natgillin/translations-raw huggingface dataset:
10 odst. 1 směrnice 2000/78 musí členské státy přijmout v souladu se svými vnitrostátními soudními systémy nezbytná opatření, aby pokud se určitá osoba cítí být poškozena nedodržením zásady rovného zacházení a před soudem nebo jiným příslušným orgánem prokáže skutečnosti nasvědčující tomu, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci, příslušelo žalovanému prokázat, že k porušení uvedené zásady nedošlo.
As to the burden of proof which applies in a situation such as that in the present case, it should be observed that, under Article 10(1) of Directive 2000/78, Member States are required to take such measures as are necessary, in accordance with their national judicial systems, to ensure that, when persons who consider themselves wronged because the principle of equal treatment has not been applied to them establish, before a court or other competent authority, facts from which it may be presumed that there has been direct or indirect discrimination, it is for the respondent to prove that there has been no breach of that principle.
Podle odstavce 2 uvedeného článku nebrání jeho odstavec 1 členským státům v přijetí pravidel týkajících se důkazního břemene, která jsou pro žalobce příznivější.
According to Article 10(2), Article 10(1) does not prevent Member States from introducing rules on the burden of proof which are more favourable to plaintiffs.
10 odst. 1 směrnice 2000/78 přísluší S. Coleman, aby před předkládajícím soudem prokázala skutečnosti nasvědčující tomu, že došlo k přímé diskriminaci na základě zdravotního postižení zakázané touto směrnicí.
In the case before the referring tribunal, it is therefore for Ms Coleman, in accordance with Article 10(1) of Directive 2000/78, to establish, before that tribunal, facts from which it may be presumed that there has been direct discrimination on grounds of disability contrary to the directive.
Podle tohoto posledně uvedeného ustanovení směrnice 2000/78 a podle třicátého prvního bodu jejího odůvodnění musí být pravidla o důkazním břemenu upravena pro případy, že dané skutečnosti nasvědčují diskriminaci.
In accordance with Article 10(1) of Directive 2000/78 and recital 31 in the preamble thereto, the rules on the burden of proof must be adapted when there is a prima facie case of discrimination.
V případě, že S. Coleman prokáže skutkové okolnosti, které nasvědčují existenci přímé diskriminace, tedy účinné uplatnění zásady rovného zacházení vyžaduje, aby důkazní břemeno nesli žalovaní v původním řízení, kteří by měli prokázat, že k porušení uvedené zásady nedošlo.
In the event that Ms Coleman establishes facts from which it may be presumed that there has been direct discrimination, the effective application of the principle of equal treatment then requires that the burden of proof should fall on the respondents, who must prove that there has been no breach of that principle.
V tomto kontextu by uvedení žalovaní mohli zpochybnit existenci takového porušení tím, že by s použitím jakýchkoli právních prostředků prokázali zejména to, že zacházení, jemuž byl zaměstnanec vystaven, je odůvodněno objektivními faktory nesouvisejícími s jakoukoli diskriminací na základě zdravotního postižení ani s jakýmkoli vztahem, který uvedený zaměstnanec udržuje se zdravotně postiženou osobou.
In that context, the respondents could contest the existence of such a breach by establishing by any legally permissible means, in particular, that the employee’s treatment was justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of disability and to any association which that employee has with a disabled person.
2008 – VĚC C-303/06 diskriminace, který stanoví, není omezen pouze na osoby, které jsou samy zdravotně postiženy.
2008 — CASE C-303/06 direct discrimination laid down by those provisions is not limited only to people who are themselves disabled.
K druhé části první otázky, jakož i ke čtvrté otázce
The second part of Question 1, and Question 4
2 odst. 1 směrnice 2000/78, použijí se na obtěžování stejná pravidla jako pravidla uvedená v bodech 52 až 55 tohoto rozsudku.
With regard to the burden of proof which applies in situations such as that in the main proceedings, it must be observed that, since harassment is deemed to be a form of discrimination within the meaning of Article 2(1) of Directive 2000/78, the same rules apply to harassment as those set out in paragraphs 52 to 55 of this judgment.
10 odst. 1 směrnice 2000/78 a podle třicátého prvního bodu jejího odůvodnění pravidla o důkazním břemenu upravena pro případy, že dané skutečnosti nasvědčují diskriminaci.
Consequently, as is apparent from paragraph 54 of this judgment, in accordance with Article 10(1) of Directive 2000/78 and recital 31 in the preamble thereto, the rules on the burden of proof must be adapted when there is a prima facie case of discrimination.
V případě, že S. Coleman prokáže skutkové okolnosti, které nasvědčují existenci obtěžování, tedy účinné uplatnění zásady rovného zacházení vyžaduje, aby důkazní břemeno nesli žalovaní v původním řízení, kteří by měli prokázat, že za okolností projednávané věci k obtěžování nedošlo.
In the event that Ms Coleman establishes facts from which it may be presumed that there has been harassment, the effective application of the principle of equal treatment then requires that the burden of proof should fall on the respondents, who must prove that there has been no harassment in the circumstances of the present case.
2 odst. 2 písm. a) musí být vykládány v tom smyslu, že zákaz přímé diskriminace, který stanoví, není omezen pouze na osoby, které jsou samy zdravotně postiženy.
Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation, and, in particular, Articles 1 and 2(1) and (2)(a) thereof, must be interpreted as meaning that the prohibition of direct discrimination laid down by those provisions is not limited only to people who are themselves disabled.
1 a 3 musí být vykládány v tom smyslu, že zákaz obtěžování, který stanoví, není omezen pouze na osoby, které jsou samy zdravotně postiženy.
Directive 2000/78, and, in particular, Articles 1 and 2(1) and (3) thereof, must be interpreted as meaning that the prohibition of harassment laid down by those provisions is not limited only to people who are themselves disabled.
Věc C-347/06
Case C-347/06
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia)
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia)
„Články 43 ES, 49 ES a 86 ES – Koncese na provozování veřejné služby distribuce plynu – Směrnice 2003/55 – Předčasné ukončení ke konci přechodného období – Zásada ochrany legitimního očekávání a zásada právní jistoty“
(Articles 43 EC, 49 EC and 86 EC — Concession for a public gas-distribution service — Directive 2003/55 — Early cessation at the end of a transitional period — Principles of the protection of legitimate expectations and legal certainty)
Stanovisko generálního advokáta M. Poiarese Madura přednesené dne 24. dubna 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Poiares Maduro delivered on 24 April 2008 . . . Judgment of the Court (Second Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . .
Předběžné otázky – Pravomoc Soudního dvora – Meze (Článek. 234 ES)
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Limits (Art. 234 EC)
Předběžné otázky – Pravomoc Soudního dvora – Meze – Pravomoc vnitrostátního soudu (Článek. 234 ES)
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Limits — Jurisdiction of the national court
SHRNUTÍ – VĚC C-347/06
SUMMARY — CASE C-347/06
Sbližování právních předpisů – Opatření ke sblížení – Společná pravidla pro vnitřní trh se zemním plynem – Směrnice 2003/55
Approximation of laws — Directives concerning approximation of law — Common rules for the internal market in natural gas — Directive 2003/55
Volný pohyb osob – Svoboda usazování – Volný pohyb služeb – Koncese na provozování veřejné služby vydaná bez otevření hospodářské soutěži
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Freedom to provide ser -vices — Public service concession granted without a competitive tendering procedure
V rámci řízení zahájeného na základě článku 234 ES nepřísluší Soudnímu dvoru rozhodovat o slučitelnosti vnitrostátního opatření s právem Společenství.
In the context of proceedings brought under Article 234 EC, the Court does not have jurisdiction to rule on the compatibility of a national measure with Community law.
Soudní dvůr nicméně může ze znění otázek formulovaných vnitrostátním soudem, s ohledem na údaje, které tento soud předložil, vyvodit skutečnosti spadající do výkladu práva Společenství za tím účelem, aby vnitrostátnímu soudu umožnil vyřešit právní problém, který mu byl předložen.
The Court may, however, extract from the wording of the questions formulated by the national court, and having regard to the facts stated by the latter, those elements which concern the interpretation of Community law for the purpose of enabling the national court to resolve the legal problems before it.
V rámci spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy založené článkem 234 ES přísluší pouze vnitrostátnímu soudci, kterému byl spor předložen a který musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, aby s ohledem na konkrétní okolnosti věci posoudil jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání svého rozsudku, tak i relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru.
In the context of the cooperation between the Court of Justice and the national courts under Article 234 EC, it is solely for the national court, before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
V důsledku toho, jestliže se položené předběžné otázky týkají výkladu práva Společenství, je Soudní dvůr v zásadě povinen rozhodnout.
Consequently, where the questions submitted for a preliminary ruling concern the interpretation of Community law, the Court is, in principle, bound to give a ruling.
Soudnímu dvoru mimoto nepřísluší, aby rozhodoval o výkladu ustanovení vnitrostátních právních předpisů nebo zjišťoval skutečnosti relevantní pro řešení sporu v původním řízení.
On the other hand, it is not for the Court of Justice to rule on the inter -pretation and applicability of provisions of national law or to establish the facts relevant to the decision in the main proceedings.
Soudnímu dvoru totiž přísluší vzít v úvahu, v rámci rozdělení pravomocí mezi soudy Společenství a vnitrostátními soudy, skutkový a legislativní kontext, do něhož je předběžná otázka zasazena, tak jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí.
The Court must take account, under the division of jurisdiction between the Community Courts and the national courts, of the factual and legislative context, as described in the order for reference, in which the question put to it is set.
Směrnice 2003/55 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30 nebrání tomu, aby právní úprava členského státu stanovila dle jí vymezených podmínek prodloužení přechodného období, po jehož uplynutí dojde k předčasnému ukončení koncese na distribuci zemního plynu vydané bez otevření hospodářské soutěži.
Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30 does not preclude legislation of a Member State from providing for the extension, on conditions which it lays down, of the length of the transitional period at the end of which the early cessation of a concession for the distribution of natural gas granted without a competitive tendering procedure must occur.
Za těchto podmínek je
In those circumstances, it must also be held
(viz body 25, 28)
(see paras 25, 28)
ASM BRESCIA rovněž třeba mít za to, že takové právní úpravě nebrání ani článek 10 ES a zásada proporcionality.
ASM BRESCIA that neither Article 10 EC nor the principle of proportionality precludes such legislation.
může být považováno za nezbytné za účelem umožnit smluvním stranám rozvázat jejich smluvní vztahy za podmínek přijatelných jak z hlediska požadavků veřejné služby, tak i z ekonomického hlediska.
being necessary to enable the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Článek 23 odst. 1 uvedené směrnice totiž upřesňuje harmonogram otevření pro dodávky zemního plynu a stanoví zejména, že členské státy zajistí, aby oprávněnými zákazníky, tedy zákazníky, kteří mohou volně nakupovat zemní plyn od dodavatele, jehož si zvolí, byli od 1. července 2007 všichni zákazníci.Toto ustanovení se týká dodávek zemního plnu, a nikoli jeho distribuce.
Article 23(1) of that directive sets out the calendar for the opening of the market for the supply of natural gas and provides, in particular, that the Member States must ensure that the eligible customers, that is to say those who are entitled to approach a supplier of their choice, are, from 1 July 2007, all customers. That provision concerns the supply of natural gas and not its distribution.
Proto z něho nelze vyvozovat žádnou povinnost členských států ukončit smlouvy na distribuci udělené bez jakéhokoli řízení zajišťujícího otevření hospodářské soutěži.
Therefore, no obligation can be inferred from it for the Member States to put an end to distribution contracts granted without any competitive tendering procedure.
Směrnice 2003/55 kromě toho neobsahuje žádné ustanovení ohledně stávajících koncesí na distribuci zemního plynu.
Directive 2003/55 contains, moreover, no provision on current concessions for the distribution of natural gas.
(viz body 38–41, výrok 1)
(see paras 38-41, operative part 1)
86 odst. 1 ES nebrání tomu, aby právní úprava členského státu, směřující k provedení společných pravidel pro vnitřní trh se zemním plynem prostřednictvím předčasného ukončení – po uplynutí přechodného období – koncesí na distribuci zemního plynu vydaných bez otevření hospodářské soutěži, stanovila za určitých podmínek prodloužení uvedeného přechodného období, za předpokladu, že takové prodloužení
Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC do not preclude legislation of a Member State to implement the common rules for the internal market in natural gas by means of the early cessation, at the end of a transitional period, of concessions for the distribution of natural gas granted without a competitive tendering procedure, from providing for the extension, on certain conditions, of the length of that transitional period, provided that such an extension can be regarded as
Bez ohledu na skutečnost, že taková koncese na veřejnou službu se neřídí žádnou ze směrnic upravujících oblast veřejných zakázek, veřejné orgány, které zamýšlejí udělit takovou koncesi, jsou však povinny obecně dodržovat základní pravidla Smlouvy, a zvláště zásadu zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti.
Notwithstanding the fact that such a public service concession is outside the scope of the directives on the different categories of public contracts, public authorities are nonetheless bound, when they envisage granting such a concession, to comply with the fundamental rules of the Treaty, in general, and the principle of nondiscrimination on the grounds of nationality, in particular.
Konkrétněji v rozsahu, v němž taková koncese má nepochybný přeshraniční význam, představuje její udělení podniku nacházejícímu se v členském státě zadavatele bez jakékoli transparentnosti rozdílné zacházení v neprospěch podniků nacházejících se v jiném členském státě, které by mohly mít o tuto koncesi zájem.
More particularly, since such a concession is of a certain crossborder interest, its award, in the absence of any transparency, to an undertaking located in the Member State to which the contracting authority belongs, amounts to a difference in treatment to the detriment of undertakings which might be interested in that concession but which are located in other Member States.
1 ES brání tomu, aby členské státy, pokud jde o veřejné podniky a podniky, kterým členské státy přiznávají zvláštní nebo výlučná práva, ponechaly v platnosti vnitrostátní právní předpisy odporující článkům 43 ES a 49 ES.
In add -ition, Article 86(1) EC precludes Member States, in the case of public undertakings and undertakings to which they grant special or exclusive rights, from maintaining in force national legislation contrary to Articles 43 EC and 49 EC.
SHRNUTÍ – VĚC C-347/06 vyžaduje, aby právní úprava byla jasná a přesná a její účinky byly předvídatelné, nejenže umožňuje, ale dokonce ukládá, aby s ukončením takové koncese bylo spojeno přechodné období, které umožní smluvním stranám rozvázat jejich smluvní vztahy za podmínek přijatelných jak z hlediska požadavků veřejné služby, tak i z ekonomického hlediska.
SUMMARY — CASE C-347/06 not only permits but also requires that the termination of such a concession be coupled with a transitional period which enables the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Předkládajícímu soudu přísluší posoudit, zda konkrétně prodloužení doby přechodného období vnitrostátními právními předpisy může být považováno za nezbytné pro dodržení zásady právní jistoty.
It is for the referring court to determine whether, in particular, the extension of the length of the transitional period brought about by national legislation can be regarded as being necessary to comply with the principle of legal certainty.
Tento rozdíl v zacházení lze nicméně odůvodnit nezbytností dodržovat zásadu právní jistoty, tedy zásadu, která je součástí právního řádu Společenství a kterou jsou povinny dodržovat veškeré státní orgány pověřené uplatňováním práva Společenství.
Such a difference in treatment can however be justified by the necessity of complying with the principle of legal certainty, which forms part of the Community legal order and is binding on every national authority responsible for implementing Community law.
Vzhledem k tomu, že směrnice 2003/55 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30 nestanoví přehodnocení stávajících koncesí na distribuci plynu, že v projednávané věci se jedná o starou koncesi, která má mít účinky po dobu několika desetiletí, a že byla vydána v době, kdy ještě Soudní dvůr nerozhodl, že na smlouvy s nepochybným přeshraničním významem se mohou uplatnit požadavky transparentnosti vyplývající z primárního práva, zásada právní jistoty, která zejména
Since Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Direct- ive 98/30 requires existing concessions for the distribution of gas to be called in question only in cases of longstanding concessions not expiring for decades which were granted at a time when the Court had not yet held that contracts with a crossborder interest might be subject to duties of transparency arising from primary law, the principle of legal certainty, which requires, particularly, that rules of law be clear, precise and predictable in their effects,
(viz body 57–61, 64–65, 67–73, výrok 2)
(see paras 57-61, 64, 65, 67-73, operative part 2)
Konkrétněji, původní řízení se týká vnitrostátní právní úpravy stanovící přechodné období, dvakrát pozměněné, jehož cílem bylo předčasně ukončit zmíněné koncese za účelem dosažení souladu s předpokládanými požadavky práva Společenství.
More specifically, the main proceedings concern national legislation establishing a transitional period, twice rescheduled, intended to bring the concessions to an end early, in order to comply with the supposed requirements of Community law.
Efektivita, a dokonce i zásada legality práva Společenství se může dostat do konfliktu s požadavky zásady právní jistoty.
The effectiveness, even indeed the principle of legality, of Community law can conflict with the requirements of the principle of legal certainty.
Požadavky, které obě tyto zásady kladou, proto vyžadují, aby byla nalezena rovnováha mezi zájmy, které těmto zásadám odpovídají, nebo aby byla jednomu z těchto zájmů dána přednost.
It may thus be necessary to reconcile or arbitrate the divergent interests they pursue in order to satisfy their respective requirements.
Přitom hledání této rovnováhy, které je náročné již při konfliktu mezi dvěma normami Společenství, může být ještě složitější, jedná-li se o normu Společenství a normu vnitrostátní.
Striking that balance, which is already delicate when the confrontation is between two Community rules, may prove even more difficult when it brings into play a Community rule of law and a national rule of law.
Zásada přednosti se totiž nejeví vždy jako neúčinnější nástroj k řešení tohoto případného konfliktu, jelikož zásada právní jistoty, ačkoli je obecnou právní zásadou společnou většině vnitrostátních právních řádů, je rovněž obecnou zásadou práva Společenství.
The principle of primacy does not always appear to be the most appropriate instrument for resolving that potential conflict since the principle of legal certainty, whilst it is a general principle of law common to the majority of national legal systems, is also a general principle of Community law.
Jinými slovy, předložené předběžné otázky předpokládají zamyšlení nad rozsahem povinností uložených právem Společenství v rámci zajištění souladu vnitrostátního práva, které je s ním v rozporu.
In other words, the questions referred for a preliminary ruling require an examination of the extent of the obligations imposed by Community law in the context of rendering contrary national law compatible therewith.
I – Skutkový stav v původním řízení, vnitrostátní právní rámec a předběžná otázka
I — The facts in the main proceedings, the national legal background and the reference for a preliminary ruling
Do tohoto kontextu spadají předběžné otázky položené Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia sezione staccata di Brescia (Itálie) (dále jen „TAR“).
That is the background to the questions referred for a preliminary ruling by the Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia sezione staccata di Brescia (Lombardy Regional Administrative Court, Separate Chamber for Brescia) (Italy) (‘the TAR’).
Podstatou předběžné otázky předkládajícího soudu je, aby Soudní dvůr rozhodl o významu zásad rovného zacházení, zákazu diskriminace a transparentnosti, které vyplývají
The national court essentially asks the Court to rule on the implications of the principles of equal treatment, nondiscrimination
Žalobkyně v původním řízení, ASM Brescia SpA (dále jen „ASM Brescia“), byla držitelkou koncese na distribuci zemního plynu v obci Rodengo Savano (dále jen „obec“) na základě smlouvy uzavřené s touto obcí dne 27. února 1984 bez jakéhokoli
The applicant in the main proceedings, ASM Brescia SpA (‘ASM Brescia’), holds a concession for the natural gas distribution service in the Comune di Rodengo Saiano (Municipality of Rodengo Saiano) (‘the municipality’) pursuant to an
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – VĚC C-347/06 z transformace současného provozu až do uplynutí stanovené lhůty, pokud k němu dojde před uplynutím přechodného období stanoveného v odstavci 7.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06 transformation of current operators, shall continue until the date of expiry provided for, if that date falls before the timelimits fixed by paragraph 7 for the transitional period.
Stávající pověření a koncese, pro které není stanoveno uplynutí lhůty nebo je stanovena lhůta, která přesahuje přechodné období, trvají do skončení téhož přechodného období […] otevření hospodářské soutěži mezi potenciálními operátory.
Concessions in existence for which no expiry date has been set, or for which an expiry date has been set after the end of the transitional period, shall continue until the end of the transitional period. … agreement concluded with the municipality on 27 February 1984 without any competitive tendering procedure for potential operators.