natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– článek 56 ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právním předpisům členského státu, které osvobozují od korporační daně dividendy, které společnostrezident obdrží od jiné společnostirezidenta, zatímco této dani podrobují dividendy, které společnostrezident obdrží od společnostinerezidenta, ve které společnostrezident vlastní alespoň 10 % hlasovacích práv, přičemž poskytují slevu na dani v souvislosti s daní skutečně uhrazenou rozdělující společností v členském státě, jehož je rezidentem, nepřevyšuje-li daňová sazba použitelná na dividendy zahraničního původu daňovou sazbu použitelnou na dividendy vnitrostátního původu a je-li sleva na dani alespoň rovna částce uhrazené v členském státě rozdělující společnosti až do výše částky daně uplatněné v členském státě společnosti-příjemce;
— Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company holds at least 10% of the voting rights, while granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution;
– článek 56 ES musí být dále vykládán v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které osvobozují od korporační daně dividendy, které společnostrezident obdrží od jiné společnostirezidenta, zatímco této dani podrobují
— Article 56 EC is, furthermore, to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, where that State
2008 – VĚC C-201/05 dividendy, které společnostrezident obdrží od společnostinerezidenta, ve které vlastní méně než 10 % hlasovacích práv, aniž by této společnosti-rezidentu poskytly slevu na dani v souvislosti s daní skutečně uhrazenou rozdělující společností ve státě, jehož je rezidentem.
2008 — CASE C-201/05 levies corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which it holds less than 10% of the voting rights, without granting the company receiving the dividends a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the State in which the latter is resident.
Podstatou druhé otázky předkládajícího soudu k Soudnímu dvoru je to, zda články 43 ES, 49 ES nebo 56 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které umožňují od korporační daně osvobodit některé dividendy, které pojišťovny-rezidenti obdržely od společností-rezidentů, ale vylučuje takové osvobození od daně pro obdobné dividendy obdržené od společností-nere-zidentů.
By its second question, the national court is asking the Court, in essence, whether Articles 43 EC, 49 EC or 56 EC are to be interpreted as meaning that they preclude legislation of a Member State which allows an exemption from corporation tax for certain dividends received from resident companies by resident insurance companies but excludes such an exemption for similar dividends received from nonresident companies.
V tomto ohledu z judikatury vyplývá, že svoboda usazování zahrnuje zřizování a řízení podniků, zejména společností, v členském státě příslušníkem jiného členského státu.
In that regard, it is clear from the caselaw that freedom of establishment includes the right to set up and manage undertakings, in particular companies or firms, in a Member State by a national of another Member State.
Státní příslušník členského státu, který má kapitálovou účast na společnosti usazené v jiném členském státě, která mu přiznává nepochybný vliv na rozhodování společnosti a umožňuje mu určit její činnost, tak vykonává své právo na usazování (rozsudek ze dne 13. dubna 2000, Baars, C-251/98, Recueil, s. I-2787, bod 22; výše uvedené rozsudky Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 31, a Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, bod 27).
So, a national of a Member State who has a holding in the capital of a company established in another Member State which gives him definite influence over the company’s decisions and allows him to determine its activities is exercising his right of establishment (Case C-251/98 Baars [2000] ECR I-2787, paragraph 22; Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 31; and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 27).
Jestliže jedna nebo vícero osob, které jsou rezidenty členského státu, nabude podíl na společnosti založené a usazené v jiném členském státě, spadá v zásadě toto nabytí, pokud takový podíl nesvěřuje těmto osobám nepochybný vliv na rozhodování společnosti, a neumožňuje jim tak určovat její činnost, pod ustanovení Smlouvy
In principle, the acquisition by one or more persons residing in a Member State of shares in a company incorporated and established in another Member State, where such a shareholding does not confer on those persons definite influence over the company’s decisions or allow them to determine its activities, falls within the scope
V projednávaném případě z předkládacího usnesení vyplývá, že žalobkyně v původním řízení, které podléhají právním předpisům dotčeným v rámci druhé otázky, nevlastnily kontrolní podíl na základním kapitálu společností, od kterých obdržely dividendy, ale pouze portfoliový podíl, vlastněný pro účely investování, nižší než 10 %.
In this case, it is clear from the order making the reference that the claimants in the main proceedings who are subject to the legislation in question in connection with the second question referred did not own a controlling shareholding in the capital of the companies from which they received dividends, but only a portfolio holding, held for investment purposes, of less than 10%.
Není tedy namístě odpovědět na druhou otázku v rozsahu, v němž se týká článku 43 ES.
There is therefore no need to reply to the second question in so far as it refers to Article 43 EC.
Totéž platí v rozsahu, v němž se tato otázka týká článku 49 ES.
The same applies in so far as that question refers to Article 49 EC.
Z článku 50 ES totiž vyplývá, že se za služby podle smlouvy pokládají výkony poskytované zpravidla za úplatu, pokud nejsou upraveny ustanoveními o volném pohybu kapitálu.
Indeed, Article 50 EC provides that services are to be considered to be ‘services’ within the meaning of the Treaty where they are normally provided for remuneration, in so far as they are not governed by the provisions relating to the free movement of capital.
Přitom vzhledem k tomu, že pobírání dividend z akcií společnosti usazené v jednom členském státě státním příslušníkem jiného členského státu je nerozlučně spjato s pohybem kapitálu (rozsudek ze dne 6. června 2000, Verkooijen, C-35/98, Recueil, s. I-4071, body 29 a 30), nespadá tato operace pod článek 49 ES.
Consequently, since the receipt of dividends on shares in a company established in a Member State by a national of another Member State is indissociable from a capital movement (Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraphs 29 and 30), that transaction is not covered by Article 49 EC.
Na položené otázky je tudíž třeba odpovědět pouze ve světle článku 56 ES.
The questions referred should therefore be answered in the light of Article 56 EC alone.
V rámci právních předpisů použitelných v původním řízení se článek 208 ICTA v zásadě nepoužije ani na důchodové operace, ani na operace životního pojištění v cizině, což vede k tomu, že dividendy z portfoliových investic spojených s těmito operacemi podléhají ve Spojeném království dani.
For the purposes of the legislation applicable to the main proceedings, section 208 of ICTA does not apply, as a rule, either to pensions business or overseas life assurance business, with the result that dividends from portfolio investments linked to such business are subject to United Kingdom tax.
I když si před 1. červencem 1997 mohla životní pojišťovna jako výjimku zvolit použití tohoto článku, pokud jde o dividendy obdržené v rámci jejích důchodových operací od společností-rezidentů, taková volba byla naopak vyloučena, pokud jde o dividendy obdržené v rámci takových operací od společností-nerezidentů.
While, prior to 1 July 1997, a life insurance company could, by way of exception, elect that that section would apply as regards dividends received from resident companies as part of its pensions business, such an election was not, on the other hand, possible as regards dividends received from nonresident companies as part of such business.
Takový systém je s článkem 56 ES v rozporu, jestliže bylo s dividendami placenými společností usazenou v jiném členském státě pojišťovnám usazeným ve Spojeném království daňově zacházeno méně výhodným způsobem než s dividendami placenými společnostmi usazenými ve Spojeném království (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky Verkooijen, body 34 až 38, a Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 64).
Such a system would be contrary to Article 56 EC, if dividends paid by companies established in another Member State to insurance companies established in the United Kingdom were treated, for tax purposes, less favourably than those paid by companies established in the United Kingdom (see, to that effect, Verkooijen, cited above, paragraphs 34 to 38, and Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 64).
V tomto ohledu z předkládacího rozhodnutí nevyplývá, že s ohledem na skutečnost, že existující volba znamenala, pokud jde o dividendy vnitrostátního původu, vzdání se slev na dani, bylo se společností, která získávala dividendy zahraničního původu a nemohla takovou volbu vykonat, zacházeno jen na základě této skutečnosti méně výhodně.
In that regard, it is not apparent from the decision making the reference whether, in light of the fact that the permitted election, as regards dividends of national origin, entailed the waiver of tax credits, a company receiving dividends of foreign origin, which could not exercise such an election, was treated less favourably because of that fact alone.
Je věcí předkládajícího soudu, aby ověřil, zda tomu tak bylo.
It is for the national court to establish whether such was the case.
Naproti tomu v rozsahu, v němž z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že společnosti, které v rozdělující společnosti vlastní pouze podíl menší než 10 %, nepožívaly daňovou úlevu v souvislosti s korporační daní uhrazenou touto společností v členském státě, kde je rezidentem, byly uvedené společnosti předmětem méně výhodného daňového zacházení v rozporu s článkem 56 ES.
On the other hand, since it is clear from the decision making the reference that companies with a less than 10% shareholding in the company making the distribution were not entitled to relief in respect of corporation tax paid by that company in the Member State in which it was resident, those companies were, contrary to Article 56 EC, subject to less favourable tax treatment.
Podle vlády Spojeného království je oprávněné a přiměřené poskytovat těmto společnostemrezidentům daňovou úlevu z korporační daně pouze do výše případné srážkové daně vybrané z dividendy.
According to the United Kingdom Government, it is legitimate and proportionate to restrict the availability of the corporation tax relief granted to resident com panies to the amount of any withholding tax levied on the dividend.
Praktické překážky totiž podle ní brání tomu, aby společnosti, která v rozdělující společnosti vlastní pouze podíl menší než 10 %, byla přiznána sleva na dani, která odpovídá dani skutečně uhrazené touto posledně uvedenou společností.
Practical obstacles would preclude a company with a less than 10% shareholding in the company making the distribution from benefiting from a tax credit corresponding to the tax actually paid by the latter.
Na rozdíl od slevy na dani poskytnuté v souvislosti se srážkovou daní může být taková sleva na dani přiznána až po zdlouhavých a komplexních ověřeních.
Unlike a tax credit given in respect of withholding tax, such a tax credit could be granted only after lengthy and complex checks had been carried out.
Je tedy oprávněné stanovit dolní hranici v závislosti na velikosti vlastněného podílu.
It is therefore legitimate to set a threshold by reference to the size of the relevant shareholding.
Zajisté, přísluší v zásadě členským státům, jestliže zavádějí mechanismy, jejichž cílem je zamezení nebo omezení řetězového zdanění rozdělovaných zisků, aby určily kategorii daňových poplatníků, kteří mohou využívat uvedených mechanismů, a za tímto účelem zavádět dolní hranice vycházející z podílu, který tito daňoví poplatníci vlastní v dotyčných rozdělujících společnostech. Pouze pro společnosti členských států,
It is true that, when introducing mechanisms designed to prevent or mitigate distributed profits being liable to a series of charges to tax, it is in principle for Member States to determine the category of taxpayers entitled to benefit from those mechanisms and, for that purpose, to set thresholds based on the shareholdings which
147) vykládaný ve vzájemném spojení s jejím článkem 3, ve znění použitelném v době rozhodné z hlediska skutečností původního sporu, členským státům, pokud neosvobodí od daně zisky, které mateřská společnostrezident obdrží od dceřiné společnostirezidenta jiného členského státu, aby umožnily této mateřské společnosti odečíst od daně nejen částku srážkové daně vybranou státem, jehož daňovým rezidentem je dceřiná společnost, ale rovněž příslušnou část daně splatné dceřinou společností, která se vztahuje k těmto ziskům (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 67).
6), read in conjunction with Article 3, in the version in force at the time of the events in the main proceedings, requires Member States, if they do not exempt profits received by a resident parent company from a subsidiary resident in another Member State, to authorise the parent company to deduct from the amount of tax due not only the amount of the withholding tax levied by the Member State in which the subsidiary is resident, but also the fraction of the tax paid by the subsidiary which relates to those profits (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 67).
Nicméně, ačkoli pokud jde o podíly, na které se nevztahuje směrnice 90/435, její článek 4 tudíž nebrání tomu, aby členský stát podrobil dani zisky vyplácené společnostínerezidentem společnosti-rezidentu, aniž by této společnosti-rezidentu poskytl jakoukoli daňovou úlevu v souvislosti s korporační daní zaplacenou prvně uvedenou společností ve státě, jehož je rezidentem, může členský stát vykonávat tuto pravomoc pouze potud, pokud na základě jeho vnitrostátního práva dividendy, které společnostrezident obdrží od jiné společnostirezidenta, podléhají rovněž dani u společ-nosti-příjemce, aniž by tato společnost-příjemce mohla využít daňové úlevy v souvislosti s korporační daní zaplacenou rozdělující společností (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 68).
However, while, in the case of shareholdings to which Directive 90/435 does not apply, Article 4 of that directive accordingly does not prevent a Member State from taxing profits paid by a nonresident company to a resident company, without granting any relief to the latter in respect of corporation tax paid by the former in the Member State in which it is resident, a Member State may exercise the power to do so only to the extent to which, under its national law, dividends which a resident company receives from another resident company are also subject to tax in the hands of the company receiving the dividends, without the latter being entitled to relief for the corporation tax paid by the company making the distribution (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 68).
Pokud jde o takové podíly, samotná skutečnost, že přísluší členskému státu, aby určil, zda a v jakém rozsahu musí být zabráněno řetězovému zdanění rozdělovaných zisků, totiž ještě neznamená, že může uplatňovat režim, ve kterém s dividendami zahraničního původu a s dividendami vnitrostátního původu není zacházeno rovnocenně (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 69).
The mere fact that it is for a Member State to determine for such holdings whether, and to what extent, the imposition of a series of charges to tax on distributed profits is to be avoided does not of itself mean that it may operate a system under which foreignsourced dividends and nationally-sourced dividends are not treated in the same way (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 69).
Krom toho nezávisle na skutečnosti, že členský stát má v každém případě k dispozici různé možné systémy, aby zamezil nebo omezil řetězové zdanění rozdělovaných
Furthermore, irrespective of the fact that a Member State may, in any event, choose between a number of systems in order to prevent or mitigate the imposition of a
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION zisků, případné obtíže, pokud jde o určení daně skutečně uhrazené v jiném členském státě, nemohou odůvodnit překážku volnému pohybu kapitálu, jako je překážka plynoucí z právních předpisů dotčených v původním řízení (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 70 a citovaná judikatura).
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION series of charges to tax on distributed profits, the difficulties that may arise in determining the tax actually paid in another Member State cannot justify a restriction on the free movement of capital such as that which arises under the legislation at issue in the main proceedings (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 70 and the caselaw cited).
V projednávané věci vláda Spojeného království kromě toho tvrdí, že takové rozdílné zacházení je odůvodněno nezbytností zajistit soudržnost daňového režimu.
In this case, the United Kingdom Government contends, on the other hand, that such a difference in treatment is justified by the need to ensure the cohesion of the tax system.
Přitom, pokud daňová úprava dotčená v původním řízení spočívá na vztahu mezi daňovým zvýhodněním a vyrovnávacím daňovým odvodem tím, že stanoví slevu na dani pro dividendy obdržené od společnostinerezidenta, ve které vlastní mateřská společnostrezident 10 % nebo více hlasovacích práv, měla by nezbytnost takového
While the tax legislation in question in the main proceedings rests on the basis of a link between the tax advantage and the corresponding levy by providing for a tax credit for dividends received from a nonresident company in which the resident
2008 – VĚC C-201/05 přímého vztahu právě vést k poskytnutí stejného daňového zvýhodnění společnostem, které obdrží dividendy od společnostínerezidentů, ve kterých vlastní mateřská společnostrezident méně než 10 % hlasovacích práv, jelikož tyto společ-nosti-nerezidenti rovněž musí ve státě, jehož jsou rezidenty, platit z rozdělovaných zisků korporační daň (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 93).
2008 — CASE C-201/05 parent company holds not less than 10% of the voting power, the need for such a direct link must in fact lead to the same tax advantage being granted to companies receiving dividends from nonresident companies, in which the resident parent company holds less than 10% of the voting power, since those companies are also obliged to pay corporation tax on distributed profits in the State in which they are resident (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 93).
Omezení uvedené v bodě 58 tohoto usnesení tedy nemůže být odůvodněno nezbytností zajistit soudržnost daňového režimu.
Therefore, the restriction noted in paragraph 58 of the present order cannot be justified by the need to ensure the cohesion of the tax system.
V důsledku toho je třeba odpovědět na druhou otázku, že článek 56 ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které umožňují od korporační daně osvobodit některé dividendy, které pojišťovny-rezidenti obdrží od společností-rezidentů, ale vylučuje takové osvobození od daně pro obdobné dividendy obdržené od společnostínerezidentů, pokud to znamená méně výhodné zacházení s posledně uvedenými dividendami.
Accordingly, the reply to the second question must be that Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which allows an exemption from corporation tax for certain dividends received from resident companies by resident insurance companies but excludes such an exemption for similar dividends received from nonresident companies, in so far as it entails less favourable treatment of the latter dividends.
Podstatou třetí otázky předkládajícího soudu k Soudnímu dvoru je to, zda musí být články 43 ES, 49 ES nebo 56 ES vykládány v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které jednak stanoví to, že do základu daně společnostirezidenta usazené v tomto členském státě jsou zahrnuty zisky dosažené OZS v jiném členském státě, pokud se tam na tyto zisky vztahuje nižší úroveň zdanění, než je úroveň zdanění v prvním státě, a jednak stanoví splnění určitých požadavků, chce-li být společnostrezident osvobozena od daně, která již byla uhrazena ze zisků této ovládané společnosti ve státě, jehož je rezidentem.
By its third question, the national court is asking the Court, in essence, whether Articles 43 EC, 49 EC or 56 EC are to be interpreted as precluding legislation of a Member State which provides for the inclusion in the tax base of a resident company established in a Member State of profits made by a CFC in another Member State, where those profits are subject in that State to a lower level of taxation than that applicable in the former State and which imposes certain compliance requirements where the resident company seeks exemption from taxes already paid on the profits of that controlled company in the State in which it is resident.
Je třeba zaprvé konstatovat, že Soudní dvůr ve výše uvedeném rozsudku Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas již přezkoumal tuto otázku, pokud jde o její první část, a v důsledku toho je možné odpověď, kterou poskytl v tomto rozsudku, plně přenést na projednávanou věc.
In the first place, in Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, the Court has already had to consider the first part of that question, and, consequently, the reply given by the Court in that judgment is fully applicable in the present case.
V tomto rozsudku Soudní dvůr rozhodl, že vzhledem k tomu, že se právní předpisy o OZS týkají zdanění, za určitých podmínek, zisků dceřiných společností usazených mimo Spojené království, v nichž společnostrezident vlastní podíl, prostřednictvím kterého je může ovládat, musí být uvedené právní předpisy přezkoumány s ohledem na články 43 ES a 48 ES (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 32).
In that judgment, the Court held that, since the legislation on CFCs concerns the taxation, under certain conditions, of the profits of subsidiary companies established outside the United Kingdom in which a resident company has a controlling holding, that legislation must be examined in the light of Articles 43 EC and 48 EC (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 32).