natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nicméně, dokud tyto harmonizované podmínky nebudou účinné, mám za to, že již z pouhé opatrnosti je členský stát, jenž může mít objektivně za to, že opatření na ochranu třetích osob stanovená směrnicí 91/439 nebyla uplatněna, oprávněn kontrolovat podmínky uplatňování zásady vzájemného uznávání.
However, so long as those harmonised conditions are not in force, I am of the opinion that, even if only as a precaution, a Member State which objectively considers that the measures protecting third parties taken by Directive 91/439 have not been applied is entitled to review the conditions for the application of the principle of mutual recognition.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – SPOJENÉ VĚCI C-329/06 a C-343/06 řidičský průkaz na základě čl.
OPINION OF MR BOT — JOINED CASES C-329/06 AND C-343/06 that the first Member State must recognise the licence so issued, pursuant to Article 1(2) of Directive 91/439.
Nepřiznat členskému státu takovou možnost by podle mého názoru bylo v rozporu s cílem zvýšení bezpečnosti na pozemních komunikacích, který sleduje směrnice 91/439 a který Komise prosazuje 19.
Not to allow a Member State such an opportunity would, in my opinion, go against the objective of improving road safety to which Directive 91/439 aspires and which the Commission supports. 19
8 odst. 2 a 4 této směrnice odmítnout uznat platnost tohoto průkazu z důvodu prokázané nebezpečnosti dotčeného držitele.
On the other hand, if the issuing Member State informs the first Member States that it is not aware of the past record of the holder of that licence and that, consequently, no full medical examination establishing that he is once again fit to drive has been carried out, I consider that, exceptionally, the first Member State is entitled, pursuant to Article 8(2) and (4) of that directive, to refuse to recognise the validity of the licence, in view of the proven risk posed by the holder in question.
Komise mimoto uvedla, že nedostatek bezpečnosti na pozemních komunikacích představuje první starost účastníků provozu na pozemních komunikacích a že automobil je ze všech dopravních prostředků jednoznačně nejnebezpečnější a způsobuje nejvíce ztrát na životech 20.
Moreover, the Commission recalled that the lack of road safety is the number one concern of road users and that, of all modes of transport, car transport is the most dangerous and the most costly in terms of human lives. 20
Mám za to, že možnost příslušných orgánů kontrolovat řidiče, jehož průkaz byl vydán jiným členským státem, a případně ověřit platnost tohoto průkazu u orgánů členského státu vystavení, není v rozporu se zásadou vzájemného uznávání.
In my opinion, the opportunity for the driving licence authorities of checking a driver with a licence issued by another Member State and of investigating, where appropriate, the validity of that licence with the authorities of the issuing Member State is not contrary to the principle of mutual recognition.
Komise rovněž upřesňuje, že členské státy musí přijmout veškerá nezbytná opatření pro dosažení cíle stanoveného bílou knihou, kterým je snížení počtu mrtvých na silnicích o polovinu 21.
The Commission also states that it is for the Member States to take the necessary measures to attain the objective set by the White Paper which is to reduce by half the number of people killed on the roads. 21
18 — Viz doporučení Komise 2004/345/ES ze dne 6. dubna 2004 o prosazování předpisů v oblasti bezpečnosti silničního provozu (Úř. věst. L 111, s. 75).
18 — See Commission Recommendation of 6 April 2004 on enforcement in the field of road safety (OJ 2004 L 111, p. 75).
19 — Viz bílá kniha Komise ze dne 12. září 2001 nazvaná „Evropská dopravní politika pro rok 2010: čas rozhodnout“ [KOM(2001)0370 v konečném znění].
19 — See Commission White Paper of 12 September 2001 ‘European transport policy for 2010: time to decide’ (COM(2001) 370 final).
Připomínám publikaci Komise „Ušetřit 20 000 životů na našich silnicích.
I also note the Commission publication ‘Saving 20 000 lives on our roads.
Sdílená odpovědnost“, dostupnou na stránce http://ec.europa.eu/transport/roadsafety_library/rsap/rsap_fr.pdf, v rámci evropského akčního programu pro bezpečnost silničního provozu – Snížení počtu obětí dopravních nehod v Evropské unii na polovinu do roku 2010: sdílená odpovědnost [KOM(2003)311 v konečném znění].
A shared responsibility’ available on the link http://ec.europa. eu/transport/roadsafety_library/rsap/rsap_en.pdf in the framework of the European Road Safety Action Programme — ‘Halving the number of road accident victims in the European Union by 2010: A shared responsibility’ (COM(2003) 311 final).
20 — Viz bílá kniha, op. cit (s. 70).21 — Tamtéž (s. 73).
20 — See White Paper (p.
Komise samotná ve svém doporučení zdůraznila, že kontrola, zejména přeshraniční kontrola, je významným a účinným
The situation would be different only if the reviewing Member State did not, of its own motion, recognise the driving licence or if that licence was not recognised as valid even though the check revealed nothing abnormal.
V tomto ohledu případ A. Wiedemanna ukazuje, že stav nebezpečnosti zjevně nebyl odstraněn, jelikož méně než měsíc po získání svého českého řidičského průkazu posledně uvedený opět způsobil nehodu na německém území.
In that regard, Mr Wiedemann’s case shows that the danger does not appear to have been averted, since less than a month after he obtained his Czech driving licence, he caused another accident in Germany.
Takové řešení se mi nejeví v rozporu s judikaturou Soudního dvora.
I do not consider that such a solution is contrary to the caselaw of the Court.
V rozsudku ve věci Kapper byla totiž dotčena pouze podmínka bydliště.
As explained above, in the judgment in Kapper, only the residence requirement was at issue.
Bylo by rovněž možné namítat, že ve výše uvedeném usnesení Halbritter Soudní dvůr znovu připustil, že členské státy nemohou opětovně přezkoumat splnění podmínek vystavení a že se v projednávaném případě jednalo o podmínku týkající se zdravotní způsobilosti 22.
It could also be objected that, in its order in Halbritter, the Court once more accepted that the Member States are not entitled to investigate again whether the conditions for issue have been respected and that, in the case in point, the condition concerned was that relating to medical fitness. 22
Verwaltungsgericht Sigmaringen se Soudního dvora dále táže, zda během přezkumu podmínek získání řidičského průkazu členským státem vystavení může členský stát, na jehož území byl držiteli odňat jeho první průkaz, přijmout předběžná opatření za účelem pozastavení druhého průkazu.
The Verwaltungsgericht Sigmaringen wishes to know, in addition, whether during the examination by the issuing Member State of the requirements for obtaining a driving licence, the Member State in which the holder of the licence is subject to a decision withdrawing an earlier licence may take provisional measures in order to suspend the second licence.
Nicméně na rozdíl od projednávaných věcí orgány členského státu vystavení ve věci, ve které bylo vydáno výše uvedené usnesení Halbritter, již ověřily zdravotní způsobilost držitele řidičského průkazu, když přezkoumaly právě to, zda posledně uvedený ještě stále byl pod vlivem drog 23.
However, unlike the present cases, the authorities of the issuing Member State in Halbritter had already checked the medical fitness of the holder of the driving licence by specifically examining whether he was still dependant on drugs. 23
V době čekání na rozhodnutí členského státu vystavení může podle mého názoru členský stát, který provedl kontrolu, platně odejmout sporný řidičský průkaz opatřením majícím povahu nezbytné ochrany třetích osob.
In my opinion, pending the decision of the issuing Member State, the Member State carrying out the check may legitimately withdraw the licences in question by a measure deemed necessary for the protection of third parties.
24 — Usnesení ze dne 28. září 2006 (C-340/05, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí).
22 — See paragraph 34 of the order.23 — See paragraph 31 of the order.
22 — Viz bod 34 uvedeného usnesení.23 — Viz bod 31 téhož usnesení.
24 — Order of 28 September 2006 in Case C-340/05..
Podle mého názoru totiž není myslitelné čekat na další nehodu nebo nové porušení předpisů, aby mohl členský stát, který provedl kontrolu, jednat.
It would not be acceptable, in my opinion, to require a new accident or the commission of a new offence before the Member State which carried out the check was authorised to act.
2 a 4 směrnice 91/439 odmítnout uznat platnost řidičského průkazu vydaného jiným členským státem, pokud nebylo v členském státě vystavení provedeno přezkoušení srovnatelné s přezkoušením vyžadovaným v prvním členském státě.
Where a person has had his driving licence withdrawn in a Member State on the ground that he was driving under the influence of alcohol or drugs, and, taking into account the level of danger he presents, the issue of a new driving licence has been made subject to his passing a medical/psychological test, that Member State is entitled, pursuant to Articles 1(2) and 8(2) and (4) of Directive 91/439, to refuse to recognise the validity of a licence issued by another Member State if he has not undergone, in the issuing Member State, a test of a standard comparable to that required in the first State.
Odlišný postoj by byl ve skutečnosti popřením veškeré politiky prevence navzdory tomu, že je známo, že tato politika musí mít hlavní úlohu v oblasti bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích.
In fact, to take a different position would be to negate any policy of prevention, which must play a predominant role in road safety.
Rovněž by oprávněně pohoršoval veřejné mínění a vyvolal pochybnosti ohledně účinnosti a užitečnosti předpisů Společenství.
It would also have the effect, understandably, of shocking public opinion and casting doubt on the efficiency and usefulness of the Community measures.
2 a 4 směrnice 91/439 vykládat tak, že nebrání tomu, aby členský stát, jestliže se držitel řidičského průkazu chová potenciálně nebezpečně, přijal předběžná opatření, jako je pozastavení platnosti řidičského průkazu, po dobu přezkumu podmínek pro získání tohoto průkazu členským státem vystavení.
For all of these reasons, I consider it necessary to reply in the following manner to the questions referred for a preliminary ruling.
S ohledem na výše uvedené úvahy navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na otázky položené Verwaltungsgericht Sigmaringen a Verwaltungsgericht Chemnitz následujícím způsobem:
In view of the foregoing considerations, I propose that the Court reply as follows to the questions referred for a preliminary ruling by the Verwaltungsgericht Sigmaringen and by the Verwaltungsgericht Chemnitz:
8 odst. 2 a 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech musí být vykládány tak, že nebrání členskému státu
‘Articles 1(2) and 8(2) and (4) of Council Directive 91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences are to be interpreted as not preventing a Member State from refusing
WIEDEMANN A FUNK odmítnout uznat platnost řidičského průkazu vystaveného jiným členským státem, pokud je držiteli tohoto průkazu odňat řidičský průkaz v prvním členském státě z důvodu, že řídil pod vlivem alkoholu nebo drog a že s ohledem na jeho nebezpečnost bylo vystavení nového řidičského průkazu podmíněno úspěšným lékařskopsychologickým přezkoušením, a pokud v členském státě vystavení nebylo provedeno přezkoušení srovnatelné s přezkoušením vyžadovaným v prvním státě.
WIEDEMANN AND FUNK to recognise the validity of a driving licence issued by another Member State, when the holder of that licence has had his driving licence withdrawn in the first Member State on the ground that he was driving under the influence of alcohol or drugs, and when, taking into account the level of danger he presents, the issuing of a new driving licence has been made subject to the successful completion of a medical/psychological test and when he has not undergone, in the issuing Member State, a test at a comparable level to that required in the first State.
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-329/06 A C-343/06
2008 — JOINED CASES C-329/06 AND C-343/06
Ve spojených věcech C-329/06 a C-343/06, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané Verwaltungsgericht Sigmaringen (Německo) (C-329/06), rozhodnutím ze dne 27. června 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 28. července 2006 a Verwaltungsgericht Chemnitz (Německo) (C-343/06), rozhodnutím ze dne 3. srpna 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 8. srpna 2006, v řízeních
REFERENCES under Article 234 EC for a preliminary ruling from the Verwaltungsgericht Sigmaringen (Germany) (C-329/06) and the Verwaltungsgericht Chemnitz (Germany) (C-343/06), made by decisions of 27 June and 3 August 2006, respectively, received at the Court on 28 July and 8 August 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát), ve složení A. Rosas (zpravodaj), předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh a A. Arabadžev, soudci, generální advokát: Y. Bot, vedoucí soudní kanceláře: B. Fülöp, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 27. září 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas (Rapporteur), President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh and A. Arabadjiev, Judges,
– za Land Baden-Württemberg F. Lauxem, jako zmocněncem,
— the Land Baden-Württemberg, by F. Laux, acting as Agent,
– za italskou vládu I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci se S. Fiorentinem, avvocato dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and by S. Fiorentino, avvocato dello Stato,
– za portugalskou vládu L. Fernandesem a M. Ribes, jako zmocněnci,
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and M. Ribes, acting as Agents,
– za Komisi Evropských společenství G. Braunem a N. Yerrell, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 14. února 2008,
— the Commission of the European Communities, by G. Braun and N. Yerrell, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 14 February 2008,
447, dále jen „směrnice 91/439“).
1, ‘Directive 91/439’).
Tyto žádosti byly podány v rámci dvou sporů jednak mezi A. Wiedemannem a Land Baden-Württemberg (spolková země Bádensko-Württembersko) (věc C-329/06), a jednak mezi P. Funkem a Stadt Chemnitz (město Chemnitz) (věc C-343/06) ohledně toho, že Spolková republika Německo odmítla uznat řidičské průkazy, které A. Wiedemann a P. Funk obdrželi v České republice poté, co jim byly jejich německé řidičské průkazy odňaty správním orgánem z důvodu užívání drog v případě A. Wiedemanna a z důvodu užívání alkoholu v případě P. Funka.
Those references have been made in two sets of proceedings, one between Mr Wiedemann and the Land Baden-Württemberg (Case C-329/06) and the other between Mr Funk and the Stadt Chemnitz (Case C-343/06), concerning the Federal Republic of Germany’s refusal to recognise the driving licences obtained by Mr Wiedemann and Mr Funk in the Czech Republic after the administrative withdrawal of their German driving licences for consumption of drugs and of alcohol, respectively.
Právní úprava Společenství
The relevant provisions of Community law
Podle prvního bodu odůvodnění směrnice 91/439, která zrušila ode dne 1. července 1996 první směrnici Rady 80/1263/EHS ze dne 4. prosince 1980 o zavedení řidičského průkazu Společenství (Úř. věst. L 375, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317):
The first recital in the preamble to Directive 91/439, which repealed First Council Directive 80/1263/EEC of 4 December 1980 on the introduction of a Community driving licence (OJ 1980 L 375, p.
„[…] pro účely společné dopravní politiky a jako příspěvek ke zlepšení bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích, jakož i ulehčení pohybu osob, které se usazují v jiném státě než v tom, ve kterém vykonaly zkoušku k získání řidičského oprávnění, je třeba, aby existoval řidičský průkaz podle vzoru Společenství, který by členské státy vzájemně uznávaly bez povinnosti výměny průkazů“.
‘… [F]or the purpose of the common transport policy, and as a contribution to improving road traffic safety, as well as to facilitate the movement of persons settling in a Member State other than that in which they have passed a driving test, it is desirable that there should be a Community model national driving licence mutually recognised by the Member States without any obligation to exchange licences.’
Čtvrtý bod odůvodnění této směrnice uvádí:
It is stated in the fourth recital of the preamble to that directive:
„[…] z důvodu bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích je třeba stanovit minimální požadavky pro vydávání řidičských průkazů“.
‘… [O]n road safety grounds, the minimum requirements for the issue of a driving licence should be laid down.’
Poslední bod odůvodnění směrnice 91/439 upřesňuje:
The last recital in the preamble to Directive 91/439 states:
„[…] z důvodů bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích by navíc měly mít členské státy možnost uplatňovat vnitrostátní předpisy při odnímání, pozastavování
‘… [F]or reasons connected with road safety and traffic, Member States should be able to apply their national provisions on the withdrawal, suspension and cancel-
WIEDEMANN A FUNK a rušení řidičských průkazů týkající se všech držitelů řidičských průkazů, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území“.
WIEDEMANN AND FUNK lation of driving licences to all licence holders having acquired normal residence in their territory.’
Článek 1 uvedené směrnice stanoví:
Article 1 of Directive 91/439 provides:
Členské státy zavedou národní řidičský průkaz podle vzoru Společenství obsaženého v příloze I nebo Ia v souladu s touto směrnicí. […]
Member States shall introduce a national driving licence based on the Community model described in Annex I or Ia, in accordance with the provisions of this Directive …
Jestliže si držitel platného národního řidičského průkazu zřídí obvyklé bydliště v jiném členském státě než v tom, který průkaz vydal, může hostitelský členský stát uplatňovat na držitele průkazu své vnitrostátní předpisy o době platnosti průkazu, lékařských prohlídkách, daňové předpisy a může do průkazu zaznamenat jakékoli údaje nezbytné pro správní účely.“
Where the holder of a valid national driving licence takes up normal residence in a Member State other than that which issued the licence, the host Member State may apply to the holder of the licence its national rules on the period of validity of the licences, medical checks and tax arrangements and may enter on the licence any information indispensable for administration.’
7 odst. 1 směrnice 91/439 mohou být řidičské průkazy vydány pouze žadatelům,
In accordance with Article 7(1) of Directive 91/439, the issue of a driving licence is subject to the following conditions:
„a) kteří vykonali zkoušku k získání řidičského oprávnění a kteří jsou zdravotně způsobilí v souladu s přílohami II a III;
(a) who have passed a test of skills and behaviour and a theoretical test and who meet medical standards, in accordance with the provisions of Annexes II and III;
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-329/06 A C-343/06 b) kteří mají obvyklé bydliště na území členského státu, který řidičský průkaz vydal, nebo kteří mohou doložit, že už tam alespoň šest měsíců studují.“
(b) who have their normal residence in the territory of the Member State issuing the licence, or can produce evidence that they have been studying there for at least six months.’
V souladu s bodem 14 přílohy III této směrnice, nazvané „Minimální požadavky na fyzický a duševní stav při řízení vozidla s vlastním pohonem“, představuje požívání alkoholu závažné nebezpečí pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích a lékařská obec musí být velmi ostražitá při posuzování tohoto problému.
In accordance with point 14 of Annex III to the directive, headed ‘Minimum standards of physical and mental fitness for driving a power-driven vehicle’, alcohol consumption constitutes a major danger to road safety and in view of the scale of the problem the medical profession must be very vigilant.
Bod 14.1 první pododstavec této přílohy uvádí, že „[ř]idičské průkazy nelze vydat nebo obnovit žadatelům nebo řidičům, kteří jsou závislí na alkoholu nebo nejsou schopni vzdát se vlivu alkoholu při řízení“.
The first subparagraph of point 14.1 of that annex states that ‘[d]riving licences shall not be issued to, or renewed for, applicants or drivers who are dependent on alcohol or unable to refrain from drinking and driving’.
Z druhého pododstavce zmíněného bodu 14.1 vyplývá, že „[p]o prokázaném abstinenčním období, na základě posudku příslušného zdravotnického orgánu a pod podmínkou pravidelných lékařských kontrol může být řidičský průkaz vydán nebo obnoven žadatelům nebo řidičům, kteří byli v minulosti závislí na alkoholu“.
The second subparagraph of Point 14.1 provides that ‘[a]fter a proven period of abstinence and subject to authorised medical opinion and regular medical check-ups, driving licences may be issued to, or renewed for, applicants or drivers who have in the past been dependent on alcohol’.
Bod 15 téže přílohy stanoví, že „[ř]idičské průkazy nelze vydat nebo obnovit žadatelům nebo řidičům, kteří jsou závislí na psychotropních látkách, nebo kteří nejsou závislí na těchto látkách, ale pravidelně je zneužívají, bez ohledu na skupinu řidičských oprávnění“.
Point 15 of that annex provides that ‘[d]riving licences shall not be issued to or renewed for applicants or drivers who are dependent on psychotropic substances or who are not dependent on such substances but regularly abuse them, whatever category of licence is requested’.
Bod 15.1 této přílohy stanoví, že „[ř]idičské průkazy nelze vydat nebo obnovit žadatelům nebo řidičům, kteří pravidelně užívají psychotropní látky v jakékoli podobě, které mohou snížit schopnost bezpečně řídit vozidlo, je-li konzumované množství takové, že má negativní vliv na řízení.
Point 15.1 states that ‘Driving licences shall not be issued to, or renewed for, applicants or drivers who regularly use psychotropic substances, in whatever form, which can hamper the ability to drive safely where the quantities absorbed are such as to have an adverse effect on driving.
Toto ustanovení platí i pro všechny ostatní léky nebo jejich kombinace, které ovlivňují schopnost řídit motorové vozidlo“.
This shall apply to all other medicinal products or combinations of medicinal products which affect the ability to drive’.
Z bodu 5 téže přílohy vyplývá, že členské státy mohou při vydání nebo následném obnovení řidičského průkazu vyžadovat lékařskou prohlídku odpovídající přísnějším pravidlům, než jsou pravidla stanovená v uvedené příloze.
It is clear from point 5 of that annex that the standards set by Member States for a medical examination before the issue or any subsequent renewal of driving licences may be stricter than those set out in the annex.
„Nikdo nesmí být držitelem řidičských průkazů více než jednoho členského státu“.
‘No person may hold a driving licence from more than one Member State.’
Článek 8 této směrnice stanoví:
Article 8 of Directive 91/439 provides:
S výhradou zachování zásady teritoriality trestních a policejních předpisů může členský stát, ve kterém má držitel řidičského průkazu obvyklé bydliště, uplatňovat své vnitrostátní předpisy týkající se omezení, pozastavení, odnětí nebo zrušení řidičského oprávnění na držitele řidičského průkazu vydaného jiným členským státem a v případě nutnosti vyměnit za tímto účelem řidičský průkaz.
Subject to observance of the principle of territoriality of criminal and police laws, the Member State of normal residence may apply its national provisions on the restriction, suspension, withdrawal or cancellation of the right to drive to the holder of a driving licence issued by another Member State and, if necessary, exchange the licence for that purpose.