natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1 odst. 1 zaručovaly bez ohledu na právo rozhodné pro pracovní poměr pracovníkům vyslaným na jejich území pracovní podmínky týkající se dále uvedených záležitostí, které jsou v členském státě, ve kterém je práce vykonávána, stanoveny:
Member States shall ensure that, whatever the law applicable to the employment relationship, the undertakings referred to in Article 1(1) guarantee workers posted to their territory the terms and conditions of employment covering the following matters which, in the Member State where the work is carried out, are laid down:
– právními či správními předpisy a/nebo
— by law, regulation or administrative provision, and/or
– kolektivními smlouvami nebo rozhodčími nálezy, které byly prohlášeny za všeobecně použitelné ve smyslu odstavce 8, jestliže se týkají činností uvedených v příloze: a) maximální délky pracovní doby a minimální doby odpočinku;
— by collective agreements or arbitration awards which have been declared universally applicable within the meaning of paragraph 8, in so far as they concern the activities referred to in the Annex:
2008 – VĚC C-319/06 b) minimální délka dovolené za kalendářní rok; c) minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy; tento bod se nevztahuje na doplňkové podnikové systémy zaopatření v důchodu; d) podmínky poskytování pracovníků, zejména prostřednictvím podniků pro dočasnou práci; e) ochrana zdraví, bezpečnosti a hygieny při práci; f) ochranná opatření týkající se pracovních podmínek těhotných žen nebo žen krátce po porodu, dětí a mladistvých; g) rovné zacházení pro muže a ženy a ostatní ustanovení o nediskriminaci.
(d) the conditions of hiring-out of workers, in particular the supply of workers by temporary employment undertakings;
Pro účely této směrnice vymezují pojem minimální mzda uvedený v odst.
(g) equality of treatment between men and women and other provisions on non-discrimination.
Tato směrnice nevylučuje, aby členské státy na základě rovného zacházení a v souladu se Smlouvou uplatňovaly na vnitrostátní podniky a na podniky ostatních států:
This Directive shall not preclude the application by Member States, in compliance with the Treaty, to national undertakings and to the undertakings of other States, on a basis of equality of treatment, of:
– pracovní podmínky vztahující se na jiné záležitosti, než které jsou uvedeny v odst. 1 prvním pododstavci, pokud jsou dodržovány předpisy o veřejném pořádku;
— terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of paragraph 1 in the case of public policy provisions;
„ ‚Předpisy o veřejném pořádku‘ se mají chápat jako závazné předpisy, od kterých se nelze odchýlit a které podle své povahy a svého cíle musejí vyhovovat nutným požadavkům veřejného zájmu.
“the expression ‘public policy provisions’ should be construed as covering those mandatory rules from which there can be no derogation and which, by their nature and objective, meet the imperative requirements of the public interest.
Tyto předpisy mohou zahrnovat zejména zákaz nucené práce nebo účast orgánů na kontrole dodržování právních předpisů a pracovních podmínek.““ (neoficiální překlad)
These may include, in particular, the prohibition of forced labour or the involvement of public authorities in monitoring compliance with legislation on working conditions.”’
Článek 1 zákona ze dne 20. prosince 2002 stanoví:
Article 1 of the Law of 20 December 2002 provides:
„(1) Donucujícími ustanoveními v oblasti vnitrostátního veřejného pořádku, zejména pokud jde o ustanovení o dohodách a smlouvách podle zákona ze dne 27. března 1986 o schválení Římské úmluvy ze dne 19. června 1980 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, jsou a jako taková platí pro všechny pracovníky, kteří na území Lucemburského velkovévodství vykonávají práci, včetně těch, kteří byli do Lucemburska vysláni na přechodnou dobu, nehledě na dobu nebo účel tohoto vyslání: všechna ustanovení v zákonech, nařízeních a správních předpisech, jakož i veškerá ustanovení, která vyplývají z všeobecně použitelných kolektivních smluv nebo z rozhodčího nálezu s oblastí působnosti, která je podobná jako působnosti závazných kolektivních smluv, která se týkají těchto oblastí:
‘(1) All the laws, regulations and administrative provisions and those resulting from collective agreements which have been declared universally applicable or an arbitration decision with a scope similar to that of universally applicable collective agreements which concern the following matters:
2. sociální minimální mzdy a automatického přizpůsobení odměňování vývoji životních nákladů;
2. the minimum rates of pay and automatic adjustment to reflect changes in the cost of living;
3. pracovní doby a týdenní doby odpočinku;
3. working time and weekly rest periods;
4. placené dovolené;
4. paid leave;
5. podnikových prázdnin;
5. annual closure periods;
6. zákonem stanovených svátků;
6. public holidays;
7. právní úpravy dočasné práce a poskytování pracovníků uživatelům;
7. the rules on temporary work and the loan of workers;
8. právní úpravy práce na částečný pracovní úvazek a na dobu určitou;
8. the rules on parttime and fixedterm work;
9. ochranných právních předpisů, které platí pro pracovní podmínky a zaměstnávání dětí, mladistvých, těhotných žen a žen krátce po porodu;
9. the protective measures applicable to the terms and conditions of employment of children and of young people and of pregnant women or women who have recently given birth;
10. zákazu diskriminace;
10. non-discrimination;
11. kolektivních pracovních smluv;
11. collective labour agreements;
12. nečinnosti nutně vyplývající z právních předpisů o nezaměstnanosti způsobené klimatickými událostmi a technickými podmínkami;
12. enforced inactivity in accordance with the legislation on bad weather or technical layoffs;
13. práce načerno nebo nelegální práce, včetně ustanovení o pracovním povolení pro pracovníky, kteří nepocházejí z členského státu Evropského hospodářského prostoru;
13. clandestine or illegal work, including the provisions on work permits for workers who are not nationals of a Member State of the European Economic Area;
14. bezpečnosti a zdraví pracovníků na pracovišti obecně a konkrétně bezpečnostních předpisů podnikových sdružení pro úrazové pojištění (Association d’assurance contre les accidents) podle článku 154 zákona o sociálním pojištění, jakož i minimálních požadavků na bezpečnost a ochranu zdraví, které byly na základě článku 14 zákona ze dne 17. června 1994 o bezpečnosti a ochraně zdraví na pracovišti stanoveny velkovévodským nařízením po obligatorním stanovisku státní rady (Conseil d’Etat) a souhlasu konference předsedů poslanecké sněmovny.
14. the safety and health of workers in the workplace in general and, in particular, the accident prevention rules of the Association d’assurance contre les accidents (Accident Insurance Association) issued in accordance with Article 154 of the Social Security Code and the minimum requirements concerning safety and health laid down by Grand-Ducal Regulation, adopted following the mandatory opinion of the Conseil d’Etat and with the approval of the Conference of the Presidents of the Chamber of Deputies on the basis of Article 14 of the amended Law of 17 June 1994 on the safety and health of workers in the workplace.
(2) Ustanovení odstavce 1 tohoto článku platí pro všechny pracovníky bez ohledu na jejich státní příslušnost, kteří vykonávají práci v jakémkoli podniku bez ohledu na státní příslušnost a formální nebo skutečné sídlo podniku.“
(2) The provisions of paragraph 1 of this article shall apply to all workers irrespective of their nationality in the service of any undertaking, regardless of its nationality or the location of its registered or head office.’
Článek 2 zákona ze dne 20. prosince 2002 uvádí:
Article 2 of the Law of 20 December 2002 states:
„(1) Ustanovení článku 1 tohoto zákona platí rovněž pro podniky, které v rámci nadnárodního poskytování služeb vysílají pracovníky na území Lucemburského velkovévodství, s výjimkou mobilních pracovníků obchodního loďstva.
‘(1) The provisions of Article 1 of this law shall also apply to undertakings, with the exception of merchant shipping crew, which in the framework of the transnational provision of services post workers to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg.
1. vyslání pracovníka i na krátkou dobu nebo na předem určenou dobu na účet a pod vedením podniku uvedeného v odstavci 1 tohoto článku na území Lucemburského velkovévodství na základě smlouvy uzavřené mezi vysílajícím podnikem a příjemcem služeb usazeným nebo činným v Lucembursku;
1. the posting of a worker to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg, even for a short or predetermined period for and under the direction of undertakings such as those referred to in paragraph 1 of this article, under a contract concluded between the undertaking making the posting and the party for whom the services are intended, established or operating in Luxembourg;
2. vyslání pracovníka i na krátkou dobu nebo na předem určenou dobu na území Lucemburského velkovévodství do provozovny vysílajícího podniku nebo do podniku náležejícího ke stejné skupině podniků jako vysílající podnik;
2. the posting of a worker to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg, even for a short or a predetermined period, to an establishment belonging to the undertaking making the posting or to an undertaking belonging to the same group as the undertaking making the posting;
3. aniž by bylo dotčeno použití zákona ze dne 19. května 1994 o právní úpravě poskytování pracovníků a o dočasném poskytování pracovníků uživatelům, vyslání pracovníka i na krátkou dobu nebo na předem určenou dobu podnikem pro dočasnou práci nebo v rámci poskytnutí pracovní síly do podniku dočasně využívajícího pracovníky usazeného nebo činného v Lucemburském velkovévodství.
3. without prejudice to the application of the Law of 19 May 1994 regulating temporary work and the temporary loan of manpower, the posting of a worker by a temporary employment undertaking, or under a loan of manpower, even for a short or a predetermined period, to a user undertaking established or operating on the territory of the Grand Duchy of Luxembourg.
(4) Pojem ‚pracovní poměr‘ je definován podle lucemburského práva.“
(4) The meaning of the term “employment relationship” shall be determined in accordance with Luxembourg law.’
Článek 7 zákona ze dne 20. prosince 2002 stanoví:
Article 7 of the Law of 20 December 2002 provides:
„(1) Pro účely použití tohoto zákona musí podnik – i když má své sídlo mimo území Lucemburského velkovévodství nebo obvykle vykonává svou činnost mimo lucemburské území –, jehož pracovník nebo pracovníci, včetně těch, kteří byli dočasně vysláni podle ustanovení článků 1 a 2 tohoto zákona, pracují v Lucembursku, před zahájením práce dát na základě prosté žádosti a v nejkratší možné lhůtě k dispozici Inspection du travail et des mines (pracovní a důlní inspekce – pozn. překl.) údaje nezbytně nutné pro kontrolu, zejména:
‘(1) For the purposes of the application of this law, an undertaking, even if its seat is outside the territory of the Grand Duchy of Luxembourg or it habitually operates outside Luxembourg territory, which has one or more workers exercising an activity in Luxembourg, including those temporarily posted to Luxembourg in accordance with Articles 1 and 2 of this law, must, prior to the commencement of the work, make available to the Inspection du travail et des mines (Labour and Mines Inspectorate) on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for monitoring purposes, including, in particular:
– jména, příjmení, datum a místo narození, rodinný stav, státní příslušnost a povolání pracovníků;
— the surname, first name, place and date of birth, marital status, nationality and occupation of each worker;
– přesnou kvalifikaci pracovníků;
— the specific designation of the workers;
– pracovní pozici, na které byli v podniku zaměstnáni, a činnost, kterou v něm zpravidla vykonávají;
— the capacity in which they are engaged by the undertaking and the occupation to which they are regularly assigned in it;
– údaj o bydlišti a popřípadě trvalém pobytu pracovníků;
— the domicile and, where appropriate, the habitually residence of the workers;
– kopii formuláře E 101 nebo popřípadě přesný údaj o orgánech sociálního pojištění, u nichž jsou pracovníci pojištěni během svého pobytu na lucemburském území;
— a copy of form E 101 or, where appropriate, precise information concerning the social security institutions providing cover for the workers during their stay on Luxembourg territory;
– kopii písemné pracovní smlouvy nebo dokumentu vydaného na základě směrnice 91/533/EHS ze dne 14. října 1991 o povinnosti zaměstnavatele informovat zaměstnance o podmínkách pracovní smlouvy nebo pracovního poměru.
— a copy of the contract of employment or document produced by reason of Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship.
(2) Použití tohoto článku může být upřesněno velkovévodským nařízením.“
(2) A Grand-Ducal Regulation may give further details in respect of the application of this article.’
Článek 8 téhož zákona uvádí:
Article 8 of the Law of 20 December 2002 states:
„Každý podnik, který je usazený v zahraničí a má v něm své sídlo nebo v Lucembursku nemá stálou provozovnu ve smyslu daňového zákona, z něhož jeden nebo více pracovníků vykonává jakoukoli pracovní činnost v Lucembursku, je povinen uschovat dokumenty nezbytné pro kontrolu výše uložených povinností vyplývajících z použití tohoto zákona a zejména z článku 7 u zmocněnce určeného ad hoc, který má bydliště v Lucembursku.
‘Any undertaking established and having its registered office abroad or having no fixed establishment in Luxembourg within the meaning of the tax law, one or more of whose workers carry out work in whatsoever capacity in Luxembourg, shall be required to retain in Luxembourg with an ad hoc agent resident there the documents necessary for monitoring its compliance with the obligations arising in application of this law and, in particular, of Article 7 above.
Tyto dokumenty musí být na základě prosté žádosti a v nejkratší možné lhůtě předloženy Inspection du travail et des mines.
Those documents shall be produced to the Labour and Mines Inspectorate on demand and within as short a period as possible.
Tento orgán musí být před zahájením pracovní činnosti informován podnikem nebo jeho zmocněncem uvedeným v předchozím odstavci doporučeným dopisem s doručenkou o přesném místě uložení dokumentů.“
The Labour and Mines Inspectorate must be informed in advance, by registered letter, with proof of receipt, sent by the undertaking or the representative referred to in the previous paragraph, at the very latest prior to the employment activities envisaged, of the exact location of the documents deposited.’
Výzvou dopisem ze dne 1. dubna 2004 upozornila Komise lucemburské orgány, že by zákon ze dne 20. prosince 2002 mohl být v rozporu s právem Společenství.
By a letter of formal notice of 1 April 2004, the Commission indicated to the Luxembourg authorities that the Law of 20 December 2002 was likely to be incompatible with Community law.
Konkrétně podle ní tento zákon:
In particular that law was said to:
– nezaručuje vyslaným pracovníkům kromě odpočinku v týdnu dodržování žádné jiné doby odpočinku (denní odpočinek);
— fail to ensure that posted workers are afforded any other rest period (daily rest period) entitlement apart from the weekly rest period;
– není dostatečně jasný pro zajištění právní jistoty, když podnikům vysílajícím pracovníky do Lucemburska ukládá povinnost dát před zahájením práce Inspection du travail et des mines na základě prosté žádosti a v nejkratší možné lhůtě k dispozici údaje nezbytně nutné pro kontrolu, a
— lack the necessary clarity to ensure legal certainty, by requiring undertakings posting workers to Luxembourg to make available to the Labour and Mines Inspectorate prior to the commencement of work on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for monitoring purposes;
– omezuje volný pohyb služeb tím, že od podniků, které své skutečné sídlo mají mimo území Lucemburské velkovévodství nebo tam nemají stálou provozovnu, vyžaduje uchovávat u ad hoc zmocněnce s bydlištěm v tomto členském státě dokumenty nezbytné pro kontrolu.
— restrict freedom to provide services by requiring undertakings whose registered office is outside the territory of the Grand Duchy of Luxembourg or which do not have a permanent establishment there to keep the documents necessary for monitoring purposes with an ad hoc agent resident in Luxembourg.
Lucemburské velkovévodství uznalo opodstatněnost druhé vytýkané skutečnosti zmíněné v uvedené výzvě dopisem.
The Grand Duchy of Luxembourg acknowledged that the second complaint in the letter of formal notice was well founded.
Pokud jde o třetí a čtvrtou vytýkanou skutečnost obsaženou v tomto dopise, uvedl tento členský stát jednak, že článek 7 zákona ze dne 20. prosince 2002 neukládá předběžné prohlášení, a jednak, že povinnost sdělit Inspection du travail et des mines jméno osoby, u níž jsou uloženy dokumenty požadované zákonem, není diskriminujícím požadavkem, nýbrž požadavkem nezbytným pro provádění kontrol vykonávaných tímto správním orgánem.
As regards the third and fourth complaints in the letter of formal notice, the Grand Duchy of Luxembourg stated, first, that Article 7 of the Law of 20 December 2002 did not require prior notification and, second, that the obligation to transmit to the Labour and Mines Inspectorate the name of the person keeping the documents required by the Law was a nondiscriminatory requirement that was essential to enable that authority to carry out checks.
Jelikož Komise tyto odpovědi nepovažovala za uspokojivé, zopakovala své vytýkané skutečnosti v odůvodněném stanovisku ze dne 12. října 2005, ve kterém Lucemburské velkovévodství vyzvala k tomu, aby během dvou měsíců od doručení tohoto stanoviska splnilo své povinnosti.
Since it was not satisfied by those answers, the Commission repeated its complaints in a reasoned opinion of 12 October 2005, calling on the Grand Duchy of Luxembourg to comply with its obligations within a period of two months of receipt of that opinion.
Poté, co Lucemburské velkovévodství požádalo o dodatečnou lhůtu šesti týdnů, nepovažovalo za nezbytné na uvedené odůvodněné stanovisko odpovědět.
After requesting an additional period of six weeks, the Grand Duchy of Luxembourg did not consider it necessary to reply to the reasoned opinion.
Komise proto podala na základě článku 226 ES tuto žalobu pro nesplnění povinnosti.
Therefore, the Commission brought this action for failure to fulfil obligations pursuant to Article 226 EC.
3 odst. 1 a 10 směrnice 96/71
The first plea in law: incorrect transposition of Article 3(1) and (10) of Directive 96/71
Konkrétněji má Komise za to, že Lucemburské velkovévodství tím, že neprávem vnitrostátní ustanovení týkající se oblastí, na něž se vztahují sporné předpisy, prohlašuje za donucující ustanovení v oblasti vnitrostátního veřejného pořádku a požaduje jejich dodržování od podniků, které vysílají pracovníky na jeho území, ukládá těmto podnikům povinnosti, které jdou nad rámec toho, co uvádí směrnice 96/71.
More specifically, the Commission takes the view that, by wrongly describing the national provisions relating to the areas covered by the measures in question as mandatory provisions falling under national public policy and thereby requiring undertakings which post workers to its territory to comply with them, the Grand Duchy of Luxembourg imposes obligations on those undertakings which go beyond those laid down by Directive 96/71.
1 odst. 1 bodě 1 zákona ze dne 20. prosince 2002, podle níž lze vysílat pouze pracovníky vázané s podnikem písemnou pracovní smlouvou nebo jiným dokumentem považovaným za obdobný dokument podle směrnice 91/533.
First, the obligation laid down in Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 to post only staff linked to the undertaking by a written contract of employment or another document deemed analogous thereto under Directive 91/533 is such a mandatory obligation.
V tomto ohledu Komise připomíná, že v každém případě kontrola dodržování ustanovení směrnice 91/553 přísluší orgánům státu usazení dotyčného podniku, který tuto směrnici provedl, a nikoli, v případě vyslání, hostitelskému členskému státu.
In that regard the Commission points out that in any event the monitoring of compliance with the provisions of Directive 91/533 is the responsibility of the authorities of the Member State in which the undertaking concerned is established and which has transposed that directive, not of the host Member State.
1 odst. 1 bodě 2 zákona ze dne 20. prosince 2002, Komise tvrdí, že lucemburské právní předpisy jsou v rozporu se směrnicí 96/71, která stanoví, že hostitelský členský stát může upravit výši mzdy pouze co se týče minimální mzdy.
Second, as regards the automatic adjustment of rates of remuneration to the cost of living provided for in Article 1(2) of the Law of 20 December 2002, the Commission maintains that Luxembourg law conflicts with Directive 96/71, which provides that the host Member State is to regulate rates of pay only as regards minimum rates.
1 odst. 1 bodě 8 zákona ze dne 20. prosince 2002, Komise tvrdí, že podle směrnice 96/71 nepřísluší hostitelskému členskému státu uplatňovat svou právní úpravu v oblasti práce na částečný úvazek a pracovních smluv na dobu určitou vůči podnikům, které vysílají pracovníky na jeho území.
Third, as regards compliance with the rules on parttime and fixedterm work laid down by point 8 of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, the Commission submits that, under Directive 96/71, it is not for the host Member State to impose its rules in respect of parttime and fixedterm work on undertakings which post workers to its territory.
10 není nijak právně závazné, a jednak, že pojem „předpisy o veřejném pořádku“ zahrnuje veškerá ustanovení, která podle názoru hostitelského státu odpovídají naléhavým požadavkům veřejného zájmu.
In that regard, it submits, first, that Declaration No 10 does not have any binding legal force and, second, that the definition of public policy provisions includes all provisions which, in the view of the host State, meet the imperative requirements of the public interest.
Krom toho Lucemburské velkovévodství odkazuje na legislativní proces, který vedl k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. L 376, s. 36).
Furthermore, the Grand Duchy of Luxembourg refers to the legislative procedure which led to the adoption of Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market (OJ 2006 L 376, p. 36).
– Úvodní poznámky
— Preliminary observations
Tento členský stát se tudíž na podporu jím zastávaného výkladu ustanovení směrnice 96/71 nemůže odvolávat na legislativní proces, který vedl k přijetí směrnice 2006/123.
Therefore, the Grand Duchy of Luxembourg cannot base its arguments on the legislative procedure which led to the adoption of Directive 2006/123 in order to support its interpretation of a provision of Directive 96/71.
Z třináctého bodu odůvodnění směrnice 96/71 vyplývá, že je třeba koordinovat právní předpisy členských států, aby byl určen základ kogentních ustanovení pro účely minimální ochrany, jež musí v hostitelském státě dodržovat zaměstnavatelé, kteří tam vysílají pracovníky (viz rozsudek ze dne 18. prosince 2007, Laval un Partneri, C-341/05, Sb. rozh. s. I-11767, bod 59).
It is clear from recital 13 in the preamble to Directive 96/71 that the laws of the Member States must be coordinated in order to lay down a nucleus of mandatory rules for minimum protection to be observed in the host country by employers who post workers there (Case C-341/05 Laval un Partneri [2007] ECR I-11767, paragraph 59).