natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tohoto cíle je dosaženo nejprve přechodně prostřednictvím zákazu, který tato věta stanoví, a posléze definitivně prostřednictvím konečného rozhodnutí Komise, které je, v případě, že je záporné, překážkou budoucího provedení záměru oznámené podpory.
That purpose is achieved first, provisionally, by means of the prohibition which it lays down, and, later, definitively, by means of the Commission’s final decision, which, if negative, precludes for the future the implementation of the notified aid plan.
Cílem takto vytvořené prevence tedy je, aby byly poskytovány pouze slučitelné podpory.
The intention of the prohibition thus effected is therefore that compatible aid may alone be implemented.
Pokud Komise přijme kladné rozhodnutí, zdá se tedy, že předčasné vyplacení podpory nebylo v rozporu s cílem uvedeným v bodech 47 a 48 tohoto rozsudku.
When the Commission adopts a positive decision, it is then apparent that the purpose referred to in paragraphs 47 and 48 of the present judgment has not been frustrated by the premature payment of the aid.
V tomto případě z pohledu jiných subjektů, než je příjemce takové podpory, má protiprávnost uvedené podpory za následek jednak to, že tyto subjekty jsou vystaveny riziku, že dojde k poskytnutí neslučitelné podpory, ke kterému v konečném důsledku nedojde, a jednak, že z hlediska hospodářské soutěže musí případně snášet následky slučitelné podpory dříve, než by bylo nutné.
In that case, from the point of view of operators other than the recipient of such aid, its unlawfulness will, first, expose them to the risk, in the result unrealised, of the implementation of incompatible aid, and, second, make them suffer, depending on the circumstances earlier than they would have had to, in competition terms, the effects of compatible aid.
V takové situaci, o jakou se jedná ve sporu v původním řízení, má proto vnitrostátní soud podle práva Společenství povinnost nařídit, aby příjemce podpory zaplatil z této podpory úroky za dobu trvání protiprávního stavu.
In a situation such as that in the main proceedings, the national court must therefore, applying Community law, order the aid recipient to pay interest in respect of the period of unlawfulness.
Taktéž může být veden k tomu, aby vyhověl žalobám na náhradu škod způsobených protiprávní povahou podpory (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky SFEI a další, bod 75, a Transalpine Ölleitung in Österreich a další, bod 56).
It may also be required to uphold claims for compensation for damage caused by reason of the unlawful nature of the aid (see, to that effect, SFEI and Others, paragraph 75, and Transalpine Ölleitung in Österreich and Others, paragraph 56).
Pokud jde o samotnou podporu, je třeba dodat, že opatření, které spočívá pouze v povinnosti navrátit podporu bez zaplacení úroků, v zásadě nepostačuje ke zhojení následků protiprávnosti, pokud po přijetí kladného konečného rozhodnutí Komisí členský stát uvedenou podporu znovu poskytne.
As regards the aid itself, it must be added that a measure which consisted only in an obligation of recovery without interest would not be appropriate, as a rule, to remedy the consequences of the unlawfulness if the Member State were to re-implement that aid after the Commission’s final positive decision.
Pokud by totiž doba mezi navrácením podpory a jejím novým poskytnutím byla kratší než doba mezi jejím prvním poskytnutím a konečným rozhodnutím, příjemce podpory by v případě, že by si musel vrácenou částku půjčit, platil nižší úroky, než které by zaplatil, pokud by si od počátku musel půjčit částku odpovídající protiprávně přiznané podpoře.
Since the period between the recovery and the reimplementation would be shorter than that between the initial implementation and the final decision, the aid recipient, would bear, if it had to borrow the amount repaid, less interest than it would have paid if, from the outset, it had to borrow the equivalent of the unlawfully granted aid.
88 odst. 3 poslední věta ES se musí vykládat tak, že vnitrostátní soud není povinen nařídit navrácení
The reply to the first question referred must therefore be that the last sentence of Article 88(3) EC is to be interpreted as meaning that the national court is not bound
2008 – VĚC C-199/06 podpory poskytnuté v rozporu s tímto ustanovením, pokud Komise přijala konečné rozhodnutí, kterým prohlásila uvedenou podporu za slučitelnou se společným trhem ve smyslu článku 87 ES.
2008 — CASE C-199/06 to order the recovery of aid implemented contrary to that provision, where the Commission has adopted a final decision declaring that aid to be compatible with the common market, within the meaning of Article 87 EC.
K druhé otázce
The second question
88 odst. 3 poslední věty ES vztahuje, pro účely výpočtu částek, které je příjemce povinen zaplatit, také na dobu mezi přijetím rozhodnutí Komise o slučitelnosti této podpory se společným trhem a zrušením uvedeného rozhodnutí soudem Společenství.
By its second question, the referring court is asking, in essence, whether, in a procedural situation such as that in the main proceedings, the obligation, arising from the last sentence of Article 88(3) EC, to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, to the period between a Commission decision declaring the aid to be compatible with the common market and the annulment of that decision by the Community court.
Tato otázka se týká buď podpor případně poskytnutých mezi oběma dotčenými daty, jakož i úroků, pokud důsledkem, který vyvozuje vnitrostátní právo z protiprávnosti podpory, je navrácení uvedené podpory, a to i v případě, že byla tato podpora prohlášena za slučitelnou se společným trhem, nebo pouze úroků z podpor přijatých ve stejném období, pokud vnitrostátní právo nevyžaduje navrácení protiprávní podpory, která byla prohlášená za slučitelnou.
That question concerns either any aid implemented between the two dates in question, as well as interest, if the consequence of the aid’s unlawfulness under national law, even in the event of it being declared compatible with the common market, is the recovery of that aid, or the interest alone on the aid received during the same period, if the recovery of compatible unlawful aid is not required by the national law.
V projednávaném případě jde o dvě období, a to o období mezi rozhodnutím přijatým Komisí dne 18. května 1993 a rozsudkem Soudu ze dne 18. září 1995 o jeho zrušení, a o období mezi rozhodnutím Komise ze dne 10. června 1998 a rozsudkem Soudu ze dne 28. února 2002 o jeho zrušení (viz body 11 až 21 tohoto rozsudku).
As the main proceedings stand, two periods are involved, running between the decisions adopted by the Commission on 18 May 1993 and 10 June 1998 and, respectively, the judgments of the Court of First Instance which annulled them on 18 September 1995 and 28 February 2002 (see paragraphs 11 to 21 of the present judgment).
Položená otázka se týká jednak zásady presumpce legality aktů orgánů Společenství a jednak pravidla uvedeného v čl. 231 prvním pododstavci ES.
The question referred juxtaposes, on the one hand, the principle that acts of the Community institutions are presumed to be lawful and, on the other, the rule laid down by the first paragraph of Article 231 EC.
Presumpce legality aktů orgánů Společenství znamená, že tyto akty zakládají právní účinky tak dlouho, dokud nejsou vzaty zpět, zrušeny v rámci žaloby na neplatnost nebo prohlášeny neplatnými v návaznosti na předběžnou otázku nebo námitku protiprávnosti (rozsudek ze dne 5. října 2004, Komise v. Řecko, C-475/01, Sb. rozh. s. I-8923, bod 18, a citovaná judikatura).
The principle that acts of the Community institutions are presumed to be lawful means that they produce legal effects until such time as they are withdrawn, annulled in an action for annulment or declared invalid following a reference for a preliminary ruling or a plea of illegality (Case C-475/01 Commission v Greece [2004] ECR I-8923, paragraph 18, and the caselaw cited).
Podle čl. 231 prvního pododstavce ES, je-li žaloba na neplatnost opodstatněná, soud Společenství prohlásí napadený akt za neplatný od počátku.
Under the first paragraph of Article 231 EC when an action for annulment is wellfounded, the Community court must declare the contested act void.
Z toho vyplývá, že rozhodnutí soudu Společenství o zrušení způsobuje zánik napadeného aktu se zpětnou účinností vůči všem subjektům [rozsudek ze dne 1. června 2006, P & O European Ferries (Vizcaya) a Diputación Foral de Vizcaya v. Komise, C-442/03 P a C-471/03 P, Sb. rozh. s. I-4845, bod 43]. 62
It follows that the Community court’s decision of annulment leads to the disappearance retroactively of the contested act with regard to all persons (Joined Cases C-442/03 P and C-471/03 P P & O European Ferries (Vizcaya) and Diputación Foral de Vizcaya v Commission [2006] ECR I-4845, paragraph 43). 62
Za takových okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, se presumpce legality a pravidlo zpětné účinnosti zrušení rozhodnutí uplatní postupně.
In circumstances such as those at issue in the main proceedings, the presumption of lawfulness and the rule that annulment is retroactive apply in turn.
Podpory poskytnuté poté, co Komise přijala kladné rozhodnutí, se považují za legální až do rozhodnutí soudu Společenství o zrušení.
Aid implemented after the Commission’s positive decision is presumed lawful until the Community court decides to annul that decision.
Poté, ode dne přijetí posledně uvedeného rozhodnutí, jsou dotčené podpory v souladu s čl. 231 prvním pododstavcem ES považovány za podpory, které nebyly zrušeným rozhodnutím prohlášeny za slučitelné, a proto je třeba považovat jejich poskytnutí za protiprávní.
Subsequently, on the latter decision, the aid in question is deemed, in accordance with the first paragraph of Article 231 EC, not to have been declared compatible by the annulled decision, with the result that its implementation must be regarded as unlawful.
V tomto případě se tedy zdá, že pravidlo vyplývající z čl. 231 prvního pododstavce ES ukončuje se zpětnou účinností uplatňování presumpce legality.
It is thus apparent that, in that case, the rule arising from the first paragraph of Article 231 EC puts a stop, retroactively, to the application of the presumption of lawfulness.
Po zrušení kladného rozhodnutí Komise nelze vyloučit možnost, aby se příjemce protiprávně poskytnutých podpor dovolával mimořádných okolností, které mohly legitimně odůvodnit jeho očekávání, že při poskytování podpor byla zachována příslušná pravidla, a z toho důvodu odmítl jejich navrácení (viz obdobně výše uvedený rozsudek Komise v. Německo, bod 16, pokud jde o záporné konečné rozhodnutí Komise).
After the annulment of a positive decision of the Commission, a recipient of unlawfully implemented aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus from declining to refund that aid (see, by analogy, Commission v Germany, cited above, paragraph 16, as regards a final negative decision of the Commission).
Avšak Soudní dvůr již rozhodl, pokud jde o situaci, ve které se Komise původně rozhodla nevznášet námitky proti sporným podporám, že taková okolnost nemůže být považována za okolnost, která může vyvolat legitimní očekávání příjemce, jelikož toto rozhodnutí bylo zpochybněno ve lhůtách pro podání opravných prostředků a následně Soudním dvorem zrušeno (rozsudek ze dne 14. ledna 1997, Španělsko v. Komise, C-169/95, Recueil, s. I-135, bod 53).
However, the Court has already held, in respect of circumstances where the Commission had initially decided not to raise any objections to the aid in issue, that such fact could not be regarded as capable of having caused the recipient undertaking to entertain any legitimate expectation since that decision had been challenged in due time before the Court, which annulled it (Case C-169/95 Spain v Commission [1997] ECR I-135, paragraph 53).
Soudní dvůr rovněž rozhodl, že dokud Komise nepřijala schvalující rozhodnutí a dokonce dokud neuplynula lhůta pro opravný prostředek proti takovému rozhodnutí, nemá příjemce žádnou jistotu, pokud jde o legalitu zamýšlené podpory, která jako jediná může u něho vyvolat legitimní očekávání (viz rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Itálie v. Komise, C-91/01, Recueil, s. I-4355, bod 66).
The Court has also held that, so long as the Commission has not taken a decision approving aid, and so long as the period for bringing an action against such a decision has not expired, the recipient cannot be sure as to the lawfulness of the proposed aid which alone is capable of giving rise to a legitimate expectation on his part (Case C-91/01 Italy v Commission [2004] ECR I-4355, paragraph 66).
Je třeba rovněž konstatovat, že pokud byla podána žaloba na neplatnost, příjemce nemá tuto jistotu do té doby, dokud soud Společenství nepřijme konečné rozhodnutí.
It must be held, likewise, that where an action for annulment has been brought, the recipient is not entitled to harbour such assurance so long as the Community court has not delivered a definitive ruling.
88 odst. 3 poslední věty ES vztahuje, pro účely výpočtu částek, které je příjemce povinen zaplatit, a s výhradou mimořádných okolností, také na dobu mezi přijetím rozhodnutí Komise o slučitelnosti této podpory se společným trhem a zrušením uvedeného rozhodnutí soudem Společenství.
The reply to the second question referred must therefore be that in a procedural situation such as that in the main proceedings, the obligation, arising from the last sentence of Article 88(3) EC, to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, and save for exceptional circumstances, to the period between a Commission decision declaring the aid to be compatible with the common market and the annulment of that decision by the Community court.
3 poslední větu ES je třeba vykládat tak, že vnitrostátní soud není povinen nařídit navrácení podpory poskytnuté v rozporu s tímto ustanovením, pokud Komise Evropských společenství přijala konečné rozhodnutí, kterým prohlásila uvedenou podporu za slučitelnou se společným trhem ve smyslu článku 87 ES. Podle práva Společenství je tento soud povinen nařídit,
The last sentence of Article 88(3) EC is to be interpreted as meaning that the national court is not bound to order the recovery of aid implemented contrary to that provision, where the Commission has adopted a final decision declaring that aid to be compatible with the common market, within
2008 – VĚC C-199/06 aby příjemce podpory zaplatil z této podpory úroky za dobu trvání protiprávního stavu.
Applying Community law, the national court must order the aid recipient to pay interest in respect of the period of unlawfulness.
3 poslední věty ES vztahuje, pro účely výpočtu částek, které je příjemce povinen zaplatit, a s výhradou mimořádných okolností, také na dobu mezi přijetím rozhodnutí Komise Evropských společenství o slučitelnosti této podpory se společným trhem a zrušením uvedeného rozhodnutí soudem Společenství.
In a procedural situation such as that in the main proceedings, the obligation, arising from the last sentence of Article 88(3) EC, to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, and save for exceptional circumstances, to the period between a decision of the Commission of the European Communities declaring the aid to be compatible with the common market and the annulment of that decision by the Community court.
Věc C-244/06
Case C-244/06
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Koblenz)
(Reference for a preliminary ruling from the Landgericht Koblenz)
„Volný pohyb zboží – Článek 28 ES – Opatření s rovnocenným účinkem – Směrnice 2000/31/ES – Vnitrostátní právní úprava zakazující zásilkový prodej nosičů s videozáznamy, které nebyly podrobeny kontrole a klasifikaci ze strany příslušného orgánu pro účely ochrany nezletilých a nebyly tímto orgánem opatřeny údajem o věku, od něhož je povoleno se na tyto nosiče s videozáznamy dívat – Nosiče s videozáznamy dovezené z jiného členského státu, které byly podrobeny kontrole a klasifikaci ze strany příslušného orgánu tohoto státu a jsou opatřené údajem o věkové hranici – Odůvodnění – Ochrana dítěte – Zásada proporcionality“
(Free movement of goods — Article 28 EC — Measures having equivalent effect — Directive 2000/31/EC — National rules prohibiting the sale by mail order of image storage media which have not been examined and classified by the competent authority for the purpose of protecting children and which do not bear a label from that authority indicating the age from which they may be viewed — Image storage media imported from another Member State which have been examined and classified by the competent authority of that State and bear an age-limit label — Justification — Child protection — Principle of proportionality)
Stanovisko generálního advokáta P. Mengozziho přednesené dne 13. září 2007 . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 13 September 2007 . .Judgment of the Court (Third Chamber), 14 February 2008 . . . . . . .
Volný pohyb zboží – Množstevní omezení – Opatření s rovnocenným účinkem(Článek 28 ES)
Free movement of goods — Quantitative restrictions — Measures having equivalent effect(Art. 28 EC)
SHRNUTÍ – VĚC C-244/06 sledovaného dotčeným členským státem, jímž je ochrana dítěte, jako je tomu v případě, kdy nebrání všem formám uvádění nosičů s videozáznamy, které nebyly zkontrolovány, na trh a kdy je dovoleno dovážet a prodávat tyto nosiče s videozáznamy dospělým, přičemž se dbá na to, aby k nim neměly přístup děti.
SUMMARY — CASE C-244/06 the objective of protecting children pursued by the Member State concerned, as will be the case where the rules do not preclude all forms of marketing of unchecked image storage media and where it is permissible to import and sell such image storage media to adults, while ensuring that children do not have access to them.
Jinak tomu může být pouze tehdy, pokud by se ukázalo, že postup kon -troly, klasifikace a označování nosičů s videozáznamy stanovený touto právní úpravou není snadno dostupný nebo není možno jej dokončit v přiměřených lhůtách anebo že zamítavé rozhodnutí nemůže být předmětem soudního přezkumu.
It could be otherwise only if it appears that the procedure for examining, classifying and labelling image storage media established by those rules is not easily accessible or cannot be completed within a reasonable period or that the decision of refusal cannot be open to challenge before the courts.
Vnitrostátní právní úprava, která zakazuje zásilkový prodej a převod nosičů s videozáznamy, které nebyly příslušným vnitrostátním orgánem nebo vnitrostátní dobrovolnou samoregulační institucí podrobeny kontrole ani klasifikaci pro účely ochrany nezletilých a které nebyly tímto orgánem nebo institucí opatřeny údajem o věku, od něhož je povoleno se na ně dívat, nepředstavuje způsob prodeje, který by mohl narušovat přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně obchod mezi členskými státy, ale opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením ve smyslu článku 28 ES, které je v zásadě neslučitelné s povinnostmi vyplývajícími z tohoto článku.
National rules which prohibit the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by a competent national authority or by a national voluntary self-regulatory body for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority or body indicating the age from which they may be viewed, does not constitute a selling arrangement which is capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially intra-Community trade, but a measure having equivalent effect to quantitative restrictions within the meaning of Article 28 EC and is, in principle, incompatible with the obligations arising from that provision.
Přesto je taková právní úprava s tímto ustanovením slučitelná, pokud nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení cíle
However, those rules may be compatible with that provision provided that they do not go beyond what is necessary to attain
(viz body 29, 32, 35, 42, 47–48 a výrok)
(see paras 29, 32, 35, 42, 47, 48, operative part)
II – Vnistrostátní právní úprava
I — Introduction not been examined and classified by the competent German authority for the purpose of protecting young persons.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článků 28 ES a 30 ES, jakož i ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000, o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) 2.
The reference for a preliminary ruling turns on the interpretation of Articles 28 EC and 30 EC and of the provisions of Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the internal market (‘the directive on electronic commerce’). 2
Ustanovení § 1 odst. 4 Jugendschutzgesetz (zákon na ochranu mladistvých, dále jen „JuSchG“) ze dne 23. července 2002 3defi-nuje „prodej formou zásilkového obchodu“ ve smyslu tohoto zákona jako „každý úplatný úkon uskutečněný prostřednictvím objednávky a dodání zboží poštou nebo elektronicky, aniž by došlo k osobnímu kontaktu mezi tím, kdo zboží dodává, a tím, kdo zboží kupuje, nebo aniž by bylo zaručeno, prostřednictvím systému technických opatření nebo opatření jiného typu, že odeslané zboží nebude dodáno dětem nebo dospívajícím“ 4.
Paragraph 1(4) of the Jugendschutzgesetz (Law on the protection of young persons; the ‘JuSchG’) of 23 July 2002 3defines ‘sale by mail order’ for the purposes of that Law as ‘any transaction for consideration carried out by means of the ordering and dispatch of a product by postal or electronic means without personal contact between the supplier and the purchaser or without technical or other safeguards to ensure that the product is not dispatched to children or adolescents’. 4
1 — Původní jazyk: italština.2 — Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 13/25, s. 399.
1 — Original language: Italian.2 — OJ 2000 L 178 , p. 1.
2730.4 — Neoficiální překlad z původního textu JuSchG.
2730.4 — Unofficial translation of the original text of the JuSchG.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-244/06 nebo jiných místech prodeje, kam zákazníci obvykle nevcházejí, nebo formou zásilkového obchodu“ 5.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-244/06 customers do not usually enter, or by mail order.’ 5
III – Skutkové okolnosti, otázky a průběh řízení
III — Facts, the questions referred and course of the proceedings
Avides, subjekt usazený v Německu, prodává audio a videonosiče formou zásilkového obchodu prostřednictvím své internetové stránky a platformy elektronického obchodu.
Avides, a business established in Germany, sells audio and video media by mail order via its internet site and an electronic trading platform.
být nabízeny, prodávány nebo být jiným způsobem dostupné dětem nebo dospívajícím,
be offered, transferred or otherwise made accessible to a child or adolescent;
Probíhající spor se týká prodeje videonosičů (DVD nebo videokazet) obsahujících japonské animované filmy nazvané „Anime“, které byly dovezeny ze Spojeného království, formou zásilkového obchodu ze strany Avides v Německu.
The case in the main proceedings relates to that company’s sale by mail order in Germany of image storage media (DVDs or video cassettes) imported from the United Kingdom and containing Japanese animated cartoons known as ‘Anime’.
Před tím, než byly dovezeny, byly tyto programy podrobeny kontrole ze strany British Board of Film Classification (britská komise pro klasifikaci filmů, dále jen „BBFC“).
Before being imported, these programmes were examined by the British Board of Film Classification (‘BBFC’).
Za použití platných ustanovení na ochranu mladistvých ve Spojeném království tento orgán přezkoumal, pro jaké
Under the rules on the protection of young persons in force in the United Kingdom, that authority checked the