natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Není vůbec pochyb, že zákaz zásilkového prodeje a převodu nosičů s videozáznamy, které nebyly podrobeny kontrole ani klasifikaci pro účely ochrany nezletilých ze strany příslušného vnitrostátního orgánu a které nebyly tímto orgánem opatřeny údajem o věku, od něhož je povoleno se na ně dívat, představuje opatření způsobilé chránit dítě před informacemi a materiály škodlivými pro jeho blaho.
There is no doubt that prohibiting the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by the competent authority for the purpose of protecting young persons and which do not bear a label from that authority indicating the age from which they may be viewed constitutes a measure suitable for protecting children against information and materials injurious to their well-being.
Pokud jde o věcnou působnost dotčeného zákazu, je třeba uvést, že zákon na ochranu nezletilých nebrání všem formám uvádění nosičů s videozáznamy, které nebyly zkontrolovány, na trh.
As far as concerns the substantive scope of the prohibition concerned, the Law on the protection of young persons does not preclude all forms of marketing of unchecked image storage media.
Z překládacího rozhodnutí totiž vyplývá, že je dovoleno dovážet a prodávat tyto nosiče s videozáznamy dospělým prostřednictvím způsobů distribuce, které předpokládají osobní kontakt mezi dodavatelem a kupujícím a takto umožňují dbát na to, aby k těmto nosičům s videozáznamy neměly přístup děti.
It is clear from the decision making the reference that it is permissible to import and sell such image storage media to adults by way of distribution channels involving personal contact between the supplier and the purchaser, which thus ensures that children do not have access to the image storage media concerned.
S přihlédnutím k těmto skutečnostem se jeví, že právní úprava dotčená v původním řízení nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení cíle sledovaného dotčeným členským státem.
In the light of those factors, it appears that the rules at issue in the main proceedings do not go beyond what is necessary to attain the objective pursued by the Member State concerned.
Pokud jde o postup kontroly zavedený vnitrostátním zákonodárcem za účelem ochrany dítěte před informacemi a materiály, které škodí jeho blahu, pouhá okolnost, že si členský stát zvolil způsoby ochrany odlišné od těch, které byly přijaty jiným členským státem, nemůže mít vliv na posouzení proporcionality vnitrostátních ustanovení přijatých v této oblasti.
As regards the examination procedure established by the national legislature in order to protect children against information and materials injurious to their wellbeing, the mere fact that a Member State has opted for a system of protection which differs from that adopted by another Member State cannot affect the assessment of the proportionality of the national provisions enacted to that end.
Tato musejí být posuzována pouze s ohledem na dotčený cíl a na úroveň ochrany, kterou dotčený členský stát zamýšlí zajistit (viz obdobně rozsudky ze dne 21. září 1999, Läärä a další, C-124/97, Recueil, s. I-6067, bod 36, a Omega, citovaný výše, bod 38).
Those provisions must be assessed solely by reference to the objective pursued and the level of protection which the Member State in question intends to provide (see, by analogy, Case C-124/97 Lääräand Others [1999] ECR I-6067, paragraph 36, and Omega, paragraph 38).
V projednávaném případě se zdá, že z úvah předložených německou vládou před Soudním dvorem vyplývá, že postup kontroly, klasifikace a označování nosičů s videozáznamy zavedený právní úpravou dotčenou v původním řízení splňuje
In the present case, it appears from the observations submitted by the German Government before the Court that the procedure for examining, classifying, and labelling image storage media, established by the rules at issue in the main proceedings, fulfils the conditions set out in the preceding paragraph. However, it is for the
Předkládajícímu soudu, kterému byla věc předložena a který musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, nicméně přísluší ověřit, zda tomu tak je.
DYNAMIC MEDIEN national court, before which the main action has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to ascertain whether that is the case.
S přihlédnutím ke všem předcházejícím úvahám je třeba na předložené otázky odpovědět, že článek 28 ES nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako ve věci v původním řízení, která zakazuje zásilkový prodej a převod nosičů s videozáznamy, které nebyly podrobeny kontrole ani klasifikaci pro účely ochrany nezletilých ze strany příslušného vnitrostátního orgánu a které nebyly tímto orgánem opatřeny údajem o věku, od něhož je povoleno se na ně dívat, ledaže by se ukázalo, že postup kontroly, klasifikace a označování nosičů s videozáznamy stanovený touto právní úpravou není snadno dostupný nebo není možno jej dokončit v přiměřených lhůtách anebo že zamítavé rozhodnutí nemůže být předmětem soudního přezkumu.
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that Article 28 EC does not preclude national rules, such as those at issue in the main proceedings, which prohibit the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by the competent authority for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority indicating the age from which they may be viewed, unless it appears that the procedure for examination, classification and labelling of image storage media established by those rules is not readily accessible or cannot be completed within a reasonable period, or that a decision of refusal is not open to challenge before the courts.
Článek 28 ES nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako ve věci v původním řízení, která zakazuje zásilkový prodej a převod nosičů s videozáznamy, které nebyly podrobeny kontrole ani klasifikaci pro účely ochrany nezletilých ze strany vyššího regionálního orgánu nebo vnitrostátní dobrovolné samoregulační instituce a které nebyly tímto orgánem nebo institucí opatřeny údajem o věku, od něhož je povoleno se na ně dívat, ledaže by se ukázalo, že postup kontroly, klasifikace a označování nosičů s videozáznamy stanovený touto právní úpravou není snadno dostupný nebo není možno jej dokončit v přiměřených lhůtách anebo že zamítavé rozhodnutí nemůže být předmětem soudního přezkumu.
Article 28 EC does not preclude national rules, such as those at issue in the main proceedings, which prohibit the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by a higher regional authority or a national voluntary selfregulation body for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority or that body indicating the age from which they may be viewed, unless it appears that the procedure for examination, classification and labelling of image storage media established by those rules is not readily accessible or cannot be completed within a reasonable period, or that a decision of refusal is not open to challenge before the courts.
Věc C-449/06
Case C-449/06
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Bruxelles)
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal du travail de Bruxelles)
„Úředníci – Odměna – Služební řád – Rodinné přídavky – Stanovení výše vnitrostátních rodinných přídavků – Určení pořadí dětí – Dítě zakládající nárok na rodinné přídavky podle služebního řádu“
(Officials — Remuneration — Staff Regulations — Family allowances — Calculation of the amount of national family allowances — Determination of the ranking of the children — Child giving rise to entitlement to family allowances under the Staff Regulations)
Stanovisko generálního advokáta P. Mengozziho přednesené dne 8. listopadu 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 8 November 2007 . . Judgment of the Court (Fourth Chamber), 14 February 2008 . . . . . .
Úředníci – Služební řád – Právní povaha – Nařízení – Přímá použitelnost – Povinnosti členských států
Officials — Staff Regulations — Legal nature — Regulation — Direct applicability — Obligations of the Member States
(Článek 249 druhý pododstavec ES; nařízení Rady č. 259/68)
(Art. 249(2)EC; Council Regulation No 259/68)
SHRNUTÍ – VĚC C-449/06 služebního řádu pokládáno za dítě zakládající nárok na takové přídavky na základě vnitrostátního práva nebo mezinárodní úmluvy v oblasti sociálního zabezpečení platné v dotyčném členském státě.
SUMMARY — CASE C-449/06 family allowances under the Staff Regulations must be treated in the same way as a child giving rise to entitlement to family allowances under national law or an international social security convention in the Member State concerned.
S ohledem na přímou použitelnost uvedeného nařízení v právním řádu členských států musí být dítě zakládající nárok na rodinné přídavky na základě
Having regard to the direct applicability of that regulation in the legal systems of the Member States, a child giving rise to entitlement to
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTAPAOLA MENGOZZIHO přednesené dne 8. listopadu 2007 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 8 November 2007 1
I – Úvod dvě z jejích tří dětí podle vnitrostátní právní úpravy.
I — Introduction must pay to Ms Gysen for two of her three children.
II – Právní rámec
II — Legislative background
A – Právní úprava Společenství
A — Community law
Rozhodnutím ze dne 17. října 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 6. listopadu 2006, podal Tribunal du travail de Bruxelles (Belgie) Soudnímu dvoru předběžnou otázku týkající se výkladu nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se zavádějí zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise 2.
By a decision of 17 October 2006, which was received by the Court on 6 November 2006, the Tribunal du travail de Bruxelles (Labour Court, Brussels), Belgium, referred a question to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968 laying down the Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities and instituting special measures temporarily applicable to officials of the Commission. 2
Tato otázka vyvstala v rámci sporu mezi S. Gysen a pojišťovacím fondem belgického práva pro samostatně výdělečně činné osoby ohledně určení výše příspěvků na vyživované děti, které musí fond vyplatit S. Gysen na
That question was raised in a dispute between Ms Gysen and a Belgian social security institution for selfemployed workers regarding the calculation of the amount of allowances for dependent children which, under national legislation, that institution
Článek 67 odst. 1 služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád úředníků“), ve znění článku 2 nařízení č.
Article 67(1) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities (‘the Staff Regulations’) — as defined in Article 2 of Regulation No 259/68 and subsequently
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-449/06
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 amended — provides for officials to be paid three types of family allowance: the household allowance, the dependent child allowance and the education allowance.
B – Vnitrostátní právní úprava druhy rodinných přídavků: příspěvek na domácnost, příspěvek na vyživované dítě a příspěvek na vzdělání.
selfemployed workers 3 (‘the Royal Decree of 8 April 1976’), the amount of the dependent child allowance depends on the position (the ‘ranking’) of each child receiving the allowance in the succession of the worker’s children receiving allowances.
Články 1, 2 a 3 přílohy VII služebního řádu úředníků stanoví zejména podmínky, na které se váže přiznání těchto přídavků, a jejich odpovídající výši.
Articles 1, 2 and 3 of Annex VII to the Staff Regulations lay down, in particular, the conditions governing the award of each of these allowances and the relevant amount.
Konkrétně se tato částka zvyšuje s počtem dětí, na které jsou poskytovány příspěvky: je tudíž vyšší v případě druhého dítěte než v případě prvního dítěte a ještě vyšší v případě třetího dítěte a dalších dětí.
Article 67(2) states that ‘[o]fficials in receipt of family allowances specified in this Article shall declare allowances of like nature paid from other sources’, which ‘shall be deducted from those paid under Articles 1, 2 and 3 of Annex VII’.
Článek 16 odst. 1 první pododstavec královské vyhlášky ze dne 8. dubna 1976, ve znění pozměněném, se zpětným účinkem od 1. července 2001, článkem 4 královské vyhlášky ze dne 7. září 2003 4, uvádí však následující:
However, the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976, as amended with retroactive effect from 1 July 2001 by Article 4 of the Royal Decree of 7 September 2003, 4 provides that:
Článek 67 odst. 2 upřesňuje, že „úředníci pobírající rodinné přídavky uvedené v tomto článku oznámí přídavky podobné povahy vyplácené z jiných zdrojů; tyto přídavky se odečtou od přídavků vyplácených podle článků 1, 2 a 3 přílohy VII“.
Under Articles 20(2) and 21 of the Conditions of Employment of Other Servants of the Communities ( ‘the CEOS’) — as defined in Article 3 of Regulation No 259/68 and subsequently amended — Article 67 of the Staff Regulations and Articles 1, 2 and 3 of Annex VII thereto apply by analogy to temporary staff.
„Pro účely uplatnění článků 17, 19, 20 a 20a se stupeň určuje s přihlédnutím k časové posloupnosti narození dětí, na které je poskytován příspěvek podle této vyhlášky, koordinovaných zákonů o rodinných přídavcích pro zaměstnance, královské vyhlášky ze dne
‘For the purposes of Articles 17, 19, 20 and 20a, the ranking is determined by the chronological order of the births of the children receiving [allowances] under this Decree, the consolidated statutes on family allow-
Tato vyhláška byla v průběhu času několikrát novelizována.
The decree has been amended many times over the intervening years.
GYSEN data S. Gysen, které byl Adrien svěřen do péče na základě soudního rozhodnutí, pobírá celý příspěvek na Adriena, jakožto vyživované dítě, na základě služebního řádu a PŘZ, jménem a na účet Adrienova otce.
Commission, in the name of and on behalf of Adrien’s father, the full allowance payable for Adrien, as a dependent child, under the Staff Regulations and the CEOS.
26. března 1965 o rodinných přídavcích poskytovaných určitým kategoriím zaměstnanců odměňovaných státem, zákona ze dne 20. července 1971 o zavedení garantovaných rodinných dávek a podle mezinárodních smluv v oblasti sociálního zabezpečení platných v Belgii 5.“
ances for salaried workers, the Royal Decree of 26 March 1965 on family allowances granted to certain categories of salaried State employees, the Law of 20 July 1971 establishing guaranteed family benefits and the international social security conventions in force in Belgium’. 5
III – Skutkový stav a předběžná otázka
III — Facts and the question referred for a preliminary ruling
Pokud jde o dvě mladší děti S. Gysen, pobírá posledně uvedená, která má své děti ve společné péči se svým druhým manželem, na základě soudního rozhodnutí rovněž rodinné přídavky vyplácené A.s.b.l. Groupe S – Caisse d’Assurances sociales pour indépendants (dále jen „Pojišťovna“).
As regards Ms Gysen’s two younger children, under a court decision the family allowances paid by Groupe S — Caisse d’Assurances Sociales pour Indépendants (‘the Caisse’) are also received by Ms Gysen, who exercises parental authority over these two children jointly with her second husband.
Sophiane Gysen, belgická státní příslušnice, vykonává v Belgii samostatnou výdělečnou činnost.
Ms Gysen, a Belgian national, performs selfemployed professional activities in Belgium.
Dopisem ze dne 22. února 2002 S. Gysen informovala Pojišťovnu, že od 1. prosince 2001 pobírá příspěvky od Komise na Adriena.
By letter of 22 February 2002, Ms Gysen informed the Caisse that from 1 December 2001 she had been receiving allowances for Adrien from the Commission.
Je matkou tří dětí: Adriena, narozeného v roce 1989 z prvního manželství, které zaniklo rozvodem v roce 1993, Augustina, narozeného v roce 1994, a Élise, narozené v roce 1996, obou z dalšího manželství, které rovněž zaniklo rozvodem v roce 2000.
She is the mother of three children: Adrien, born in 1989 during her first marriage, which ended in divorce in 1993; and Augustin and Elise, born in 1994 and 1996 respectively in the course of a subsequent marriage, which also ended in divorce in 2000.
V důsledku toho zastavila Pojišťovna vyplácení S. Gysen přídavků na dítě Adriena, ale nadále je vyplácela na děti Augustina a Élise coby děti druhého a třetího stupně.
The Caisse therefore ceased to pay Ms Gysen allowances for her son Adrien but continued to pay her the allowances for Augustin and Elise as second and third children.
První manžel S. Gysen, otec Adriena, nastoupil do služebního poměru v Komisi Evropských společenství jako dočasný zaměstnanec dne 1. prosince 2001. Od téhož
Ms Gysen’s first husband, the father of Adrien, entered the service of the Commission of the European Communities as a temporary agent on 1 December 2001.
Od března 2003 však Pojišťovna strhla z výše měsíčních rodinných přídavků vyplácených S. Gysen celkovou částku 2 284,84 eur, odpovídající rozdílu, který neměl být
From March 2003 onwards, however, the Caisse deducted from the monthly family allowances paid to Ms Gysen a total of EUR 2 284.84, being the difference between
5 — Neoficiální překlad původního francouzského textu.
5 — Unofficial translation of the original text in French.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-449/06
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06
„Mohou nebo musejí být nařízení [č.
(a) household allowance;
67 odst. 1, (které) zahrnují: a) příspěvek na domácnost, vyplacen, mezi přídavky již vyplacenými na Augustina a Élise coby děti druhého a třetího stupně a přídavky, které podle názoru Pojišťovny měly být naopak vyplaceny na tyto děti coby děti prvního a druhého stupně.
(b) dependent child allowance; the allowances already paid for Augustin and Elise as second and third children and the allowances which, according to the Caisse, should have been paid for them as first and second children.
b) příspěvek na vyživované dítě, c) příspěvek na vzdělání, považovány za ustanovení, která v této věci sporná vnitrostátní právní úprava označuje za ,[…] mezinárodní smlouvu v oblasti sociálního zabezpečení platnou v Belgii‘?“
(c) education allowance; be regarded as constituting what the national rules in question describe as an “… international social security convention in force in Belgium”?’
Sophiane Gysen se tedy obrátila na Tribunal du travail de Bruxelles (pracovní soud v Bruselu) s žádostí o určení, že děti Augustin a Élise musí být považovány za děti druhého a třetího stupně ve smyslu výše uvedeného článku, a dále o to, aby Pojišťovně bylo uloženo navrátit částky stržené z přídavků, které jí byly vyplaceny od března 2003, a zaplatit nedoplatky odpovídající rozdílu mezi vyplacenou částkou a částkou dlužnou na přídavcích pro téže děti.
Ms Gysen accordingly brought an action before the Tribunal du Travail de Bruxelles for a ruling that Augustin and Elise should be treated as second and third children for the purposes of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 and an order directing the Caisse to reimburse the sums withheld from the allowances paid to her from March 2003 onwards and to pay arrears corresponding to the difference between the amounts paid and those to which she was entitled for these children.
Výše uvedený soud se rozhodl přerušit před ním probíhající řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
That court decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
K tomu, aby předkládající soud mohl rozhodnout spor v původním řízení, musí stanovit, zda na základě pravidel královské vyhlášky ze dne 8. dubna 1976 je pro vytvoření skupiny dětí samostatně výdělečně činné osoby, která pobírá rodinné přídavky,
In order to resolve the dispute in the main proceedings, the referring court must establish whether, pursuant to the Royal Decree of 8 April 1976, children for whom the Community institutions pay family allowances under the Staff Regulations and the CEOS must be taken into account for
GYSEN na které se rodinné přídavky poskytují na základě právních předpisů určitého členského státu Evropské unie, které jsou prohlášeny za použitelné právem Společenství“ 9.
GYSEN without allowing account to be taken of a child receiving family allowances under the legislation of a Member State of the European Union declared to be applicable by Community law’.
nezbytné pro určení stupně každého z těchto dětí, a tudíž výše přídavku, jenž má být vyplacen na každé z těchto dětí, třeba zohlednit děti, na které orgány Společenství vyplácejí rodinné přídavky podle ustanovení služebního řádu a PŘZ.
9 the purposes of determining the group of children of a selfemployed worker receiving family allowances, an exercise that is necessary to ascertain the ranking of each child and hence the amount of allowance to be paid.
16 odst. 1 prvního pododstavce královské vyhlášky ze dne 8. dubna 1976 zahrnuje závazná ustanovení vypracovaná v rámci některého orgánu mezinárodního práva veřejného, jako jsou ustanovení obsažená ve služebním řádu.
In the main proceedings Ms Gysen maintained that the concept of ‘international social security conventions in force in Belgium’ within the meaning of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 includes binding provisions drawn up by an institution governed by public international law, such as those contained in the Staff Regulations.
Jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí, odkaz na „mezinárodní smlouvy v oblasti sociálního zabezpečení platné v Belgii“ byl do zmíněného ustanovení zanesen královskou vyhláškou ze dne 7. září 2003 v návaznosti na rozsudek Cour d’arbitrage de Belgique 6(belgický rozhodčí soud) ze dne 13. července 2001 č. 106/2001 7, ve kterém bylo rozhodnuto, že článek 42 zákonů o rodinných přídavcích zaměstnanců, koordinovaných královskou vyhláškou ze dne 19. prosince 1939 8, porušuje články 10 a 11 belgické ústavy, týkající se zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace, „tím, že omezuje v rámci výpočtu stupně, který určuje výši rodinných přídavků, zohlednění dětí, na které se přídavky poskytují, na ty děti, na které se přídavky poskytují na základě těchto koordinovaných zákonů, aniž by bylo možné přihlédnout k dítěti,
As is apparent from the order for reference, the reference to ‘international social security conventions in force in Belgium’ was added to that provision by the Royal Decree of 7 September 2003 in the wake of the judgment of the Belgian Cour d’Arbitrage 6 No 106/2001 7 of 13 July 2001, which held that Article 42 of the Belgian statutes on family allowances for salaried workers, consolidated by the Royal Decree of 19 December 1939, 8 was contrary to Articles 10 and 11 of the Belgian Constitution on the principles of equal treatment and nondiscrimination, ‘in that it permit[ted] only children receiving that benefit under the abovementioned consolidated statutes to be taken into account for the purposes of calculating the ranking that determines the amount of family allowances payable,
Pojišťovna naopak tvrdila, že rozšíření působnosti uvedené normy provedené královskou vyhláškou ze dne 7. září 2003 se uplatňuje pouze ve vztahu k zemím, se kterými Belgie uzavřela mnohostranné či dvoustranné mezinárodní smlouvy v oblasti sociálního zabezpečení.
The Caisse, by contrast, maintained that the extension of the scope of the abovementioned provision by the Royal Decree of 7 September 2003 applied only to countries with which Belgium has concluded multilateral or bilateral international social security conventions.