natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Další státy pokročily v integraci ještě dál a soustředily koordinaci námořních politik pod jediné ministerstvo, v některých případech jde o úřad předsedy vlády.
Others are taking integration further by placing maritime policy coordination within a single ministry, sometimes even the Prime Minister’s office.
To je případ Belgie, Německa, Francie, Dánska a Nizozemska.
This is the case in Belgium, Germany, France, Denmark and the Netherlands.
Švédsko a Velká Británie udělaly další krok a svou námořní politiku reformovaly legislativní cestou v rámci integrovaného přístupu, který počítá s vytvořením státního orgánu určeného jen pro tuto novou politiku.
Sweden and the United Kingdom have gone a step further by legislating to reform their maritime policy under an integrated approach, setting up an administration focused solely on this new policy.
Do integrace námořní politiky se na své úrovni zapojily rovněž některé přímořské regiony.
Certain maritime regions have also embarked on a process of maritime policy integration at their level.
Je tomu tak v regionu Asturie (Španělsko), v Šlesvicku-Holštýnsku (Německo) a v Bretani (Francie), které si vytvořily svou vlastní námořní strategii.
Asturias (Spain), Schleswig-Holstein (Germany) and Brittany (France), for example, have developed their own maritime strategies.
Trvalá integrace yb vE v r v a c ho yb ol o R
An integration involving all sectors p e or u e in E s her i es and a qu ac ul tu ri F
Věci se však nedějí jen na politické úrovni, zapojují se i hospodářské subjekty a sdružení.
Economic operators and associations are also involved.
Předzvěstí této nové dynamiky je„Benátská platforma“.
The ‘Venice Platform’illustrates this new dynamic.
Skupina zástupců podniků, regionů, nevládních organizací, vědeckých společenství a uživatelů moře položila v listopadu 2008 základy platformy shromažďující příslušné subjekty ze všech odvětví s cílem vést dialog s veřejnými orgány.„Benátská platforma“ se vyvíjela dvěma směry: jako vědecká síť a jako platforma příslušných účastníků, kteří budou působit ve všech odvětvích, jichž se týká integrovaná námořní politika.
In November 2008, representatives of companies, regions, non-governmen-tal organisations, scientific organisations and users of the sea laid the foundations for a platform bringing together the players concerned, from all sectors, with the aim of organising dialogue with the public powers. The Venice Platform has developed in two directions: a network of scientists and a platform of stakeholders who will work on all the sectors concerned by the integrated maritime policy.
A konečně ve všech odvětvových opatřeních, o nichž bylo rozhodnuto za poslední dva roky, byla věnována zvláštní pozornost rozvoji integrovaného přístupu.
Lastly, for all sectoral actions decided over the last two years, special attention has been given to developing an integrated approach.
Jako příklad si vezměme rámcovou směrnici Strategie pro mořské prostředí(6), podle které musí členské státy do roku 2020 zajistit dobrý stav mořského prostředí svých mořských vod: tato směrnice přispěje k uchování zdrojů nezbytných pro hospodářskou a sociální činnost a nebude ji možné optimálně provádět bez územního plánování a bez sítě pro pozorování EMODNET.
The Marine Strategy Framework Directive(6), for example, obliges Member States to ensure good environmental status in their marine waters by 2020. This measure will help safeguard the resources vital to socio-economic activities and it cannot be applied optimally in the absence of spatial planning or of the EMODNET observation network.
Ovlivňuje také společnou rybářskou politiku, která se dnes plně opírá o ekosystémový přístup.
It also influences the Common Fisheries Policy, which is presently built on the ecosystem approach.
Integrovaná námořní politika je tedy v běhu.
So the integrated maritime policy is on the move.
Její vývoj v příštích letech bude zásadní pro to, aby EU mohla díky jejímu potenciálu v oblasti růstu, zaměstnanosti a inovací překonat současnou hospodářskou recesi.
With its potential for growth, jobs and innovation, its development in the coming years will play a key role in bringing the EU out of today’s economic recession.
Námořní dohled: zbourat přehrady la ge ul
Maritime surveillance: tearing down walls
V oblasti námořního dohledu chce Komise zajistit interoperabilitu národních a evropských odvětvových systémů, což vyžaduje obrovskou práci na přípravě společných norem a postupů a propojení systémů.
On maritime surveillance, the Commission wishes to ensure the interoperability of sectoral, national and European systems. This requires a major effort to develop standards, common procedures and systems interconnection.
V současnosti má totiž každý útvar svůj vlastní informační systém.
In other words, sectoral, national and European systems need to be interoperable, which requires a huge effort to develop standards, common procedures and systems interconnection.
Například k systému satelitního sledování plavidel (VMS – Vessel Monitoring System), který umožňuje pomocí satelitu určit polohu rybářských lodí, má přístup jen útvar pro kontrolu rybolovu, a k automatickému identifikačnímu systému (AIS – Automatic Identification System), umožňujícímu pomocí pobřežních antén určit polohu nákladních lodí, má přístup jen útvar pro dohled na námořní dopravou, aniž by se tyto útvary překrývaly.
The effort will be well worth it, however, because interoperability will improve the quality and effectiveness of surveillance and cut costs.
Komise proto prohlédla všechny systémy, které se v Evropské unii používají, a nyní členským státům navrhuje přejít ke„společnému prostředí pro sdílení informací“.
These advantages will have a positive impact on national security, maritime security and safety, protection of the marine environment, border control and law enforcement in general.
Existující monitorovací a sledovací systémy používané pro námořní ochranu a bezpečnost, ochranu mořského prostředí, kontrolu rybolovu, kontrolu vnějších hranic a další činnosti v oblasti vynucování práva dnes fungují v jednotlivých odvětvích odděleně.
Monitoring and tracking systems used for maritime safety and security, protection of the marine environment, fisheries control, control of external borders and other law enforcement activities presently operate in isolation, with walls between the different sectors.
Evropská komise chce tyto služby lépe integrovat, a zajistit tak jejich lepší efektivnost.
By enhancing their integration, the European Commission aims to improve the effectiveness of such systems.
Aby bylo využívání oceánů optimální, musí probíhat v ideálních bezpečných podmínkách za dodržování pravidel.
Optimal exploitation of the oceans requires ideal security conditions and respect for rules.
Námořní činnosti zajišťující udržení pořádku v dnešní době provádějí různé orgány, jejichž úkolem je například zajišťovat služby jako je dohled nad dopravou, ochrana životního prostředí, kontrola rybolovu, záchranářství na moři, pobřežní hlídky, vojenské námořnictvo.
Today, maritime law enforcement activities are the responsibility of different services such as traffic surveillance, environmental protection, fisheries control, sea rescue, border surveillance, coast guards and navies.
Tyto složky fungují navzájem odděleně a někdy zajišťují sběr stejných údajů, aniž by o tom věděly.
These services operate independently from one another, sometimes collecting the same information without realising it.
A i když to někdy vědí, nemají vždy možnost tyto údaje sdílet, protože jim chybí slučitelné protokoly nebo předchozí politická dohoda.
Even where they are aware of such overlap, it is not always possible to share their information in the absence of compatible protocols or prior political agreements.
Toto vzájemné oddělení není nejlepší zárukou efektivnosti.
This segmentation is hardly a guarantee of effectiveness.
I zde musí zasáhnout integrace, která zajistí větší kvalitu služeb.
Here too, integration is needed to help improve the quality of service.
Komise tedy doporučuje zřídit rozsáhlou spolupráci, která bude nejen vertikální – mezi jednotlivými útvary, ale také horizontální – mezi orgány jednotlivých členských států a v některých případech i s orgány třetích zemí.
The Commission therefore recommends the development of extensive vertical cooperation between different bodies as well as horizontal cooperation between the services of different Member States and even in some cases with third countries.
Probíhají dva pilotní projekty, které mají zhodnotit překážky, jež se při této obtížné práci vyskytnou: jeden probíhá ve Středozemním moři a v oblasti jeho spojení s Atlantikem a druhý v oblasti Severního moře.
Two pilot projects are under way to evaluate the obstacles to be tackled in this difficult undertaking: one in the Mediterranean and the near Atlantic and the other in sea basins in the north of Europe.
Jejich cílem je umožnit sdílení informací a údajů týkajících se ostrahy hranic, celních záležitostí, kontroly rybolovu, námořní bezpečnosti, pátracích a záchranných operací, znečištění moří, námořní bezpečnosti plavidel a přístavů, prevence a vymýcení trestné činnosti a efektivnosti navigace a přepravy.
The Commission set up a group of Member State experts to work on developing the interoperability of services. This work provided input for the European Commission’s new Communication entitled‘Towards the integration of maritime surveillance: A common information sharing environment for the EU maritime domain’(1).
Výsledky a ponaučení z těchto dvou pilotních projektů umožní rozšířit tuto interoperabilitu na celou Evropskou unii.
The aim is to set out guiding principles for the development of a common information sharing environment for all services in charge of maritime surveillance, a prerequisite to effective interoperability.
Vnější rozměr: posílit mezinárodní úlohu Evropské unie v námořních záležitostech la ge ul
External dimension: building the European Union’s international role in maritime affairs la ge ul
Změna klimatu, úbytek biologické rozmanitosti, udržitelné využívání mořských zdrojů jsou jen některé z úkolů, které chce Evropská unie řešit pomocí integrované námořní politiky.
Climate change, loss of biodiversity, and sustainable use of marine resources are some of the challenges that the European Union intends to take up with the integrated maritime policy.
Mořské ekosystémy ani námořní hospodářství však neznají hranice. Evropská unie nebude moci zajistit trvalý růst námořního hospodářství a ochránit mořské prostředí, pokud své snaze nedodá mezinárodní rozměr.
Marine ecosystems and maritime economies transcend borders, however, so the European Union cannot ensure sustainable growth of the maritime economy and preserve the marine environment without including an international dimension.
Evropská unie (EU) musí sehrát v mezinárodní správě námořních záležitostí zásadní úlohu.
The European Union (EU) must play a decisive role in the international management of maritime affairs.
Chce proto posílit dopad svého působení na mezinárodní úrovni, jak v rámci existujících mnohostranných orgánů, tak ve dvoustranných vztazích s klíčovými partnery.
It therefore wishes to bolster the impact of its action in the international arena, both in existing multilateral bodies and in bilateral relations with key partners.
Chce také rozvíjet regionální spolupráci v přímořských oblastech, které sdílí s ostatními zeměmi.
It also aims to develop regional cooperation in sea basins shared with other States.
Integrované řízení námořních činností postupuje od roku 2007 velkými kroky.
The integrated management of maritime activities has taken giant steps forward since 2007.
V oblasti národního řízení vytvořila většina zemí mezirezortní výbory ministrů, které mají uvést v soulad všechny odvětvové politiky.
On national governance, most countries have set up an interministerial maritime committee tasked with placing all sectoral policies on the same wavelength.
Ve svém sdělení„Rozvoj mezinárodní dimenze integrované námořní politiky Evropské unie“(1) shrnuje Komise řadu mezinárodních námořních iniciativ a navrhuje možné postupy.
In its Communication,‘Developing the international dimension of the Integrated Maritime Policy of the European Union’(1), the Commission reviews a number of international maritime issues and proposes areas for action.
Námořní bezpečnost a ochrana – Evropská unie zajišťuje bezpečnost lodní dopravy ve svých vodách, dále svobodu a ochranu plavby.
Maritime safety and security – The EU guarantees the security of maritime traffic in its waters, as well as the freedom and security of navigation.
Od všech svých mezinárodních partnerů proto očekává, že budou zajišťovat totéž ve svých vodách.
It expects all its international partners to do the same in their waters.
Mimo své vody se zavazuje pokračovat v boji proti pirátství, což v současnosti činí v somálských vodách, a pomáhat příslušným zemím obnovit dodržování zákona na pevnině.
Outside its waters, the EU is committed to keeping up the fight against piracy, as it is doing in Somalian waters today, and helping the States concerned to restore law and order on land.
Mezinárodní správa – Více než kdykoliv jindy je nezbytné, aby pravidla hry byla jasně definována, explicitně rozdělena a byla snadno aplikovatelná.
International governance – It is more important than ever for the rules of the game to be clearly defined, accepted by all and easy to apply.
Nejprve je nutné, aby se po celém světě uplatňovalo mořské právo.
To start, the law of the sea must be enforced globally.
Evropská unie musí za tímto účelem využít svého vlivu na to, aby státy, které ještě nepřistoupily k mezinárodní úmluvě o mořském právu, tak učinily: jde o Úmluvu OSN o mořském právu (UNCLOS) z roku 1982.
The EU must therefore use its influence to see to it that the States that have not yet done so sign up to the founding international agreement on law of the sea, namely the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea (UNCLOS).
Pracovní podmínky – Evropská unie musí v rámci Mezinárodní organizace práce spolupracovat na podpoře důstojných pracovních podmínek ve vysoce globalizovaných hospodářských odvětvích námořní dopravy, stavby lodí a rybářství, s cílem zajistit sociální spravedlnost a spravedlivou hospodářskou soutěž mezi světovými operátory.
Employment – Within the framework of the International Labour Organisation, the EU must cooperate to promote decent working conditions in the highly globalised sectors of transport, shipbuilding and fisheries, with a view to guaranteeing social justice and fair competition between global operators.
Biologická rozmanitost – EU musí nadále spolupracovat se svými partnery z Úmluvy o biologické rozmanitosti na zřizování chráněných mořských oblastí na volném moři.
Marine biodiversity – The EU should continue to work with its partners from the Convention on Biological Diversity to create protected marine areas in the high seas.
Evropská unie však musí za tímto účelem působit na úrovni UNCLOS s cílem dosáhnout mezinárodní dohody o trvalém využívání biologické rozmanitosti moří na volném moři.
This implies working at UNCLOS level to obtain an international agreement on the sustainable exploitation of marine biodiversity in international waters.
Změna klimatu – Oceány, moře a pobřeží jsou oběťmi změny klimatu.
Climate change – Oceans, seas and coasts are victims of climate change.
Jsou to však také oblasti, které mohou přispět k boji proti této změně, především v oblasti vývoje nových
However, they can play a role in mitigating the process through the development of new sources of energy or
Vědecký výzkum – Evropská unie musí pokračovat ve vědecké spolupráci se svými mezinárodními partnery na rozsáhlých výzkumných programech, které prozkoumávají volné moře a hlubokomořské oblasti.
Scientific research – The EU should continue scientific cooperation with its international partners to pursue largescale research programmes concerning the high seas and deep-sea research.
zdrojů energie nebo uskladnění emisí CO2.
CO2 storage.
Evropská unie se proto musí snažit dosáhnout dohody týkající se změny
The EU must therefore work for the conclusion of a post-2012 agreement on climate change, in collaboration
Mezinárodní zastoupení klimatu po roce 2012, a to ve spolupráci se svými partnery v Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu.
International representation with its partners from the United Nations Framework Convention on Climate Change.
Musí rovněž podpořit jednání probíhající v rámci Mezinárodní námořní organizace (OMI), jež mají za cíl snížení emisí CO2 plavidel.
It must also support the negotiations taking place in the International Maritime Organisation (IMO) to limit
A konečně EU musí pomáhat rozvojovým zemím při přizpůsobování se vlivům změny klimatu.
CO2 emissions from ships. The EU also must continue to help the developing countries adapt to climate change.
Aby mohla Evropská unie v rámci těchto mezinárodních institucí rozvíjet integrovaný přístup, musí zde posílit svou úlohu a účast.
If the EU is to be in a position to develop the integrated approach in international bodies, it has to enhance its role and presence in such fora.
Pokud nemůže být EU v těchto institucích zastoupena jako taková, je důležité, aby byly v souladu s povinností loajální spolupráce přijímány společné nebo koordinované postoje.
When EU representation as such is not possible, coordinated or even common positions should be adopted in keeping with the duty of loyal cooperation.
Regionální strategie: lepší správa Středozemního moře la ge ul
Regional strategy: better governance in the Mediterranean la ge ul
Lidé by svojí činností přitom toto moře mohli lépe hospodářsky využít za současných mnohem nižších dopadů na ekosystém.
Yet human activity could draw far greater economic benefits from this sea with a greatly reduced impact on its ecosystem.
Je proto nutné urychleně začít hledat řešení těchto problémů v rámci integrované námořní politiky.
It is therefore urgent to tackle these problems within the context of an integrated maritime policy.
Jsou zde však dvě překážky.
Two obstacles stand in the way.
Zaprvé je členem Evropské unie jen sedm středozemních států, zbývajících 12 uplatňuje jiné námořní (a odvětvové) politiky.
First, only seven Mediterranean States are EU members, while the other 12 countries apply different maritime (and sectoral) policies.
Dále největší část prostoru Středozemního moře tvoří volné moře, takže se na něj nevztahují předpisy přímořských států.
Second, the large proportion of the Mediterranean waters is governed by rules for the high seas and is outside the regulatory reach of coastal States.
Integrovaná námořní politika se tedy bude moci prosadit jen díky iniciativám v oblasti správy.
An integrated maritime policy therefore can only be established through governance initiatives.
Především to bude pomocí průřezových nástrojů správy, které se vyvíjejí s pomocí členských států, neboť jen tyto nástroje umožní uplatnit integrovanou politiku a ukázat tak výhody ostatním pobřežním státům.
First of all, this means working with Member States to develop cross-cutting governance tools, the only way to implement an integrated policy, and then drawing the attention of other coastal States to their advantages.
Jde například o územní plánování námořních prostor, které bude předmětem pilotního projektu, jehož cílem je podpořit přeshraniční plánování, nebo o integrovanou správu pobřežních oblastí, jejíž osvědčené postupy budou zveřejněny na internetu, a dále se také jedná o integraci výzkumu a integrovaného námořního dozoru, který je předmětem pilotního projektu šesti pobřežních států (viz str. 6).
This could include, for example: maritime spatial planning, which will be the subject of a pilot project to encourage cross-border planning, integrated coastal zone management, for which best practices will be placed online, or the integration of research efforts and integrated maritime surveillance. The latter is being addressed in a pilot project involving six coastal States (see p. 6).
Evropská komise představila v září loňského roku novou regionální námořní strategii zaměřenou na Středozemní moře.
The integrated maritime policy has to be grounded in principles that are applicable everywhere, but must also be able to adapt to specific regional situations.
Středozemní moře musí ve složité politické situaci čelit velkým problémům.
Regional sea basins differ widely from one another, not only in terms of physical factors but also in socio-economic terms.
Komise navrhuje způsoby, jak správu moře zlepšit a jak do ní více zapojit pobřežní státy.
The Commission has already developed regional maritime strategies for the ri es and a qu ac ul t ur is he F
Komise doposud vyvinula regionální námořní strategie pro Severní ledový oceán(1), pro Baltské moře (2) a nejnověji pro Středozemní moře(3). (3).
Arctic Ocean(1), the Baltic Sea (2) and, the latest to date, the Mediterranean(3). (3).
V závěru sdělení Komise se uvádí: „Problémy týkající se Středozemního moře vyžadují sdílené a zejména integrované reakce vycházející ze zlepšené námořní správy.“
‘The challenges affecting the Mediterranean Sea call for shared and, above all, integrated responses, rooted in improved maritime governance’, concludes the Commission’s Communication.
Polouzavřené Středozemní moře, které má obrovský potenciál, je dnes obětí nevyrovnaného a neudržitelného rozvoje.
A semi-enclosed sea with tremendous potential, the Mediterranean is the victim of unbalanced and non-sustainable development.
Soustřeďuje se v něm přibližně 30% světového námořního obchodu.
In volume, it bears nearly 30% of global maritime trade.
Proplouvá jím zhruba 20% kontejnerů a 30% ropy přepravované po lodích.
Around 20% of containers and 30% of seaborne oil traffic transit through the Mediterranean.
V oblasti provozuje svou činnost téměř polovina rybářského loďstva EU.
Nearly half the EU’s fishing fleet operates in this sea.
Jeho pobřeží je domovem pro více než 150 milionů obyvatel, přičemž toto číslo se během turistické sezóny zdvojnásobuje.
Its coastal areas are home to more than 150 million inhabitants, a figure that doubles during tourist season.
Tyto špatně řízené a nekoordinované činnosti mají neblahý vliv na středomořský ekosystém, který trpí škodlivými emisemi pocházejícími ze zdrojů na pobřeží i z lodí, všeobecným zhoršováním pobřežního životního prostředí a výrazným snižováním biologické rozmanitosti.
These activities are neither controlled nor coordinated. They have a detrimental impact on the Mediterranean ecosystem, which suffers from polluting
Lisabonská smlouva výrazným způsobem rozšíří pravomoci Evropského parlamentu v oblasti rybolovu.
The Treaty of Lisbon expands significantly the European Parliament’s powers in the field of fisheries.
S výjimkou několika otázek jako je stanovení TAC a kvót budou muset být rozhodnutí v celé řadě oblastí schválena europoslanci.
With the exception of certain matters such as the setting of TACs and quotas, decisions in many areas will now have to be approved by Members of the EP.
Výrazně se tím posílí pravomoci parlamentního výboru pro rybolov.
The mandate of the EP’s Committee on Fisheries is therefore appreciably strengthened.
Carmen Fraga Estévez (Evropská lidová strana) je novou předsedkyníVýboru pro rybolov v Evropském parlamentu.
Carmen Fraga Estévez (European People’s Party) is the new Chairwoman of the European Parliament’s Committee on Fisheries.
Ukázalo se to v řadě takových plánů.
This is not true, however, as demonstrated by numerous plans.
Komise se navíc nevěnovala náhradnímu rybolovu.
What’s more, the Commission has not analysed alternative fishing activity.
Tato otázka by se mohla vyřešit novou společnou rybářskou politikou, která zohledňuje ekosystémový přístup, maximální udržitelný výnos atd.
With the new Common Fisheries Policy, which takes account of the ecosystem approach, maximum sustainable yield, and so on, this question can be settled.
Z krátkodobého hlediska zůstává však v otázce plánů řízení řada problémů nevyřešených.
For the short term, however, many problems with the management plans need to be addressed.
Častěji než Evropská komise schvalujeme návrhy regionálních poradních sborů.
We approve proposals presented by Regional Advisory Councils more often than those presented by the European Commission.