natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3) Je prodloužení stávajících koncesí na distribuci zemního plynu, jak za předpokladu uvedeného v první otázce, tak za předpokladů uvedených ve druhé otázce, v rozporu se čtvrtým, osmým, desátým a osmnáctým bodem odůvodnění směrnice 2003/55/ES […], jakož i s čl.
(b) the fact that the [Member] States are prohibited from adopting or maintaining in force domestic legislation incompatible with the liberalisation of the market in natural gas;
23 odst. 1 téže směrnice, s článkem 10 Smlouvy a se zásadami přiměřenosti a proporcionality s přihlédnutím zvláště k: a) povinnosti [členských] států dosáhnout cíle liberalizace trhu se zemním plynem do 1. července 2007; b) zákazu pro členské státy schvalovat nebo udržovat v platnosti vnitrostátní předpisy, jež jsou v rozporu s liberalizací trhu se zemním plynem; c) povinnosti členských států stanovit pro trvání přechodného období přiměřenou dobu a objektivní požadavky?“
(c) the fact that the [Member] States are obliged to set a reasonable term for the duration of the transitional period and subject it to objective requirements?’
ASM Brescia má za to, že otázky položené předkládajícím soudem jsou nepřípustné, jelikož jsou založeny na nesprávném posouzení, podle kterého italské právo způsobuje prodloužení dotčených koncesí na distribuci plynu.
ASM Brescia submits that the questions referred by the national court are inadmissible because they are based on an analysis, which is incorrect, but according to which Italian law effects the extension of the duration of the relevant gas-distrib-ution concessions.
Anigas – Associazione Nazionale Industriali del Gas – rovněž tvrdí, že první otázka předkládajícího soudu je založena na nesprávném předpokladu, jelikož právní úprava dotčená v původním řízením nestanoví automatické a všeobecné prodloužení dotčených koncesí, nýbrž pouze odkládá datum jejich předčasného ukončení.
Anigas — Associazione Nazionale Industriali del Gas — also maintains that the first question raised by the referring court is based on a false premiss since the legislation at issue in the main proceedings does not provide for an automatic and generalised extension of the concessions concerned but is limited to deferring the date of their early expiry.
V rámci řízení zahájeného na základě článku 234 ES Soudnímu dvoru nepřísluší rozhodovat o slučitelnosti vnitrostátního opatření s právem Společenství (viz zejména rozsudek ze dne 11. června 1987, X, 14/86, Recueil, s. 2545, bod 15).
In the context of proceedings brought under Article 234 EC, the Court does not have jurisdiction to rule on the compatibility of a national measure with Community law (see, in particular, Case 14/86 X [1987] ECR 2545, paragraph 15).
Krom toho v souladu s ustálenou judikaturou přísluší v rámci spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy založené článkem 234 ES pouze vnitrostátnímu soudci, kterému byl spor předložen a který musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, aby s ohledem na konkrétní okolnosti věci posoudil jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání svého rozsudku, tak i relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru.
Moreover, in accordance with settled caselaw, in the context of the cooperation between the Court of Justice and the national courts under Article 234 EC, it is solely for the national court, before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
V důsledku toho, jestliže se položené předběžné otázky týkají výkladu práva Společenství, je Soudní dvůr v zásadě povinen rozhodnout (viz zejména rozsudek ze dne 10. května 2001, Agorà a Excelsior, C-223/99 a C-260/99, Recueil, s. I-3605, bod 18).
Consequently, where the questions submitted for a preliminary ruling concern the interpretation of Community law, the Court is, in principle, bound to give a ruling (see, particularly, Joined Cases C-223/99 and C-260/99 Agorà and Excelsior [2001] ECR I-3605, paragraph 18).
Je rovněž třeba připomenout, že Soudnímu dvoru nepřísluší, aby rozhodoval o výkladu ustanovení vnitrostátních právních předpisů nebo zjišťoval skutečnosti relevantní pro řešení sporu v původním řízení.
It is also to be remembered that it is not for the Court of Justice to rule on the interpretation and applicability of provisions of national law or to establish the facts relevant to the decision in the main proceedings.
Soudnímu dvoru totiž přísluší vzít v úvahu, v rámci rozdělení pravomocí mezi soudy Společenství a vnitrostátními soudy, skutkový a legislativní kontext, do něhož je předběžná otázka zasazena, tak jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí (viz zejména rozsudek ze dne 13. listopadu 2003, Neri, C-153/02, Recueil, s. I-13555, body 34 a 35).
The Court must take account, under the division of jurisdiction between the Community Courts and the national courts, of the factual and legislative context, as described in the order for reference, in which the question put to it is set (see, particularly, Case C-153/02 Neri [2003] ECR I-13555, paragraphs 34 and 35).
Argument, podle kterého předběžné otázky nejsou přípustné, jelikož jsou založeny na nesprávném výkladu italského práva, tedy nelze přijmout.
The argument that since the questions referred for a preliminary ruling are based on an erroneous interpretation of Italian law they are inadmissible cannot, therefore, be accepted.
– Vyjádření předložená Soudnímu dvoru
— Observations submitted to the Court
ASM Brescia tvrdí, že ani směrnice 98/30, provedená legislativním nařízením 164/2000, ani směrnice 2003/55 nestanoví povinnost zkrátit délku trvání koncesí na distribuci zemního plynu, které byly uděleny bez otevření hospodářské soutěži.
ASM Brescia maintains that neither Directive 98/30, implemented by Legislative Decree 164/2000, nor Directive 2003/55 imposes an obligation to abridge the dur -ation of concessions for the distribution of natural gas which were granted without competitive tendering.
Domnívá se, že vnitrostátní zákonodárce tak svobodně jednak rozhodl, že tyto koncese budou ukončeny před koncem stanoveným ve smlouvě, a jednak v tomto směru zakotvil přechodné období a pravidla k jeho provádění.
It submits, therefore, that it was in the exercise of its discretion that the national legislature decided that those concessions would cease before their contractual expiry and fixed, for that purpose, a transitional period and the detailed rules for its application.
Dodává, že zamýšlené předčasné ukončení dotčených koncesí a následné zahájení nabídkových řízení za účelem udělení nových koncesí neumožňuje zaručit nejvyšší možnou úroveň hospodářské soutěže v oblasti distribuce zemního plynu, jelikož jakýkoli nový distributor, který vstoupí na trh, může případně upřednostnit prodejce, se kterým je propojen.
It adds that the early end of the concessions concerned and the consequent issue of invitations to tender for the award of new concessions are no guarantee of a higher degree of competition in the distribution of natural gas since any newly appointed distributor may, in some circumstances, favour the sales undertaking with which it is connected.
Má za to, že tuto obtíž lze vyřešit jedině dodržováním povinností nestrannosti a neutrality provozovatelů distribučních soustav zakotvených ve směrnici 2003/55, a zejména práva třetích osob na přístup k distribuční soustavě, jakož i právního, správního, funkčního a účetního oddělení od prodejců zemního plynu, kteří jsou součástí téhož vertikálně integrovaného podniku.
It submits that that difficulty can be resolved only by compliance with the distribution system operators’ duties of impartiality and neutrality laid down by Directive 2003/55 and, in particular, the right of access of third parties to the distribution system, as well as by the legal, administrative, operational and accounting separation as regards vendors of natural gas which are part of the same vertically integrated undertaking.
Komise má rovněž za to, že směrnice 2003/55 nezakotvuje povinnost předčasného ukončení koncesí na distribuci zemního plynu udělených v rozporu s požadavky Společenství.
The Commission also submits that Directive 2003/55 does not require the early cessation of concessions for the distribution of natural gas granted in breach of Community requirements.
– Odpověď Soudního dvora
— The Court’s reply
Jak ze znění, tak i ze struktury směrnice 2003/55 vyplývá, že jejím cílem je dotvoření vnitřního trhu v odvětví zemního plynu.
It is clear both from the terms and from the scheme of Directive 2003/55 that its purpose is the completion of the internal market in the natural gas sector.
Článek 23 odst. 1 směrnice 2003/55 upřesňuje harmonogram otevření pro dodávky zemního plynu a stanoví zejména, že členské státy zajistí, aby oprávněnými zákazníky, tedy zákazníky, kteří mohou volně nakupovat zemní plyn od dodavatele, jehož si zvolí, byli od 1. července 2007 všichni zákazníci.
Article 23(1) of Directive 2003/55 sets out the calendar for the opening of the market for the supply of natural gas and provides, in particular, that the Member States must ensure that the eligible customers, that is to say those who are entitled to approach a supplier of their choice, are, from 1 July 2007, all customers.
Toto ustanovení se týká dodávek zemního plynu, a nikoli jeho distribuce.
That provision concerns the supply of natural gas and not its distribution.
Na třetí otázku je tedy třeba odpovědět tak, že směrnice 2003/55 nebrání tomu, aby taková právní úprava členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, stanovila prodloužení, dle jí vymezených podmínek, přechodného období, po jehož uplynutí dojde k předčasnému ukončení takové koncese na distribuci zemního plynu, jako je koncese dotčená v původním řízení.
The reply to the third question referred must therefore be that Directive 2003/55 does not preclude legislation of a Member State, such as that at issue in the main proceedings, from providing for the extension, on conditions which it lays down, of the length of the transitional period at the end of which the early cessation of a concession for the distribution of natural gas such as that in question in those proceedings must occur.
Za těchto podmínek je rovněž třeba mít za to, že takové právní úpravě nebrání ani článek 10 ES a zásada proporcionality.
In those circumstances, it must also be held that neither Article 10 EC nor the principle of proportionality precludes such legislation.
ASM Brescia má za to, že takové ukončení koncesí na distribuci zemního plynu, jako je ukončení dotčené v původním řízení, je opatřením, které může dle volného uvážení a autonomně nařídit vnitrostátní zákonodárce.
ASM Brescia submits that the termination of concessions for the distribution of natural gas such as that in question in the main proceedings is a measure which may be decided, in the exercise of its independent discretion, by the national legislature.
Dodává, že toto opatření umožňuje Italské republice určením nových koncesionářů veřejné služby distribuce zemního plynu v předstihu vyhovět směrnici 2003/55.
It adds that the measure enables the Italian Republic to comply early with Dir -ective 2003/55 by designating new concession-holders of the public service of natural gas distribution.
ASM Brescia tvrdí, že stanovení přechodného období, po jehož uplynutí dojde k předčasnému ukončení dotčených koncesí, je určeno k provedení tohoto cíle otevření
ASM Brescia argues that the fixing of the transitional period, at the end of which the early cessation of the concessions concerned occurs, is intended to reconcile the achievement of that objective of opening the market in the natural gas sector
2008 – VĚC C-347/06 hospodářské soutěži v odvětví zemního plynu při současné nezbytné ochraně legitimního očekávání držitelů stávajících koncesí.
2008 — CASE C-347/06 to competition with the necessary safeguarding of the legitimate expectations of the holders of current concessions.
ASM Brescia upřesňuje, že až do vstupu legislativního nařízení 164/2000 v platnost italské právo nestanovilo udělování koncesí na distribuci zemního plynu na základě předchozího zveřejnění a kromě toho umožňovalo udělení koncesí na velmi dlouhou dobu.
ASM Brescia points out that, until the entry into force of Legislative Decree 164/2000, Italian law did not make the grant of concessions for the distribution of natural gas subject to advertisement and permitted, moreover, the adoption of concessions of very long duration.
Dodává, že až do interpretačního sdělení Komise o koncesích podle práva Společenství (Úř. věst. 2000, C 121, s.
It adds that, until the publication of Commission interpretative communication on concessions under Community law (OJ 2000 C 121, p.
2), jakož i rozsudku ze dne 7. prosince 2000, Telaustria a Telefonadress (C-324/98, Recueil, s. I-10745), právo Společenství neobsahovalo nic, co by nasvědčovalo tomu, že veřejným orgánům jsou při udělování koncesí na veřejné služby na základě práva Společenství uloženy povinnosti transparentnosti a zveřejnění.
2) and the judgment in Case C-324/98 Telaustria and Telefonadress [2000] ECR I-10745, Community law gave no indications that duties of transparency and publicity would be imposed on public authorities, by virtue of Community law, in the award of public service concessions.
15 odst. 5 legislativního nařízení 164/2000, a to z 31. prosince 2005 na 31. prosince 2007, a za určitých podmínek z 31. prosince 2007 na 31. prosince 2009.
ASM Brescia notes, next, that Decree-Law 273/2005 actually only deferred for two years the end of the transitional period provided for by Article 15(5) of Legislative Decree 164/2000 from 31 December 2005 to 31 December 2007 and, under certain conditions, from 31 December 2007 to 31 December 2009.
Má za to, že rozsah takového odkladu je sám o sobě a svými účinky omezený, s ohledem zejména na často velmi dlouhé zbývající délky dotčených smluvních koncesí, a že jím není
It submits that such a deferment is, inherently and by its effects, of a limited extent, having regard, in particular, to the residual contractual durations, frequently very long, of the concessions concerned, and that it does not affect the balance of the interests of the parties
ASM BRESCIA nepřiměřeně dotčena rovnováha zájmů dotčených subjektů.
ASM BRESCIA disproportionately.
Zdůrazňuje, že toto prodloužení představuje v každém případě rovněž diskreční opatření.
It submits that such extension is also, in any event, a discretionary measure.
Komise tvrdí, že původní řízení se týká koncesí na veřejné služby, a že se na tyto koncese vztahují základní pravidla obsažená ve Smlouvě o ES, a zejména v článcích 43 ES a 49 ES, jakož i zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti a rovného zacházení mezi uchazeči, které s sebou nesou zejména povinnost transparentnosti, která umožňuje veřejnému orgánu udělujícímu koncesi ujistit se, že tyto zásady jsou dodrženy (rozsudek ze dne 6. dubna 2006, ANAV, C-410/04, Sb. rozh. s. I-3303, bod 21).
The Commission argues, for its part, that the main proceedings concern public service concessions and that such concessions are subject to the fundamental rules of the EC Treaty, in particular to Articles 43 EC and 49 EC, and to the principles of nondiscrimination on grounds of nationality and equal treatment between tenderers which imply, in particular, a duty of transparency which enables the concessiongranting public authority to ensure that those principles are complied with (Case C-410/04 ANAV [2006] ECR I-3303, paragraph 21).
Zdůrazňuje, že Soud rozhodl, že tato povinnost transparentnosti spočívá v zajištění odpovídajícího stupně zveřejnění umožňujícího otevření koncese na služby hospodářské soutěži ve prospěch každého potenciálního uchazeče, jakož i kontrolu nestrannosti zadávacího řízení (výše uvedený rozsudek ANAV, bod 21).
It points out that the Court considered that such duty of transparency consists in ensuring, for the benefit of any potential tenderer, a degree of advertising sufficient to enable the concession of services to be opened up to competition and the impartiality of procurement procedures to be reviewed (ANAV, cited above, paragraph 21).
Komise má za to, že neukončení koncese na veřejnou službu, která byla udělena bez předchozího zveřejnění, je rovněž v rozporu s články 43 ES a 49 ES, jakož i se zásadami zákazu diskriminace, rovnosti zacházení a transparentnosti.
The Commission submits that failure to terminate a public service concession granted without prior advertisement is also contrary to Articles 43 EC and 49 EC, and to the principles of nondiscrimination, equal treatment and transparency.
86 odst. 1 ES brání takovým předpisům, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které stanoví ponechání v platnosti koncesí na veřejné služby udělených v rozporu s požadavky zveřejnění uloženými právem Společenství.
It adds that Article 86(1) EC precludes legislation, such as that at issue in the main proceedings, which provides for public service concessions granted in breach of the advertising requirements imposed by Community law to be kept in force.
Anigas má za to, že dodržování zásady ochrany legitimního očekávání v každém případě vyžaduje, aby takové předčasné ukončení koncesí na distribuci zemního plynu, jako je ukončení dotčené v původním řízení, nastalo až po uplynutí přechodného období.
Anigas submits that compliance with the principle of the protection of legitimate expectations requires, in any event, that the early cessation of concessions for the distribution of natural gas, such as that in question in the main proceedings, takes effect only at the end of a transitional period.
Taková koncese na veřejnou službu, jako je koncese dotčená v původním řízení, se neřídí žádnou ze směrnic, kterými zákonodárce Společenství upravil oblast veřejných zakázek (viz zejména rozsudek ze dne 21. července 2005, Coname, C-231/03, Sb. rozh. s. I-7287, bod 16).
A public service concession, such as that in question in the main proceedings, is outside the scope of the directives on the different categories of public contracts (see, particularly, Case C-231/03 Coname [2005] ECR I-7287, paragraph 16).
Soudní dvůr nicméně rozhodl, že veřejné orgány, které zamýšlejí udělit takovou koncesi, jsou povinny obecně dodržovat základní pravidla Smlouvy, a zvláště zásadu zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky Telaustria a Telefonadress, bod 60, a Coname, bod 16; rozsudek ze dne 13. října 2005, Parking Brixen, Sb. rozh. s. I-8585, bod 46, jakož i výše uvedený rozsudek ANAV, bod 18).
The Court has however held that public authorities are bound, when they envisage granting such a concession, to comply with the fundamental rules of the Treaty, in general, and the principle of nondiscrimination on the grounds of nationality, in particular (see, particularly, to that effect, Telaustria and Telefonadress, cited above, paragraph 60; Coname, cited above, paragraph 16; Case C-458/03 Parking Brixen [2005] ECR I-8585, paragraph 46; and ANAV, paragraph 18).
Konkrétněji v rozsahu, v němž taková koncese má nepochybný přeshraniční význam, představuje její udělení podniku nacházejícímu se v členském státě zadavatele bez jakékoli transparentnosti rozdílné zacházení v neprospěch podniků nacházejících se v jiném členském státě, které by mohly mít o tuto koncesi zájem (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 13. listopadu 2007, Komise v. Irsko, C-507/03, Sb. rozh. s. I-9777, bod 30).
More particularly, since such a concession is of a certain crossborder interest, its award, in the absence of any transparency, to an undertaking located in the Member State to which the contracting authority belongs, amounts to a difference in treatment to the detriment of undertakings which might be interested in that concession but which are located in other Member States (see, to that effect, Case C-507/03 Commission v Ireland [2007] ECR I-9777, paragraph 30).
Jestliže není odůvodněno objektivními skutečnostmi, představuje takové rozdílné zacházení, které vyloučením všech podniků nacházejících se v jiném členském státě znevýhodňuje především tyto podniky, nepřímou diskriminaci na základě státní příslušnosti zakázanou na základě článků 43 ES a 49 ES (výše uvedený rozsudek Komise v. Irsko, bod 31).
Unless it is justified by objective circumstances, such a difference in treatment, which, by excluding all undertakings located in another Member State, operates mainly to the detriment of the latter undertakings, amounts to indirect discrimin -ation on the basis of nationality, prohibited under Articles 43 EC and 49 EC (Commission v Ireland, cited above, paragraph 31).
86 odst. 1 ES brání tomu, aby členské státy, pokud jde o veřejné podniky a podniky, kterým členské státy přiznávají zvláštní nebo výlučná práva, ponechaly v platnosti vnitrostátní právní předpisy odporující článkům 43 ES a 49 ES.
In addition, Article 86(1) EC precludes Member States, in the case of public undertakings and undertakings to which they grant special or exclusive rights, from maintaining in force national legislation contrary to Articles 43 EC and 49 EC.
Přitom jednak není nijak vyloučeno, že koncese dotčená v původním řízení má, s ohledem na kriteria stanovená Soudním dvorem, a zejména místo výkonu činnosti na základě takové koncese a ekonomické zájmy, které jsou ve hře, nepochybný přeshraniční význam (viz obdobně rozsudek ze dne 15. května 2008, SECAP a Santorso, C-147/06 a C-148/06, Sb. rozh. s. I-3565, bod 31).
First, it is certainly possible that the concession in question in the main proceedings is, having regard to the criteria identified by the Court, particularly the place where the work is to be carried out and the economic interest at stake, of a certain crossborder interest (see, by analogy, Joined Cases C-147/06 and C-148/06 SECAP and Santorso [2008] ECR I-3565, paragraph 31).
Je tomu tak o to více, že vnitrostátní právní úpravu lze uplatnit bez rozdílu na všechny koncese.
That is all the more true as the national legislation is applicable without distinction to all concessions.
Kromě toho taková právní úprava, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která s sebou nese odklad udělení nové koncese na základě řízení otevřeného hospodářské soutěži, tím způsobuje, nejméně během doby tohoto odkladu, rozdíl v zacházení v neprospěch podniků potenciálně se zajímajících o takovou koncesi, které se nacházejí v členském státě jiném než členském státě, ze kterého je zadavatel.
Second, legislation such as that at issue in the main proceedings, by the deferment which it involves of the award of a new concession by a public procedure, constitutes, at least during the period of that deferment, a difference in treatment to the detriment of the undertakings which might be interested in such a concession and are located in a Member State other than that to which the contracting authority belongs.
Tento rozdíl v zacházení lze nicméně odůvodnit objektivními důvody, jako je nezbytnost dodržovat zásadu právní jistoty.
That difference in treatment can, however, be justified by objective circumstances, such as the necessity of complying with the principle of legal certainty.
V tomto ohledu je třeba za okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, vzít v úvahu tři skutečnosti.
In that regard, in a scenario such as that of the main proceedings, three sets of factors must be taken into account.
Zaprvé směrnice 2003/55 nestanoví přehodnocení stávajících koncesí na distribuci plynu.
First, Directive 2003/55 does not require existing concessions for the distribution of gas to be called in question.
Zadruhé z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že koncese udělená v roce 1984 měla být platná až do roku 2029.
Secondly, it is clear from the order for reference that the concession granted in 1984 was to have effect until 2029.