natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Článek 73 nařízení č. 1408/71, nazvaný „Zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné, jejichž rodinní příslušníci mají bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát“, zní následovně:
Article 73 of Regulation No 1408/71, entitled ‘Employed or selfemployed persons the members of whose families reside in a Member State other than the competent State’, reads:
Článek 13 nařízení č. 1408/71, nazvaný „Obecná pravidla“ stanoví, v rozsahu relevantním v projednávané věci, následující pravidla pro určení použitelných právních předpisů:
Article 13 of Regulation No 1408/71, entitled ‘General rules’, provides, so far as is relevant, as follows with respect to the determination of the legislation applicable:
S výhradou článků 14c a 14f podléhají osoby, na které se vztahuje toto nařízení, pouze právním předpisům jediného státu.
Subject to Articles 14c and 14f, persons to whom this Regulation applies shall be subject to the legislation of a single Member State only.
Tyto právní předpisy se určují v souladu s touto hlavou.
That legislation shall be determined in accordance with the provisions of this Title.
Nařízení č. 574/72
Regulation No 574/72
Náklady na dávky vyplácené členským státem, na jehož území má rodinný příslušník bydliště, nese uvedený členský stát;
The cost of the benefits paid by the Member State in whose territory the member of the family is residing shall be borne by that Member State;
„a) Nárok na rodinné dávky nebo přídavky náležející podle právních předpisů, podle kterých nepodléhá získání nároku na ně podmínce pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, se pozastavuje, jestliže po stejnou dobu a pro stejného rodinného příslušníka dávky náleží buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů jiného členského státu, nebo podle článků 73, 74, 77 nebo 78 nařízení, do výše těchto dávek.
‘(a) Entitlement to benefits or family allowances due under the legislation of a Member State, according to which acquisition of the right to those benefits or allowances is not subject to conditions of insurance, employment or selfemployment, shall be suspended when, during the same period and for the same member of the family, benefits are due only in pursuance of the national legislation of another Member State or in application of Articles 73, 74, 77 or 78 of the Regulation, up to the sum of those benefits.
B – Vnitrostátní právní úprava b) Pokud je však výdělečná činnost vykonávána na území prvního členského státu: i) v případě dávek náležejících buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů jiného členského státu, nebo podle článků 73 nebo 74 nařízení, osobou mající nárok na rodinné
(b) However, where a professional or trade activity is carried out in the territory of the first Member State:
Nárok na německé rodinné přídavky se řídí § 62 a § 63 Einkommensteuergesetz (zákon o dani z příjmů, dále jen „EStG“).
Entitlement to German child benefit is governed by Paragraphs 62 and 63 of the Einkommensteuergesetz (‘EStG’) (Law on Income Tax).
V projednávané věci jsou relevantní následující ustanovení.
The following provisions are relevant here.
Ustanovení § 32 odst.
Paragraph 62.1.1 reads:
„Dítě, které dosáhne 18. roku života, se zohlední, pokud ještě nedosáhlo 27. roku života a připravuje se na výkon povolání.“
‘A child who has attained the age of 18 years shall be taken into account if he has not yet attained the age of 27 years and is being trained for a profession or occupation.’
„Nárok na rodinné přídavky na děti ve smyslu § 63 má podle tohoto zákona osoba s bydlištěm nebo obvyklým místem pobytu v tuzemsku.“ sporu, průběh
‘In respect of children within the meaning of Paragraph 63, a person shall be entitled to child benefit under this law if he has a residence in Germany or normally resides there.’
Ustanovení § 63 odst. 1 bodu 1 stanoví:
Paragraph 63.1.1 provides:
„Za děti jsou považovány: děti ve smyslu § 32 odst. 1.“
‘Children shall mean: Children within the meaning of Paragraph 32.1.’
Brigitte Bosmann je belgická státní příslušnice a již mnoho let bydlí v Německu.
Ms Bosmann is a Belgian national who has lived in Germany for many years.
Je matka samoživitelka dvou dětí, Caroline a Thomase, které žijí v její domácnosti v Německu. V současné době v Německu studují.
She is a single mother of two children, Caroline and Thomas, who live in her household in Germany and are currently studying in Germany.
Jejich vlastní příjmy jsou pod hranicí, od které se v Německu neposkytují žádné rodinné přídavky.
Their own income is beneath the threshold above which entitlement to child benefit in Germany is lost.
Ustanovení § 32 odst.
Paragraph 32.1.1 reads:
„Dětmi jsou děti, které jsou příbuzné s osobou povinnou k dani v prvním stupni.“
‘Childen are children related in the first degree to the taxpayer.’
Podle předkládacího usnesení je mezi účastníky původního řízení nesporné, že B. Bosmann má za tohoto skutkového stavu v zásadě nárok na německé rodinné přídavky podle EStG, na jehož základě jí ve skutečnosti byly původně poskytnuty rodinné přídavky na obě děti.
According to the order for reference, it is undisputed between the parties to the main proceedings that Ms Bosmann would in principle be entitled to German child benefit in accordance with the EStG, on the basis of which she was in fact initially granted child benefit in respect of both children.
Dne 1. září 2005 však B. Bosmann přijala zaměstnání v Nizozemsku, na základě čehož Bundesagentur usnesením ze dne 18. října 2005 zrušil přídavky na uvedené děti s účinností od října 2005.
On 1 September 2005, however, Ms Bosmann took up employment in the Netherlands, whereupon the Bundesagentur, by order of 18 October 2005, cancelled the benefit in respect of the children with effect from October 2005.
Bundesagentur zamítl stížnost podanou B. Bosmann proti tomuto usnesení rozhodnutím ze dne 10. listopadu 2005 jako neopodstatněnou, zejména proto, že uvedený nárok je vyloučen článkem 10 nařízení č. 574/72 a že B. Bosmann podléhá, jako zaměstnankyně, v tomto směru pouze právním předpisům státu zaměstnání, v tomto případě Nizozemska.
Ms Bosmann’s objection to that order was rejected by the Bundesagentur as unfounded by determination of 10 November 2005 stating, in particular, that entitlement is excluded by Article 10 of Regulation No 574/72 and that Ms Bosmann, as an employee, is subject in this regard only to the legislation of the State of employment, in this case the Netherlands.
Bundesagentur uvádí, že skutečnost, že tento stát nevyplácí žádné rodinné přídavky dětem po dosažení 18. roku života, je irelevantní.
According to the Bundesagentur, the fact that that State does not pay child benefit for children aged 18 and over is irrelevant.
Finanzgericht Köln si klade otázku, zda je uvedený právní stav slučitelný s právem na volný pohyb osob stanoveným článkem 39 ES nebo potažmo s obecnými zásadami práva Společenství, zejména zásadami rovnosti a zákazu diskriminace na základě pohlaví 6.
The Finanzgericht Köln questions whether that legal position is compatible with the right to freedom of movement as laid down in Article 39 EC or, indeed, with the general principles of Community law, in particular the principles of nondiscrimination and the prohibition of discrimination on grounds of sex. 6
Ve své žalobě v původním řízení B. Bosmann tvrdí, že odmítnutím rodinných přídavků je jednoznačně porušeno právo na volný pohyb osob a navrhuje zrušit usnesení ze dne 18. října 2005 a rozhodnutí ze dne 10. listopadu 2005.
In her action in the main proceedings, Ms Bosmann argues that the refusal of child benefit is a clear infringement of the right to freedom of movement and claims that the order of 18 October 2005 and the determination of 10 November 2005 should be set aside.
V této souvislosti předkládající soud zdůrazňuje, mimo jiné, že jelikož otázka, zda takové harmonizační opatření, jako je nařízení č. 1408/71, je v souladu s primárním právem, spadá v zásadě mimo rozsah řízení
In that regard, the referring court emphasises, inter alia, that, since the question whether a harmonisation measure such as Regulation No 1408/71 is in conformity with primary law falls, as a matter of principle, outside the scope of the preliminary
V předkládacím usnesení Finanzgericht Köln uvádí, že při použití pouze německého EStG, tedy bez zohlednění ustanovení práva Společenství, by žalobkyně v původním
In the order for reference, the Finanzgericht Köln points out that if the German EStG alone were to be applied, leaving Community law aside, the applicant would be entitled in Germany to child benefit for her two children.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-352/06 o předběžné otázce, nežádá o přezkoumání legality nařízení č. 1408/71, nýbrž se táže, zda jej lze vykládat restriktivně ve světle základních svobod.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06 rulings procedure, it is not seeking review of the legality of Regulation No 1408/71, but asking whether it may be narrowly construed in the light of the basic freedoms.
se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 vykládat restriktivně v tom smyslu, že nebrání nároku na rodinné přídavky v případě matky samoživitelky ve státě bydliště (Spolková republika Německo), která v členském státě zaměstnání (Nizozemské království) nepobírá žádné rodinné přídavky z důvodu věku jejích dětí?
No 1408/71 to be interpreted restrictively, so as not to preclude entitlement to child benefit in the case of a mother bringing up children on her own in the State of residence (Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
Za těchto okolností se Finanzgericht Köln rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
Against that background, the Finanzgericht Köln decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Pro případ záporné odpovědi na první a druhou otázku:
(3) If the answers to Question 1 and Question 2 are also in the negative:
2 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství vykládat restriktivně v tom smyslu, že nebrání nároku na rodinné přídavky v případě matky samoživitelky ve státě bydliště (Spolková republika Německo), která v členském státě zaměstnání (Nizozemské království) nepobírá žádné rodinné přídavky z důvodu věku jejích dětí?
‘(1) Is Article 13(2)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community to be interpreted restrictively, so as not to preclude entitlement to child benefit in the case of a mother bringing up children on her own in the State of residence (Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
Má zaměstnankyně a zároveň matka samoživitelka nárok na uplatnění příznivějších pravidel jejího státu bydliště ve věci poskytnutí rodinných přídavků vyplývající přímo ze Smlouvy o ES nebo z obecných právních zásad?
Does a mother in employment, who brings up children on her own, have a right to the application of the more favourable rules of her State of residence in relation to the granting of child benefit arising directly from the EC Treaty and/or from general legal principles?
Pro případ záporné odpovědi na první otázku:
(2) If Question 1 is answered in the negative:
Je třeba článek 10 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým
Is Article 10 of Council Regulation (EEC) No 574/72 of 21 March 1972 concerning the implementation of Regulation (EEC)
Záleží při zodpovězení výše uvedených otázek na tom, zda se zaměstnankyně vrací po každém pracovním dni do místa bydliště rodiny?“
(4) Is it relevant to the answers to the above questions whether the employee returns to the family residence at the end of each working day?’
IV – Právní rozbor zabezpečení pouze jediného členského státu.
IV — Legal analysis
A – Hlavní vyjádření zúčastněných
A — Main submissions of the parties one Member State.
Písemná vyjádření předložily v projednávané věci německá a španělská vláda, Komise a B. Bosmann.
In the present proceedings, written observations have been submitted by the Governments of Germany and Spain, by the Commission and by Ms Bosmann.
S ohledem na jednoznačné znění článku 10 nařízení č. 574/72 je třeba odpovědět záporně i na druhou otázku.
Given the clear wording of Article 10 of Regulation No 574/72, Question 2 should also be answered in the negative.
Německá vláda tvrdí, že uvedený článek se v projednávané věci nepoužije: jelikož zaměstnanec vykonává činnost pouze v jednom členském státě a bydlí v jiném členském státě, nemůže dojít k souběhu rodinných dávek.
According to the German Government, that article does not apply in the present case: since the employee pursues an occupation in only one Member State and lives in another Member State, there can be no overlapping of family benefits.
1 uvedeného nařízení podléhají osoby, na které se nařízení vztahuje, pouze právním předpisům jediného členského státu.
According to the clear wording of Article 13(1) of that regulation, persons to whom it applies are to be subject to the legislation of a single Member State only.
Německá vláda má za to, že odlišný výklad by byl v rozporu s cílem nařízení č. 1408/71, vymezeným judikaturou Soudního dvora 7, kterým je zajistit, aby dotčené osoby podléhaly systému sociálního
In the view of the German Government, a different interpretation would run counter to the aim of Regulation No 1408/71, as defined in the caselaw of the Court, 7 which is to ensure that the persons concerned are subject to the social security scheme of only
Pokud jde o třetí otázku, německá vláda tvrdí, že na rozdíl od toho, co uvádí Finanzgericht Köln v předkládacím usnesení, je v řízení o předběžné otázce naprosto přípustné určit, zda takový akt, jako je nařízení č. 1408/71, je v souladu s primárním právem Společenství.
As regards Question 3, the German Government asserts that, contrary to the view expressed by the Finanzgericht Köln in the order for reference, it is perfectly possible, under the preliminary rulings procedure, to determine whether an act such as Regulation No 1408/71 is in conformity with primary Community law.
Německá vláda však tvrdí, že článek 13 uvedeného nařízení neporušuje právo na volný pohyb stanovené v článku 39 ES ani obecné zásady rovného
The German Government contends, however, that Article 13 of that regulation infringes neither the right to freedom of movement laid down
7 — Odkazuje přitom zejména na rozsudek ze dne 12. června 1986, Ten Holder (302/84, Recueil, s. 1821, body 19 až 21).
7 — It refers, in particular, to Case 302/84 Ten Holder [1986] ECR 1821, paragraphs 19 to 21.
8 — Rozsudek Luijten, uvedený v poznámce pod čarou 6, bod 15.
8 — Luijten, cited in footnote 6, paragraph 15.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-352/06 zacházení či zákazu diskriminace z důvodu pohlaví, zmíněné v předkládacím usnesení.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06
Španělská vláda proto na základě judikatury Soudního dvora týkající se volného pohybu osob 9tvrdí, že vedou-li za takových okolností, jaké jsou dotčeny v řízení před předkládajícím soudem, relevantní ustanovení nařízení č.
The Spanish Government therefore concludes, on the basis of the caselaw of the Court on the free movement of persons, 9 in Article 39 EC nor the general principles of equal treatment or the prohibition of discrimination on grounds of sex, as referred to in the order for reference.
1408/71 a nařízení č. 574/72 ke ztrátě nároku zaměstnané osoby na rodinné přídavky, jsou v rozporu s článkem 39 ES.
that, in so far as the relevant provisions of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 lead the employed person, in circumstances such as those of the case before the referring court, to lose family benefits, they are contrary to Article 39 EC.
Konečně, pokud jde o čtvrtou otázku, německá vláda má za to, že ve světle článku 13 nařízení č. 1408/71, který odkazuje na stát zaměstnání, není relevantní, zda se zaměstnanec vrací do místa bydliště rodiny po každém pracovním dnu.
Finally, as regards Question 4, the German Government considers it irrelevant, in the light of Article 13 of Regulation No 1408/71, which refers to the State of employment, whether the employee returns to the family residence at the end of each working day.
Španělská vláda tvrdí, že klíčovým bodem není výklad článku 13 nařízení č. 1408/71, ale otázka, zda je uvedený článek v rozporu s článkem 39 ES a zásadami rovného zacházení a zákazu diskriminace z důvodu pohlaví.
The Spanish Government submits that the key point at issue is not the interpretation of Article 13 of Regulation No 1408/71, but rather the question whether that article is contrary to Article 39 EC and the principles of equal treatment and nondiscrimination on grounds of sex.
10 — Viz rozsudek ze dne 9. prosince 1992, McMenamin (C-119/91, Recueil, s. I-6393) a stanovisko generálního advokáta Darmona k uvedené věci.
10 — Case C-119/91 [1992] ECR I-6393 and the corresponding Opinion of Advocate General Darmon.
Argumentuje, že ustanovení německých právních předpisů týkající se nároku na rodinné přídavky, která jsou založena na doslovném výkladu nařízení č. 1408/71 a podle nichž B. Bosmann ztratila nárok na přídavky na své děti, ji zjevně znevýhodňují a mohou ji odradit od výkonu jejího práva na volný pohyb.
It argues that the provisions of the German legislation on entitlement to family benefits, which are based on a literal interpretation of Regulation No 1408/71 and pursuant to which Ms Bosmann lost the benefits for her children, clearly place her at a disadvantage likely to deter her from exercising her right to freedom of movement.
Uvedená ustanovení nejsou odůvodněná a jsou nepřiměřená pro zajištění uskutečnění cíle, který sledují.
Those provisions are not justified and are not appropriate for securing the attainment of the objective which they pursue.
1 písm. a) nařízení č. 574/72 vykládat v tom smyslu, že ačkoli je příslušný stát zaměstnání, může nicméně trvat nárok na dávku podle právních předpisů státu bydliště.
Viewed in that light, Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72 should be understood as meaning that, although the State of employment is competent, entitlement to benefit under the legislation of the State of residence may continue to exist.
Vzhledem k tomu, že ve věci projednávané před předkládajícím soudem je výše dávek náležejících ve státě zaměstnání nulová, je nárok na německé rodinné přídavky de facto platný a splatný v plné výši.
Since, in the case before the referring court, the ‘benefit due’ in the State of employment is zero, the entitlement to German child benefit becomes de facto operative and fully payable.
Pokud by se uplatnil přístup uplatňovaný německou vládou, bylo by to v rozporu se zásadou, že použití nařízení č. 1408/71 nemůže vést ke ztrátě práv nabytých výlučně podle vnitrostátních právních předpisů, a vedlo by to k neodůvodnitelným rozporům.
If followed, the view held by the German Government would run counter to the principle that the application of Regulation No 1408/71 cannot entail the loss of rights acquired exclusively under national legislation and would lead to unjustifiable contradictions.
Předtím, než přistoupím k vlastnímu rozboru, je namístě uvést některé úvodní poznámky, které přispějí k vymezení otázek v projednávané věci.
Before embarking on the analysis, some preliminary remarks appear appropriate in order to determine the issues which arise from the questions referred.
V tomto ohledu Komise souhlasí s argumenty uvedenými předkládajícím soudem v předkládacím usnesení v tom směru, že s rodičem samoživitelem, který bydlí
In that regard, the Commission agrees with the arguments set out by the referring court in the order for reference to the effect that a parent bringing up children alone, who lives in one Member State and works in another, would be treated less favourably than one who is employed both in his State of residence and in another Member State and that, more generally, a single mother would
Pokud jde dále o okolnosti projednávané věci, je třeba poznamenat, že spor v původním řízení se týká odmítnutí orgánů státu bydliště B. Bosmann – v tomto případě Bundesagentur – poskytnout rodinné přídavky na její děti, a to z důvodu, že v souladu s nařízeními č. 1408/71 a č.
As regards, next, the context of the present case, it should be noted that the dispute in the main proceedings concerns the refusal by the authorities of Ms Bosmann’s State of residence — in this case, the Bundesagentur — to grant child benefit in respect of her children, on the ground that, in accordance with Regulations No 1408/71 and No 574/72, Ms Bosmann is in that regard subject to the legislation of her State of employment, namely the Netherlands.
574/72 B. Bosmann v tomto ohledu podléhá právním předpisům státu jejího zaměstnání, tedy Nizozemska.
That view is challenged by Ms Bosmann in the main proceedings, mainly on the ground that it amounts to an infringement of her right to freedom of movement and of the principle of equal treatment.
V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle ustálené judikatury může Soudní dvůr za
It should be noted in that regard that, according to settled caselaw, in order
Předkládající soud patrně sdílí názor B. Bosmann a táže se, zda právní stav, kdy použití nařízení č. 1408/71 a nařízení č.
Apparently sharing Ms Bosmann’s view, the referring court questions whether the legal position according to which the application of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 in a situation such as that in issue precludes entitlement to child benefit in Germany, the State of residence, is compatible with the right to freedom of movement as well as with the general principles of Community law of equal treatment and the prohibition of discrimination on grounds of sex.
574/72 v takové situaci, jaká je dotčena v původním řízení, brání nároku na rodinné přídavky v Německu, je slučitelný s právem na volný pohyb, jakož i s obecnými zásadami
The referring court takes as its starting point in that regard, however,
BOSMANN zaměstnanou osobu, která využije za určitých okolností svého práva na volný pohyb 13.
BOSMANN rules in accordance with which the legislation applicable to an employed person who makes use, under various circumstances, of his right to freedom of movement, is to be determined.
Uvedená pravidla mají za cíl zabránit zejména souběžnému použití ustanovení pocházejících z více než jednoho legislativního systému a komplikacím, ve které mohou vyústit 14. Článek 13 odst.
Those rules are intended in particular to prevent the concurrent application of provisions deriving from more than one national legislative system and the complications which might ensue.
1 nařízení č.
14 Thus, Article 13(1) of
Je však třeba poznamenat, že některé dávky se řídí konkrétnějšími pravidly stanovenými v hlavě III nařízení č. 1408/71.
It should be noted, however, that certain benefits are governed by the more specific
1408/71 – jejíž součástí je článek 13 – obsahuje obecná pravidla, podle nichž je třeba určit právní předpisy použitelné na
To begin with, it should be recalled that Title II of Regulation No 1408/71 — of which Article 13 forms part — contains the general
13 — Viz v tomto smyslu rozsudek Hervein a další, uvedený výše v poznámce pod čarou 11, bod 52.
13 — See to that effect, inter alia, Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 52.
12 — Viz v tomto smyslu, mimo jiné, rozsudek ze dne 7. července 2005, Weide (C-153/03, Sb. rozh. s. I-6017, bod 25).
12 — See, to that effect, inter alia Case C-153/03 Weide [2005] ECR I-6017, paragraph 25.
15 — Viz v tomto smyslu, mimo jiné, usnesení Vogler, uvedené v poznámce pod čarou 14, bod 19.
15 — See as to that, inter alia, Vogler, cited in footnote 14, paragraph 19.