natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Demokraticky zvolené vlády členských států EU zastoupené v Evropské radě se dohodly, že další rozšíření se bude týkat zemí, které již o členství v EU usilují – Chorvatska, bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Albánie, Bosny a Hercegoviny, Černé hory, Srbska včetně Kosova (podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN ) a Turecka.
The democratically elected governments of the EU Member States, coming together in the European Council, have agreed that future enlargements will concern the countries already working towards EU membership – Croatia, the former Yugoslav Republic of Macedonia, Albania, Bosnia-Herzegovina, Montenegro, Serbia including Kosovo (under UN Security Council Resolution ) and Turkey.
Členy se stanou pouze tehdy, jestliže splní nezbytné požadavky.
Membership will only happen when each one of them meets the necessary requirements.
Postupný a pečlivě řízený proces rozšíření vytváří příznivou situaci pro všechny dotčené země.
A gradual and carefully managed enlargement process creates a win-win situation for all countries concerned.
ly většinou souběžně.
the two processes took place in parallel.
Dnešní Evropská unie s členskými státy a téměř miliony obyvatel je v důsledku toho mnohem bezpečnější, lépe prosperuje a má větší moc a vliv než tehdejší Evropské hospodářské společenství, jež vzniklo před lety, mělo členů a zahrnovalo necelých milionů obyvatel.
As a consequence, today’s EU with Member States and a population of close to million people is much safer, more prosperous, stronger and more influential than the original European Economic Community of years ago, with its members and population of less than million.
Rostoucí počet členů byl součástí rozvoje evropské integrace od samého počátku.
The purpose of this brochure is to explain in a clear and concise way what the EU’s enlargement policy is about and how it is put into practice.
Úvaha o rozšíření je stará jako Evropská unie sama. S každým přijetím nových členů se mění i EU.
It aims to give the reader an overview of how the EU has grown since its creation, where it stands today after having undergone its most important round of enlargement in /, and what the perspective of accepting new members in the future is.
Úvahy o tom, jakou podobu by EU mohla mít, nás nutí přemýšlet o tom, jaká je nyní a jakou chce být v budoucnu.
Above all, this publication provides a response to frequently asked questions like, “Who decides?” and “How does an aspirant become a Member State?”.
Účelem této brožury je jasně a srozumitelně vysvětlit, v čem politika rozšíření spočívá a jak je uváděna do praxe.
A growing membership has been part of the development of European integration right from the start.
Měla by čtenářům poskytnout přehled o tom, jak se Evropská unie od svého vzniku změnila, kde se nachází dnes po svém zatím nejdůležitějším rozšíření v letech – a jaká je perspektiva přijímání nových členů v budoucnosti.
The debate about enlargement is as old as the EU itself. Every time the EU accepts new members it changes.
Kromě toho by tato publikace měla odpovědět na často kladené otázky typu „Kdo rozhoduje?“ a „Jak se kandidátská země stane členem EU?“
Thinking about what we might become forces us to think about what we are now, and what we want to be in the future.
Věřím, že tato brožura je dostatečně informativní i srozumitelná a že v ní najdete odpovědi na otázky týkající se rozšíření Evropské unie.
I hope that reading this brochure will be both informative and easy, and that it will provide answers to your questions about EU enlargement.
Rozšíření o země střední a východní Evropy a země Středomoří v letech – znamenalo pro EU obrovský úspěch, i když se na něj často svádí všechny sociální a ekonomické problémy v Evropě.
The / enlargement to countries from Central and Eastern Europe and the Mediterranean has proven a great success for the EU, although it has been used as a scapegoat for all sorts of social and economic problems in Europe.
Ve skutečnosti jeho poslední kolo znamenalo rozšíření prostoru míru, stability a demokracie na našem kontinentu a rozšířením trhů, vytvořením nových
Actually, this last round of enlargement has expanded the area of peace, stability and democracy on our continent and
Řadu dalších informací o Evropské unii lze nalézt na internetu na serveru „Europa“ (http://europa.eu/).
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet.It can be accessed on the Europa server (http://europa.eu/).
Informace o rozšíření Evropské unie jsou k dispozici na internetové stránce Generálního ředitelství pro rozšíření (http://ec.europa.eu/enlargement/).
Information about the enlargement of the European Union can be found on the web site of the Directorate General for Enlargement (http://ec.europa.eu/enlargement/).
Katalogové údaje jsou uvedeny na konci této publikace.ISBN
Cataloguing data can be found at the end of this publication.ISBN
Evropská komise, Generální ředitelství pro rozšíření, © Evropská společenství,
European Commission, Directorate General for Enlargement, © European Communities
Od k členským státům ......................................................................................
From to Member States .....................................................................................
Kdo se může stát členem? .........................................................................................
Who can join? ..........................................................................................................
Kdo rozhoduje? ........................................................................................................
Who decides? ..........................................................................................................
Jak funguje proces rozšíření: plnění požadavků .........................................................
How the enlargement process works: meeting the requirements ................................
Pomoc kandidátům připravujícím se na členství ......................................................
Helping candidates preparing for membership ........................................................
Od k členským státům ne . března se čelní představitelé šesti zemí, které se ještě zotavovaly z válečného pustošení, sešli v Římě k oficiálnímu
From to Member States n March , leaders of six countries still recovering from the ravages of war met in Rome for the official signature of the
EU je historickým úspěchem.
The EU has been a historic success.
Přinesla svým národům nejdelší období míru a nevídanou úroveň prosperity.
It has brought the longest period of peace and unparalleled levels of prosperity to its peoples.
Co začalo jako klub , je nyní domovem pro zemí s téměř miliony obyvatel.
What began as a club of is now home to countries with a population of almost million people.
podpisu Smluv, z kterých posléze povstala Evropská unie.
Treaties that eventually gave birth to what we call today the European Union.
Byl to krok, který neměl obdoby a vyžadoval hodně odvahy a vizi: země, které po staletí mezi sebou bojovaly, se dohodly, že budou spolu rozhodovat o zásadních otázkách týkajících se jejich společné budoucnosti.
It was an unprecedented step, one that required much courage and vision: countries that had fought each other for centuries agreed to decide together on essential questions for their common future.
Dohodly se také přenést část svých pravomocí na novou úroveň, kterou teď jednoduše nazýváme Evropskou unií.
They also agreed to transfer some of their power to a new level, to what we now simply refer to as the European Union.
Integrace nových členů byla od začátku součástí plánu.
Integrating new members was part of the plan from the beginning.
Pomáhat zemím, které mají ambice stát se členy, to je odpověď EU na změny v evropské politické situaci za posledních pět desetiletí.
The founding fathers were confident enough of their idea to leave the door open for other European countries to join.
Pomoc je poskytována cestou podpory hospodářského růstu a solidarity a upevňování demokratických sil v zemích, které se osvobodily z diktátorských režimů.
Helping countries that have the vocation to become members has been the EU’s response to changes in the European political landscape in the past five decades, promoting economic growth and solidarity, and strengthening democratic forces in countries emerging from dictatorship.
Zakládající členové, 1957
Founding members 1957
Následní členové EU, 1973 až 2007
Subsequent EU members 1973 to 2007
Kosovo (podle rezoluce RB OSN )
Kosovo (under UNSCR )
EU však neznamená pouze blahobyt a vyšší životní úroveň.
But the EU is not just about wealth and improved standards of living.
EU je společenstvím hodnot.
The EU is a community of values.
Jsme rodina demokratických evropských zemí odhodlaných pracovat společně v zájmu míru a svobody, prosperity a sociální spravedlnosti.
We are a family of democratic European countries committed to working together for peace and freedom, prosperity and social justice.
A tyto hodnoty bráníme.
And we defend these values.
Snažíme se posilovat spolupráci mezi národy Evropy a zároveň chceme respektovat a zachovávat svou rozmanitost.
We seek to foster cooperation among the peoples of Europe, while respecting and preserving our diversity.
Evropská unie přinesla všem Evropanům obrovské výhody – stabilitu, prosperitu, demokracii, lidská práva, základní svobody a právní stát. To nejsou jen abstraktní principy.
The European Union has brought huge advantages to all Europeans – stability, prosperity, democracy, human rights, fundamental freedoms, and the rule of law.
Změnily kvalitu života pro miliony lidí.
They have transformed the quality of life for millions of people.
Výhody jednotného trhu pro spotřebitele v EU jsou zřejmé: hospodářský růst a vytváření pracovních míst, bezpečnější výrobky, nižší ceny a větší výběr v zásadních odvětvích, jako jsou mimo jiné telekomunikace, bankovnictví a letecká doprava.
The benefits of the single market for consumers in the EU are obvious: economic growth and job creation, safer products, lower prices, and greater choice in crucial sectors like telecommunications, banking and air travel, to name but a few.
Postupné rozšiřování
Successive enlargements
Organizace založená v roce , která je dnes známá jako Evropská unie, měla původně šest členů: Belgii, Francii, Německo, Itálii, Lucembursko a Nizozemsko.
The organisation founded in which is now known as the European Union, originally had six members: Belgium, France, Germany, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
V roce se staly členskými státy Dánsko, Irsko a Spojené království.
In , Denmark, Ireland and the United Kingdom became Member States.
Řecko se připojilo v roce a Španělsko a Portugalsko následovaly v roce . Rakousko, Finsko a Švédsko se připojily v roce .
Greece joined in , and Spain and Portugal followed in .
V roce , během největšího rozšíření, se staly členskými státy Česká republika, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko.
In , in the EU’s biggest-ever enlargement, Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia and Slovenia became Member States.
V lednu se připojily Bulharsko a Rumunsko, a zvýšily tím počet členů na .
In January , Bulgaria and Romania joined, bringing the EU’s membership up to .
Kdo se může stát členem?
Who can join?
ožadavky pro přistoupení k EU byly v průběhu jejího vývoje vyjadřovány stále přesněji, aby byly jasné pro vlastní občany a sloužily
he requirements for joining the EU have been spelled out with increasing precision over the course of its evolution, to provide clarity for
Politická: stabilní instituce zaručující demokracii, právní stát, lidská práva a úctu k menšinám a jejich ochranu.
Political: stable institutions guaranteeing democracy, the rule of law, human rights and respect for and protection of minorities.
P jako vodítko pro země, které si přejí stát se členy.
T its own citizens and guidance to countries wishing to join.
Ekonomická: fungující tržní hospodářství a schopnost zvládnout hospodářskou soutěž a tržní síly v EU.
Economic: a functioning market economy and the capacity to cope with competition and market forces in the EU.
Schopnost přijmout závazky spojené s členstvím, včetně dodržování cílů politické, hospodářské a měnové unie.
The capacity to take on the obligations of membership, including adherence to the objectives of political, economic and monetary union.
Přijetí celého souboru evropských právních předpisů a jejich účinné používání v příslušných správních a soudních strukturách.
Adoption of the entire body of European legislation and its effective implementation through appropriate administrative and judicial structures.
Země se může stát členem pouze, když splňuje všechna kritéria pro přistoupení, jak byla poprvé definována na zasedání Evropské rady v Kodani v roce a opětovně potvrzena v roce .
A country can only become a member if it fulfils all criteria for accession as first defined by the European Council in Copenhagen in , and reinforced in .
Tato kritéria jsou:
These criteria are:
Kromě toho musí být EU schopná integrovat nové členy, takže si ponechává právo rozhodnout, kdy bude připravená je přijmout.
In addition, the EU must be able to integrate new members, so it reserves the right to decide when it is ready to accept them.
„Unie je založena na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu, které jsou společné členským státům.“
“The Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to the Member States.”
Některé evropské země ještě musí přeměnit svou evropskou perspektivu na členství v EU. Chorvatsko, Turecko a bývalá jugoslávská republika Makedonie jsou nyní kandidáty, s Chorvatskem a Tureckem EU již začala jednání o členství.
Some European countries have yet to convert their European perspective into EU membership.
Další země západního Balkánu – Albánie, Bosna a Hercegovina, Černá Hora a Srbsko (včetně Kosova podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. ) – pracují také na splnění požadavků, aby pokročily v tomto směru dál.
The other Western Balkan countries – Albania, Bosnia-Herzegovina, Montenegro and Serbia (including Kosovo under UN Security Council Resolution ) – are also working towards fulfilling the requirements to move ahead.
Rychlost, jakou každá země postupuje vpřed, závisí pouze na jejím vlastním pokroku směrem k našim společným cílům.
The speed at which each country advances depends solely on its own progress towards our common goals.
Článek 49 Smlouvy o Evropské unii
Article 49 of the Treaty of the European Union
„Každý evropský stát, který uznává zásady uvedené v čl. odst. , může požádat o členství v Unii.“
“Any European State which respects the principles set out in Article () may apply to become a member of the Union.”
Kde se nacházíme?
Where do we stand?
Přístupová jednání byla s oběma zeměmi zahájena dne . října .
Accession negotiations with both countries were opened on October .
Bývalá jugoslávská republika Makedonie byla uznána za kandidátskou zemi v prosinci .
The former Yugoslav Republic of Macedonia was recognised as a candidate in December .
V roce hlavy států a předsedové vlád EU přijali „Soluňskou agendu“, která opětovně potvrdila perspektivu příštího členství pro všechny země západního Balkánu.
In , the Heads of State and Government of the EU adopted the “Thessaloniki Agenda” reconfirming the perspective of future membership to all the countries of the Western Balkans.
Proto jsou Albánie, Bosna a Hercegovina, Černá Hora, Srbsko, včetně Kosova ve smyslu rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. , považovány za potenciální kandidátské země.
Consequently, Albania, Bosnia-Herzegovina, Montenegro, Serbia, including Kosovo under United Nations Security Council resolution , are considered as potential candidate countries.
Kdo rozhoduje?
Who decides?
oví členové jsou přijímáni s jednomyslným souhlasem demokraticky zvolených vlád členských států EU, které se sejdou buď
ew members are admitted with unanimous consent of the democratically elected governments of the EU Member States,
N v Radě ministrů, nebo Evropské radě.
N coming together either in the Council of Ministers or in the European Council.
jako kandidátskou. Podobně samotné členské státy rozhodnou, kdy a za jakých podmínek zahájí a ukončí přístupová jednání s kandidáty v každé oblasti politiky.
cide when and on what terms to open and to close accession negotiations with candidates on each policy area.
A jsou to členské státy, které rozhodnou, kdy jsou přístupová jednání uspokojivě ukončena.
And it is the Member States who decide when accession negotiations are satisfactorily completed.
Dlouho před začátkem přístupových jednání se všechny dohody mezi EU a dalším potenciálním členem – například dohody o stabilizaci a přidružení se zeměmi západního Balkánu nebo celní unie s Tureckem – uzavírají pouze po schválení členskými státy EU.
Long before any accession negotiations start, all agreements between the EU and any potential member – such as Stabilisation and Association Agreements with the countries of the Western Balkans or the Customs Union with Turkey – are reached only after the EU Member States have given their approval.
Návrh smlouvy o přistoupení musí být schválený a podepsaný všemi členskými státy a příslušný kandidát se ještě před podpisem stává přistupující zemí.
The draft Accession Treaty has to be agreed upon and signed by every Member State and the candidate concerned before the latter becomes an acceding country.
Návrh potom musí být ratifikován všemi členskými státy i přístupovou zemí v souladu s jejich ústavně stanovenými postupy.
It then has to be ratified by each Member State and the acceding country according to their own constitutionally established procedures.
Evropský parlament, jehož členové jsou přímo voleni občany EU, musí rovněž vyjádřit svůj souhlas.
The European Parliament, whose members are elected directly by the EU’s citizens, also has to give its consent.
Když země žádá o vstup do EU, vlády členských států zastoupené v Radě rozhodnou – po obdržení stanoviska Komise – zda žádost přijmou a uznají zemi
When a country applies to join the EU, the Member States’ governments, represented in the Council, decide – after receiving an opinion from the Commission – whether or not to accept the application and recognise the country as a candidate. Similarly, the Member States themselves de-
Proces rozšíření v praxi: plnění požadavků
The enlargement process at work: meeting the requirements
Přístupová jednání olitika rozšíření EU zajišťuje dobře řízený proces přistoupení, aby rozšíření bylo užitečné jak pro EU, tak pro přistupující země.
Accession negotiations he EU enlargement policy ensures a well managed accession process, so that enlargement brings benefits simultaneously to the
Kandidátské země musí prokázat, že budou schopny plně dostát své úloze jako členové.
EU and to the countries joining.
To si vyžaduje širokou podporu jejich občanů, jakož i politický a technický soulad s normami EU.
Candidates have to demonstrate that they will be able to fully play their part as members – something that requires wide support among their citizens, as well as political and technical compliance with the EU’s standards and norms.
V průběhu tohoto procesu, od přihlášky po přistoupení, probíhají v EU komplexní schvalovací postupy.
Throughout the process, from application to accession, the EU operates comprehensive stage-by-stage approval procedures.
Za prvé je důležité zdůraznit, že termín „jednání“ může být zavádějící.
First, it is important to underline that the term “negotiation” can be misleading.
Přístupová jednání se zaměřují na podmínky a termíny, kdy kandidátské země přijmou a začnou uplatňovat předpisy EU – jichž je asi stran.
Accession negotiations focus on the conditions and timing of the candidate’s adoption, implementation and application of EU rules – some , pages of them.
A o těchto předpisech (známých rovněž pod názvem „acquis“, což ve francouzštině znamená „to, co bylo odsouhlaseno“) nelze vyjednávat.
And these rules (also known as “acquis”, French for “that which has been agreed”) are not negotiable.
Pro kandidátské země jde v podstatě o to domluvit se, jak a kdy přijmou a začnou uplatňovat předpisy a postupy EU.
For candidates, it is essentially a matter of agreeing on how and when to adopt and implement EU rules and procedures.
Pro EU je důležité obdržet záruky každé kandidátské země o termínu a efektivnosti při uplatňování předpisů.
For the EU, it is important to obtain guarantees on the date and effectiveness of each candidate’s implementation of the rules.
Země, která si přeje vstoupit do EU, podá přihlášku ke členství Radě, kde jsou zastoupeny vlády všech členských států EU.
A country that wishes to join the EU submits an application for membership to the Council, where the governments of all the EU Member States are represented.
Rada požádá Komisi o posouzení schopností žadatele splnit podmínky členství.
The Council asks the Commission to assess the applicant’s ability to meet the conditions for membership.
Jestliže Komise předloží kladné stanovisko a Rada jednomyslně schválí mandát k jednání, jednání mezi kandidátskou zemí a všemi členskými státy jsou formálně zahájena.
If the Commission delivers a positive opinion, and the Council unanimously agrees on a negotiating mandate, negotiations are formally opened between the candidate and all the Member States.
Jednání probíhají s každou kandidátskou zemí individuálně a tempo závisí od pokroku každé země při plnění požadavků.
Negotiations are conducted individually with each candidate, and the pace depends on each country’s progress in meeting the requirements.
Kandidátské země mají proto důvod uplatňovat potřebné reformy rychle a efektivně.
Candidates consequently have an incentive to implement necessary reforms rapidly and effectively.
Některé z těchto reforem si vyžadují značné a někdy obtížné transformace politických a hospodářských struktur země.
Some of these reforms require considerable and sometimes difficult transformations of a country’s political and economic structures.
Je proto důležité, aby vlády jasně a přesvědčivě vysvětlily svým občanům důvody pro tyto reformy.
It is therefore important that governments clearly and convincingly communicate the reasons for these reforms to the citizens of the country.
Podpora občanské společnosti má v tomto procesu zásadní význam.
Support from civil society is essential in this process.
Na pomoc při přípravě k budoucímu členství je pro jednotlivé země navržena předvstupní strategie.
To help the countries prepare for future membership, a pre-accession strategy is designed.
Zásadními prvky této strategie jsou dohody, které stanoví práva a povinnosti (například v případě zemí západního Balkánu dohody o stabilizaci a přidružení), jakož i zvláštní mechanizmy pro spolupráci, např. přístupová a evropská partnerství stanovující konkrétní reformní cíle, kterých mají kandidátské země dosáhnout.
Key elements of this strategy include agreements that set out rights and obligations (like the Stabilisation and Association Agreements in the case of the Western Balkan countries), as well as special cooperation mechanisms like Accession or European Partnerships, setting out concrete reform objectives to be achieved by the candidates and potential candidates.
Dalším důležitým aspektem předvstupních strategií je finanční pomoc EU.
EU financial assistance is another important aspect of pre-accession strategies.
Přístupová jednání se konají mezi členskými státy EU a kandidátskými zeměmi.
Accession negotiations take place between the EU Member States and candidate countries.
Jednání se konají na úrovni ministrů nebo zástupců, t.j. stálých zástupců členských států a velvyslanců nebo hlavních vyjednavačů kandidátských zemí.
Negotiating sessions are held at the level of ministers or deputies, i.e. Permanent Representatives for the Member States, and Ambassadors or Chief Negotiators for the candidate countries.