natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V konečném výsledku se projednávaný spor spíše nežli procesních ustanovení WS týká jeho hmotněprávních ustanovení, která mohou být, podle toho, jak bude zodpovězena předběžná otázka, založena na nesprávném použití práva Společenství 16.
In the final analysis, therefore, the present dispute turns, rather than on the procedural provisions of the WS, on its ma -terial provisions, which were in turn pos -sibly based, depending on the answer to be given to the question referred for a preliminary ruling, on an erroneous application of Community law. 16
Belgická vláda rovněž – správně – zdůraznila, že právo Společenství v zásadě nebrání použití takových lhůt stanovených vnitrostátním právem.
The Belgian Government has also pointed out — correctly — that Community law does not, as a rule, prevent the application of such time-limits provided for under national law.
V tomto ohledu z judikatury vyplývá, že v zásadě jak stanovení rozumných lhůt, pokud jde o správní nebo soudní řízení, tak pravidlo, že se správní rozhodnutí stává konečným po uplynutí takové lhůty, jsou v souladu s požadavky efektivity práva Společenství vzhledem k tomu, že taková procesní pravidla představují použití základní zásady právní jistoty 15.
In that regard, it appears from the caselaw that, in principle, both the fixing of reasonable time-limits as regards administrative or judicial proceedings and the rule that an administrative decision becomes final upon the expiry of such a timelimit are consistent with the requirements of the effectiveness of Community law, inasmuch as such procedural rules constitute an application of the fundamental principle of legal certainty. 15
V této souvislosti zdaleka nelze považovat za prokázanou skutečnost, že při rozhodování o odvolání podaném dědici předkládající soud nesmí – pouze na základě toho, že prohlášení o pozůstalosti se stalo konečným, aniž by v něm byl dotčený dluh uveden – přihlédnout k rozhodnutí o předložené předběžné otázce.
Against that background, it is far from established that, in deciding on the appeal brought by the heirs, the referring court would be prevented — solely on the ground that the declaration of estate became final without the debt in issue being mentioned — from taking account of a preliminary ruling on the question referred.
14 — Viz v tomto ohledu zejména rozsudky Promusicae, citovaný v poznámce po čarou 13, bod 37, a ze dne 14. prosince 2006, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (C-217/05, Sb. rozh. s.
14 — See to that effect, in particular Promusicae, cited in footnote 13, paragraph 37, and Case C-217/05 Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio [2006] ECR I-11987, paragraph 16 and the caselaw cited.
I-11987, bod 16 a v něm citovaná judikatura).
16 — In addition, the dispute in the main proceedings may raise, as the heirs have argued, issues of the protection of legitimate expectations.
15 — Viz v tomto ohledu zejména rozsudky Palmisani, citovaný v poznámce pod čarou 13, bod 28; ze dne 13. ledna 2004, Kühne & Heitz (C-453/00, Recueil, s. I-837, bod 24), a Comet, citovaný v poznámce pod čarou 10, bod 18. 16 — Spor v původním řízení navíc může vyvolávat, jak tvrdí dědicové, otázky ochrany legitimního očekávání.
15 — See to that effect in particular Palmisani, cited in footnote 13, paragraph 28; Case C-453/00 Kühne & Heitz [2004] ECR I-837, paragraph 24; and Comet, cited in footnote 10, paragraph 18. I - 6857
(daň měl bydliště v jiném členském státu 17z přechodu majetku).
(transfer dent in another Member State 17duty).
Proto není ve smyslu výše uvedené judikatury zřejmé, že otázka předložená v tomto řízení je – jak tvrdí belgická vláda – hypotetická nebo irelevantní pro účely vydání rozsudku v původním řízení.
Accordingly, it is not obvious, within the meaning of the abovementioned caselaw, that the question referred in the present proceedings is — as the Belgian Government contends — hypothetical or irrelevant for the purposes of delivering judgment in the main action.
Jak navrhují účastníci tohoto řízení a v souladu s příslušnou judikaturou Soudního dvora týkající se zdanění nabytí majetku děděním, začnu zkoumáním uvedené otázky z hlediska volného pohybu kapitálu 18.
As suggested by the parties to the present proceedings and in conformity with the relevant caselaw of the Court concerning the taxation of acquisition through inheritance, I shall start by examining that question in relation to the free movement of capital. 18
Podle mého názoru je proto předběžná otázka přípustná.
To my mind, the question referred for a preliminary ruling is therefore admissible.
Úvodem musí být rovněž uvedeno, že, jak správně poznamenala Komise, ustanovením Smlouvy, které je nejpřípadnější k okolnostem projednávané věci, je spíše článek 58 ES ve spojení s článkem 56 ES nežli článek 57 ES, jak je navrhováno v předběžné otázce.
As a preliminary point it should also be noted that, as the Commission rightly observed, the Treaty provision most relevant to the circumstances of this case is Article 58 EC, read in conjunction with Article 56 EC, rather than Article 57 EC as suggested in the question referred.
Nejprve je třeba připomenout, že i když podle ustálené judikatury přímé daně spadají do pravomoci členských států, členské státy
It should be recalled at the outset that, according to well-established caselaw, although direct taxation falls within the competence of the Member States, they
17 — Tj. měla-li v době úmrtí bydliště v jiném členském státu, nežli je členský stát, ve kterém se nachází dotčený nemovitý majetek.
17 — That is to say, resident at the time of death in a Member State other than the Member State where the immovable property concerned is situated.
18 — Viz v tomto ohledu mimo jiné rozsudek Barbier, citovaný v poznámce pod čarou 3, body 57, 58 a 75.
18 — Cf. in that regard inter alia Barbier, cited in footnote 3, paragraphs 57, 58 and 75.
Následující posouzení odpovídá, v rozsahu, v němž jsou tyto dvě věci strukturálně podobné, v zásadě posouzení v mém stanovisku ve věci Arens-Sikken, citovaném v poznámce pod čarou 2, na které mohu v případě potřeby odkazovat.
The following assessment corresponds, in so far as the two cases are structurally similar, essentially to that in my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, to which I may refer where appropriate.
Svou otázkou se předkládající soud v zásadě táže, zda právo Společenství, zejména ustanovení Smlouvy týkající se svobody občanů Unie usazovat se v jiném členském státu a volného pohybu kapitálu, brání takovým vnitrostátním právním předpisům o zdanění dědictví, jakými jsou právní předpisy dotčené v původním řízení, podle kterých mohou být pro účely stanovení základu daně splatné z dědění nemovitého majetku, který se nachází na území dotčeného členského státu, vzaty v úvahu některé závazky, například dluh zajištěný právem poskytnutým věřiteli zřídit na nemovitém majetku hypotéku, pokud zůstavitel měl v době úmrtí bydliště v tomto členském státu (dědická daň), ale nikoliv tehdy, pokud
By its question, the referring court is essentially asking whether Community law, in particular the Treaty provisions relating to the freedom of Union citizens to take up residence in another Member State and to the free movement of capital, preclude national legislation on the taxation of inheritance, such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment for the tax due on the inheritance of immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against that immovable property, if the person from whom the immovable property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State (inheritance duty), but not if that person was resi-
ECKELKAMP A DALŠÍ nicméně při výkonu této pravomoci musí dodržovat právo Společenství 19.
ECKELKAMP AND OTHERS must none the less exercise that competence consistently with Community law. 19 of the Treaty provisions on the free movement of capital.
Tudíž je nutné zkoumat, zda takové vnitrostátní právní předpisy, jakými jsou dotyčné právní předpisy, představují zakázané omezení volného pohybu kapitálu.
It is thus necessary to examine whether national legislation such as that at issue amounts to a prohibited restriction on the free movement of capital.
Pokud jde konkrétněji o použitelnost ratione materiae ustanovení Smlouvy o volném pohybu kapitálu na takovou situaci, jakou je situace v projednávané věci – která ve skutečnosti nebyla účastníky tohoto řízení zpochybněna – z ustálené judikatury vyplývá, že dědění představuje pohyb kapitálu ve smyslu článku 56 ES (dříve článek 73b Smlouvy o ES), s výjimkou případů, kdy jsou prvky zakládající dědictví omezeny hranicemi jediného členského státu 20.
As regards, more particularly, the applicability ratione materiae of the Treaty provisions on the free movement of capital to a situation such at that at issue — which has not, in fact, been contested by the parties to the present proceedings — it is settled caselaw that an inheritance is a movement of capital within the meaning of Article 56 EC (formerly Article 73b of the EC Treaty), except in cases where its constituent elements are confined within a single Member State. 20
V tomto ohledu je třeba uvést, že Soudní dvůr ve věci Barbier – která se rovněž týkala zdanění nemovitého majetku nabytého děděním po nerezidentovi – rozhodl, že opatření zakázaná článkem 56 ES jakožto omezení volného pohybu kapitálu, zahrnují taková ustanovení, jejichž účinkem je snížení hodnoty dědictví po rezidentovi jiného státu, nežli je členský stát, ve kterém se nachází dotčený majetek a který zdaňuje dědění tohoto majetku 21.
In that regard, it should be noted that the Court held in Barbier — which also concerned the taxation of an immovable property acquired through inheritance from a nonresident — that measures prohibited by Article 56 EC as being restrictions on the movement of capital include those whose effect is to reduce the value of the inheritance of a resident of a State other than the Member State in which the assets concerned are situated and which taxes the inheritance of those assets. 21
V tomto ohledu postačuje uvést, že situace ve věci projednávané Hof van Beroep te Gent zjevně není pouze vnitrostátní, jelikož se týká zdanění nabytí nemovitého majetku děděním po osobě s bydlištěm v době úmrtí v jiném členském státu, nežli je Belgie, jinými slovy, v jiném státu nežli je členský stát, ve kterém se nachází nemovitý majetek.
It suffices to note in that regard that the situation in the case before the Hof van Beroep te Gent is clearly not purely domestic in that it concerns the taxation of the acquisition of an immovable property through inheritance from a person resident, at the time of death, in a Member State other than Belgium, that is to say, other than the Member State in which the immovable property is situated.
Dotyčné dědění v původním řízení proto spadá do působnosti ustanovení Smlouvy o volném pohybu kapitálu.
The inheritance at issue in the main proceedings therefore falls within the scope
V projednávané věci není zpochybňováno, že – jak uvedli dědicové a Komise – účinkem právních předpisů, podle kterých takové dluhy, jakými jsou dotčené dluhy v původním řízení, nejsou odpočitatelné ve vztahu k nemovitému majetku zděděnému po nerezidentovi, je snížení hodnoty dědictví
In the present case it has not been disputed that — as the heirs and the Commission have submitted — the effect of the legislation under which debts such as those in issue in the main proceedings are not deductible in relation to immovable property inherited from a nonresident is to reduce the value of the inheritance in so far as it causes the inheritance to be subject, in
21 — Viz v tomto ohledu rozsudky Barbier, citovaný v poznámce pod čarou 3, bod 62; van Hilten- van der Heijden citovaný v poznámce pod čarou 4, bod 44, a nejnověji Jäger, citovaný v poznámce pod čarou 20, bod 30.
20 — See, to that effect, inter alia Case C-256/06 Jäger [2008] ECR I-123, paragraph 25, and van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 42.
20 — Viz v tomto ohledu mimo jiné rozsudky ze dne 17. ledna 2008, Jäger (C-256/06, Sb. rozh. s. I-123, bod 25), a van Hilten-van der Heijden, citovaný v poznámce pod čarou 4, bod 42.
21 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 62; van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 44; and, most recently, Jäger, cited in footnote 20, paragraph 30.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-11/07 v rozsahu, v němž způsobují, že dědictví v Belgii podléhá vyšší dani, nežli je daň, která by byla splatná, kdyby byl nemovitý majetek zděděn od osoby s bydlištěm v době úmrtí na území tohoto členského státu.
Belgium, to a tax higher than that payable if the immovable property had been inherited from a person resident, at the time of death, in the territory of that Member State.
dělby pravomocí v oblasti zdanění přísluší členskému státu bydliště zemřelého – jenž je jediný v takovém postavení, které umožňuje posouzení jeho hospodářské situace v její úplnosti – vzít v úvahu všechna aktiva a pasiva související s dědictvím, včetně takových dluhů, jakými jsou dluhy dotčené v projednávané věci.
it points out that, according to the rules on the allocation of powers of taxation, it falls to the Member State of residence of the deceased — which alone is in a position to assess his economic position in its entirety — to take account of all assets and debts relating to the inheritance, including debts such as those at issue.
Z toho vyplývá, že dotyčné vnitrostátní právní předpisy upravující dědickou daň – pokud jde o to, že činí odpočitatelnost některých dluhů závislou na tom, zda byl dotyčný nemovitý majetek zděděn od osoby mající bydliště v uvedeném členském státu – v zásadě omezují volný pohyb kapitálu.
It follows that the national legislation on succession duties at issue — in so far as it makes the deductibility of certain debts conditional upon the immovable property concerned having been inherited from a person resident in that Member State — is, in principle, liable to restrict the free movement of capital.
Je proto nezbytné zkoumat, zda takové omezení může být odůvodněné s ohledem na ustanovení Smlouvy.
It is therefore necessary to examine whether that restriction may be justified having regard to the provisions of the Treaty.
V tomto ohledu je pravda, že jak uvedla belgická vláda, Soudní dvůr v rozsudku ve věci Schumacker a souvisejících rozsudcích připustil – čímž byla uznána úloha kritéria bydliště coby spojujícího prvku pro účely dělby daňových pravomocí – že v souvislosti s přímými daněmi nejsou situace rezidentů a nerezidentů zpravidla srovnatelné, takže je v daňovém právu možné, že bydliště daňového poplatníka může představovat faktor odůvodňující vnitrostátní pravidla, která mají za následek rozdílné zacházení s daňovými poplatníkyrezidenty a daňovými poplatní-ky-nerezidenty 23.
In that respect, it is correct that, as the Belgian Government observed, the Court accepted in the Schumacker line of cases — thereby recognising the role of the criterion of residence as a connecting factor for purposes of the allocation of taxing powers — that, in relation to direct taxes, the respective situations of residents and nonresidents are not, as a rule, comparable, so that, in tax law, it is possible that the taxpayer’s residence may constitute a factor justifying national rules which entail different treatment as between resident and nonresident taxpayers. 23
Belgická vláda se v zásadě opírá o dva hlavní argumenty za účelem prokázání, že dotčené právní předpisy jsou slučitelné s ustanoveními Smlouvy o volném pohybu kapitálu a že rozlišení, na kterém jsou založeny, je odůvodněné.
The Belgian Government relies essentially on two main arguments in order to show that the legislation at issue is compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital and that the distinction on which it is based is justified.
Tvrdí zaprvé, opírajíc se o rozsudek ve věci Schumacker 22, že dotyčné rozdílné zacházení odráží rozdíl mezi situacemi rezidenta a nerezidenta.
It maintains, first, relying on the Schumacker 22case-law, that the differential treatment in question reflects an objective difference between the situations of a resident and a non-resident.
Zadruhé, a v úzké souvislosti s tímto argumentem, zdůrazňuje, že podle pravidel
Second, and closely related to that argument,
23 — Viz v této souvislosti rozsudek ve věci Schumacker, citovaný v poznámce pod čarou 22, body 31 a 33.
23 — See to that effect Schumacker, cited in footnote 22, paragraphs 31 and 33.
22 — Rozsudek ze dne 14. prosince 1995 (C-279/93, Recueil, s. I-225).
22 — Case C-279/93 [1995] ECR I-225.
ECKELKAMP A DALŠÍ odůvodněn naléhavými důvody obecného zájmu 25.
ECKELKAMP AND OTHERS not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest. 25
Soudní dvůr nicméně opakovaně zdůraznil, že uvedené ustanovení musí být jako odchylka od základní zásady volného pohybu kapitálu předmětem striktního výkladu a že ne všechny daňové právní předpisy obsahující rozlišení mezi daňovými poplatníky podle místa bydliště či členského státu, kde investují svůj kapitál, jsou automaticky slučitelné se Smlouvou 24.
The Court has repeatedly emphasised, however, that that provision, in so far as it is an exception to the fundamental principle of the free movement of capital, must be interpreted strictly and that not all tax legislation making a distinction between taxpayers based on their place of residence or the Member State in which they invest their capital is automatically compatible with the Treaty. 24
Pokud jde o určení situací, které jsou objektivně srovnatelné s ohledem na konkrétní vnitrostátní daňové opatření 26, z judikatury zejména vyplývá, že tam, kde se členský stát rozhodl podrobit zvláštní formě daně nerezidenty i rezidenty, vyplývá z toho, že situace rezidentů a nerezidentů musí být rovněž považována za srovnatelnou, pokud jde o jakýkoliv odpočet související s takovou daní 27.
As to the identification of situations which are objectively comparable with regard to a specific national tax measure, 26 it appears from the caselaw, in particular, that where a Member State has chosen to impose a particular form of tax on nonresidents as well as residents, it follows that residents and nonresidents must also be considered comparable as regards any deductions relating to that taxation.
Ve stejné souvislosti Soudní dvůr rovněž považoval za relevantní určit, zda náklady, poplatky nebo závazky, o jejichž odpočitatelnost nebo zohlednění se s ohledem na dotčenou daň jedná, jsou určitým způsobem „přímo spojeny“
27 In the same context, the Court also considered it relevant to determine whether costs, charges or obligations, whose deductibility or taking into account with regard to a tax is at issue, are in a way ‘directly linked’ with the income, asset or taxable event on which that tax is levied. 28
58 odst. 1 ES „nesmějí představovat ani prostředek svévolné diskriminace, ani zastřené omezování volného pohybu kapitálu a plateb ve smyslu článku 56 [ES].“ s příjmem, aktivem nebo zdanitelnou událostí, ze kterých je daň vybírána 28.
Also, the exception provided for in Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in Article 58(1) EC ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’.
Na tomto základě je v projednávané věci třeba zaprvé uvést, že pro účely dědické daně,
Against that background, it should be noted in the present case, first, that for the
26 — Viz v tomto ohledu pro více podrobností moje stanovisko ve věci Arens-Sikken, citováno v poznámce pod čarou 2, body 73 až 77.
26 — See, as to that, in greater detail my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, points 73 to 77.
Jak v tomto ohledu vyplývá z judikatury Soudního dvora, aby vnitrostátní opatření mohlo být považováno za slučitelné s ustanoveními Smlouvy o volném pohybu kapitálu, musí se rozdíl v zacházení týkat situací, které nejsou objektivně srovnatelné, nebo musí být
As follows in that regard from the caselaw of the Court, for a national measure to be capable of being regarded as compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-11/07 věci.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-11/07 as that in issue.
Mimoto, jak zdůraznila Komise, důkazní břemeno, pokud jde o existenci dotčeného dluhu, v každém případě spočívá na dědicích bez ohledu na to, zda osoba, k jejímuž majetku dluh patřil, byla rezidentem, či nikoliv.
In addition, as the Commission has pointed out, the burden of proof as to the existence of the debt concerned lies in any event with the heirs, whether or not the person to whose estate the debt belongs was a resident or not.
pokud jde o nemovitý majetek nacházející se v Belgii, podléhají jak majetek rezidenta, tak nerezidenta dani podle WS.
purposes of inheritance taxation with respect to immovable property situated in Belgium, both the estate of a resident and that of a nonresident are subject to tax under the WS.
Ačkoliv je formálně vybírána „dědická daň“ v případě rezidenta a „daň z přechodu majetku“ v případě nerezidenta, faktem podle mého názoru zůstává, že situace rezidentů a nerezidentů je v zásadě považována za srovnatelnou podle belgických daňových předpisů upravujících dědickou daň, pokud jde o povinnost k dědické dani z nemovitého majetku, který se nachází v Belgii.
Although, in formal terms, it is ‘inheritance duty’ that is levied in the case of a resident and ‘transfer duty’ in the case of a nonresident, the fact remains, in my view, that residents and nonresidents are in principle considered comparable, under Belgian inheritance tax legislation, as regards liability to succession duties on immovable property situated in Belgium.
Konečně je třeba uvést, že dotčený dluh v původním řízení je zajištěn – podle informací poskytnutých účastníky řízení a předkládajícím soudem –hypotéční plnou mocí, která umožňuje, aby zděděný nemovitý majetek byl zatížen odpovídající hypotékou.
Finally, it should be noted that the debt at issue in the main proceedings is secured — according to the information provided by the parties and the referring court — by a mortgage mandate which enables the immovable property inherited to be encumbered with a corresponding mortgage.
Zadruhé, ačkoliv jsou použitelné dědické daně formálně vybírány z nemovitého majetku, který tvoří součást pozůstalosti nerezidenta, nelze přehlížet skutečnost, že dědictví je zdaňováno k tíži dědiců.
Secondly, although the applicable succession duties are formally levied on the value of the immovable property forming part of the estate of a nonresident, the fact that the inheritance is taxed in the hands of the heirs is not to be overlooked.
Projednávaná věc se proto v zásadě netýká výlučně osobní situace zemřelého a odpovědnosti členského státu jeho bydliště vzít v úvahu v souladu se zásadou bydliště, které se dovolává belgická vláda, všechny jeho osobní okolnosti a závazky, jelikož daňovými poplatníky jsou podle WS dědicové, kteří jsou povinni zaplatit daň podle svých podílů na dědictví.
Thus, the case does not exclusively concern the personal situation of the deceased and the responsibility of his Member State of residence to take account, in accordance with the residence principle invoked by the Belgian Government, of all his personal circumstances and obligations, as it is the heirs who are the taxable persons under the WS and liable to tax according to their share in the inheritance.