natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z žádné části předkládacího rozhodnutí nevyplývá, že by Tribunal du travail de Bruxelles měl pochybnosti o slučitelnosti čl.
Nowhere in the order for reference is it evident that the Tribunal du travail de Bruxelles entertains doubts as to the compatibility of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — the interpretation of which it has yet to sketch
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-449/06 s ustanoveními nebo zásadami práva Společenství.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 out — with provisions or principles of Community law.
Nacházíme se tedy v situaci dosti odlišné od té, kdy si předkládající soud klade otázku slučitelnosti určité vnitrostátní právní úpravy, kterou vykládá, s určitým ustanovením práva Společenství, v níž Soudní dvůr odpovídá, s přihlédnutím k podstatě problematiky uvedené předkládajícím soudem, tak, že shledá nepoužitelnost tohoto ustanovení na projednávaný případ a poskytne výklad jiného ustanovení práva Společenství uplatnitelného na projednávaný případ a s nímž je tato právní úprava v rozporu 26.
We are therefore in a very different situation from that in which a referring court wonders whether a given national rule, which it interprets, is compatible with a given provision of Community law and in which the Court replies, having regard to the substance of the issue raised by the referring court, that it finds that provision inapplicable to the case in point and provides an interpretation of a different provision of Community law applicable to the case in point and to which that rule is contrary.
Společenství určité ustanovení, které by případně bránilo vnitrostátní úpravě, jež je popsána ve formulaci otázky navrhované Komisí.
26 national legislation such as that described in the wording of the question proposed by the Commission.
Soudní dvůr by měl nanejvýš posoudit působnost jediného ustanovení práva Společenství konkrétně zmíněného Komisí v písemném vyjádření, a sice článku 10 ES.
The Court should at most examine the scope of the only Community provision actually raised by the Commission in its written observations, namely Article 10 EC.
Soudím tak na základě úvah obdobných nejnovějšímu trendu v judikatuře, který v oblasti přípustnosti předběžných otázek zejména vyžaduje, aby předkládající soud uvedl konkrétní důvody, které jej vedly k tomu, aby si položil otázku ohledně výkladu práva Společenství, a k tomu, že považoval za nezbytné, aby Soudní dvůr rozhodl o předběžné otázce, jakož i minimální zdůvodnění volby ustanovení práva Společenství, jejichž výklad požaduje, a spojitosti mezi těmito ustanoveními a vnitrostátní právní úpravou použitelnou ve sporu, který mu byl předložen 27.
I take that view by analogy with the recent trend in case-law, which, as far as the admissibility of questions referred for a preliminary ruling is concerned, insists particularly on requiring the national court to state the precise reasons which caused it to question itself as to the interpretation of Community law and to consider that it was necessary to refer questions to the Court for a preliminary ruling and to give at least some explanation of the reasons for the choice of the Community provisions which it requires to be interpreted and of the link it establishes between those provisions and the national legislation applicable to the dispute before it. 27
Přeformulování předběžné otázky navrhované Komisí se ostatně nejeví být nezbytným k zachování užitečného účinku řízení o předběžné otázce.
Moreover, the reformulation of the question suggested by the Commission does not seem necessary to safeguard the usefulness of the reference for a preliminary ruling.
Z výše uvedeného vyplývá, že i když je otázka položená předkládajícím soudem špatně formulovaná, je možné ji přeformulovat tak, jak jsem uvedl v bodě 29 výše, aby byla navzdory tomu Soudním dvorem poskytnuta užitečná odpověď.
As we have seen, even if the question asked by the referring court is inappropriately formulated, it can be rephrased in the terms I have indicated in paragraph 29 above in order nevertheless to ensure a useful reply from the Court.
Konečně připomínám povinnost Soudního dvora dbát na to, aby byla zachována možnost zúčastněných stran ve smyslu článku 23 statutu Soudního dvora předložit písemná vyjádření, s přihlédnutím k tomu, že
Finally, I would point out that the Court has a duty to ensure that the possibility for the interested parties within the meaning of Article 23 of the Statute of the Court of Justice to submit written observations is safeguarded, bearing in mind that, before those
Považuji v každém případě za nemístné, aby Soudní dvůr hledal všemi směry v právu
Furthermore, I consider it inappropriate for the Court to scour Community law for a provision that may preclude
27 — Usnesení ze dne 28. června 2000, Laguillaumie (C-116/00, Recueil, s. I-4979, bod 16); ze dne 19. října 2004, Provvidenza Regio (C-425/03, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, bod 9); ze dne 1. prosince 2005, Dhumeaux a další (C-116/05, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, bod 21), a ze dne 13. července 2006, Eurodomus (C-166/06, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, body 7 a 8).
27 — Order in Case C-116/00 Laguillaumie [2000] ECR I-4979, paragraph 16; Order in Case C-425/03 Provvidenza Regio, not published in the ECR, paragraph 9; Order in Case C-116/05 Dhumeaux and Others, not published in the ECR, paragraph 21; and Order in Case C-166/06 Eurodomus, not published in the ECR, paragraphs 7 and 8.
Ve druhém z těchto usnesení o nepřípustnosti je zejména uvedeno, že předkládající soud neupřesnil ustanovení práva Společenství, jejichž výklad požadoval (bod 12).
In the second of these orders on inadmissibility it is stated, in particular, that the referring court had not stated the provisions of Community law of which it was seeking an interpretation (paragraph 12).
GYSEN před předložením těchto vyjádření jim jsou doručena pouze předkládací rozhodnutí 28.
GYSEN observations are lodged, only the orders for reference are notified to them. 28 proceedings (French).
znění v jednacím jazyce (francouzština). Krom toho musí být zachována rovněž možnost předložit písemná vyjádření.
Furthermore, it is also the possibility of submitting written observations that must be safeguarded.
Rozšíření předmětu předběžné otázky, jak jej navrhuje Komise, by tedy jak se zdá vyžadovalo, aby členským státům a účastníkům původního řízení byla poskytnuta možnost písemně se vyjádřit k otázce vznesené Komisí.
A broadening of the subjectmatter of the question for a preliminary ruling along the lines suggested by the Commission would therefore appear to require that the Member States and the parties to the main proceedings be given the opportunity to make written submissions on the question raised by the Commission.
Zdá se mi obzvláště důležité zejména vyžádat si vyjádření belgické vlády, jelikož výše uvedená otázka by mohla nepřímo vyvolat pochybnosti o slučitelnosti pravidla belgického práva s právem Společenství.
It seems particularly important, in my view, that above all the Belgian Government be invited to submit observations, since that question could indirectly cast doubt on the compatibility of a provision of Belgian legislation with Community law.
Získat dotčená vyjádření je samozřejmě ještě možné, ale oddálilo by to uzavření projednávaného řízení.
It is of course still possible to obtain the observations in question, but this would delay the present proceedings.
Je nutné mít však na paměti jednak to, že pouze předkládací rozhodnutí je subjektům uvedeným v článku 23 statutu Soudního dvora, zejména členským státům, doručeno společně s jeho překladem do úředního jazyka každého státu 29, zatímco písemné vyjádření předložené Komisí v tomto řízení o předběžné otázce bylo doručeno těmto subjektům pouze v původním
However, it should not be forgotten that it is only the order for reference that is notified to the parties referred to in Article 23 of the Statute of the Court of Justice (in particular the Member States, accompanied by a translation into the official language of each State 29), whereas the written observations submitted by the Commission in these proceedings for a preliminary ruling were notified to the parties only in their original version in the language of the
Výše uvedené úvahy podle mého názoru vyznívají v neprospěch rozšíření rozsahu přezkumu, který má být proveden Soudním dvorem v rámci projednávaného řízení, na otázku navrhovanou Komisí.
In my opinion, the above considerations make it inadvisable to broaden the scope of the examination to be carried out by the Court in the present proceedings to include the question suggested by the Commission.
Předmět předběžné otázky by tedy měl podle mého názoru zůstat v mezích, které jsem vytýčil výše v bodě 29.
The subjectmatter of the question for a preliminary ruling should therefore, in my view, remain within the limits I have sketched out in paragraph 29 above.
29 — Viz výše citované usnesení Laguillaumie, bod 24.
29 — See the Order in Laguillaumie, paragraph 24.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-449/06 dne 8. dubna 1976 s právem Společenství tím, že zahájí řízení pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES.
Decree of 8 April 1976 with Community law by bringing infringement proceedings under Article 226 EC.
V tomto rozsudku Soudní dvůr tím, že podotkl, že článek 10 ES ukládá členským státům povinnost usnadnit Společenství plnění jeho poslání, ve skutečnosti stanovil, že zmíněný článek ve spojení se služebním řádem brání takové vnitrostátní právní úpravě 31.
In My, the Court observed that Article 10 EC requires the Member States to facilitate the achievement of the Community’s tasks and in fact held that that article, read in conjunction with the Staff Regulations, prohibited such national legislation. 31
Pouze tedy podpůrně a zběžně posoudím níže meritorní stránku otázky, zda článek 10 ES brání, či nikoli vnitrostátní právní úpravě, podle které v rámci vyřízení nároků národním orgánem příslušným pro vyplácení rodinných přídavků na vyživované děti osoby samostatně výdělečně činné není dítě této osoby, na které má tato osoba nárok pobírat rodinné přídavky vyplácené na základě služebního řádu nebo PŘZ, zohledněno pro účely určení stupně ostatních dětí téže osoby, tj. stupně, který podle této právní úpravy ovlivňuje výši rodinných přídavků vyplácených na posledně zmíněné děti.
It is therefore only in the alternative and in cursory terms that I shall now proceed to examine the substance of the question whether Article 10 EC precludes national legislation under which, in the context of the payment by the competent national body of family allowances for the dependent children of a selfemployed worker, the child of that worker who receives family allowances paid under the Staff Regulations or the CEOS is not taken into account for the purposes of determining the ranking of that worker’s other children, which under that legislation influences the amount of the family allowances payable for those children.
Nicméně nelze nepodotknout, že Soudní dvůr dospěl k tomuto závěru poté, co shledal, že tato vnitrostátní právní úprava může narušit výkon výdělečné činnosti v některém orgánu Evropské unie, a tudíž i od tohoto výkonu odrazovat, jelikož tím, že pracovník, který dříve přispíval do národního důchodového systému, přijal místo v takovém orgánu, podstupuje riziko, že ztratí možnost požívat nároky plynoucí z tohoto systému na důchodové dávky, na které by měl nárok, kdyby toto místo nepřijal 32.
However, I am bound to note that the Court reached that conclusion after finding that such national legislation ‘is likely to impede and therefore to discourage employment within an institution of the European Union, inasmuch as, by accepting employment with such an institution, a worker who was formerly a member of a national pension scheme risks losing the right to benefit under that scheme from an old-age pension to which he would have been entitled had he not accepted that employment’. 32
Soudní dvůr tak přisoudil význam, za účelem shledání této vnitrostátní právní úpravy jakožto odporující článku 10 ES, byť vykládanému ve spojení s ustanoveními služebního řádu, skutečnosti, že zmíněná úprava může ztížit nábor národních úředníků
In considering that the national legislation in question was contrary to Article 10 EC, albeit read in conjunction with the Staff Regulations, the Court thus attached importance to the fact that that legislation could make it more difficult for the relating to national legislation under which the competent pension body was not allowed to take into account the years of employment completed in the service of a Community institution for the purposes of recognising entitlement to an early retirement pension under the national scheme.
30 — Citovaný výše.
30 — Cited above.
GYSEN s určitým počtem odsloužených let do orgánů Společenství, čímž by tak byl ohrožen jejich chod.
Community to recruit national employees with a certain length of service, thereby impeding the functioning of the Community institutions.
nárok, kdyby nebyli úředníky nebo zaměstnanci Společenství, nezdá se, že by se jednalo o opatření, které by odradilo určité osoby od nástupu do služby Společenství nebo je podnítilo k tomu, aby se vzdaly funkcí, které zde vykonávají, a tudíž že by mohlo ohrozit chod orgánů Společenství.
entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there’, that is to say ‘of such a nature as to impede the functioning of the Community institutions’.
Soudní dvůr tedy dospěl k závěru, že článek 5 Smlouvy o EHS nezakazuje členským státům, aby odmítly úředníkům a zaměstnancům Společenství přiznat výhodu, která byla stanovena vnitrostátním systémem, o který se jednalo ve věci v původním řízení.
The Court therefore concluded that Article 5 of the EEC Treaty did not preclude Member States from denying to officials or servants of the Communities a benefit such as that provided under the national scheme that was the subject of the main proceedings.
Obdobný přístup byl již ostatně zaujat dříve Soudním dvorem v rozsudku Tither 33, týkajícím se vnitrostátního systému určeného k podpoře nabytí a zlepšení individuálního bydlení, který vylučoval možnost, aby osoby zastávající funkce, pro které pobíraly odměny nepodléhající dani na základě zvláštního osvobození nebo imunity, tedy úředníci Společenství, požívali z něj plynoucí výhody (subvence na úroky placené z hypotéčních půjček).
The Court had adopted a similar approach previously in Tither 33, which concerned a national scheme aimed at subsidising the purchase and improvement of dwellings, the benefits of which (subsidies on the interest paid on mortgage loans) were denied to those who performed activities for which they received taxexempt remuneration under a special exemption or immunity, and were thus denied to employees of the Communities.
Soudní dvůr byl požádán předkládajícím soudem, aby zejména uvedl, zda článek 5 Smlouvy o EHS (nyní článek 10 ES) ukládá dotyčnému členskému státu povinnost přiznat uvedený nárok též výše zmíněným osobám v případě, že splňovaly ostatní podmínky stanovené předmětným systémem.
The Court had been asked by the referring court, in particular, whether Article 5 of the EEC Treaty (now Article 10 EC) obliged the Member State involved to grant the benefit also to such persons if they met the other conditions laid down by the scheme in question.
Soudní dvůr připomněl, že výše uvedené ustanovení zakazuje zejména členským státům přijmout opatření, jež by ohrozila chod orgánů Společenství, a uvedl, že ačkoli taková právní úprava jako předmětný systém může mít za účinek to, že odepře úředníkům a zaměstnancům Společenství finanční výhodu, na níž by měli
Recalling that the cited provision ‘prohibits Member States, inter alia, from adopting measures which are likely to impede the functioning of the Community institutions’, the Court observed that although legislation such as the scheme in question could ‘have the effect of depriving officials and servants of the Communities of a financial advantage which they would enjoy if they did not have that status’, it did not appear that the scheme was ‘likely to dissuade certain persons from
Je to sama Komise, kdo v souvislosti s projednávaným případem podotýká, že belgická právní úprava není nijak na újmu dotčenému zaměstnanci Společenství (první manžel S. Gysen, otec Adriena), neboť jejím účinkem je pouze to, že výše rodinných přídavků, které musí
The Commission itself notes, with reference to the case in point, that the Belgian provision does not cause any loss to the Community servant in question (the first husband of Ms Gysen and father of Adrien), as it simply has the effect of reducing the amount of the family
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-449/06 s orgány Společenství zakotvené v článku 10 ES ze strany belgického státu.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 infringement by the Belgian State of the duty of sincere cooperation with the Community institutions enshrined in Article 10 EC.
Pojišťovna vyplatit jeho bývalé manželce na děti Augustina a Élise, které měla se svým druhým manželem, jenž není úředníkem nebo zaměstnancem Společenství, je snížena oproti výši přídavků, která by byla jinak přiznána 34.
allowances that the Caisse must pay to his former wife for Augustin and Elise, her children by her second husband, who is not an official or servant of the Community.
Krom toho i kdyby se připustilo, že takové snížení má za následek to, že má dopad na rozsah zdrojů, které může S. Gysen použít na úhradu výdajů spojených se zaopatřením prvního dítěte, a tedy v konečném důsledku to, že ovlivní rozšíření povinností příslušejících otci tohoto dítěte, zaměstnanci Společenství, z titulu příspěvku na tyto výdaje, takový vliv by byl příliš nepřímý a okrajový na to, aby vyvolal výše zmíněný odrazující nebo podněcující účinek.
34Moreover, even if one wishes to consider that that reduction has an impact on the resources that Ms Gysen can mobilise to meet the cost of maintaining her first child and that, accordingly, it ultimately affects the extension of the obligations of that child’s father — a servant of the Community — in terms of his contribution to those costs, such an effect would be too indirect and marginal to have the effect of dissuasion or inducement mentioned above.
Komise zajisté správně zdůrazňuje, že uplatnění belgické právní úpravy, vykládané tak, jak je uvedeno v předcházejícím bodě, by pro S. Gysen a její děti Augustina a Élise znamenalo, jen proto, že otec Adriena je zaměstnán v jednom z orgánů Společenství, nevýhodnější zacházení, než je to, které by jim náleželo, kdyby uvedený otec takové zaměstnání neměl 35.
Admittedly, the Commission rightly points out that application of the Belgian provision — interpreted as indicated in the preceding paragraph — would mean that, solely because Adrien’s father is employed by a Community institution, Ms Gysen and her children Augustin and Elise would be treated less favourably than if Adrien’s father did not hold that position.
Ve světle výkladového kritéria, které lze odvodit z výše citovaných rozsudků Tither a My, však takové nerovné zacházení podle mého názoru nepředstavuje porušení povinnosti loajální spolupráce
35 In the light of the criterion for interpretation that can be deduced from Tither and My, that disparity of treatment does not, in my opinion, constitute an
2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství 36(podle kterého pracovník, který je státním příslušníkem členského státu a který je zaměstnán na území jiného členského státu „požívá v něm stejné sociální a daňové výhody jako tuzemští pracovníci“).
It is hardly necessary to add (since it goes beyond the limits of the examination I have proposed in points 29 and 53 above) that such a disparity of treatment cannot be criticised by invoking the principle of equal treatment as a general principle of Community law or the specific expressions thereof, in particular Article 12 EC (prohibition of discrimination on grounds of nationality) or Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community 36(under which a worker who is a national of a Member State employed in the territory of another Member State ‘shall enjoy the same social and tax advantages as national workers’).
Ze spisu v projednávané věci totiž nevychází najevo žádná skutečnost, která by umožnila shledat, že se v projednávané věci jedná o situaci spadající do působnosti práva Společenství, a nikoli o situaci čistě interní ve vztahu k belgickému státu.
The casefile does not contain any information on the basis of which it can be held that the situation in the present case falls within the scope of Community law rather than being purely internal to the Belgian State.
34 — Písemné vyjádření Komise, body 37 a 38.35 — Tamtéž, bod 40.
34 — Written observations of the Commission, paragraphs 37 and 38.
V – Závěry
V — Conclusions
Vzhledem k výše uvedeným úvahám navrhuji Soudnímu dvoru, aby na předběžnou otázku položenou Tribunal du travail de Bruxelles odpověděl následovně:
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court reply in the following terms to the question referred for a preliminary ruling by the Tribunal du travail de Bruxelles:
„Služební řád úředníků Evropských společenství, jakož i pracovní řád ostatních zaměstnanců těchto společenství, schválené nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, mají obecnou působnost a jsou závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
‘The Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities, approved by Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968, have general application and are binding in their entirety and directly applicable in all Member States.
Je úlohou předkládajícího soudu, kterému přísluší vykládat a uplatňovat vnitrostátní právo, aby určil, zda ve světle výše uvedených charakteristických znaků tyto akty představují ‚mezinárodní smlouvu v oblasti sociálního zabezpečení platnou v Belgii‘, ve smyslu vnitrostátní právní úpravy, která je předmětem věci v původním řízení.“
It is for the referring court, which has jurisdiction to interpret and apply national law, to determine whether, in the light of the abovementioned characteristics, those acts constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the national provision at issue in the main proceedings.’
2008 – VĚC C-449/06
2008 — CASE C-449/06
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (čtvrtého senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)14 February 2008 *
14. února 2008 *
In Case C-449/06,
Ve věci C-449/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím tribunal du travail de Bruxelles (Belgie) ze dne 17. října 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 6. listopadu 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal du travail de Bruxelles (Belgium), made by decision of 17 October 2006, received at the Court on 6 November 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (zpravodaj) a J. Malenovský, soudci,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
GYSEN generální advokát: P. Mengozzi, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
– za Komisi Evropských společenství J. Currallem a D. Martinem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 8. listopadu 2007, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by J. Currall and D. Martin, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007, gives the following