natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Takovéto ustrnutí nutně vyplývá z každého zákazu protiprávního zneužití a zahrnuje také jen totožné, ne ale pouze podobné nebo odvozené výrazy jako výraz „Privat-Reserve“.
This follows inevitably from any prohibition on unlawful misuse and also covers only identical, and not merely similar or derived terms, like the term ‘Privat-Reserve’.
Tento výraz může být volně užíván, pokud se nejedná o protiprávní napodobení nebo vyvolání domněnky, což musí posoudit vnitrostátní soud.
That term may be used freely provided there is no unlawful imitation or evocation, which is to be assessed by the national court.
Konečně výklad, který upřednostňuje BVerwG, je nezbytný z důvodů účinnosti ochrany označování vín na společném trhu (effet utile).
Ultimately the interpretation favoured by that court is necessary for reasons of the effectiveness (effet utile) of the protection of wine designations in the Common Market.
6 — Nařízení Rady (EHS) č. 2392/89 ze dne 24. července 1989 o obecných pravidlech pro označování a obchodní úpravu vín a hroznového moštu (Úř. věst. L 232, s.
6 — Council Regulation (EEC) No 2392/89 of 24 July 1989 laying down general rules for the description and presentation of wines and grape musts (OJ 1989 L 232, p. 13).
V – Posouzení generální advokátky
V — Advocate General’s assessment
A – Úvodní poznámky
A — Preliminary remarks
Nařízení č. 1493/1999 nově upravilo společnou organizaci trhu s vínem.
Regulation No 1493/1999 reformed the common organisation of the market in wine.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK — VĚC C-285/06 neodpovídající potřebám trhu, byla, po již uvedeném prvním uvolnění v roce 1996, nahrazena v nařízení č.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06
Tvůrce nařízení si byl vědom toho, že pravidla označování vinařských produktů mají velký vliv na jejich prosazení se na trhu 13.
The legislature was aware that the rules on designation for wine sector products have significant effects on their marketability.
Také z tohoto hlediska je nahrazení zásady zákazu zásadou registrace či zneužití s rozšířeným volným prostorem prodejců při označování na etiketách nutno považovat za nové vyjádření rovnováhy mezi oprávněnými zájmy producentů a spotřebitelů 14.
From this point of view too, the replacement of the principle of prohibition by the principle of authorisation or misuse with the wider freedom enjoyed by distributors in labelling is to be seen as a rearticulation of the balance between the legitimate interests of producers and of consumers. 14
Již v úvodu je nutno při výkladu norem označovacího práva pro víno vzít na vědomí to, že vnitrostátní předpisy upravující označování na etiketách se dotýkají nejen obchodních zájmů spotřebitelů, nýbrž v sobě mohou skrývat také omezení volného pohybu zboží.
It should be borne in mind, first of all, in interpreting the rules of the legislation on wine designations, that national labelling rules affect not only the commercial interests of consumers, but also entail a restriction on the free movement of goods. Therefore, in
Podle této zásady registrace či zneužití jsou pro tichá vína dovoleny kromě nepovinných údajů uvedených v nařízení č. 1493/1999 všechny další užitečné údaje, pokud nejsou zakázány zákonem nebo pokud nevedou k uvedení spotřebitelů v omyl 11.
According to the principle of authorisation or misuse, in addition to the optional designations listed in Regulation No 1493/1999, all other useful information for still wines is permitted unless it is prohibited by law or misleads consumers.
Toto uvolnění bylo označováno také jako liberalizace.
11This relaxation has also been described as liberalisation.
Tato liberalizace označovacího práva pro víno sloužila nadřazenému cíli reformy, jímž bylo učinit společnou organizaci trhu s vínem dostatečně pružnou, aby se mohla bezproblémově přizpůsobit novému vývoji 12.
The liberalisation of the legislation on wine designations served the overriding aim of the reform, which was to guarantee the necessary flexibility of the common organisation of the market in wine to adapt smoothly to new developments. 12
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení musejí proto být také stejným způsobem harmonizována s použitím modelu pro šumivá vína, přičemž je nutno dbát na zamezení záměny takových jiných výrazů s výrazy stanovenými v právních předpisech Společenství a na podmínku, že při užití uvedených výrazů musí hospodářský subjekt prokázat v případě pochybností jejich správnosti.“
The rules for implementing this Regulation should therefore also be harmonised in the same way, using the model established for sparkling wines, while ensuring that there is no risk of these other terms being confused with the terms covered by Community legislation and that such terms may be used only if operators can prove their accuracy where there is any doubt.’
Autor zdůrazňuje, že liberalizace označovacího práva má celkově zabezpečit vyšší transparentnost a informace pro spotřebitele s pozitivními dopady pro odbyt.
The author stresses that the liberalisation of the legislation on wine designations was generally intended to create more transparency and information for consumers, with positive effects on sales.
Upozorňuje však i na to, že se tím nestalo jednodušším zodpovězení otázky, které informace jsou omezeně přípustné pouze s přihlédnutím k zákazu uvedení v omyl, nebo které ale jsou kvůli již upraveným údajům nepřípustné.
However, he also points out that this had not made it any easier to answer the question what information is permitted or is limited only by the prohibition on misleading consumers and what is not permitted because of particulars already regulated.
12 — Sedmý bod odůvodnění nařízení č. 1493/1999.
12 — Recital 7 in the preamble to Regulation No 1493/1999.
V tomto smyslu je nutno podle rozsudku Clinique 15vykládat také a zejména zákazy uvedení v omyl uvedené v právu Společenství ve světle svobody volného pohybu zboží 16.
Community legislation must also be interpreted specifically in the light of the free movement of goods. 16 The risk of misleading consumers cannot override the requirements of the free movement of goods unless that risk is sufficiently serious.
Nebezpečí uvedení spotřebitelů v omyl může mít přednost vůči požadavkům volného pohybu zboží pouze tehdy, jestliže je dostatečně závažné 17.
17 For that reason I would warn against a very broad interpretation of the criteria relating to misleading information.
B – K první předběžné otázce
B — The first question
Rozsah ochrany těchto údajů je stanoven na základě jejich obsahu.
The scope of the protection afforded to those particulars is determined according to their substance.
V projednávané věci jsou však relevantní pouze oba druhy nepovinných údajů.
In this case, however, only the two optional terms are of relevance.
18 — Podle přílohy VII nařízení č. 1493/1999 jsou takovýmito údaji například obchodní označení produktu, jmenovitý objem, skutečný obsah alkoholu, číslo šarže podle směrnice Rady 89/396/EHS ze dne 14. června 1989 o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří.
18 — Under Annex VII to Regulation No 1493/1999, such particulars are, for example, the sales designation of the product, the nominal volume, the actual alcoholic strength by volume, and the lot number in accordance with Council Directive 89/396/EEC of 14 June 1989 on indications or marks identifying the lot to which a foodstuff belongs.
17 — Rozsudek ze dne 26. listopadu 1996, Graffione (C-313/94, Recueil, s. I-6039, bod 24).
17 — Case C-313/94 Graffione [1996] ECR I-6039, paragraph 24.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK — VĚC C-285/06 že by tento článek poukazoval na abstraktní nebezpečí uvedení v omyl, by byl v rozporu s účelem zásady registrace či zneužití, neboť této zásadě je imanentní konkrétní, téměř kasuistické chápání nebezpečí uvedení v omyl.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 abstract risk of misleading consumers would run counter to the purpose of the principle of authorisation or misuse, since a specific, almost casuistic approach to the risk of misleading consumers is inherent in that principle.
Abstraktní způsob chápání by také nepřiměřeným způsobem zasáhl do oprávněných zájmů producentů.
An abstract approach would also affect disproportionately the legitimate interests of producers.
Doplňující tradiční výrazy jsou nepovinnými údaji za určitých podmínek (podle předkládacího usnesení upravenými nepovinnými údaji).
Other traditional terms are optional particulars subject to conditions (regulated ‘optional particulars’ in the words of the order for reference).
Doplňujícími tradičními výrazy se podle článku 23 nařízení č. 753/2002 rozumějí „výrazy, které […] tradičně užívají zejména k označení metody produkce nebo zrání či výrobní metody, případně jakosti, barvy, místa nebo historické události, která se k minulosti vína váže, a jež jsou vymezeny v právních předpisech členského státu týkajících se označování vín na území daného státu“.
Under Article 23 of Regulation No 753/2002, other traditional terms are ‘additional terms traditionally used … to designate … the production or ageing method or the quality, colour, type of place, or a particular event linked to the history of the wine concerned and defined in a Member State’s legislation for the purposes of designating the wines concerned originating in its territory’.
Článek 6 nařízení č. 753/2002 představuje ochrannou doložku pro další údaje a pro doplňující tradiční výrazy.
Article 6 of Regulation No 753/2002 is the protective clause governing other particulars and other traditional terms.
Používání dalších údajů ve smyslu přílohy VII části B bodu 3 nařízení č.
The use of other particulars within the meaning of point B(3) of Annex VII to Regulation No 1493/1999 is clarified by Article 6 of Regulation No 753/2002.
1493/1999 je totiž upřesněno článkem 6 nařízení č. 753/2002.
Under that provision, the use of other particulars is subject to the condition that there is no risk that such particulars might mislead consumers with regard to compulsory or regulated optional particulars.
Podle tohoto ustanovení je používání dalších údajů podmíněno tím, že tím nesmí vzniknout žádné nebezpečí uvedení spotřebitelů v omyl, pokud jde o povinné a regulované nepovinné údaje.
The risk of misleading consumers plays a similar role in the legislation on wine designations as the likelihood of confusion in trade mark law.
Výklad článku 6 nařízení č. 753/2002 v tom smyslu,
An interpretation of Article 6 of Regulation No 753/2002 as indicating an
SCHNEIDER průměrný spotřebitel tyto údaje pravděpodobně vnímat.“ 21
SCHNEIDER is reasonably well informed and reasonably observant and circumspect.’ 21 undermined if a mere risk of confusion, found to exist without even taking the opinions and habits of the consumers concerned into consideration, were enough to prevent the use of an appellation protected as a brand name’.
Formulace článku 6 nařízení č. 753/2002, která vychází z konkrétního nebezpečí uvedení v omyl, proto jasně ukazuje, že pouze možnost překrývání se se situacemi, na které se vztahují regulované údaje, nezakládá nepřípustnost dalších údajů 22.
The wording of Article 6 of Regulation No 753/2002 which refers to the specific risk of misleading consumers therefore makes clear that the possibility of an overlap with situations covered by regulated particulars does not mean per se that an ‘other particular’ is not permitted.
Jak Komise přesvědčivě uvádí, vzhledem k univerzálnímu rozsahu působnosti údajů podle části B bodu 1 písm. b) páté odrážky přílohy VII nařízení by to značně omezilo rozsah působnosti pro další údaje 23.
22 As the Commission convincingly argues, in view of the broad scope for particulars under the fifth indent of point B(1)(b) of Annex VII to the regulation, this would significantly restrict the scope for the other particulars. 23
19 — Rozsudek ze dne 28. ledna 1999, Sektkellerei Kessler (C-303/97, Recueil, s. I-513, bod 32).
19 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler [1999] ECR I-513, paragraph 32.
Otázkou bylo, zda všeobecné používání značky sektu „Kessler Hochgewächs“ je zakázáno z důvodu abstraktního nebezpečí záměny s označením „Riesling-Hochgewächs“, které je jak podle práva Společenství, tak i podle vnitrostátního práva vyhrazeno vínům, která byla vyrobena výlučně z hroznů odrůdy ryzlink.
The question was whether the general use of a Sekt brand name ‘Kessler Hochgewächs’ is prohibited because of an abstract risk of confusion with the designation ‘Riesling-Hochgewächs’, which is reserved for wines produced exclusively from grapes of the Riesling variety under both Community law and national law.
Také podle generálního advokáta Fenellyho nepostačuje čistě abstraktní nebezpečí záměny (stanovisko ze dne 29. září 1998 ve věci Sektkellerei Kessler).
Advocate General Fennelly also took the view that a purely abstract risk of confusion was not sufficient (Opinion in Case C-303/97 Sektkellerei Kessler [1999] ECR I-513).
Jiný výklad by také zmařil cíl reformy, jímž je vytvořit připuštěním dalších neregulovaných údajů volné prostory při prodeji a zamýšlenou liberalizaci označovacího práva.
Any other interpretation would also run counter to the aim of the reform, which is to create marketing freedom by authorising other unregulated particulars, and virtually reverse the intended liberalisation of the legislation on wine designations by the back door.
21 — Rozsudek Sektkellerei Kessler (uvedený výše v poznámce pod čarou 19, bod 38).
21 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler (cited above in footnote 19, paragraph 38).
22 — Také v odborné literatuře jsou jako příklad pro „další údaje“ přípustné podle části B bodu 3 uváděny zejména údaje o „způsobu výroby a metodě produkce atd.“ to znamená údaje, které se z hlediska regulovaného skutkového stavu rozhodně překrývají s údaji podle části B bodu 1 písm. b) páté odrážky: Koch, uvedený výše v poznámce pod čarou 14, s. 2136.
22 — In the specialist literature too, specific examples of ‘other particulars’ permitted under point B(3) are particulars on ‘production methods and processes etc.’, that is, particulars which certainly overlap, in terms of the situation covered, with the particulars under the fifth indent of point B(1)(b): Koch, loc. cit. (footnote 15), p. 2136.
23 — Vyjádření Komise, bod 17.
23 — Commission’s observations, paragraph 17.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK — VĚC C-285/06 další údaj byl v zásadě klamavý již proto, že se vztahuje na skutečnosti, které mohou být upraveny i prostřednictvím regulovaných nepovinných údajů.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 automatic in the sense that any other particular would be misleading in principle solely because it referred to facts which may also be covered by regulated optional particulars.
existuje, nebo neexistuje určitý regulovaný skutkový stav, nýbrž pouze na tom, zda existuje nebezpečí uvedení v omyl.
on wine designations is ultimately to ensure that authorisation to use a designation is no longer strictly dependent on whether or not a certain regulated situation exists, but solely on whether there is a risk of misleading consumers.
Nepovinné údaje by po reformě měly být mimo regulovanou oblast pokud možno volně povoleny.
Following the reform, optional particulars were to be permitted outside the area covered if possible.
Posoudit, zda je určité označení klamavé, je skutkovou otázkou, kterou bude muset objasnit vnitrostátní soud v původním řízení 25. Neexistuje naproti tomu žádný automatismus v tom smyslu, že by každý
Assessing whether a certain designation is misleading is a point of fact which will have to be clarified by the national court in the main proceedings. 25 However, this is not
24 — Tento výklad má tu výhodu, že podporuje další vývoj tradičních výrazů.
24 — This interpretation has the advantage that it promotes the development of traditional terms.
Právě v souvislosti s přílohou III nařízení č. 753/2002 se v německém jazyce v Rakousku vytvořil doplňující tradiční výraz „Reserve“.
For example, the other traditional term ‘Reserve’ has developed in German in Austria specifically having regard to Annex III to Regulation No 753/2002.
Ve Francii je tak možné najít například vína s označením „tête de cuvée“.
Wines with the designation ‘tête de cuvée’ can be found in France.
Užívání tradičního výrazu „cuvée“ bylo upraveno ve zrušeném francouzském Code du vin (viz čl.
The use of the traditional term ‘cuvée’ was regulated in the repealed French Code du vin (cf.
284 odst. 4 druhý pododstavec Code du vin) a týkalo se metod produkce.
Article 284(4)(2) of the Code du vin) and related to the methods of production.
Tento předpis výslovně a výjimečně vyňal používání výrazu „cuvée“ ze zásady zákazu, kterou se řídilo tehdejší vinné právo (viz Lamborelle, J.-C., Pillot, J., Code du vin 1999 commenté et annoté, Causse, 1999, s. 241 a násl.).
That provision had expressly and exceptionally excluded the use of the term ‘cuvée’ from the principle of prohibition which applied in the legislation on wine at that time (cf. Lamborelle, J.-C., Pillot, J., Code du vin 1999 commenté et annoté, Causse, 1999, p. 241 et seq.).
Nové francouzské vinné právo obsahuje podobná pravidla v článku L 644-2 Code rural, tento údaj však není uveden v příloze III nařízení č. 753/2002.
The new French legislation on wine contains similar provisions in Article L 644-2 of the Code rural, but that particular is not registered in Annex III to Regulation No 753/2002.
Čistě abstraktní nebezpečí zdání chráněného označení nemůže učinit používání neregulovaného údaje nepřípustným, dokud neexistuje konkrétní skutečné uvedení spotřebitelů v omyl.
The prohibition on misleading information under the legislation on wine designations does serve the purpose of preventing, in the marketing of wine, all practices which are of such a nature as to create false appearances.
To by bylo v rozporu s vážením zájmů mezi ochranou spotřebitele a ochranou vlastnických práv prodejce, kterého se zákono-
27The purely abstract risk of the appearance of a protected designation cannot mean that the use of an unregulated particular is not permitted, as long as consumers are not actually misled in a specific case: that would not be consistent with the balancing of the interests involved, as desired by the Commission legislature, that is to say between consumer protection and the protection of the intellectual property rights of the person marketing
26 — Rozsudek ze dne 25. února 1981, Weigand (56/80, Recueil, s. 583, bod 18).
26 — Case 56/80 Weigand [1981] ECR 583, paragraph 18.
27 — Rozsudek Sektkellerei Kessler (uvedený výše v poznámce pod čarou 19, bod 32 a násl.); rozsudek ze dne 24. října 2002, Borie Manoux (C-81/01, Recueil, s. I-9259, bod 27 a násl.).
27 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler (cited above in footnote 19, paragraph 32 et seq.); Case C-81/01 Borie Manoux [2002] ECR I-9259, paragraph 27 et seq.
25 — Rozsudek Sektkellerei Kessler (uvedený výše v poznámce pod čarou 19, bod 36).
25 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler (cited above in footnote 19, paragraph 36).
Je na vnitrostátním soudu, aby posoudil, zda je označení, ochranná známka nebo reklama klamavá.
It is for the national court to assess whether an appellation, brand name or advertising statement may be misleading.
Na základě okolností příslušného případu musí posoudit, zda ochranná známka nebo její součásti mohou být s ohledem na očekávání spotřebitelů, kterým je určena, zaměněny s celým označením určitých vín, nebo s jeho částí.
In this case, it is for the national court to assess in the light of the circumstances whether, bearing in mind the consumers to whom it is addressed, a brand name or its component parts are liable to be confused with all or part of the description of certain wines.
Vnitrostátní soud přitom musí, jak rovněž vyplývá z judikatury Soudního dvora, vycházet z pravděpodobného očekávání průměrně informovaného, pozorného a obezřetného průměrného spotřebitele.
In that respect, it is also apparent from the Court’s caselaw that the national court must take into account the presumed expectations of an average consumer who is reasonably well informed and reasonably observant and circumspect.
Tím spíše musí tento výrok platit v reformovaném označovacím právu pro víno.
28This statement must hold a fortiori in the reformed legislation on wine designations.
V opačném případě by byla zásada apriorní přípustnosti neregulovaných údajů zcela zbavena své podstaty.
Otherwise the principle of prior authorisation of unregulated particulars would be completely undermined: The argument that the appearance of a regulated term might be produced can be made with regard to any other particular. 29
C – Ke druhé předběžné otázce
C — The second question
Závěrem bych chtěla ještě ujasnit, že skutečnost, že se výraz „Réserve“ vztahuje k metodě produkce, výroby a zrání vína, ještě nepostačuje k tomu, aby bylo jeho používání pro německá vína zakázáno.
Lastly I would like to make clear that the fact that the term ‘Réserve’ refers to the production or ageing method for the wine is not sufficient to prohibit its use for German wines.
K tomu, aby bylo možné používání zakázat, by muselo buď být prokázáno konkrétní nebezpečí uvedení v omyl, nebo by muselo být používání zakázáno výslovným ustanovením.
In order to be able to prohibit it, either a specific risk of misleading consumers would have to be established or an express provision would have to prohibit its use.
Na první předběžnou otázku je tedy nutno odpovědět, že údaj, který se vztahuje k metodě produkce, výroby a zrání, případně jakosti vína, může být přípustný nejen jako nepovinný údaj upravený přílohou VII částí B bodem 1 písm. b) pátou odrážkou nařízení
The answer to the first question must therefore be that a particular which refers to the production or ageing method or the quality of the wine may be permitted not only as a regulated ‘optional particular’ in accordance with the fifth indent of
2 nařízení č. 753/2002 je tradiční výraz chráněn proti „jakémukoli zneužití, napodobení nebo vyvolání domněnky, i když je chráněné označení doprovázeno výrazem jako ‚druh‘, ‚typ‘, ‚způsob‘, ‚imitace‘, ‚známka‘ nebo podobným výrazem“.
Under Article 24(2) of Regulation No 753/2002 traditional terms are protected against ‘all misuse, imitation or evocation, even if the protected term is accompanied by an expression such as “kind”, “type”, “style”, “imitation”, “brand” or similar’.
28 — Stanovisko generálního advokáta Geelhoeda ve věci Borie Manoux (uvedené výše v poznámce pod čarou 9, bod 47).
28 — Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-81/01 Borie Manoux (cited above in footnote 9, point 47).
Podobně jako ve vnitrostátních právních řádech platí v právu Společenství zásada, že text má být vykládán podle svého znění na
As in national legal orders, Community law includes the principle that the text should be interpreted by itself according to
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK — VĚC C-285/06 uvádění omyl v souvislosti se všemi druhy povinných a nepovinných údajů, a to výslovně i pro „případné užití překladů těchto údajů nebo odkazů na skutečný původ či dodatků jako ‚druh‘, ‚typ‘, ‚způsob‘, ‚imitace‘, ‚známka‘ nebo podobných“.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 misleading of consumers with respect to all kinds of compulsory and optional particulars, expressly including, ‘if the information is used in translation or with a reference to the actual provenance or with additions such as “kind”, “type”, “style”, “imitation”, “brand” or the like’.
Musí být zjištěn běžný a přirozený smysl slov v bezprostředním kontextu věty 30.
The normal and natural meaning of the words must be established in the direct context of the sentence.
Teprve tehdy, když kvůli odchylkám mezi různými jazykovými verzemi není možné ze znění ustanovení získat žádný jasný a jednotný výklad sporné otázky, je nutno při výkladu vycházet z cíle a z celkového systému normy 31.
30Only where, by reason of the divergences that exist between the versions of the text in different languages, it does not lend itself to a clear and uniform interpretation on the point in question must it be interpreted by reference to the purpose and the general scheme of the provisions.