natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Veřejný ochránce práv uvítal, že se Komise problémem, který vznesl stěžovatel, rychle zabývala a rychle jej vyřešila a že se stěžovateli omluvila.
The Ombudsman welcomed the fact that the Commission had rapidly addressed and resolved the problem raised by the complainant and that it had apologised to him.
Veřejný ochránce práv učinil závěr, že Komise podnikla kroky k řešení záležitosti, a že tudíž stěžovatele uspokojila.
He concluded that the Commission had taken steps to se4 le the ma4 er and had thereby satisfied the complainant.
Nesprávné vyřízení dlužné částky podle smlouvy
Failure properly to handle payment due under a contract
Shrnutí rozhodnutí o stížnosti 3495/2006/GG (důvěrné) na Evropskou komisi
Summary of decision on complaint 3495/2006/GG (Confidential) against the European Commission
Stěžovatel, německá univerzita, se zúčastnil projektu v rámci programu Erasmus.
The complainant, a German university, took part in a project under the Erasmus Programme.
Evropská komise souhlasila s poskytnutím grantu maximálně ve výši 45 156 EUR.
The European Commission agreed to provide a maximum grant of EUR 45 156.
Byla provedena zálohová platba ve výši 40 640 EUR.
An advance payment of EUR 40 640 was made.
Na konci činily celkové výdaje stěžovatele 42 833 EUR.
At the end, the complainant’s total expenditure amounted to EUR 42 833.
Vyřízení projektu bylo svěřeno Úřadu pro technickou pomoc (Technical Assistance Office, dále jen TAO).
The handling of the project was entrusted to a Technical Assistance O ce (TAO).
V březnu 2002 informoval úřad TAO stěžovatele, že dvě výdajové položky ve výši 5 395 EUR a 4 111 EUR nebyly shledány způsobilými.
In March 2002, the TAO informed the complainant that two items of expenditure amounting to EUR 5 395 and EUR 4 111 were not considered eligible.
Úřad TAO poznamenal, že konečný grant činí 33 327 EUR.
The TAO noted that the final grant amounted to EUR 33 327.
Stěžovatel akceptoval snížení o 5 395 EUR a tuto částku úřadu TAO vrátil zpět.
The complainant accepted the deduction of the amount of EUR 5 395 and returned this amount to the TAO.
Po námitce stěžovatele však Komise uznala částku 4 111 EUR jako způsobilou.
However, following the complainant’s objections, the Commission accepted that the amount of EUR 4 111 was eligible.
Komise stěžovatele informovala, že má tedy vrátit zpět pouze 3 202 EUR.
The Commission informed the complainant that the sum to be reimbursed thus amounted to EUR 3 202.
Podle stěžovatele je tento výpočet chybný.
According to the complainant, this calculation was erroneous.
Zdá se, že Komise částku 4 111 EUR přičetla k částce 33 327 EUR, která již byla uznána, a poté tuto částku (37 438 EUR) odečetla od zálohové platby 40 640 EUR, která již byla vyplacena.
It appeared that the Commission had added the amount of EUR 4 111 to the amount of EUR 33 327 that had already been accepted and then deducted this sum (of EUR 37 438) from the advance of EUR 40 640 that had already been released.
Komise tak zapomněla vzít v potaz skutečnost, že stěžovatel již vrátil zpět částku 5 395 EUR.
The Commission had thus omi4 ed to take into account the fact that the complainant had already returned an amount of EUR 5 395.
V březnu 2004 stěžovatel informoval Komisi, že má zato, že došlo k omylu a že ve skutečnosti dluží Komise jemu částku 2 193 EUR (tj. rozdíl mezi nárokem vzneseným Komisí ve výši 3 202 EUR a částkou 5 395 EUR, která již byla vrácena zpět).
In March 2004, the complainant informed the Commission that it considered that an error had occurred and that the Commission in e� ect owed it an amount of EUR 2 193 (i.e., the di� erence between the Commission’s claim over EUR 3 202 and the amount already reimbursed of EUR 5 395).
V květnu 2004 však Komise informovala stěžovatele, že vzhledem k tomu, že částka 3 202 EUR nebyla vrácena zpět, bude započítána proti dalším pohledávkám, které stěžovatel za Komisí má.
However, in May 2004, the Commission informed the complainant that, given that the sum of EUR 3 202 had not been reimbursed, it would be set o� against other claims that the complainant had against the Commission.
Další snahy stěžovatele přesvědčit Komisi, že skutečně došlo k omylu, byly neúspěšné.
The complainant’s further e� orts to convince the Commission of the fact that a mistake had occurred were unsuccessful.
Ve své stížnosti k veřejnému ochránci práv stěžovatel v zásadě tvrdil, že Komise nevyřídila záležitost řádně.
In its complaint to the Ombudsman, the complainant essentially alleged that the Commission had failed to handle the ma4 er properly.
Tvrdil, že by Komise měla vrátit částku 5 395 EUR i s úroky ve výši 44,47 EUR.
It claimed that the Commission should reimburse an amount of EUR 5 395, as well as interest amounting to EUR 44.47.
Ve svém stanovisku Komise poukázala na to, že po prošetření záležitosti a s ohledem na důkazy předložené stěžovatelem neprodleně vrátila stěžovateli částku 5 395 EUR.
In its opinion, the Commission pointed out that, a er having carried out an examination and in view of the evidence submi4 ed by the complainant, it had hastened to pay back the amount of EUR 5 395 to the complainant.
Prohlásila, že platba byla z jejího účtu odepsána dne 20. prosince 2006.
It went on to state that this payment had been debited to its account on 20 December 2006.
Komise rovněž podnikla kroky k uhrazení úroků stěžovateli.
The Commission also took the initiative of reimbursing the interest to the complainant.
Ve svých připomínkách stěžovatel potvrdil, že mu byla příslušná částka vrácena v plné výši a že je s výsledkem případu spokojen.
In its observations, the complainant confirmed that the relevant amount had been reimbursed in its entirety and that it was satisfied with the outcome of this case.
Stěžovatel poděkoval veřejnému ochránci práv za pomoc v tomto případě.
The complainant thanked the Ombudsman for his assistance in this case.
Veřejný ochránce práv s potěšením poznamenal, že se zdá, že Komise podnikla kroky k řešení záležitosti, a že tudíž stěžovatele uspokojila.
The Ombudsman was pleased to note that the Commission had taken steps to se4 le the ma4 er and had thereby satisfied the complainant.
Ve svém rozhodnutí veřejný ochránce práv zdůraznil, že útvar Komise odpovědný za tuto záležitost (generální ředitelství Komise pro vzdělávání a kulturu) jednal urychleně.
In his decision, the Ombudsman stressed that the service of the Commission in charge of the ma4 er (the Commission’s Directorate-General Education and Culture) had acted rapidly to deal with this ma4 er.
Zdálo se, že hlavní problém byl účinně vyřešen do 20. prosince 2006, tj. méně než dva týdny poté, co byla Komisi stížnost zaslána.
It appeared that the main issue was e� ectively solved by 20 December 2006, i.e., less than two weeks a er the complaint had been forwarded to the Commission.
Veřejný ochránce práv tudíž Komisi obecně a generální ředitelství pro vzdělávání a kulturu zvlášť pochválil za příkladné vyřešení této stížnosti.
The Ombudsman therefore commended the Commission, in general, and its Directorate-General Education and Culture, in particular, for the exemplary way in which this complaint had been handled.
Zamítnutí přihlášky ke stáži kvůli předchozí praxi
Rejection of application for a traineeship due to prior work experience
Shrnutí rozhodnutí o stížnosti 471/2007/VIK na Evropskou komisi
Summary of decision on complaint 471/2007/VIK against the European Commission
Stěžovatelka, portugalská státní příslušnice, se hlásila ke stáži v Komisi.
The complainant, a Portuguese national, applied for an in-service traineeship at the Commission.
Byla informována o tom, že její přihláška byla zamítnuta, neboť nesplňovala kritéria způsobilosti popsaná v bodě 2.3 Pravidel upravujících systém oficiálních stáží Evropské komise („pravidla“).
She was informed that her application had been rejected as she did not meet the eligibility criteria described in Point 2.3 of the Rules governing the o cial traineeship scheme of the Commission (“the Rules”).
Podle bodu 2.3 pravidel nebyly Komisí přijaty přihlášky osob, které se již zúčastnily jakékoli stáže po dobu delší než šest týdnů.
According to Point 2.3 of the Rules, applications from persons who had already benefited from any kind of in-service training for more than six weeks were not accepted by the Commission.
Ve své stížnosti veřejnému ochránci práv stěžovatelka tvrdila, že zamítnutí její přihlášky bylo nesprávné, neboť její nesouvislá praxe se uskutečnila během plenárních zasedání Parlamentu a celkem trvala pouze tři týdny.
In her complaint to the Ombudsman the complainant alleged that her application had been incorrectly rejected, as her non-consecutive work experience took place during Parliament’s plenary sessions and lasted a total of only three weeks.
Dále tvrdila, že struktura formuláře elektronické přihlášky žadatelům v její situaci neumožňovala nesouvislou praxi uvést a Komise strukturu formuláře patřičně neupravila.
She further alleged that the format of the electronic application form did not allow applicants in her situation to declare non-consecutive work experience and that the Commission had failed to change the form accordingly.
Stěžovatelka prohlásila, že její pokus přihlásit se ke stáži znovu Komise také zamítla.
The complainant submi4 ed that her a4 empt to reapply for a traineeship had also been rejected by the Commission.
Požadovala, aby jí bylo umožněno přihlášku ke stáži podat a aby byla struktura elektronické přihlášky upravena tak, aby bylo možné nesouvislou praxi uvést.
As regards the format of the electronic application form, the Commission clarified that the applicants were invited to declare in the form only relevant professional experience with a minimum duration of one month.
Komise prohlásila, že v době, kdy byl formulář přihlášky navrhován, nebyla odborná praxe kratší než jeden měsíc považována za relevantní, a tudíž nebylo nutné ji uvádět.
ANNUAL REPORT 2007 professional experience of less than one month had not been considered relevant and thus did not need to be declared.
Stěžovatelka potvrdila, že způsob, jakým Komise tuto záležitost vyřešila, jí vyhovuje.
The complainant confirmed that she was satisfied with the way in which the Commission had resolved the ma4 er.
Veřejný ochránce práv případ uzavřel jako případ vyřešený orgánem.
The Ombudsman closed the case as se4 led by the institution.
Počáteční nezaplacení dlužné částky
Initial failure to pay outstanding amount
Shrnutí rozhodnutí o stížnosti 1471/2007/(CC)/RT na Evropskou komisi
Summary of decision on complaint 1471/2007/(CC)/RT against the European Commission
V roce 2004 se francouzská poradenská firma zúčastnila programu Technologie informační společnosti (IST) podporovaného Evropskou komisí.
In 2004, a French consulting firm participated in an Information Society Technologies (IST) programme supported by the European Commission.
Tento projekt zahrnoval spolupráci mezi EU a Čínou na Programu digitální olympiády, jehož cílem je zajistit úspěšné pořádání olympijských her v Pekingu v roce 2008, stejně jako dlouhodobá spolupráce mezi EU a Čínou v oblasti IST.
The project included EU-Chinese cooperation on the Digital Olympics Programme, which aims at ensuring the successful organisation of the 2008 Be' ing Olympic Games, as well as long-term EU-Chinese cooperation in the field of IST.
Evropská komise přislíbila uhradit 178 415,10 EUR za účast stěžovatele v soutěži.
The Commission agreed to pay EUR 178 415.10 for the complainant’s participation in the project.
V červenci 2005 požádal stěžovatel o úhradu první splátky ve výši 90 379 EUR, kterou Komise provedla.
In July 2005, the complainant asked for the reimbursement of a first amount of EUR 90 379.00 which was paid by the Commission.
Ve druhém výkazu nákladů požádal stěžovatel o zbývající částku 88 036,10 EUR.
In a second cost statement, the complainant applied for the remaining amount of EUR 88 036.10.
O rok později Komise zaslala konečný finanční výkaz, který tuto dlužnou částku neobsahoval.
One year later, the Commission sent the final financial statement which did not include the outstanding sum.
Jelikož Komise uspokojivě nevysvětlila, proč požadovanou částku nezaplatila, obrátil se stěžovatel na veřejného ochránce práv.
As the Commission did not provide a satisfactory explanation for its failure to pay the amount requested, the complainant turned to the Ombudsman.
Ve svém stanovisku Komise uvedla, že dosáhla dohody se stěžovatelem v přímém kontaktu a uhradila mu zbývající částku 88 036,10 EUR.
In its opinion, the Commission stated that it had reached agreement with the complainant in direct contacts and had reimbursed the complainant the remaining amount of EUR 88 036.10.
Stěžovatel uvedl, že byl naprosto spokojen s tím, jakým způsobem se jeho problém vyřešil.
The complainant stated that he was entirely satisfied with the way in which his problem had been solved.
Poděkoval pak veřejnému ochránci práv za jeho zákrok.
He thanked the Ombudsman for his intervention.
Veřejný ochránce práv případ uzavřel, jelikož Komise danou věc vyřešila ke spokojenosti stěžovatele.
The Ombudsman closed the case since the Commission had se4 led the ma4 er to the satisfaction of the complainant.
SMÍRNÁ ŘEŠENÍ DOSAŽENÁ VEŘEJNÝM OCHRÁNCEMPRÁV
FRIENDLYSOLUTIONS ACHIEVED BY THE OMBUDSMAN
Údajné neoprávněné vymáhání částky v rámci rozvojového projektu
Alleged unjustified recovery of a sum in the framework of a development project
Shrnutí rozhodnutí o stížnosti 2577/2004/OV (důvěrné) na Evropskou komisi
Summary of decision on complaint 2577/2004/OV (Confidential) against the European Commission
Stěžovatel, společnost patřící do konsorcia, byla dodavatelem při provádění projektu Komise „Pomoc EU při obnově libanonské správy“.
The complainant, a company participating in a consortium, was a contractor in the implementation of the Commission’s project “EU Assistance to the Rehabilitation of the Lebanese Administration”.
V srpnu 1999 stěžovatel podepsal smlouvu o projektu se zadavatelem, konkrétně se Státním ministerstvem pro správní reformu Libanonské republiky
In August 1999, the complainant signed a contract with the Contracting Authority for the project, namely, the Minister of State for Administrative Reform of the Republic of Lebanon (OMSAR).
(dále jen OMSAR).
SUMMARIES OF DECISIONS
V srpnu 2004 stěžovatel podal stížnost k veřejnému ochránci práv.
In August 2004, the complainant lodged a complaint with the Ombudsman.
Stěžovatel uvedl, že (i) rozhodnutí Komise vymáhat částku 29 306,65 EUR je neoprávněné a že (ii) Komise ukazuje nerozhodnost a pasivní postoj k plánu, který konsorcium předložilo v červnu a prosinci 2002 a znovu v březnu 2003 pro druhou etapu projektu.
The complainant alleged that (i) the Commission’s decision to recover the amount of EUR 29 306.65 was unjustified, and (ii) the Commission showed indecisiveness and unresponsiveness with regard to the plan which the consortium submi4 ed in June and December 2002 and again in March 2003 for a second phase of the project.
Ve svém vyjádření stěžovatel dále uvedl, že (iii) návrh na druhou fázi projektu byl jednoduše zamítnut, aniž by OMSAR nebo stěžovatel dostal jakoukoliv příležitost být slyšen.
In its observations, the complainant furthermore alleged that (iii) the proposal for a second phase of the project was simply rejected, without a� ording any opportunity to OMSAR or the complainant to be heard.
Ve svém stanovisku Komise ohledně prvního tvrzení uvedla, že měla dostatečné právní důvody nárokovat náhradu uvedené částky.
In its opinion, the Commission stated, with regard to the first allegation, that it had su cient legal grounds to claim the reimbursement of that sum.
Pokud jde o druhé tvrzení, Komise uvedla, že není možné připsat jí výlučnou odpovědnost za zpoždění a že nezůstávala pasivní.
As regards the second allegation, the Commission stated that the delays were not exclusively a4 ributable to it and that it had not remained passive.
Komise zamítla třetí tvrzení stěžovatele a uvedla, že vůči stěžovateli projevila maximální pružnost.
The Commission rejected the complainant’s third allegation, stating that it had shown utmost f l flexibility towards the complainant.
Po důkladné analýze spisu veřejný ochránce práv dospěl k názoru, že se mělo rozlišovat mezi desetidenní lhůtou před zahájením na samotném počátku projektu (v říjnu 1999) a zbývající dobou trvání smlouvy.
A er a thorough analysis of the file, the Ombudsman considered that a distinction had to be made between the ten-day pre-inception period at the very beginning of the project (in October 1999) and the remainder of the contract period.
Pokud jde o lhůtu před zahájením, veřejný ochránce práv dospěl k závěru, že rozhodnutí Komise o vymáhání nákladů na cestovné a diet podpůrného týmu by se mohlo považovat za příklad nesprávného úředního postupu.
With regard to the pre-inception period, the Ombudsman concluded that the Commission’s decision to recover the travel expenses and per diems of the backstopping team could constitute an instance of maladministration.
Veřejný ochránce práv proto předložil návrh na smírné řešení mezi stěžovatelem a Komisí.
The Ombudsman therefore made a proposal for a friendly solution between the complainant and the Commission.
V této situaci navrhl, že by Komise mohla přehodnotit své rozhodnutí o vymáhání částky 29 306,65 EUR.
He therein suggested that the Commission could review its decision to recover the amount of EUR 29 306.65.
Pokud jde o další dvě tvrzení, veřejný ochránce práv žádný případ nesprávného úředního postupu neshledal.
As regards the other two allegations, the Ombudsman considered that there was no maladministration.
Ve své odpovědi na návrh smírného řešení Komise uvedla, že v zájmu podniknutí kroků k urovnání záležitosti spis přehodnotila a přijala návrh veřejného ochránce práv.
In its reply to the proposal for a friendly solution, the Commission stated that, in the interest of taking steps to se4 le the ma4 er, it had reassessed the fi le and had accepted the Ombudsman’s proposal.
Komise vysvětlila, že výdaje v celkové výši 3 536,23 EUR odpovídající dietám a letenkám jsou nyní považovány za oprávněné a budou odečteny od částky, která má být vymáhána.
The Commission explained that expenses totalling EUR 3 536.23, corresponding to per diems and air tickets, had now been deemed eligible and had been deducted from the amount to be recovered.
Proto se částka, která má být vymáhána, snížila na 25 770,42 EUR.
Therefore, the amount to be recovered from the complainant would be reduced to EUR 25 770.42.
Ve svém stanovisku stěžovatel přijal smírné řešení a poděkoval veřejnému ochránci práv za jeho zásah.
In its observations, the complainant accepted the friendly solution and thanked the Ombudsman for his intervention.
Ve svém rozhodnutí veřejný ochránce práv uvedl, že mezi stěžovatelem a Komisí bylo dohodnuto smírné řešení.
In his decision, the Ombudsman noted that a friendly solution had been agreed between the complainant and the Commission.
Veřejný ochránce práv proto spis uzavřel.
The Ombudsman therefore closed the file. file.
Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie
The European Monitoring Centre for Racism and Xenophobia
Údajné neposkytnutí odpovídajících informací neúspěšnému uchazeči
Alleged failure to provide adequate information to an unsuccessful tenderer
Shrnutí rozhodnutí o stížnostech 1858/2005/BB a 1859/2005/BB na Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie (EUMC)12
Monitoring Centre for Racism and Xenophobia (EUMC)12
Stěžovatel požádal pana D., vedoucího oddělení Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie (EUMC), aby mu vysvětlil, proč jeho nabídky reagující na dvě otevřené výzvy k podávání nabídek byly neúspěšné.
The complainant asked Mr D., a Head of Unit in the European Monitoring Centre for Racism and Xenophobia (EUMC), to explain why his o� ers in response to two Open Calls for Tender had been unsuccessful.
Pan D. odpověděl na první žádost, ale neodpověděl na následující žádosti stěžovatele, jenž chtěl zjistit identitu organizace, jež získala tuto nabídku,
Mr D. replied to the first request, but he did not reply to the complainant’s subsequent requests to know the identity of the winning organisation and the cost of its o� er and to obtain a comparison of the rating grades and the scores of his o� ers and the winning o� ers.
Veřejný ochránce práv poznamenává, že v souladu s článkem 33 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 ze dne 15. února 2007 středisko EUMC přestalo existovat s účinností od 1. března 2007 a její úlohu následně vykonává Agentura Evropské unie pro základní práva.
The Ombudsman notes that in accordance with Article 33 of Council Regulation (EC) No 168/2007 of 15 February 2007, the EUMC ceased to exist with e� ect from 1 March 2007 and its role is therea er carried out by the European Union Agency for Fundamental Rights.
Podle EUMC nebyly žádosti adresovány určené kontaktní osobě a měly být poslány obyčejnou nebo doporučenou listovní zásilkou, nikoli e-mailem.
According to the EUMC, the requests were not addressed to the designated contact person, and ought to have been sent by ordinary or registered mail, not by e-mail.
EUMC poukázalo na skutečnost, že denně obdrží přibližně 300 e-mailů se „spamy“.
It made a general reference to receiving approximately 300 “spam” e-mails per day.
Odkazovalo se na oznámení o zadání zakázky s názvem vítězné nabídky a výši její nabídky, poskytlo ratingové stupně a vysvětlení a trvalo na tom, že byl postup transparentní.
It referred to the contract award notice for the name of the winning o� er and the cost of its o� er and provided the rating grades and explanations, maintaining that the procedure had been transparent.
Veřejný ochránce práv nebyl s vysvětleními EUMC spokojený.
The Ombudsman was not satisfied with the EUMC’s explanations.
V této souvislosti znovu připomněl, že povinností administrativy je poskytovat požadované informace, pokud neexistují platné a odpovídající důvody pro jejich neposkytnutí.
In this regard, he recalled that the Administration is required to provide the requested information unless there are valid and adequate grounds for not doing so.
Navíc po obdržení žádostí o informace týkajících se záležitostí, za které tento konkrétní úředník není odpovědný, měl tento úředník buď (i) poskytnout kontaktní údaje na odpovědnou osobu nebo (ii) tuto žádost přímo postoupit této odpovědné osobě.
Moreover, a er receiving requests for information on ma4 ers for which he or she is not responsible, an o cial should either (i) provide the contact references of the person responsible or (ii) forward the request directly to the person responsible.
Ve stávajícím případě nebyly podniknuty žádné takovéto kroky.
Neither of these steps was taken in the present case.
Dále veřejný ochránce práv shledal, že účelem závazku transparentnosti je umožnit ověřit si, že byla dodržena zásada rovného zacházení s jednotlivými uchazeči, a usnadnit přezkoumání nestrannosti a mravní bezúhonnosti při postupu zadání veřejné zakázky.
Further, the Ombudsman observed that the purpose of an obligation of transparency is to enable verification that the principle of equal treatment of tenderers has been respected and to facilitate review of the impartiality and integrity of the procurement procedures.
V souvislosti s tím se povinnost uvádět důvody týká potřeby zajistit vhodnou úroveň transparentnosti v zadávacím řízení13.
Relatedly, the duty to provide reasons addresses the need to ensure an appropriate level of transparency in contract-awarding procedures13.
Veřejný ochránce práv proto navrhl smírná řešení a požádal EUMC o poskytnutí příslušných informací týkajících se srovnávaných bodových hodnocení a příslušná vysvětlení ohledně transparentnosti prvního nabídkového řízení nebo, v opačném případě, přiměřenou náhradu.
The Ombudsman therefore made proposals for friendly solutions requesting the EUMC to provide adequate information on the compared scores and adequate explanations regarding the transparency of the first tender procedure or, alternatively, reasonable compensation.