natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V rámci řízení upraveného v článku 234 ES, založeného na jasné dělbě činností mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem, je věcí pouze vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen a jenž musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti věci jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jeho rozsudku, tak relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru.
In proceedings under Article 234 EC, which are based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, and which must determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
V důsledku toho, jestliže se položené otázky týkají výkladu práva Společenství, je Soudní dvůr v zásadě povinen rozhodnout.
Consequently, where the questions submitted concern the interpretation of Community law, the Court is in principle bound to give a ruling.
Článek 3 směrnice 1999/44 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje prodávajícímu,
Article 3 of Directive 1999/44/EC on certain aspects of the sale of consumer goods and associated guarantees is to be interpreted as precluding national legislation under which a seller who has sold consumer goods which are not in conformity may require the consumer
Odmítnout rozhodnutí o předběžné otázce položené vnitrostátním soudem je možné pouze tehdy, pokud je zjevné, že žádaný výklad práva Společenství nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém, nebo také tehdy, pokud Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny.
The Court may refuse to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal mater- ial necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
QUELLE aby v případě, že prodal spotřební zboží, které bylo v rozporu se smlouvou, požadoval od spotřebitele náhradu za užívání zboží, které bylo v rozporu se smlouvou, až do jeho výměny za nové zboží.
QUELLE to pay compensation for the use of those defective goods until their replacement with new goods.
opravy, nebo výměny zboží, které je v rozporu se smlouvou, je ochrana spotřebitele před rizikem finančních nákladů, které by mohly odradit spotřebitele od uplatnění jeho nároků, pokud by neexistovala taková ochrana.
might dissuade them from asserting their rights in the absence of such protection.
Toto zajištění bezplatnosti, které chtěl zákonodárce Společenství zakotvit, vede k vyloučení jakéhokoliv finančního nároku prodávajícího v rámci plnění jeho povinnosti uvést smluvní zboží do stavu odpovídajícího smlouvě.
The certain nature of the ‘free of charge’ aspect, which was intentional on the part of the Community legislature, means that the seller cannot make any financial claim in connection with the performance of its obligation to bring into conformity the goods to which the contract relates.
Krom toho bezplatné uvedení spotřebního zboží do stavu odpovídajícího smlouvě odpovídá cíli směrnice, kterým je přispět k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele.
Furthermore, the ‘free of charge’ aspect of the seller’s obligation to bring goods into conformity is consistent with the purpose of the Directive which is to ensure a high level of consumer protection.
Ze znění směrnice, jakož i z relevantních přípravných prací na směrnici totiž vyplývá, že zákonodárce Společenství zamýšlel učinit bezplatné uvedení spotřebního zboží prodávajícím do stavu odpovídajícího smlouvě podstatným prvkem ochrany, kterou zajišťuje spotřebiteli tato směrnice.
It follows from the wording of the Direct- ive, as well as from the related travaux préparatoires, that the Community legislature intended to make the ‘free of charge’ aspect of the seller’s obligation to bring goods into conformity an essential element of the protection afforded to consumers by the Directive.
Cílem této povinnosti prodávajícího spočívající v bezplatném uvedení zboží do stavu odpovídajícího smlouvě buď formou
The ‘free of charge’ requirement attaching to the seller’s obligation to bring the goods into conformity, whether by repair or replacement, is intended to protect consumers from the risk of financial burdens which
(viz body 33–34, 36, 43 a výrok)
(see paras 33, 34, 36, 43, operative part)
I – Úvod aby Quelle upustila od vyžadování zaplacení náhrady za užívání vadného zboží a aby vrátila náhradu zaplacenou v projednávané věci.
I — Introduction of defective goods and requiring it to repay the amount paid in the present case by way of compensation for use.
V projednávané věci se předkládající soud táže, zda jsou ustanovení německého občanského zákoníku, která prodávajícímu umožňují, aby v případě výměny vadného zboží požadoval od kupujícího zaplacení finanční náhrady za užívání tohoto zboží, v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží 2(dále jen „směrnice 1999/44“).
In the present case, the national court asks whether the provisions of the German Bürgerliches Gesetzbuch (Civil Code; ‘the BGB’) under which, in cases where defective goods are replaced, the seller may require the purchaser to pay compensation for the use of those goods are compatible with Direct- ive 1999/44/EC of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 on certain aspects of the sale of consumer goods and associated guarantees 2(‘Directive 1999/44’ or ‘the Directive’).
Soudní dvůr tak bude poprvé v rámci řízení o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vykládat směrnici 1999/44.
This is the first time the Court has been asked to interpret Direct- ive 1999/44 within the framework of a reference for a preliminary ruling.
Tato otázka vyvstala v řízení před Bundesgerichtshof, který rozhoduje o sporu mezi společností Quelle AG (dále jen „Quelle“) a německým sdružením spotřebitelů, Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (dále jen „Bundesverband“), v němž Bundesverband požaduje,
The question arises in proceedings before the Bundesgerichtshof (German Federal Court of Justice) between Quelle AG (‘Quelle’) and the Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Federal Association of Consumer Offices and Consumer Associations; ‘the Bundesverband’) in which the Bundesverband is seeking an order directing Quelle to refrain from invoicing consumers for the use
1 — Původní jazyk: slovinština.2 — Úř. věst. L 171, s. 12; Zvl. vyd. 15/04, s. 223.
1 — Original language: Slovenian.2 — OJ 1999 L 171, p. 12.
Článek 3 odst. 1 písm. t) ES stanoví, že činnosti Společenství zahrnují za podmínek a v harmonogramu stanoveném Smlouvou přínos k posílení ochrany spotřebitele.
Article 3(1)(t) EC provides that the activities of the Community are to include, as provided in the Treaty and in accordance with the timetable set out therein, a contribution to the strengthening of consumer protection.
„K podpoře zájmů spotřebitelů a k zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele přispívá Společenství k ochraně zdraví, bezpečnosti a hospodářských zájmů spotřebitelů, jakož i k podpoře jejich práva na informace, vzdělávání a práva sdružovat se k ochraně svých zájmů.“
‘In order to promote the interests of consumers and to ensure a high level of consumer protection, the Community shall contribute to protecting the health, safety and economic interests of consumers, as well as to promoting their right to information, education and to organise themselves in order to safeguard their interests.’
Směrnice 1999/44
Directive 1999/44
Článek 95 ES stanoví:
Article 95 EC provides:
Druhý bod odůvodnění směrnice 1999/44 zdůrazňuje, že „vnitřní trh zahrnuje oblast bez vnitřních hranic, v níž je zaručen volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu“; a že volný pohyb zboží rovněž znamená, „že spotřebitelům z jednoho členského státu musí být na základě existence jednotné minimální soustavy přiměřených [spravedlivých] pravidel umožněno volně nakupovat na území jiného členského státu“.
The second recital in the preamble to Directive 1999/44 states that ‘the internal market comprises an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is guaranteed; … it implies that consumers resident in one Member State should be free to purchase goods in the territory of another Member State on the basis of a uniform minimum set of fair rules governing the sale of consumer goods’.
Komise bude ve svých návrzích podle odstavce 1 týkajících se […] ochrany spotřebitele vycházet z vysoké úrovně ochrany a přihlédne přitom zejména k novému
The Commission, in its proposals envisaged in paragraph 1 concerning … consumer protection, will take as a base a high level of protection, taking account in particular
Podle čtvrtého bodu odůvodnění uvedené směrnice „spotřebiteli, který hodlá využít výhody vnitřního [rozsáhlého] trhu tím způsobem, že si obstará zboží v jiném členském státě než ve státě svého trvalého bydliště, připadá základní úloha při dokončení vnitřního trhu“.
The fourth recital in the preamble to the Directive states that ‘consumers who are keen to benefit from the large market by purchasing goods in Member States other than their State of residence play a fundamental role in the completion of the internal market; …’.
Pátý bod odůvodnění stanoví, že „vytvoření jednotné minimální soustavy pravidel spotřebitelského práva, která platí ve Společenství bez ohledu na místo prodeje zboží, posílí důvěru spotřebitelů a umožní jim lépe využít přednosti vnitřního trhu“.
According to the fifth recital, ‘the creation of a common set of minimum rules of consumer law, valid no matter where goods are purchased within the Community, will strengthen consumer confidence and enable consumers to make the most of the internal market’.
V případě rozporu se smlouvou má spotřebitel nárok buď na bezplatné uvedení spotřebního zboží do stavu odpovídajícího smlouvě prostřednictvím opravy, nebo náhradního dodání [výměny] zboží podle ustanovení odstavce 3 nebo na přiměřené snížení kupní ceny nebo na odstoupení od smlouvy podle ustanovení odstavců 5 a 6.
In the case of a lack of conformity, the consumer shall be entitled to have the goods brought into conformity free of charge by repair or replacement, in accordance with paragraph 3, or to have an appropriate reduction made in the price or the contract rescinded with regard to those goods, in accordance with paragraphs 5 and 6.
Spotřebitel může požadovat u prodávajícího nejprve bezplatnou opravu nebo bezplatné náhradní dodání [bezplatnou výměnu] spotřebního zboží za předpokladu, že takové plnění není nemožné nebo nepoměrné [nepřiměřené].
In the first place, the consumer may require the seller to repair the goods or he may require the seller to replace them, in either case free of charge, unless this is impossible or disproportionate.
Patnáctý bod odůvodnění umožňuje, aby „členské státy […] stanovi[ly], že náhrada, která má být vyplacena spotřebiteli, se může snížit s ohledem na dobu, po kterou spotřebitel zboží od doby dodání používal [na použití zboží spotřebitelem od doby jeho dodání]“; a uvádí, že „pravidla o způsobech odstoupení od smlouvy mohou být stanovena ve vnitrostátních předpisech“.
The 15th recital states that ‘Member States may provide that any reimbursement to the consumer may be reduced to take account of the use the consumer has had of the goods since they were delivered to him; … the detailed arrangements whereby rescission of the contract is effected may be laid down in national law’.
Zjednání nápravy se považuje za nepoměrné [nepřiměřené] v případě, že by pro prodávajícího znamenalo vznik nákladů, které by ve srovnání s ostatními možnostmi zjednání nápravy zohlednily [byly nepřiměřené s ohledem na]:
A remedy shall be deemed to be disproportionate if it imposes costs on the seller which, in comparison with the alternative remedy, are unreasonable, taking into account:
Podle dvacátého čtvrtého bodu odůvodnění „členské státy by měly [mít] v oblasti působnosti této směrnice [možnost] přijmout nebo ponechat v platnosti přísnější ustanovení k zajištění ještě vyšší úrovně ochrany spotřebitele“.
The 24th recital states that ‘Member States should be allowed to adopt or maintain in force more stringent provisions in the field covered by this Directive to ensure an even higher level of consumer protection’.
– hodnotu, kterou by spotřební zboží mělo bez rozporu se smlouvou,
— the value the goods would have if there were no lack of conformity,
Článek 3 směrnice 1999/44 upravuje práva spotřebitele:
Article 3 of the Directive, which governs the rights of consumers, provides as follows:
Prodávající odpovídá spotřebiteli za každý rozpor se smlouvou existující v okamžiku dodání spotřebního zboží.
The seller shall be liable to the consumer for any lack of conformity which exists at the time the goods were delivered.
– jestliže prodávající nezjednal nápravu bez značných obtíží pro spotřebitele.
— if the seller has not completed the remedy without significant inconvenience to the consumer.
Oprava nebo náhradní dodání [výměna] zboží se musí uskutečnit v přiměřené lhůtě a bez značných obtíží pro spotřebitele, přičemž je třeba vzít v úvahu druh spotřebního zboží a účel, pro který spotřebitel spotřební zboží vyžadoval.
Any repair or replacement shall be completed within a reasonable time and without any significant inconvenience to the consumer, taking account of the nature of the goods and the purpose for which the consumer required the goods.
Výraz ‚bezplatný‘ v odstavcích 2 a 3 zahrnuje [nutné] náklady vynaložené na uvedení spotřebního zboží do stavu souladu, zejména náklady spojené se zasláním a náklady na vynaloženou práci a materiál.
The terms “free of charge” in paragraphs 2 and 3 refer to the necessary costs incurred to bring the goods into conformity, particularly the cost of postage, labour and materials.
5 odst. 1 směrnice 1999/44 stanoví, že „prodávající odpovídá podle ustanovení článku 3 v případě, že se rozpor se smlouvou projeví ve lhůtě dvou let po dodání zboží“.
The first sentence of Article 5(1) of the Directive provides that ‘[t]he seller shall be held liable under Article 3 where the lack of conformity becomes apparent within two years as from delivery of the goods’.
Spotřebitel může požadovat přiměřené snížení kupní ceny nebo může odstoupit od smlouvy:
The consumer may require an appropriate reduction of the price or have the contract rescinded:
Článek 8 odst. 2 směrnice 1999/44 povoluje členským státům „[…] za účelem zajištění vyšší úrovně ochrany spotřebitele v oblasti působnosti této směrnice přijmout nebo ponechat v platnosti přísnější předpisy, které jsou v souladu se Smlouvou“.
Under Article 8(2) of the Directive, Member States may ‘adopt or maintain in force more stringent provisions, compatible with the Treaty in the field covered by this Directive, to ensure a higher level of consumer protection’.
B – Německé právo
B — German law
Směrnice 1999/44 byla provedena do německého práva v rámci reformy němec- jestliže prodávající nezjednal nápravu v přiměřené lhůtě nebo
Directive 1999/44 was transposed into German law as part of the reform of the BGB. 3
Ustanovení § 439 BGB, nazvané „Dodatečné splnění závazku“, stanoví:
Paragraph 439 (‘Subsequent performance’) of the BGB provides as follows: significant inconvenience to the purchaser.
Ustanovení § 346 BGB, který upravuje účinky odstoupení od smlouvy, zní následovně:
Paragraph 346 of the BGB, which governs the effects of termination of contracts, provides as follows:
3) Aniž je dotčeno ustanovení § 275 odst. 2 a 3, může prodávající odmítnout způsob dodatečného splnění závazku zvolený kupujícím, pouze kdyby v rámci tohoto způsobu splnění závazku musel vynaložit nepřiměřené náklady.
The seller shall pay the costs necessary for the purposes of subsequent performance, including in particular the cost of transport, carriage, labour and materials.
je vrácení nebo vydání vyloučeno z důvodu povahy toho, co bylo získáno,
(1) restitution or surrender is excluded by virtue of the nature of what has been obtained;
obdrženou věc spotřeboval, převedl, zatížil, zpracoval nebo přeměnil, jestliže v případě práva na odstoupení od smlouvy ze zákona nastalo opotřebení nebo zánik na straně oprávněné osoby, ačkoliv vynaložila stejnou péči, jakou běžně vynakládá ve vlastních záležitostech.
(3) if, in the case of a statutory right of termination, the deterioration or destruction has occurred in the hands of the person entitled, even though he has taken the care that he customarily exercises in relation to his own affairs.
Stanoví-li smlouva protiplnění, musí být toto protiplnění základem pro výpočet náhrady; má-li být náhrada zaplacena za výhodu vyplývající z poskytnuté půjčky, lze prokázat, že hodnota výhody byla nižší.
If the contract specifies a counter-perform-ance, such counter-performance shall be taken as a basis for calculation of the compensation for value; if compensation is to be paid for the benefit deriving from a loan, it shall be sufficient to show that the value of such benefit was lower.
Ustanovení § 347 BGB, který se vztahuje na užitky získané a výdaje vynaložené k okamžiku odstoupení od smlouvy, stanoví:
Paragraph 347 of the BGB, which concerns benefits and expenditure after termination, provides as follows:
„1) Jestliže dlužník v rozporu s pravidly řádného hospodaření nezískal užitky z věci, ačkoliv tak mohl učinit, je povinen zaplatit věřiteli náhradu.
If, contrary to the rules of proper management, the debtor has failed to obtain any benefits even though it would have been possible for him to do so, he must compensate the creditor for their value.
V případě práva na odstoupení od smlouvy ze zákona musí oprávněná osoba, co se týče užitků, vynaložit pouze takovou péči, jakou vynakládá ve vlastních záležitostech.
In the case of termination based on a statutory right, the person entitled must display with regard to the benefits only the standard of care which he customarily exercises in relation to his own affairs.
3 bodů v rozsahu, v němž věřitel odpovídá za opotřebení nebo zánik nebo v němž by škoda nastala stejně tak i u něj,
(2) in so far as the creditor is responsible for the deterioration or destruction, or in so far as the damage would also have occurred in his hands;
Ostatní výdaje musí být nahrazeny v rozsahu, v němž se jimi věřitel obohatil.“
Other expenditure must be reimbursed in so far as the creditor is enriched by it.’
Sdružení Bundesverband podalo na základě zmocnění, které mu v této souvislosti udělila kupující, žalobu proti Quelle obsahující dvě návrhová žádání: aby bylo Quelle uloženo vrátit částku 67,86 eur 4zvýšenou o úroky a aby jí bylo uloženo napříště nepožadovat zaplacení náhrady za užívání v případě výměny vadného zboží.
On the basis of authorisation from the purchaser specifically for that purpose, the Bundesverband brought proceedings against Quelle. It claimed that Quelle should be directed, first, to refund the amount of EUR 67.86, 4together with interest, and, secondly, to desist in future from invoicing consumers for the use of defective goods on delivery of replacement goods.
Ustanovení § 100 BGB upřesňuje, že pojmem „užitky“ se rozumí „plody a výnosy věci nebo práva, jakož i výhody vyplývající z užívání věci nebo výkonu práva“.
Paragraph 100 of the BGB provides that ‘benefits’ are ‘the fruits of a thing or of a right, including the benefits arising from use of the thing or exercise of the right’.
III – Skutkový rámec, původní řízení a předběžná otázka
III — Facts, main proceedings and the question referred
Landgericht Nürnberg-Fürth vyhověl žádosti o vrácení náhrady a ve zbývající části žalobu zamítl.
The Landgericht (Regional Court) Nüremberg-Fürth granted the claim for reimbursement of the amount paid and dismissed the remainder of the action.
Oberlandesgericht Nürnberg potvrdil rozsudek soudu prvního stupně a připustil opravný prostředek „Revision“. Ve svém odůvodnění Oberlandesgericht Nürnberg vysvětlil, že § 439 odst.
The Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Nüremberg upheld the judgment at first instance and granted leave to appeal on a point of law.
Poznamenal, že zákonodárce neodůvodněně uplatnil ustanovení o odstoupení od smlouvy na výměnu zboží, neboť v případě výměny kupující ve skutečnosti obdrží nový výrobek, zatímco
5The Oberlandesgericht pointed out that there was no justification for applying the provisions concerning termination of contract to cases in which goods are replaced, given that although the purchaser receives new
4 — Důvod, proč sdružení Bundesverband požadovalo vrácení nižší částky, než jakou kupující zaplatila, nevyplývá ani z předkládacího usnesení ani z rozsudků obou soudů nižšího stupně.
4 — Neither the order of the national court nor either of the judgments of the two courts below indicates why the Bundesverband sought a lower amount than that which the purchaser paid.
Ve zveřejněném znění rozsudku Landgericht Nürn-berg-Fürth je sice uvedeno, že kupující zaplatila částku 67,86 eur, avšak jak rozsudek Oberlandesgericht Nürnberg, tak předkládací usnesení uvádí, že kupující zaplatila (vyšší) částku 69,97 eur.
According to the published version of the judgment of the Nuremberg-Fürth Landgericht, the purchaser paid EUR 67.86, but according to the judgment of the Nuremberg Oberlandesgericht and the order of the national court the purchaser paid the (higher) amount of EUR 69.97.
Rozsudek Oberlandesgericht Nürnberg dokonce uvádí, že „odchýlení se od částky 69,97 eur není vysvětleno“. Viz rozsudek Oberlandesgericht Nürnberg ze dne 23. srpna 2005, 3 U 991/05, Neue Juristische Wochens­chrift, č. 41/2005, s. 3000.
Indeed, in its judgment the Nuremberg Oberlandesgericht even held that ‘[t]he difference from the actual EUR 69.97 is not explained’.
V srpnu 2002 dodal podnik Quelle v rámci zásilkového prodeje kupující sporákovou kombinaci v ceně 524,90 eur k soukromému užívání.
In August 2002, in the context of a mailorder sale, Quelle supplied a stove-set to the purchaser for her private use at a price of EUR 524.90.
V lednu 2004 kupující zjistila, že se na vnitřní straně stěny trouby patřící do sporákové kombinace odloupla smaltová vrstva.
In January 2004, the purchaser noticed that the enamel layer had come away from the interior of the oven which was part of the ‘stove-set’.
Vzhledem k tomu, že oprava spotřebiče nebyla možná, kupující ještě v témže měsíci, tedy v záruční době, požádala o výměnu zboží.
Since it was not possible to repair the appliance, the purchaser requested — in the same month, hence within the guarantee period — a replacement.
Poté, co prodávajícímu, tedy podniku Quelle, vrátila celou vadnou sporákovou kombinaci, uvedený podnik jí dodal nový výrobek a v této souvislosti požadoval zaplacení náhrady za užívání nejprve ve výši 119,97 eur, ale nakonec ve výši 69,97 eur, kterou kupující zaplatila.
She returned the defective appliance to the seller (Quelle), who supplied her with a new stove-set and claimed payment by way of compensation for use, initially in the amount of EUR 119.97, but ultimately of EUR 69.97. The purchaser paid the latter sum.
QUELLE prodávající si ponechává celou zaplacenou částku, včetně případných užitků, které získal z tohoto zaplacení 6.
6 By contrast, where a contract is terminated the purchaser and the seller must each return what they have received. 7