natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Článek 11 odst. 1 vyžaduje, aby členské státy přidělily kvóty A a B všem podnikům vyrábějícím cukr, isoglukózu nebo inulinový sirup 8na jejich území v hospodářském roce 2000/01.
7Article 11(1) requires the Member States to allocate an A and a B quota to each undertaking producing sugar, isoglucose or inulin syrup 8in its territory during the 2000/01 marketing year.
Pro kvóty A a B jsou stanoveny dávky z výroby s různými
The A and B quotas are subject to the production levy at
6 — Pojmy „ztráta“ a „ztráty“ (jakož i „výnosy“) uvedené v odůvodnění se týkají financování organizace trhu Společenstvím, a nikoli rozvahy výrobců, vývozců apod.
6 — The ‘loss’ and ‘losses’ (and indeed ‘revenue’) referred to in the recitals relate to Community funding of the market organisation, and not to the balance sheet of producers, exporters etc.
7 — Tyto regiony nemusí nutně odpovídat hranicím členských států.
7 — These are not necessarily coterminous with the Member States.
Zvláštní kvóty jsou tak přiděleny jednak pro metropolitní území Francie, a jednak pro zámořské departementy, a podobně pro pevninské území Portugalska a autonomní region Azory.
Thus, there are separate quotas for metropolitan France on the one hand and the French overseas departments on the other hand; similarly for mainland Portugal and the autonomous region of the Azores.
Belgie a Lucembursko mají společné kvóty (jmenovitě přidělené Hospodářské unii Belgie a Lucemburska).
Belgium and Luxembourg share quotas (nominally attributed to the Belgium/Luxembourg Economic Union).
8 — V původní anglické verzi základního nařízení byl nesprávně uveden pojem „insulin“ [„inzulinový“], namísto „inulin“ [„inulinový“].
8 — The original version of the basic regulation incorrectly referred to ‘insulin’ rather than ‘inulin’ syrup.
Tato chyba byla odstraněna opravou zveřejněnou v Úř. věst. 2001 L 233, s. 58.
This was corrected by a corrigendum published in OJ 2001 L 233, p. 58.
Podrobnější definice jsou uvedeny v čl. 1 odst.
Isoglucose and inulin syrup are liquid substitutes for sugar: see recital 1 in the preamble to the basic regulation.
2 písm. c) a d) základního nařízení.
More detailed definitions may be found in Article 1(2)(c) and (d) of the basic regulation.
Uvedená právní úprava tedy ukládá výrobcům povinnost hradit náklady Spole-
The guarantees linked to the quotas should therefore be adjusted each marketing year so that the Community can meet its commitments.’
Základní nařízení stanoví intervenční cenu 12a v zásadě vyžaduje, aby intervenční sazbami 9.
The basic regulation sets an intervention price 12and essentially requires the inter- a different rate.
Vzhledem k tomu, že věci projednávané před Soudním dvorem se týkají pouze cukru, budu se dále zabývat dotčenými právními předpisy pouze v rozsahu, ve kterém se týkající tohoto produktu.
9Since the cases before the Court concern sugar only, I shall henceforth consider the legislation only in so far as it concerns that product.
agentury zřizované jednotlivými členskými státy s produkcí cukru vykoupily za intervenční cenu veškerý nabízený cukr vyrobený v rámci určité kvóty z cukrové řepy a cukrové třtiny sklizené ve Společenství 13.
vention agency designated by each sugarproducing Member State to buy in, at the intervention price, any sugar offered to it which has been produced under quota from Community beet and cane. 13
Pro cukr pocházející z členských států, jakož i pro cukr pocházející ze třetích zemí, který je v členských státech ve volném oběhu, jenž se používá k výrobě některých výrobků chemického průmyslu, se navíc poskytují produkční náhrady.
In addition, production refunds are granted on sugar originating in Member States or coming from third countries and in free circulation in Member States which is used to manufacture certain products of the chemical industry.
Výše náhrady se stanoví „zejména na základě nákladů souvisejících s použitím dovezeného cukru, které by v případě zásobování světového trhu musel hradit chemický průmysl“ 14.
The amount of the refund is to be fixed ‘taking account in particular of the costs arising from the use of imported sugar which the chemical industry would have to bear in the event of supply on the world market’. 14
9 — Kvóty A a B byly původně zavedeny nařízením Rady (EHS) č.
12 — Article 2.13 — Article 7(1).14 — Article 7(3).
1785/81 ze dne 30. června 1981 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 177, s. 4).
9 — The A and B quotas were originally introduced by Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organisation of the markets in the sugar sector (OJ 1981 L 177, p. 4).
Kvóta A představuje spotřebu ve Společenství, kde je odbyt zaručen prostřednictvím intervenční ceny (viz bod 12 tohoto stanoviska).
The A quota represents consumption within the Community where its disposal is guaranteed by an intervention price (see point 12 below).
Kvóta B představuje množství vyrobené nad rámec kvóty A, aniž by byla překročena maximální kvóta (kvóta A vynásobená určitým koeficientem); s tímto množstvím lze volně obchodovat ve Společenství, avšak bez záruky vyplývající z intervenční ceny, nebo je lze vyvézt s vývozní podporou ve formě vývozních náhrad.
The B quota is the quantity produced in excess of the A quota without exceeding the maximum quota (A quota multiplied by a coefficient); it may be freely marketed in the Community but without an intervention price guarantee, or exported with export aid in the form of export refunds.
14 odst. 1, které nemají význam v projednávané věci.
10 — Subject to exceptions set out in Articles 13(2) and 14(1), which are not relevant to the present case.
12 — Článek 2.13 — Článek 7 odst.
15 — Article 27(1).
11 — Článek 13 odst. 1.
11 — Article 13(1).
ZUCKERFABRIK JÜLICH A DALŠÍ
ZUCKERFABRIK JÜLICH AND OTHERS mandatory nor automatic.
– náhradou 15. Vývozní náhrady tedy nejsou obligatorní ani automatické.
They are granted on application and on presentation of the relevant export licence. 16
Zaprvé, před koncem daného hospodářského roku se zjistí předpokládaná celková ztráta nebo předpokládaný celkový výnos za tento hospodářský rok tak, že se „exportovatelný přebytek“ (rozdíl mezi předpokládaným vyrobeným množstvím cukru A a B a předpokládaným množstvím cukru prodaným ke spotřebě v rámci Společenství) vynásobí předpokládanou „průměrnou ztrátou nebo výnosem“ z tuny (rozdíl mezi celkovou výší náhrad a celkovou výší dávek 18odpovídajících celkové hmotnosti produktů vyvážených na základě daných závazků) (čl. 15 odst. 1) 19.
— First, the overall loss or revenue for the marketing year concerned is estimated before the end of that marketing year by multiplying the ‘exportable surplus’ (forecast production of A and B sugar minus forecast sugar quantities disposed of for consumption within the Community) by the estimated ‘average loss or revenue’ per tonne (the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies 18divided by the total tonnage of export obligations to be fulfilled in that marketing year) (Article 15(1)). 19
16 — Článek 27 odst. 7.
16 — Article 27(7).
17 — Relevantní části článku 15 jsou uvedeny v příloze k tomuto stanovisku.
17 — The text of Article 15 is, so far as relevant, set out in the Annex to this Opinion.
18 — Viz poznámka pod čarou 15.
18 — See footnote 15.
19 — Právní úprava používá pojem „předpokládaná celková ztráta nebo předpokládaný celkový výnos“.
19 — The legislation refers to ‘overall loss or revenue’.
Ovšem, jelikož jsou ceny na světových trzích obvykle nižší než intervenční ceny ve Společenství, jedná se obvykle o ztrátu, a nikoli o výnos.
Since, however, world prices are normally less than the Community intervention price, this figure is normally a loss rather than revenue.
Z tohoto důvodu a za účelem co možná největšího zjednodušení rozboru budu při popisu dotčeného výpočtu uvádět pouze ztráty.
On that basis and in order to simplify the analysis as much as possible, I shall refer only to losses when describing the calculation.
Oba tyto pojmy jsou podrobněji rozebrány v nařízení provádějícím základní nařízení, kterým se nyní budu zabývat.
Both those concepts are dealt with in further detail in the regulation implementing the basic regulation, to which I now turn.
Prováděcí nařízení
The implementing regulation
Článek 15 odst. 8 základního nařízení stanovil, že podrobná prováděcí pravidla k článku 15 se stanoví prováděcími předpisy, které se musí týkat zejména výše dávek, které mají být vybírány.
Article 15(8) of the basic regulation provided for the detailed rules for applying Article 15 to be adopted by implementing legislation, to cover in particular the amounts of the levies to be collected.
Na základě (mimo jiné) uvedeného ustanovení Komise přijala nařízení (ES) č. 314/2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru 21 (dále jen „prováděcí nařízení“).
On the basis of (inter alia) that provision, the Commission adopted Regulation No 314/2002 laying down detailed rules for the application of the quota system in the sugar sector 21(‘the implementing regulation’).
20 — Cukr používaný v chemickém průmyslu: viz bod 13 tohoto stanoviska.
20 — Sugar used in the chemical industry: see point 13 above.
běžného hospodářského roku“ v zásadě jako všechna množství cukru, který má být vyvezen v nezměněném stavu s vývozními náhradami nebo dávkami stanovenými prostřednictvím nabídkových řízení vyhlášených pro uvedený hospodářský rok nebo na základě vývozních licencí vydaných během uvedeného hospodářského roku, a veškerý předpokládaný vývoz cukru ve formě zpracovaných produktů s vývozními náhradami nebo dávkami stanovenými pro tento účel během uvedeného hospodářského roku, přičemž se dotyčná množství rozloží rovnoměrně na celý hospodářský rok 23.
during the current marketing year’ as, essentially, all sugar to be exported in the natural state with export refunds or levies fixed by tenders opened in respect of that marketing year or on the basis of export licences issued during that marketing year and all foreseeable exports of sugar in the form of processed products with export refunds or levies fixed for that purpose during that marketing year, such quantities being spread evenly over the marketing year.
Článek 6 odst. 4 prováděcího nařízení v aktuálním znění stanoví, že předpokládaná množství prodaná ke spotřebě v rámci Společenství se určí jako rozdíl (i) celkových množství cukru uskladněných na začátku hospodářského roku, vyrobených v rámci kvót A a B, dovezených v nezměněném stavu a obsažených v dovezených zpracovaných produktech, a (ii) celkových množství cukru vyvezených v nezměněném stavu, obsažených ve vyvezených zpracovaných produktech, uskladněných na konci hospodářského roku a (v zásadě) použitých v chemickém průmyslu 22.
Article 6(4) of the implementing regulation as amended provides that the forecast quantities disposed of for consumption in the Community are (i) total quantities of sugar stored at the beginning of the marketing year, sugar produced under quotas A and B, sugar imported in the natural state and sugar contained in imported processed products, minus (ii) total quantities of sugar exported in the natural state, sugar contained in exported processed products, sugar stored at the end of the marketing year and (essentially) sugar used in the chemical industry.
Z uvedeného ustanovení patrně vyplývá, že množství vyjmenovaná v bodu (ii) zahrnují veškerý cukr obsažený ve vyvezených zpracovaných produktech bez ohledu na to, zda pro tento cukr byly vyplaceny vývozní náhrady, či nikoli.
22That wording appears to require the quantities in (ii) to include all sugar contained in exported processed products, whether or not export refunds were paid on the sugar.
Článek 6 odst. 5 prováděcího nařízení vymezuje „závazky týkající se vývozu v rámci
Article 6(5) of the implementing regulation defines ‘export obligations to be fulfilled
Tím se dále zvyšuje „exportovatelný přebytek“, a v konečném důsledku i výše dávky z výroby.
This in turn increases the ‘exportable surplus’ and, ultimately, the amount of the production levy.
22 — Pokud jde o cukr použitý v chemickém průmyslu, viz bod 13 tohoto stanoviska.
22 — With regard to sugar used in the chemical industry, see point 13 above.
6 odst. 4 je uvedeno v příloze k tomuto stanovisku.
The full text of Article 6(4) as amended is in the Annex to this Opinion.
6 odst. 5 je uvedeno v příloze k tomuto stanovisku.
23 — The full text of Article 6(5) is in the Annex to this Opinion.
Věci projednávané před předkládajícími soudy se týkají žalob podaných výrobci cukru proti způsobu stanovení dávek z výroby pro hospodářské roky 2001/02, 2002/03 a 2003/04.
The cases before the referring courts are challenges by sugar producers to the setting of production levies for, variously, the 2001/02, 2002/03 and 2003/04 marketing years.
nežádají o vývozní náhrady pro cukr, který je obsažen ve vyvezených zpracovaných produktech.
It is common ground in the present cases that in many instances 24 sugar producers do not claim export refunds in respect of sugar incorporated in exported processed products.
To je patrně způsobeno dvěma hlavními důvody.
That is apparently for two principal reasons.
Zaprvé, množství dotčená v jakémkoli konkrétním případě jsou často taková, že výrobci nestojí za to vyplnit a předložit potřebné dokumenty.
First, the quantities involved on any particular occasion will often mean that it is not worth the producer’s while to complete and submit the necessary paperwork.
Zadruhé, i pokud by dotčená množství mohla v zásadě vést ke vzniku nároku na smysluplnou vývozní náhradu, výrobce může i nadále mít za to, že doložení přesného množství cukru použitého v produktu, na němž závisí výše vývozní náhrady, je nepřiměřené složité.
Second, even where the quantities may in principle give rise to entitlement to a worthwhile export refund, the producer may still find that providing proof of the precise amount of sugar used in the product, on which the amount of the export refund depends, is disproportionately difficult.
24 — Žalobkyně ve věci C-5/06 uvádí na základě zveřejněných údajů, aniž by bylo toto tvrzení zpochybněno, že jejich podíl činí asi 60 %.
24 — The applicant in Case C-5/06 states, without being contradicted and on the basis of published figures, that the proportion is about 60%.
Ve věci C-5/06, Jülich, dotčený výrobce v zásadě uplatňuje, že Komise při určení množství cukru prodaného ke spotřebě v rámci Společenství použitého při výpočtu exportovatelného přebytku neměla vzít v úvahu cukr vyvezený ze Společenství ve formě zpracovaných produktů, pro něž nebyly vyplaceny vývozní náhrady, neboť z těchto vývozů nevznikla rozpočtu Společenství žádná ztráta.
In Case C-5/06 Jülich, the producer complains essentially that the Commission, in determining the quantities of sugar disposed of for consumption within the Community used when calculating the exportable surplus, should not have included, sugar exported from the Community in the form of processed goods in respect of which no export refunds were paid, since no loss resulted to the Community budget from those exports.
Podpůrně, při určení průměrné ztráty na tunu cukru měla Komise rovněž vzít v úvahu množství, pro která nebyly vyplaceny náhrady.
Alternatively, in determining the average loss per tonne of sugar, the Commission should also have included the quantity in respect of which no refunds were paid.
Důsledkem tohoto postupu bylo, že výše dávek překročila skutečné náklady na pokrytí ztrát spojených s vývozem.
There was no objective justification for taking into account different quantities when determining the exportable surplus
ZUCKERFABRIK JÜLICH A DALŠÍ
ZUCKERFABRIK JÜLICH AND OTHERS the Court of Justice in its caselaw to date.
Na základě takto vypočtených dávek z výroby byla Jülich předložena k úhradě částka 7,3 milionu eur za hospodářský rok 2003/04.
On the basis of the production levies so calculated, Jülich was charged EUR 7.3 million for the marketing year 2003/04.
Jülich má za to, že tato částka měla správně činit 3,7 milionu eur.
It considers that the correct figure is EUR 3.7 million.
Podala proto proti uvedenému výměru žalobu k Finanzgericht Düsseldorf (finanční soud, Düsseldorf).
It accordingly challenged the assessment before the Finanzgericht (Finance Court), Düsseldorf.
Způsob vypočtu dávek z výroby uplatňovaný Komisí by navíc mohl být v rozporu se zásadou proporcionality.
Moreover, the calculation of the production levies to be set, as performed by the Commission, could also breach the principle of proportionality.
Uvedená zásada vyžaduje, aby opatření přijatá prostřednictvím právních předpisů Společenství byla vhodná k zajištění splnění cíle, který sledují, a nešla nad rámec toho, co je nezbytné pro jejich dosažení.
That principle requires that measures implemented through Community provisions be appropriate for attaining the objective pursued and must not go beyond what is necessary to achieve it.
Pokud je cílem ukládání dávek z výroby pouze dosáhnout toho, aby producenti nesli náklady na odbyt přebytků produkce ve Společenství, stanovení dávek bez přihlédnutí ke skutečnosti, že vývozní náhrady byly vyplaceny pouze pro část vyvezeného cukru, by šlo nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
If the aim of charging production levies is simply to require producers to meet the costs of disposing of the surplus Community production, then to set levies without taking into account the fact that export refunds were paid only for a portion of the sugar exported would go beyond what is necessary to achieve this aim.
Předkládající soud konstatuje, že z preambule základního nařízení vyplývá, že účelem dávek z výroby je přenesení nákladů vzniklých při prodeji té části produkce Společenství, která je přebytkem vnitřní spotřeby Společenství, na producenty.
That court has doubts as to whether the determination made by the Commission concerning the rates of levy set under Regulation No 1775/2004 is compatible with Article 15 of the basic regulation, to the extent that the quantities of sugar which were exported in the form of processed products and in respect of which no export refunds were paid were included in the calculation of the exportable surplus.
Pokud článek 15 základního nařízení vyžaduje, aby při výpočtu exportovatelného přebytku byla vzata v úvahu pouze ta množství vyvezeného cukru, pro která
The referring court notes that, as is apparent from the preamble to the basic regulation, the purpose of charging production levies is to place on the producers the burden of costs incurred from disposing of that part of Community production which is surplus to the Community’s internal consumption.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – SPOJENÉ VĚCI C-5/06 a C-23/06 až C-36/06 byly skutečně vyplaceny vývozní náhrady, čl. 6 odst.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 and inulin syrup in respect of which export refunds have actually been paid?
vyvezeného cukru, isoglukózy a inulinového sirupu, pro která byly skutečně vyplaceny vývozní náhrady?
account, Article 6(4) of the implementing regulation and Regulation No 1775/2004 27 would be invalid.
6 odst. 4 [prováděcího nařízení v aktuálním znění] neplatný?
(2) If Question 1 is to be answered in the affirmative: is Article 6(4) of [the implementing regulation as amended] invalid?
Pokud však článek 15 základního nařízení vyžaduje, aby při výpočtu exportovatelného přebytku byla vzata v úvahu všechna množství vyvezeného cukru – bez ohledu na to, že pro část těchto množství nebyly vyplaceny vývozní náhrady – vzniká otázka, zda tomu tak musí být i v případě výpočtu průměrné ztráty na tunu cukru.
If, however, Article 15 of the basic regulation requires that, when calculating the exportable surplus, all the export quantities of sugar are to be taken into account — regardless of the fact that no export refunds have been paid in respect of a portion of those quantities — the question would arise whether that must also be the case when calculating the average loss per tonne of sugar.
Pokud by Soudní dvůr došel k závěru, že výpočet průměrné ztráty na tunu použitý Komisí není slučitelný s článkem 15 základního nařízení, nařízení č. 1775/2004 28by bylo neplatné z tohoto důvodu.
If the Court of Justice were to take the view that the Commission’s calculation of the average loss per tonne is not consistent with Article 15 of the basic regulation, Regulation No 1775/2004 28would be invalid on that ground.
Finanzgericht Düsseldorf proto položil Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
The Finanzgericht Düsseldorf has accordingly referred the following questions for a preliminary ruling:
„1) Má být článek 15 [základního nařízení] vykládán v tom smyslu, že při určení exportovatelného přebytku mají být vzata v úvahu pouze taková množství
‘(1) Is Article 15 of [the basic regulation] to be interpreted as meaning that, when determining the exportable surplus, account should be taken only of those export quantities of sugar, isoglucose
4) V případě kladné odpovědi na první, druhou nebo třetí otázku: je nařízení Komise (ES) č. 1775/2004 ze dne 14. října 2004, kterým se pro hospodářský rok 2003/04 stanoví dávky z výroby v odvětví cukru, neplatné?“
(4) If Questions 1, 2 or 3 are to be answered in the affirmative: is Commission Regulation (EC) No 1775/2004 of 14 October 2004 setting the production levies in the sugar sector for the 2003/04 marketing year invalid?’
Spojené věci C-23/06 až C-36/06, Saint-Louis Sucre a další použitý Komisí, producenti uplatňují, že s ohledem na cíl samofinancování měla Komise zahrnout do „dotčených závazků týkajících se vývozu“ cukr, který byl vyvezen ve formě zpracovaných produktů, pro které nebyly vyplaceny vývozní náhrady.
Joined Cases C-23/06 to C-36/06 Saint-Louis Sucre and Others that the objective of self-financing would require the Commission to include in ‘export commitments in question’ sugar which is exported in the form of processed products on which export refunds have not been paid.
Tribunal de Grande Instance de Nanterre (regionální soud, Nanterre) konstatoval, že je namístě předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, neboť je dotčena platnost právních předpisů Společenství.
The Tribunal de Grande Instance de Nanterre (Regional Court, Nanterre) states that it is bound to make a reference to the Court for a preliminary ruling since the validity of Community legislation is at issue.
Uvedl rovněž, že oba účastníci řízení souhlasí s předložením této žádosti, neboť sporná otázka byla rovněž vznesena v jiných členských státech, z nichž některé, včetně Francie, oznámily svůj nesouhlas se způsobem výpočtu použitým řídícím výborem k určení celkové ztráty, která má být financována prostřednictvím dávky z výroby.
It notes also that the parties are in agreement on the need for that referral as the disputed question has also been raised in other Member States several of which, including France, have made known their disagreement with the method of calculation used by the management committee to evaluate the total loss to be financed by the production levy.
Položil proto Soudnímu dvoru následující otázky:
It has accordingly referred the following questions:
Ve spojených věcech C-23/06 až C-36/06, Saint-Louis Sucre a další (dále jen „Saint-Louis Sucre“), mají producenti za to, že zaplatili příliš vysokou dávku z výroby za hospodářské roky 2001/02, 2002/03 a 2003/04.
In Joined Cases C-23/06 to C-36/06 Saint-Louis Sucre and Others (‘Saint-Louis Sucre’), the producers believed that they had paid too much production levy in respect of the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04.
Tito producenti podali žádost o částečnou náhradu z důvodu, že od roku 2002 vedla dotčená dávka k vyšším výnosům, než vyplývá ze správného použití relevantních právních předpisů, které stanoví jednoduchý systém samofinancování producenty.
They made a request for partial reimbursement on the ground that, since 2002, the levy has generated more revenue than is envisaged by the correct application of the relevant legislation, which provides for a simple system of self-financing by producers.