natgillin/translations-raw huggingface dataset:
RESPEKTOVÁNÍ HODNOT UVNITŘ UNIE této listiny, že považují sdílení základních hodnot Unie za důležitější než všechny ostatní stránky evropského projektu.
RESPECT FOR VALUES INSIDE THE EUROPEAN UNION the ceremony in Lisbon, the three Presidents recognised the symbolic value of demonstrating that the EU’s fundamental values predominated over all other considerations in the building of Europe.
Podle Hanse-Gerta Pötteringa jsou tyto hodnoty„jádrem evropské identity“; [...]„Jsme především společenstvím hodnot, dennodenně podporujeme solidaritu, svobodu a rovnost práv,“ pokračoval.
Hans-Gert Pöttering said these values ‘form the basis of our European identity ... First and foremost, however, we are a community of values, we put solidarity, freedom and equal rights into practice every day’.
Dlouhodobý boj členských států podepsat pozměněnou Smlouvu o Evropské unii.
The date was no coincidence because the following day the representatives of the 27 Member States were due to sign the amended Treaty on European Union in Lisbon.
Ta již v článku 1a prohlašuje, že základem Unie je uznání základních hodnot.
Starting with Article 1a, it proclaims recognition of fundamental values as the foundation of the Union.
Na rozdíl od ústavní smlouvy, která zůstala ve stádiu projektu, protože ji odmítli francouzští a nizozemští voliči, nezahrnuje Lisabonská smlouva Listinu, ale„přiznává“ jí v článku 6„stejnou právní hodnotu jako mají smlouvy“.
Unlike the Constitutional Treaty, which remained at the draft stage after rejection by French and Dutch voters, the Treaty of Lisbon does not incorporate the Charter but it recognises in Article 6 that it has ‘the same legal value as the Treaties’.
Předseda Evropského parlamentu Hans-Gert Pöttering, portugalský předseda vlády José Socrates, jehož země v té době předsedala Unii, a předseda Komise José Manuel Durão Barroso, se shromáždili v jednacím sále Evropského parlamentu, aby zde slavnostně vyhlásili Listinu základních práv Evropské unie.
The President of the European Parliament, Hans-Gert Pöttering, the Prime Minister of Portugal, José Sócrates, whose country then held the Presidency of the European Union, and the President of the Commission, José Manuel Durão Barroso, were in the Chamber of the European Parliament for the ocial proclamation of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Parlament odedávna na této prioritě, jíž je obrana lidských práv, pracuje.
By underlining the Charter’s importance, 24 hours before
Mlčení zakládajících smluv
Community in 1954 and ran into opposition from France.
Politickou unii a lidská práva nebylo možné oddělit.
defence of human rights to be given primacy.
Tato smlouva nebyla nikdy ratikována; ztroskotala společně s plánem na vytvoření Evropského obranného společenství (EDC) v roce 1954, se kterým byla spojena a jež narazil na odpor ze strany Francie.
Its eorts go back to the beginnings of European construction.
Smlouva zakládající Evropské společenství pro atomovou energii (Euratom) a Smlouva zakládající Evropské hospodářské společenství (EHS) a zaměřená na vytvoření společného evropského trhu, které byly podepsány dne 25. března 1957 v Římě, neobsahovaly žádný článek týkající se základních práv.
The Treaties signed in Rome on 25 March 1957, establishing the European Atomic Energy Community (Euratom) and the European Economic Community (EEC) and founding a European Common Market, contained no article relating to fundamental rights. Their authors saw the Treaties as having a sectoral and primarily economic vocation, which did not justify the inclusion of an essentially political provision.
Podle jejich autorů nebylo s ohledem na odvětvový charakter a hlavně ekonomické určení těchto smluv možné, aby do nich bylo začleněno ustanovení, které bylo považováno za zásadně politické.
The Charter of Fundamental Rights is signed by Hans-Gert Pöttering, President of the European Parliament, José Manuel Barroso, President of the Commission, and José Sócrates, President-in-Oce of the Council of the European Union, at a ceremony in Strasbourg.
Postupný pokrok představitelé států a vlád devítky, kteří se sešli v Kodani.
Freedoms’, which was signed in Rome on 4 November 1950.
Bude však nutné počkat dvacet let, než se objeví první významný postup kupředu.
A year later the Heads of State and Government of the nine Member States, associated themselves with this declaration when they met in Copenhagen on 7 and 8 April 1978.
Toto mlčení zakládajících smluv nemohlo vzdorovat konfrontaci s realitou.
The silence of the founding treaties was soon challenged by realities.
Činnost Společenství, i když byla omezena na ekonomická odvětví, vyvolala vbrzku otázky týkající se základních práv. Například vlastnické právo nebo nediskriminace v rámci společné zemědělské politiky nebo procedurální práva, pokud šlo o zavedení politiky hospodářské soutěže.
Community activity, even when conned to the economic sphere, rapidly raised questions relating to fundamental rights, for example property rights and nondiscrimination in the common agricultural policy and procedural rights in competition policy.
Ani ve vztazích s třetími zeměmi, byť omezených jen na hospodářské a obchodní aspekty, nemohlo Společenství všeobecné hodnoty zcela opomíjet.
In relations with nonmember countries, even when these were purely economic and commercial, the Community could not totally ignore all references to universal values.
O rok později, ve dnech 7.–8. dubna 1978, se k této deklaraci připojili vedoucí
Nevertheless it was another 20 years before the first signicant step forward.
Společenství se zavazuje„ve vnějších vztazích prosazovat zejména zásady demokracie
Its preamble stated that the signatories were ‘determined to work together to promote democracy on the basis of the fundamental rights recognised in the constitutions and laws of the Member States, in the Convention for
a dodržování práva a lidských práv“.
declaration thus remained a European Parliament resolution with only moral value.
Jednotný akt se stal první smlouvou Společenství, která se o těchto pojmech zmiňuje.
the fact that it had not been associated with the preparatory work and regretted that the Charter was not binding, something that it had called for on several occasions.
Během mezivládní konference1, která byla zahájena v Římě v prosinci 2000 a která později vyústila v přijetí Maastrichtské
adopted under the impetus of the Italian MEP Altiero Spinelli but which was not accepted by the Council. This declaration was a catalogue of fundamental rights to be respected by the Community institutions.
Dvanáctka s výjimkou Velké Británie přijala současně v prosinci téhož roku během zasedání Evropské rady ve Štrasburku Chartu Společenství základních sociálních práv pracovníků, která byla inspirována Evropskou sociální chartou a v některých ustanoveních Mezinárodní organizací práce (MOP).
During the Intergovernmental Conference1 that opened in the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and the European Social Charter, notably freedom, equality and social justice’.
smlouvy, Parlament vyvinul veškeré úsilí k tomu, aby vlády přiměl k udělení závazné právní hodnoty Deklaraci základních práv a svobod. Marně.
The Community undertook ‘in particular to display the principles of democracy and compliance with the law and with human rights’ in external relations.
Tato deklarace zůstane usnesením Parlamentu a její hodnota je pouze morální.
The Single European Act was the first Community treaty to refer to these concepts.
Dne 22. listopadu 1989 vyjádřil Parlament politování nad tím, že se práce nezúčastnil, a upozornil na to, že Charta nemá závazný charakter, což opakovaně žádal.
Rome in December 1990 and which resulted in the Treaty of Maastricht, Parliament did everything possible to get the governments to make the Declaration of Fundamental Rights and Freedoms binding. It was unsuccessful and the
Pokroku bylo dosaženo s přijetím Amsterodamské smlouvy dne 1. května 1999.
Further progress was made in the Treaty of Amsterdam, which came into force on 1 May 1999.
Tato smlouva uvádí ve svém článku 6 obecnou zásadu
Article 6 includes the general principle of respect for human rights and fundamental freedoms.
Dne 12. dubna 1989 vyhlásil Evropský parlament Deklaraci základních lidských práv a svobod, jak se zavázal v návrhu Smlouvy o Evropské unii, který Parlament přijal na podnět italského poslance Altiera Spinelliho, ale který nebyl přijat Radou.
On 12 April 1989 the European Parliament proclaimed the Declaration of Fundamental Rights and Freedoms, in line with its undertaking in the draft Treaty of European Union which it had
Tato Deklarace zahrnuje skutečný katalog základních práv, o nichž se předpokládá, že jejich dodržování se prosadí v orgánech Společenství.
In December of the same year, during the European Council meeting in Strasbourg, 11 Member States (without the United Kingdom), adopted the Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Mezivládní konference seskupuje zástupce vlád pověřené reformou smluv.
The Intergovernmental Conference consisted of government representatives who negotiated reform of the treaties.
P pověřenou vypracováním Listiny základních práv Evropské unie.
Parliament’s role in drawing up the Charter of Fundamental Rights
dodržování lidských práv a základních svobod.
MEPs played an important role at the Convention to draw up the Charter.
Stanoví sankce pro případ„vážného a trvalého porušování“ těchto zásad některým členským státem a zejména vyhlašuje, že dodržování těchto zásad je pro kandidátské země podmínkou pro přistoupení k Unii.
For the first time in the process of reforming the treaties, MEPs, national MPs, the Commission and personal representatives of the Heads of State worked together to move the EU forward.
Parlament se aktivně účastní vypracování Listiny základních práv
It was also the first time that the European Parliament was fully associated with a process that might lead to a decision with ‘constitutional’ implications.
Členové Parlamentu zaujali v Konventu, pověřeném sepsáním Listiny, významné místo.
This fullled one of Parliament’s earliest aspirations as it saw the adoption of such a Charter as one of its constitutional priorities.
Zahájení Konventu o základních právech za účasti delegace Evropského parlamentu
The European Parliament delegation at the Convention for drafting the Charter of Fundamental Rights, which held its first meeting on 17 December 1999.
Evropská rada, která se sešla v červnu 1999 v Kolíně, věci urychlila, když se na žádost Parlamentu a na popud německého předsednictví rozhodla sestavit pracovní skupinu
It was unanimously agreed that Parliament’s delegation, chaired by Íñigo Méndez de Vigo, played a decisive role
Jde o první případ, kdy se do procesu, jenž by mohl vést k rozhodnutí „ústavního“ dosahu, zapojil i Evropský parlament.
in the Convention’s work. Parliamentary views had a decisive inuence on fundamental points such as protection of social entitlements, gender equality, bioethics, and marriage and family law.
Předsedové tří orgánů podepisují v Nice Listinu základních práv.
Rights are set out in six chapters: Dignity, Freedoms, Equality, Solidarity, Citizens’ Rights and Justice.
[...] bude Listina zákonem Shromáždění. [...] Bude referencí (záchytným bodem) ve všech aktech Evropského parlamentu, které budou mít přímý nebo nepřímý vztah k občanům celé Unie,“ prohlásila 7. prosince 2000 v Nice při ociálním vyhlášení Listiny základních práv Evropské unie Evropským parlamentem, Komisí a Radou Evropské unie předsedkyně Parlamentu Nicole Fontaine.
Parliament, Nicole Fontaine, on 7 December 2000 in Nice, during the ocial proclamation of the Charter of Fundamental Rights of the European Union by the European Parliament, the Commission and the Council of the European Union.
Tato práva jsou rozřazena do šesti velkých skupin: lidská důstojnost, svobody, rovnost před zákonem, solidarita, občanská práva a soudnictví.
The Presidents of the three institutions sign the Charter of Fundamental Rights in Nice.
Jeho delegace vedená Inigem Mendezem de Vigo sehrála v práci Konventu jednoznačně rozhodující úlohu.
‘I trust that all the citizens of the Union will understand that from now on ... the Charter will be the law guiding the actions of the Assembly. ...
V základních bodech, jako je ochrana sociálních práv, rovnost mezi muži a ženami, bioetika, právo uzavřít manželství a založit rodinu, byla tato práce rozhodujícím způsobem ovlivněna názory poslanců.
From now on it will be the point of reference for all the Parliament acts which have a direct or indirect bearing on the lives of citizens throughout the Union’. These words were spoken by the President of
„Všechny občanky a občané Unie nechť vědí, že od nynějška
In the preamble, the member countries arm they ‘are resolved to share a peaceful future based on common values’.
Členské státy potvrzují v její preambuli, že chtějí„sdílet mírovou budoucnost založenou na společných hodnotách, [...],„Unie, vědoma si svého duchovního a morálního
On several occasions in 2000 the European Parliament called for the Charter to be incorporated in the new treaty that was being negotiated, pointing out that, unless it was binding, it would lose some of its eectiveness.
Boj za začlenění Listiny do smluv a že je nutné ji zahrnout do ústavního práva Evropské unie.
that fundamental rights are at the heart of the European integration process, reassuring both the old, new and potential Member States.
ústavní smlouvy.
by French voters in a referendum on 29 May 2005, followed three days later by Dutch voters.
Jeho pracovní metoda byla přímo inspirována metodou, která byla použitá při vypracovávání Listiny.
It was necessary to go back to the drawing board.
Posilování statutu Listiny by bylo nanejvýš symbolické v okamžiku, kdy se Unie chystala otevřít zemím střední a východní Evropy, a potvrdilo by zásadu, podle které základní práva tvoří samotnou podstatu evropského integračního procesu, čímž by uklidnilo staré, nové i potenciální členské zemí.
A resolution of 23 October 2002 stated that public opinion could not be satised only with proclamation of the Charter and it had to be incorporated into the European Union’s constitutional law.
Evropský parlament v průběhu roku 2000 opakovaně žádal, aby Listina byla zahrnuta do nové smlouvy, o které se právě jednalo, přičemž zdůrazňoval, že pokud tento text nebude mít závazný charakter, ztratí část své síly.
This time, the MPs – European and national – were heard. The Convention to draw up a draft constitutional treaty opened in February 2002.
S Niceskou smlouvou, která byla uzavřena v prosinci 2000, neuspěl, ale požadavek opakoval dál.
Its working methods were directly inspired by those that had led to the drawing up of the Charter.
Návrh ústavní smlouvy, který Konvent připravil, tuto Listinu zahrnuje.
On 13 December 2007 the Treaty of Lisbon was signed.
Tato Smlouva, kterou ratikovala většina členských států, však narazila na francouzské voliče, kteří ji v referendu konaném dne 29. května 2005 odmítli, stejně tak jako o tři dny později nizozemští voliči.
Article 1a states that the Union is founded on fundamental values. The text does not incorporate the Charter but Article 6 recognises that it has the same legal value as the Treaties2.
Bylo nutné se opět pustit do práce.
The ceremony on 12 December 2007, mentioned at the
Dne 23. října 2002 prohlásil v jednom ze svých usnesení, že veřejné mínění nelze uspokojit pouhým vyhlášením Listiny
Strengthening the Charter would be eminently symbolic at a time when the EU was preparing to open the door to the Central and Eastern European countries.
Členům Evropského parlamentu i vnitrostátních parlamentů se tentokrát podařilo uspět.
The draft constitutional treaty incorporated the Charter.
V únoru 2002 byl zahájen nový Konvent, jenž byl pověřen vypracováním návrhu
However, although this treaty was ratied by a majority of Member States, it was rejected
B. Agentura pro základní práva
Proclaiming fundamental rights is not sucient, they must be respected.
Parlament bdí nad dodržováním občanských práv spravedlnost a vnitřní věci.
beginning of Part I, was held in the European Parliament in order to give formal recognition of the rights of every EU citizen.
Do jeho příslušnosti spadají všechny složky občanské působnosti EU: občanství, základní práva, diskriminace, ochrana osobních údajů, atd.
Parliament is the citizens’ direct representative.
jež tvoří základ Unie. Text sice Listinu nezahrnuje, jak by si bývali přáli členové Parlamentu, ale v článku 6 „přiznává“, že má„stejnou právní sílu jako smlouvy“2.
Parliament alerts the Member States, the EU institutions, the nongovernmental organisations and civil society when fundamental rights are breached.
Parlament si je jist tím, že nemůžeme účinně bojovat proti porušování lidských práv mimo EU, pokud neuděláme totéž uvnitř Unie.
Parliament watches over citizens’ rights
Ceremonie ze dne 12. prosince 2007, o níž se zmiňujeme na začátku tohoto textu, měla za cíl formálně oslavit uznání práv všech občanů Evropy.
The Committee on Civil Liberties, Justice and Home Aairs began its work in Parliament in 1992.
Právě proto se konala v Evropském parlamentu, který je jejich přímým zástupcem.
Its powers cover the whole range of citizens’ rights in the EU: fundamental rights, citizenship, discrimination, personal data protection, etc.
Nestačí pouze prohlásit základní práva, je také třeba je dodržovat.
Each annual report contains recommendations for the Member States’ institutions and an account of action taken on previous reports.
Parlament svými stanovisky upozorňuje členské státy, orgány Unie, nevládní organizace a občanskou společnost, pokud skutečně dojde k porušení základních práv.
It began drawing up an annual report on respect for fundamental rights in the European Union in 1993.
V roce 1992 byl v rámci Parlamentu vytvořen Výbor pro občanské svobody,
If there were a serious crisis in an EU Member State that was manifestly violating human rights, Parliament, through its annual reports, would be in a position to act as watchdog, in the warning system
S výjimkou (tzv. opt-out) Spojeného království a Polska z důvodu zvláštní situace v těchto zemích.
The credibility of Parliament’s activities depends on it.
Parlament je pro agenturu pověřenou dodržováním základních práv obsahuje doporučení určená pro orgány a členské státy a přehled změn, ke kterým došlo na základě předchozích zpráv.
Parliament’s eorts to obtain a fundamental rights agency provided for in the Treaties, and inform the Council that sanctions might be envisaged.
Parlament její vytvoření podpořil.
Their conclusions met Parliament’s wishes in several areas.
Kromě těchto extrémních případů Parlament urychluje přijímání právních předpisů a bdí nad dodržováním základních práv.
The scale and diversity of the cases required the creation of an independent specialised body, something that Parliament supported.
Za tímto účelem neváhal podat několik žalob Evropskému soudnímu dvoru.
–Strengthening of the agency’s legitimacy and independence, particularly its Scientic Council
Jednu proti směrnici o slučování rodin, další týkající se předávání osobních údajů cestujících v letecké přepravě Spojeným státům, jelikož se domníval, že EU požadavkům této země příliš ustoupila.
Beyond these possible extreme events, Parliament moves legislation forward and watches over fundamental rights. It has brought several cases before the European Court of Justice.
Evropská rada se k této věci připojila.
–Parliament’s involvement in dening the Agency’s mandate and structure.
Dne 13. prosince 2003 se rozhodla rozšířit mandát Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie (EUMC) a vytvořit z něj Agenturu pro základní práva.
The European Council came to share this view and on 13 December 2003 it decided to extend the mandate of the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia (EUMC) to make it an Agency for Fundamental Rights.
Pokud by se v některém členském státu Unie měla vyskytnout závažná krize, při které by došlo ke zjevnému porušení lidských práv, Parlament by byl prostřednictvím svých výročních zpráv schopen sehrát roli„hlídky“ při zavádění výstražného systému, který je denován v příslušných smlouvách.
–Ensuring the best possible working procedures, in particular by close cooperation with the Council of Europe and national bodies.
Byl by rovněž schopen předložit případ Radě kvůli případným sankcím.
It thought the EU had conceded too much.
Mezi Radou ministrů a Parlamentem byla zahájena jednání,
Negotiations were opened between the Council of
jejichž závěry splnily vůli Parlamentu v několika bodech.
remit. However, monitoring is in any case carried out by the Council of Europe.
Role agentury však konzultační funkci značným způsobem přesahuje.
for debate and lead to consensus which may then enrich the parliamentary approach to fundamental rights.
22 milionů, se agentura snaží být především poradním nástrojem orgánů Společenství a členských států, nástrojem pro zvýšení informovanosti veřejného mínění a pro předávání informací a údajů.
Like other institutions, Parliament can request studies, including on current legislative proposals.
–Účast Parlamentu na denování mandátu Agentury a její struktury
But the Agency’s task goes well beyond simply acting as a consultant.
–Zajištění co nejlepších synergií, zejména díky úzké spolupráci s Radou Evropy a vnitrostátními institucemi.
The European Union Agency for Fundamental Rights ocially came into being on 1 March 2007.
Vzhledem k právním omezením je pole působnosti Agentury omezeno na činnosti Unie a členských států při zavádění práva Společenství. Na ostatní činnost členských států se působnost agentury nevztahuje, ale monitorování je zde zajištěno Radou Evropy.
With a budget of € 14 million, due to reach € 22 million in 2012, its main objectives are to advise the Community institutions and Member States, increase public awareness and forward information and data.
Měla by orgánům a členským státům umožnit sledování vývoje politiky v oblasti základních práv, identikaci nových problémů a srovnávání předkládaných řešení.
In view of the legal constraints, the Agency’s field of action is limited to the activities of the EU and the Member States in relation to the implementation of Community law.
Diskuse by měla vycházet ze spolupráce s orgány Unie, vnitrostátními orgány a občanskou společností a měla by vyústit v konsenzus, který tak bude moci přístup Parlamentu v oblasti základních práv obohatit.
Member States’ activities are otherwise outside the Agency’s
Agentura Evropské unie pro základní práva vznikla ociálně dne 1. března 2007.
It should assist the institutions and the Member States in following developments in fundamental rights policy, identify new problems and compare solutions.
S rozpočtem 14 milionů EUR, který by měl v roce 2012 dosáhnout
Cooperation with the EU institutions, national bodies and civil society should provide material
Uplatňování základních práv s judikaturou Soudního dvora, právními předpisy a změnami smluv – zejména Amsterodamské smlouvy – byla ženám přiznána další práva.
Implementation of fundamental rights jurisprudence, legislation and modication of the Treaties – notably the Treaty of Amsterdam – more women’s rights have been recognised.
Role Evropského parlamentu se neomezuje na potvrzování základních hodnot a na zakládání orgánů pověřených jejich uplatňováním.
The European Parliament’s role is not limited to arming fundamental values and setting up bodies to pursue their implementation.
Jeho úkolem je rozvíjet činnost Unie, podněcovat úvahy a ovlivňovat všechna právní ustanovení, která se týkají oblastí, jež považuje za nejvýznamnější.
Further concerns are developing EU action, stimulating reection and making a mark on all legal provisions in areas that Parliament considers of prime importance.
Parlament od počátku pracoval na tom, aby bylo dodržování práv žen považováno v rámci Unie za politickou prioritu.
A. Women’s rights for women’s rights to be considered a political priority in the EU.