natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve výše uvedeném rozsudku Ferriere Nord v. Komise Soud potvrdil, že Komise mohla prohlásit záměr podpory ve prospěch Ferriere Nord za neslučitelný se společným trhem, jelikož investice nesplňovala požadavek zlepšení životního prostředí sledovaný pokyny z roku 1994 a 2001.
The Court of First Instance has thus adjudicated on a number of applications in which it has been requested to declare that there have been errors of law in the application of the Community guidelines on State aid for environmental protection of 1994 and 2001 (judgment of 18 November 2004 in Case T-176/01 Ferriere Nord v Commission, not yet published in the ECR), of the multisectoral framework on regional aid for large investment projects 30(Kronofrance v Commission, cited above), of the notice laying down Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty 31
Stejně tak ve výše uvedeném rozsudku Pollmeier Malchow v. Komise Soud potvrdil závěry Komise, že příjemce podpory byl velký podnik, a nesplňoval tedy kritéria definice MSP.
(Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, cited above), and also of Recommendation
Ve výše uvedeném rozsudku Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise, měl Soud s přihlédnutím k pokynům obsaženým v obecných směrech pro státní podpory na
96/280/EC concerning the definition of small and medium-sized enterprises 32 and the notice on the Community guidelines on State aid for small and medium-sized
Sdělení Komise o pokynech Společenství pro státní podpory MSP (Úř. věst. 1996, C 213, s. 4).
Commission Recommendation 96/280/EC of 3 April 1996 concerning the definition of small and medium-sized enterprises (SMEs) (OJ 1996 L 107, p. 4).
Soud prvního stupně záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích za to, že se Komise tím, že odmítla prohlásit za slučitelné se společným trhem podle čl.
The Court considered, in particular, that, in the light of the general scheme of the texts concerned, the Commission was entitled to ensure that the recipient of the aid in question was not in reality a group whose power exceeded that of an SME.
87 odst. 3 písm. c) ES dotčené snížení ceny, aniž by vzala v úvahu vytvoření monopolní situace, jež by vznikla v důsledku zániku žalobkyně, nedopustila zjevně nesprávného posouzení.
In Technische Glaswerke Ilmenau v Commission the Court of First Instance considered, in the light of the guidance provided by the Guidelines on aid for rescuing and restructuring firms in difficulty, whether the Commission made a manifest error of assessment by refusing to declare the price reduction in question compatible with the common market under Article 87(3)(c) EC without taking into account the monopoly situation that would be created should the applicant disappear.
Soud totiž zdůraznil, že tato okolnost může odůvodnit poskytnutí státní podpory určené k záchraně podniků a k podpoře jejich restrukturalizace, jen pokud jsou splněny obecné podmínky povolení podpor na záchranu a restrukturalizaci, tak jak jsou definovány obecnými směry.
The Court held that that circumstance would suffice to justify the grant of State aid intended to save undertakings and to encourage their restructuring only if the general conditions for the authorisation of rescue or restructuring aid, as laid down in the Guidelines, were satisfied.
V uvedeném případě Soud přitom konstatoval, že se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když se domnívala, že restrukturalizační plán nemohl společnosti Technische Glaswerke Ilmenau umožnit obnovit svou životaschopnost, a v důsledku toho došel k závěru, že žalobní důvod je třeba zamítnout.
In this case, the Court held that the Commission had not made a manifest error of assessment in concluding that the restructuring plan was not such as to allow Technische Glaswerke Ilmenau to restore its viability, and, consequently, rejected the plea.
Naopak výše uvedený rozsudek Kronofrance v. Komise zrušil rozhodnutí Komise nevznést námitky proti podpoře poskytnuté německými orgány společnosti Glunz AG na výstavbu integrovaného střediska pro zpracování dřeva.
In Kronofrance v Commission, on the other hand, the Court of First Instance annulled the Commission’s decision not to raise objections to aid granted by the German authorities to Glunz for the construction of an integrated wood processing centre.
Soud se totiž domníval, že Komise porušila pravidla obsažená v multisektoriálním rámci pro regionální podpory velkých investičních záměrů, jelikož neověřila, jak stanoví tento rámec, zda trh s výrobky dotčenými předmětnou podporou byl „v propadu“.
The Court considered that the Commission had not complied with the rules laid down in the multisectoral framework on regional aid for large investment projects, since it had not ascertained, as provided for in that framework, whether the relevant product market was a ‘declining market’.
Z důvodu tohoto nesprávného právního posouzení Komise nebyla v projednávaném případě posouzena slučitelnost oznámené podpory na základě všech použitelných kritérií.
Owing to that error of law on the part of the Commission, there had been no assessment of the compatibility of the notified aid on the basis of all the applicable criteria.
Navracení
Recovery
Rozsudek ze dne 14. ledna 2004, Fleuren Compost v. Komise (T-109/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), umožnil Soudu připomenout, že podniky, které jsou příjemci podpory, mohou mít v zásadě legitimní očekávání v otázce právnosti podpory jen tehdy, byla-li poskytnuta při zachování řízení upraveného článkem 88 ES, ale že nicméně judikatura nevylučuje možnost pro příjemce protiprávní podpory dovolávat se v rámci řízení o navrácení výjimečných okolností, které mohly oprávněně vyvolat jejich legitimní očekávání ohledně právního charakteru této podpory, aby se tak bránili jejímu vrácení.
Proceedings that undertakings in receipt of aid cannot in principle have a legitimate expectation that the aid is lawful unless it has been granted in compliance with the procedure laid down in Article 88 EC but that, none the less, the case-law does not preclude the possibility that, in order to challenge its repayment, the recipients of unlawful aid may, in the procedure for recovery of the aid, plead exceptional circumstances which may have legitimately given rise to a legitimate expectation that the law was lawful.
Soud nicméně rozhodl, že tito příjemci se těchto výjimečných okolností na základě relevantních ustanovení vnitrostátního práva mohou dovolávat jen v rámci řízení o navrácení před vnitrostátními soudy, které jsou jediné oprávněné posoudit, případně po podání žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce ohledně výkladu Soudnímu dvoru, okolnosti dané věci.
However, the Court held that those recipients can rely on such exceptional circumstances, on the basis of the relevant provisions of national law, only in the framework of the recovery procedure before the national courts, and that it is for those courts alone to assess the circumstances of the case, if necessary after obtaining a preliminary ruling on interpretation from the Court of Justice.
Tímto rozhodnutím Soud jasně zaujal stanovisko k otázce, na kterou byly do té doby dávány jen váhavé odpovědi (viz v tomto ohledu Výroční zpráva 1999).
In so holding, the Court of First Instance took a clear position on a question to which hesitant answers had thus far been given (see, in that regard, the Annual Report 1999).
Na rozdíl od žalobkyně ve věci, ve které byl vydán rozsudek, který byl právě okomentován, tvrdila společnost Salzgitter na obranu proti požadavku na navrácení podpory, že Komise neporušila zásadu ochrany legitimního očekávání, ale že porušila zásadu právní jistoty.
Unlike the applicant in Fleuren Compost v Commission, Salzgitter maintained, in order to challenge repayment of the aid, not that the Commission had breached the principle of protection of legitimate expectations but that it had failed to observe the principle of legal certainty; and the Court considered that the breach of that principle of legal certainty justified in that case the annulment of the provisions of the Commission decision 34 requiring the Federal Republic of Germany to recover the aid granted to the undertakings forming part of Salzgitter AG.
Soud se domníval, že porušení této zásady právní jistoty odůvodňuje v daném případě zrušení ustanovení rozhodnutí Komise34, kterým uložila Spolkové republice Německo požadovat navrácení podpory poskytnuté podnikům seskupeným pod názvem Salzgitter AG.
It was for that reason that the steel undertaking which had obtained State aid which had not been notified to the Commission could rely, in order to challenge the Commission decision requiring repayment of the aid, on legal certainty, although the recipient of aid is precluded, other than in certain circumstances, from having a legitimate expectation that the aid was properly granted if it was granted in breach of the provisions on prior control of State aid.
Rozhodnutí Komise 2000/797/ESUO ze dne 28. června 2000 týkající se státní podpory poskytnuté Německem společnostem Salzgitter AG, Preussag Stahl AG a ocelářským dceřiným společnostem skupiny, dnes seskupeným pod názvem Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (Úř. věst. L 323, s. 5).
Commission Decision 2000/797/ECSC of 28 June 2000 on State aid granted by the Federal Republic of Germany to Salzgitter AG, Preussag Stahl AG and the group’s steel-industry subsidiaries, now known as Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (OJ 2000 L 323, p. 5).
Otázka rozsahu práv přiznaných zúčastněným stranám ve formálním vyšetřovacím řízení o státní podpoře byla vyjasněna.
The question of the scope of the rights recognised to the interested parties in the formal procedure involving examination of State aid has been clarified.
Judikatura Soudu zavádí jasné rozlišení mezi jednak členskými státy jako poskytovateli podpor a jednak zúčastněnými stranami.
The case-law of the Court of First Instance draws a clear distinction between the Member States providing the aid and the parties concerned.
Zatímco prvně uvedené mají plně práva obhajoby, druhé jsou oprávněny pouze předložit vyjádření.
Whereas the Member States enjoy the full rights of defence, the parties concerned are only entitled to present observations.
Zaprvé je namístě uvést, že v jednom z žalobních důvodů přezkoumávaných v rámci věci mezi Komisí a Ferriere Nord – podnikem v odvětví ocelářského, strojírenského a hutního průmyslu – Ferriere Nord uplatňovala, že Komise porušila její práva obhajoby, když zahájila formální vyšetřovací řízení v rámci pokynů Společenství pro státní podpory na ochranu životního prostředí z roku 199435, zatímco rozhodnutí bylo přijato na základě pokynů z roku 200136, aniž by Italská republika i ona sama byly vyzvány k podání svých vyjádření k novým pokynům.
First, in one of the pleas examined in the case which it brought against the Commission, Ferriere Nord – an undertaking in the steel, mechanical and metallurgical industrial sector – claimed that the Commission had breached its rights of defence in initiating the formal examination procedure in accordance with the 1994 Community guidelines framework on State aid for environmental protection, 35 although the decision had been adopted on the basis of the 2001 guidelines, 36 without either the Italian Republic or itself having been invited to submit comments on the new guidelines.
Ve výše uvedeném rozsudku Ferriere Nord v. Komise Soud nejdříve upřesnil, že tento žalobní důvod nemůže být přezkoumán z hlediska práv obhajoby, jež v oblasti státních podpor přísluší pouze státům, ale z hlediska práva „zúčastněných stran“ podle čl.
In its judgment in Ferriere Nord v Commission, the Court of First Instance stated, first of all, that that plea must be examined not from the point of view of the rights of the defence, which only the States enjoy in State aid matters, but in consideration of the right which, pursuant to Article 88(2) EC, the ‘parties concerned’ have to submit comments during the review stage referred to in that provision.
88 odst. 2 ES předložit vyjádření během fáze vyšetřování uvedeného v tomto ustanovení.
The Court then observed that the Commission would not have been able, without disregarding the procedural rights of the parties concerned, to have based its decision on new principles introduced by the 2001 Guidelines without inviting the parties concerned to submit their comments in that regard.
Dále uvedl, že Komise nemohla opřít své rozhodnutí o nové zásady zavedené pokyny z roku 2001, aniž by vyzvala zúčastněné strany, aby se v tomto ohledu vyjádřily, neboť by tím porušila procesní práva zúčastněných stran.
However, the Court found that the principles laid down by the two sets of guidelines were, in the light of the grounds on which the Commission relied to declare the aid in question incompatible, substantially identical; it concluded that there had been no requirement to consult the parties concerned again.
Soud nicméně konstatoval, že zásady stanovené v obou pokynech jsou ve vztahu k těmto důvodům v podstatě totožné, z čehož vyvodil, že nové projednání se zúčastněnými stranami nebylo nutné.
As the parties concerned other than the Member State in question cannot rely on the right to participate in an adversarial procedure before the Commission, the Court of First Instance rejected the applicants’ complaints, in particular Technische Glaswerke Ilmenau’s complaint that it ought to have been granted access to the non-confidential part of the file in the administrative procedure and to have received the comments or
Pokyny Společenství pro státní podpory na ochranu životního prostředí (Úř. věst. 2001, C 37, s. 3).
Community guidelines on State aid for environmental protection (OJ 2001 C 37, p. 3).
V jednom ze svých žalobních důvodů uplatněných v rámci žaloby, kterou se Ferriere Nord domáhala zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla prohlášena za neslučitelnou se společným trhem podpora, kterou jí zamýšlela Italská republika poskytnout, vytýkala Ferriere Nord Komisi, že po ní ani po Italské republice nežádala předložení dokumentace týkající se environmentálního účelu investice a že poté uvedla ve svém rozhodnutí, že v tomto ohledu jí nebyl předložen žádný dokument.
In one of the pleas which it formulated in the action for annulment of the Commission decision declaring incompatible with the common market the aid which the Italian Republic proposed to grant to Ferriere Nord, that undertaking criticised the Commission for not having asked it or the Italian Republic to provide documentation relating to the environmental purpose of the investment, then for having stated in its decision that no evidence on that point had been provided.
V tomto ohledu Soud (výše uvedený rozsudek Ferriere Nord v. Komise) rozhodl, že zásada ochrany legitimního očekávání předpokládá, že Komise musí při vedení formálního vyšetřovacího řízení o státní podpoře vzít v úvahu legitimní očekávání, které mohlo být vyvoláno na základě údajů obsažených v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, a že následně neodůvodní konečné rozhodnutí tím, že chybí údaje, jejichž předložení zúčastněné strany s ohledem na tyto skutečnosti nemohly považovat za nutné.
In that regard, the Court of First Instance (Ferriere Nord v Commission) held that the principle of protection of legitimate expectations meant that in carrying out the procedure involving review of State aid, the Commission must take account of the legitimate expectations which the parties concerned might entertain as a result of what had been said in the decision opening the formal examination procedure and, subsequently, that it did not base its final decision on the absence of elements which, in the light of those indications, the parties concerned had been unable to consider that they must provide to it.
V daném případě byl žalobní důvod odmítnut s ohledem na dostatečně jasný a přesný charakter údajů obsažených v rozhodnutí o zahájení37.
In that case, the plea was rejected on the ground that the indications in the decision to open the procedure were sufficiently clear and precise. 37
Obchodní ochranná opatření
Trade protection measures
Jestliže musí být zmíněn rozsudek ze dne 28. října 2004, Shanghai Teraoka Electronic v. Rada (T-35/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), kterým byla zamítnuta žaloba směřující ke zrušení nařízení o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých elektronických vah38, zejména proto, že je jediným rozhodnutím v oblasti antidumpingu, čtenáře je třeba upozornit zejména na rozsudek ze dne 14. prosince 2004, Fédération des industries condimentaires de France (FICF) a další v. Komise (T-317/02, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí).
Although mention must be made of the judgment of 28 October 2004 in Case T-35/01 Shanghai Teraoka Electronic v Council, not yet published in the ECR, dismissing the action for annulment of a regulation imposing definitive anti-dumping duties on imports of certain electronic weighing scales, 38in particular because it is the only decision delivered in the anti-dumping sphere, it is to the judgment of 14 December 2004 in Case T-317/02 Fédération des industries condimentaires de France (FICF) and Others v Commission, not yet published in the ECR, that the reader’s attention is drawn.
Viz rovněž v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Pollmeier Malchow v. Komise, bod 76.
See also, to that effect, Pollmeier Malchow v Commission, cited above, paragraph 76.
V daném případě se stížnost podaná v červnu 2001 FICF, která sdružuje hlavní francouzské výrobce upravované hořčice, týkala účinků opatření, které orgán Světové obchodní organizace (WTO) pro urovnávání sporů40 povolil přijmout Spojeným státům americkým a na základě kterých bylo na některé výrobky, mezi nimiž i na „upravenou hořčici“ pocházející ze členských států Evropského společenství, uvaleno dodatečné clo ve výši 100 %.
In this case, the complaint lodged in June 2001 by the FICF, which represents all the principal French producers of prepared mustard, sought to denounce the effects of the measures which the United States of America had been authorised to take by the Dispute Settlement Body of the World Trade Organisation (WTO), 40 which consisted, inter alia, in imposing an additional customs duty of 100% on certain products from the Member States of the European Community, including ‘prepared mustard’.
Ve své stížnosti FICF poukázala na selektivní charakter odvetných amerických opatření uplatňovaných jen vůči některým členským státům, a nikoliv vůči Evropskému společenství jako celku.
In its complaint, the FICF denounced the selective nature of the United States retaliatory measures applied only vis-à-vis certain Member States and not vis-à-vis the European Community as a whole.
Stížnost rovněž uváděla, že překážka obchodu vytvořená Spojenými státy má nepříznivé obchodní účinky na vývoz upravené hořčice podniky členy FICF a že je v zájmu Společenství na základě mezinárodních obchodních pravidel zahájit řízení proti opatřením přijatým Spojenými státy.
The complaint also stated that the trade barrier created by the United States had unfavourable commercial effects on the exports of prepared mustard of the undertakings that were members of the FICF and that it was in the Community interest, under the rules on international trade, to initiate proceedings against the measures adopted by the United States.
V souladu s nařízením o překážkách obchodu Komise zahájila šetření, které bylo poté rozšířeno na tři další profesní organizace výrobců husích jater, sýru roquefort a šalotky.
In accordance with the trade barriers regulation, the Commission initiated an examination procedure which was subsequently extended to three other trade organisations of producers of foie gras, Roquefort and shallots.
Toto šetření bylo ukončeno v roce 2002, když Komise usoudila, že zvláštní akce v zájmu Společenství není nezbytná, jelikož selektivní zrušení licencí Spojenými státy nepůsobí nepříznivé účinky na obchod ve smyslu uvedeného nařízení.
That procedure was closed in 2002, the Commission concluding that no specific action was necessary in the interests of the Community, as the selective withdrawal of concessions by the United States did not cause adverse trade effects within the meaning of that regulation.
Soud, kterému FICF a další dotčené organizace předložily návrh na zrušení rozhodnutí Komise nejednat proti americkým odvetným opatřením, toto rozhodnutí potvrdil.
Upon application by the FICF and the other organisations concerned for annulment of the Commission’s decision not to take action against the retaliatory measures taken by the United States, the Court of First Instance upheld that decision.
Soud nejdříve podotkl, že na základě nařízení o překážkách obchodu může Společenství jednat podle mezinárodních obchodních pravidel proti překážce obchodu vytvořené třetí zemí za předpokladu splnění třech kumulativních podmínek: existence překážky obchodu, nepříznivých účinků na obchod z toho plynoucích a nezbytnosti jednat v zájmu Společenství.
The Court observed, first of all, that under the Trade Barriers Regulation, the Community may take action pursuant to international rules against an obstacle to trade created by a third country on the basis of three cumulative conditions: there must be an obstacle to trade which produces adverse trade effects and action must be necessary in the interests of the Community.
Soud měl dále za to, že Komise správně zohlednila veškeré neoddělitelné znaky pojmu překážky obchodu.
The Court of First Instance then considered that the Commission had correctly taken into account all the essential and indissociable elements of the concept of an obstacle to trade.
Pokud jde o nepříznivé účinky na obchod, Soud uvedl, že vzestup vývozu upravené hořčice mezi lety 1996 až 1998 a rokem 2000 ze Spojeného království do Spojených států představoval jak, pokud jde o hodnotu, tak i o objem, velmi nízký podíl ve srovnání s vývozy z jiných členských států Společenství. Proto i kdyby vývozci
As regards adverse trade effects, the Court found that the increase in exports of prepared mustard between 1996-1998 and 2000 from the United Kingdom to the United States, in terms of both value and volume, was extremely small in size and proportion by comparison to exports from other Member States of the Community.
Mezi lety 1981 a 1996 Rada Evropské unie přijala několik směrnic proti používání některých látek s hormonálními účinky v potravinách určených pro zvířata, aby byla zajištěna ochrana lidského zdraví.
Between 1981 and 1996, the Council of the European Union adopted a number of directives against the use of certain substances having a hormonal action in animal feedstuffs, in order to protect human health.
V lednu 1998 odvolací orgán WTO prohlásil v rámci projednávání stížnosti podané Spojenými státy tuto právní úpravu za neslučitelnou s pravidly WTO.
In January 1998, the Appellate Body of the WTO, following a complaint lodged by the United States, declared that legislation contrary to the WTO rules.
V červenci 1999 povolil z důvodu nedosažení souladu právní úpravy Společenství Spojeným státům přijmout odvetná opatření, a zejména opatření, na základě kterých bylo na některé výrobky pocházející ze Společenství uvaleno dodatečné clo ve výši 100 %.
In July 1999, as the Community legislation had not been adjusted to comply with those rules, the Appellate Body authorised the United States to adopt retaliatory measures and in particular to impose additional customs duties of 100% on a number of products from the European Community.
Soud prvního stupně z jiných členských států, než je Spojené království, měli sami zisk z tohoto vzestupu, za předpokladu, že by odvetná americká opatření byla rozšířena na upravenou hořčici původem ze Spojeného království – což nebylo žalobkyněmi prokázáno –, nemohli tito vývozci využít větších vývozních příležitostí.
– which the applicants had failed to show –, those exporters would not have been able to enjoy greater opportunities for export.
Konečně Soud připomenul, že posouzení zájmu Společenství vyžaduje vážení zájmů jednotlivých dotčených osob a obecného zájmu Společenství.
Last, the Court observed that an assessment of the interests of the Community required a balancing of the interests of the various parties involved against those of the general interest of the Community.