natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zaprvé měl v bodě 102 napadeného rozsudku za to, že s ohledem na nedostatečné odůvodnění sporného rozhodnutí nebyl s to přezkoumat argumenty vycházející z údajného nepokrytí nákladů společnosti SFMI-Chronopost, podhodnocení a svévolného stanovení Komisí některých skutečností, nesprávností v účetních opra-
First of all, it took the view in paragraph 102 of the judgment under appeal that, in view of the inadequate reasoning for the contested decision, it was not possible for it to consider the arguments relating to the alleged lack of coverage of SFMI-Chro-nopost’s costs, the underestimation and arbitrary nature of certain elements found by the Commission, errors in the accounting adjustments in Annex 4 to the Deloitte
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-341/06 P aC-342/06 P vách uskutečněných v příloze 4 zprávy Deloitte, abnormálně vysoké úrovně MVN nebo příčin výnosnosti společnosti SFMI-Chronopost.
2008 — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P report, the abnormally high level of the IRR, or the causes of SFMI-Chronopost’s profitability.
Zadruhé Soud v bodech 162 až 171 napadeného rozsudku zamítl všechny ostatní argumenty UFEX a dalších, s výjimkou argumentu vycházejícího z toho, že převod zákazníků Postadex představoval sám o sobě opatření odlišné od logistické a obchodní podpory, a tudíž rovněž státní podporu.
Second, in paragraphs 162 to 171 of the judgment under appeal, the Court rejected all of the other arguments advanced by UFEX and Others, except for the argument that the transfer of the Postadex client base constituted, by itself, a measure separate from the logistical and commercial assistance, and thus also State aid.
K tomuto poslednímu bodu měl Soud za to, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení tím, že shledala, že tento převod nepředstavoval takovou podporu, jelikož neměl za následek žádné finanční zvýhodnění.
With regard to that last point, the Court considered that the Commission had erred in law in taking the view that that transfer did not constitute State aid on the ground that it did not entail any cash advantage.
Napadeným rozsudkem tak Soud:
In the judgment under appeal, the Court therefore:
– zrušil sporné rozhodnutí v rozsahu, v jakém shledává, že ani logistická a obchodní podpora poskytnutá korporací La Poste její dceřiné společnosti SFMI-Chrono-post, ani převod Postadex nepředstavují státní podporu ve prospěch společnosti SFMI-Chronopost;
— annulled the contested decision in so far as it finds that neither the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary, SFMI-Chronopost, nor the transfer of Postadex constitute State aid to SFMI-Chronopost;
– rozhodl, že Komise ponese vlastní náklady řízení a uložil jí náhradu 75 % nákladů řízení Ufex a dalších před Soudem a Soudním dvorem, s výjimkou nákladů, které vznikly vstoupením vedlejších účastnic do řízení;
— ordered the Commission to bear its own costs and 75% of the costs of UFEX and Others, apart from those caused by the interventions, before the Court of First Instance and the Court of Justice;
– rozhodl, že UFEX a další ponesou zbytek vlastních nákladů řízení před Soudem a Soudním dvorem;
— ordered UFEX and Others to bear the remainder of their own costs before the Court of First Instance and the Court of Justice; and
– rozhodl, že Chronopost SA, La Poste a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení před Soudem a Soudním dvorem.
— ordered Chronopost, La Poste and the French Republic to bear their own costs before the Court of First Instance and the Court of Justice.
Řízení před Soudním dvorem o projednávaných kasačních opravných prostředcích
Procedure before the Court in the present appeals
Ve svém kasačním opravném prostředku Chronopost navrhuje, aby Soudní dvůr:
In its appeal, Chronopost claims that the Court of Justice should:
– zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž částečně zrušuje sporné rozhodnutí;
— set aside the judgment under appeal in so far as it partly annuls the contested decision;
– potvrdil sám zbývající část napadeného rozsudku a vydal konečné rozhodnutí ve věci;
— endorse the remainder of the judgment under appeal and give final judgment in the matter;
– zamítl návrh na zrušení sporného rozhodnutí a
— dismiss the application for annulment of the contested decision; and
– uložil UFEX a dalším náhradu nákladů řízení.
— order UFEX and Others to pay the costs.
Ve svém kasačním opravném prostředku La Poste navrhuje, aby Soudní dvůr:
In its appeal, La Poste claims that the Court of Justice should:
– zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž částečně zrušuje sporné rozhodnutí, a
— set aside the judgment under appeal in so far as it partly annuls the contested decision; and
– uložil UFEX a dalším náhradu nákladů řízení vynaložených korporací La Poste v řízeních před Soudem a Soudním dvorem.
— order UFEX and Others to pay the costs incurred by La Poste before the Court of First Instance and the Court of Justice.
UFEX a další navrhují, aby Soudní dvůr:
UFEX and Others contend that the Court of Justice should:
– zamítl kasační opravné prostředky a
— dismiss the appeals; and
– uložil společnosti Chronopost a korporaci La Poste náhradu nákladů řízení.
— order Chronopost and La Poste to pay the costs.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 18. dubna 2007 bylo nařízeno spojení obou věcí pro účely ústní části řízení a rozsudku.
By an order of the President of the Court of Justice of 18 April 2007, the two cases were joined for the purposes of the oral procedure and the judgment.
Chronopost a La Poste, účastníce řízení podávající projednávané kasační opravné prostředky, předkládají v podstatě čtyři důvody vycházející z:
Chronopost and La Poste, the present appellants, essentially raise four grounds of appeal alleging, respectively:
– vady řízení spočívající v tom, že složení kolegia Soudu, které vydalo napadený rozsudek, nebylo řádné;
— a procedural defect arising from the unlawful composition of the Chamber which delivered the judgment under appeal;
– vady řízení spočívající v tom, že Soud meritorně rozhodl o nepřípustném žalobním důvodu;
— a procedural defect in connection with the Court’s substantive ruling on an inadmissible plea;
– nesprávného právního posouzení Soudu při posouzení povinnosti odůvodnění sporného rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká logistické a obchodní podpory poskytnuté korporací La Poste společnosti SFMI-Chronopost, a
— an error of law by the Court in the assessment of the duty to state reasons in the contested decision with regard to the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost; and
– nesprávného právního posouzení Soudu při posouzení pojmu státní podpory, pokud jde o převod zákazníků Postadex.
— an error of law by the Court in the assessment of the concept of State aid with regard to the transfer of the Postadex client base.
K prvnímu důvodu, vycházejícímu z vady řízení spočívající v tom, že složení kolegia Soudu, které vydalo napadený rozsudek, nebylo řádné
First ground of appeal: procedural defect arising from the unlawful composition of the Chamber which delivered the judgment under appeal
Chronopost a La Poste tvrdí, že napadený rozsudek byl vydán v řízení stiženém vadami, jelikož soudce zpravodaj v soudním kolegiu, které vydalo tento rozsudek, byl předsedou a soudcem zpravodajem v soudním kolegiu, které vydalo výše citovaný rozsudek Ufex a další v. Komise.
Chronopost and La Poste submit that the judgment under appeal was delivered following an unlawful procedure since the Judge-Rapporteur in the formation of the Chamber which delivered that judgment was the President and Judge-Rapporteur in the formation of the Chamber which delivered the judgment in Ufex and Others v Commission.
Přitom základní zásada práva na spravedlivý proces zakotvená v článku 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950 (dále jen „EÚLP“), která vyžaduje, aby záležitost byla projednána nezávislým a nestranným soudem, znamená, že složení kolegia, kterému byla předložena vrácená věc, po zrušení výše citovaného rozsudku Ufex a další v. Komise, nemůže vzbuzovat pochybnosti o nestrannosti tohoto kolegia tím, že jeho členem je soudce, který se touto věcí zabýval jako zpravodaj v kolegiu, jež vydalo zrušený rozsudek.
The fundamental principle of the right to a fair trial enshrined in Article 6 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed in Rome on 4 November 1950 (‘the ECHR’), which requires a hearing by an independent and impartial tribunal, means that the composition of the Chamber hearing the case on its referral back following the setting aside of the judgment in Ufex and Others v Commission may not give rise to doubt as to the impartiality of that formation on account of the presence within it of a Judge who had to hear and determine that case as Rapporteur in the formation which delivered the judgment that was set aside.
V důsledku toho se jedná o porušení článku 6 EU.
Consequently, there was an infringement of Article 6 EU.
UFEX a další zaprvé tvrdí, že tento důvod je nepřípustný.
UFEX and Others contend, first of all, that that ground of appeal is inadmissible.
Jelikož složení soudního kolegia, které vydalo napadený rozsudek, a jméno soudce zpravodaje byly známy před ústní částí řízení před Soudem, Chronopost a La Poste mohly uplatnit své pochybnosti o nestrannosti kolegia během této ústní části řízení.
The composition of the Chamber which delivered the judgment under appeal and the name of the Judge-Rapporteur were already known before the oral procedure before the Court of First Instance; therefore, Chronopost and La Poste could have raised their doubts as to the impartiality of the formation during that oral procedure.
Vzhledem k tomu, že se vzdaly této možnosti, jejich důvod je tudíž nový, a v důsledku toho nepřípustný, jak rozhodl Soudní dvůr v rozsudku ze dne 9. září 1999, Petrides v. Komise (C-64/98 P, Recueil, s. I-5187).
Having waived that opportunity, their ground of appeal is therefore new and, accordingly, inadmissible, as the Court of Justice held in Case C-64/98 P Petrides v Commission [1999] ECR I-5187.
UFEX a další zadruhé tvrdí, že tento důvod není opodstatněný.
Second, UFEX and Others contend that that ground of appeal is unfounded.
Složení soudního kolegia, které vydalo napadený rozsudek, je totiž v souladu s ustanoveními článku 118 jednacího řádu Soudu, který upravuje toto složení, pokud je Soudu Soudním dvorem vrácena věc po zrušení prvního rozsudku.
The composition of the Chamber which delivered the judgment under appeal was in fact consistent with the provisions of Article 118 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, which governs that composition where the Court of First Instance is seised of a case on a referral back by the Court of Justice after a first judgment has been set aside.
Tato ustanovení nevyžadují přidělení jinému kolegiu, což by ostatně nebylo možné, kdyby byl první rozsudek vydán plénem.
Those provisions do not prescribe assignment of a case to a different formation, which would in any event be impossible where the first judgment has been delivered in plenary session.
Žádná ústavní tradice společná členským státům nemůže být v této oblasti namítána. Má se za to, že kolegialita neutralizuje nebezpečí podjatosti člena kolegia.
There is no constitutional tradition common to the Member States in that respect.
S ohledem na přístup Evropského soudu pro lidská práva (dále jen „Soud pro lidská práva“) k otázce nestrannosti soudního orgánu, je třeba podotknout, že v projednávaném případě nebylo možné konstatovat žádný objektivní či subjektivní prvek podjatosti.
In the light of the approach taken by the European Court of Human Rights (‘the Court of Human Rights’) towards the question of judicial impartiality, it must be noted that it has not been possible to point to any subjective or objective element of bias in the present case.
Naopak, svěření tak složité věci, jako je věc dotčená v projednávaném případě, témuž soudci zpravodaji, který se věcí zabýval před jejím vrácením, je projevem řádného výkonu spravedlnosti.
On the contrary, it constitutes sound administration of justice to entrust a case as complex as the case at issue to the same Judge-Rapporteur who heard and determined it before the referral.
Chronopost a La Poste ve svých replikách popírají nepřípustnost, která je namítána vůči jejich důvodu.
In their replies, Chronopost and La Poste deny that their ground of appeal is inadmissible as alleged.
UFEX a další se totiž nikterak nemohou dovolávat novosti důvodu vycházejícího z porušení základní zásady, a tedy důvodu, který musí být přezkoumán i bez návrhu, od něhož nelze upustit.
UFEX and Others are precluded from relying in any way on the novel nature of a ground of appeal alleging infringement of a principle that is fundamental and, in consequence, a matter of public policy that cannot be waived.
Krom toho, takový důvod nemohl být uplatněn dříve, než byl vydán rozsudek Soudu.
Furthermore, such a ground of appeal could not have been raised before the delivery of the judgment of the Court of First Instance.
Takový důvod navíc nespadá pod námitky a překážky v průběhu řízení, o kterých Soud může rozhodnout na základě článku 111 svého jednacího řádu.
In addition, it is not one of the pro -cedural issues on which the Court of First Instance can rule under Article 111 of its Rules of Procedure.
Uvedený jednací řád navíc neobsahuje ustanovení týkající se možnosti vyloučení soudce.
Moreover, those Rules of Procedure do not provide for the possibility of objecting to a Judge.
UFEX a další v duplikách tvrdí, že argumentace uvedená v replice, podle které je porušení základní zásady důvodem, který musí být přezkoumán i bez návrhu, je novým, a tudíž nepřípustným, důvodem.
In their rejoinders, UFEX and Others contend that the argument raised in the reply — that the infringement of a fundamental principle is a matter of public policy — is a new plea in law and therefore inadmissible.
Toto právo na spravedlivý proces znamená, že každý musí mít právo být vyslechnut spravedlivě, veřejně a v přiměřené lhůtě nezávislým a nestranným soudem zřízeným zákonem.
That right to a fair trial means that everyone must be entitled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal established by law.
Toto právo je použitelné v rámci soudní žaloby proti rozhodnutí Komise (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 17. prosince 1998, Baustahlgewebe v. Komise, C-185/95 P, Recueil, s. I-8417, bod 21).
Such a right is applicable in the context of proceedings brought against a Commission decision (see, to that effect, Case C-185/95 P Baustahlgewebe v Commission [1998] ECR I-8417, paragraph 21).
Záruky přístupu k nezávislému a nestrannému soudu, a zejména ty, které vymezují pojem, jakož i složení soudu, jsou samotným základem práva na spravedlivý proces.
The guarantees of access to an independent and impartial tribunal, and in particular those which determine what constitutes a tribunal and how it is composed, represent the cornerstone of the right to a fair trial.
To znamená, že každý soudní orgán má povinnost přezkoumat, zda je z hlediska svého složení takovým nezávislým a nestranným soudním orgánem, jestliže ohledně této skutečnosti vyvstane pochybnost, která se na první pohled nezdá být zjevně nepodložená.
That right means that every court is obliged to check whether, in its composition, it constitutes such an independent and impartial tribunal, where this is disputed on a ground that does not immediately appear to be manifestly devoid of merit.
Tento přezkum je nezbytný pro důvěru, kterou musí soudy v demokratické společnosti vzbuzovat v jednotlivci (viz v tomto ohledu, ESLP, rozsudek Remli v. Francie ze dne 23. dubna 1996, Sbírka rozsudků a rozhodnutí 1996-II, s. 574, § 48).
That check is necessary for the confidence which the courts must inspire in those subject to their jurisdiction (see, to that effect, Eur. Court HR, Remli v. France, judgment of 23 April 1996, Reports of Judgments and Decisions 1996-II, p. 574, § 48).
Tento přezkum představuje v tomto smyslu podstatnou náležitost, jejíž dodržování je třeba ověřit z úřední povinnosti.
In that respect, such a check is an essential procedural requirement, compliance with which is a matter of public policy.
Z toho vyplývá, že pokud v rámci kasačního opravného prostředku vyvstane ohledně této skutečnosti pochybnost, která není, jako v projednávané věci, zjevně nepodložená, musí Soudní dvůr přezkoumat řádnost složení kolegia Soudu, které vydalo napadený rozsudek.
It follows from this that, if, in an appeal, a challenge is made in that respect on a ground that is, as in the present case, not manifestly devoid of merit, the Court of Justice is obliged to check the correctness of the composition of the formation of the Court of First Instance which delivered the judgment under appeal.
Jinými slovy, důvod vycházející z toho, že složení Soudu nebylo řádné, kterým je i důvod, jenž byl předložen Soudnímu dvoru, je třeba považovat za nepominutelný důvod, který musí být přezkoumán i bez návrhu (viz, k uplatnění nepominutelného důvodu i bez návrhu, zejména rozsudek ze dne 2. dubna 1998, Komise v. Sytraval a Brink’s France, C-367/95 P, Recueil, s. I-1719, bod 67)
In other words, a ground of appeal alleging an irregularity in the composition of the Court of First Instance, such as that which is now before the Court of Justice, must be regarded as involving a matter of public policy which must be raised by the Court of its own motion (see, on the raising of matters of public policy by the Court of its own motion, in particular, Case C-367/95 P Commission v Sytraval and Brink’s France [1998] ECR I-1719, paragraph 67).
Přezkum takového důvodu tak lze provést kdykoli v průběhu řízení (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 20. února 1997, Komise v. Daffix, C-166/95 P, Recueil, s. I-983, bod 25).
Consideration of such a plea may therefore take place at any stage in the proceedings (see, to that effect, Case C-166/95 P Commission v Daffix [1997] ECR I-983, paragraph 25).
Za těchto podmínek se nelze za účelem zamezení přezkumu Soudním dvorem s úspěchem dovolávat skutečnosti, že Komise, která byla hlavní účastnicí řízení v prvním stupni, neuplatnila před Soudem vadu řízení, kterou uplatňují Chronopost a La Poste na podporu svého důvodu kasačního opravného prostředku před Soudním dvorem, a že v důsledku toho to zúčastněné, vedlejší účastnice v řízení v prvním stupni, nemohou v žádném případě uplatnit v rámci svého kasačního opravného prostředku.
In those circumstances, the failure of the Commission, a principal party at first instance, to raise before the Court of First Instance the irregularity invoked by Chronopost and La Poste in support of their ground of appeal before the Court of Justice, and the argument that, as a result, they — interveners at first instance — are no longer entitled to do so in the context of their appeal, cannot properly be relied upon in opposing the Court’s consideration of such a plea.
V tomto ohledu z písemností ve spisech předložených Soudnímu dvoru vyplývá, a není zpochybněno, že funkce soudce zpravodaje v soudním kolegiu, které vydalo napadený rozsudek, byly svěřeny jednomu z jeho členů, který byl předsedou a zároveň soudcem zpravodajem v soudním kolegiu, které vydalo výše citovaný rozsudek Ufex a další v. Komise.
In that regard, it is apparent from the documents in the files submitted to the Court, and undisputed, that the duties of the Judge-Rapporteur in the formation of the Chamber which delivered the judgment under appeal were entrusted to the member who had been both President and Judge-Rapporteur in the formation of the Chamber which had delivered the judgment in Ufex and Others v Commission.
Není však prokázáno, že takovým určením soudce zpravodaje Soud nerespektoval požadavek nestrannosti, který musí dodržovat jeho členové, a porušil tak základní právo na spravedlivý proces.
Nevertheless, it has not been established that, in thus designating the Judge-Rappor-teur, the Court of First Instance failed to comply with the duty of impartiality by which its members are bound, and thus disregarded the fundamental right to a fair trial.
Zaprvé je totiž třeba poukázat na to, že skutečnost, že témuž soudci, který je členem dvou po sobě následujících kolegií, jsou svěřeny funkce soudce zpravodaje, nemá sama o sobě vliv na posouzení dodržení požadavku nestrannosti, jelikož tyto funkce jsou vykonávány v kolegiálním sboru.
It must be observed, first of all, that the fact that the same Judge in the two successive formations was entrusted with the duties of Judge-Rapporteur is, by itself, irrelevant to the assessment of compliance with the requirement of impartiality, since those duties are performed in a collegiate formation of the Court.
Zadruhé existují dva aspekty požadavku nestrannosti. Jednak soud musí být subjektivně nestranný, tedy žádný z jeho členů nesmí být podjatý nebo osobně zaujatý, přičemž osobní nestrannost se presumuje, ledaže je prokázán opak.
Second, there are two aspects to the requirement of impartiality: (i) the members of the tribunal themselves must be subjectively impartial, that is, none of its members must show bias or personal prejudice, there being a presumption of personal impartiality in the absence of evidence to the contrary; and (ii) the tribunal must be objectively impartial, that is to say, it must offer guarantees sufficient to exclude any legitimate doubt in this respect (see, to that effect, in particular, Eur.
Soud musí krom toho být objektivně nestranný, tedy musí poskytnout dostatečné záruky pro vyloučení veškerých legitimních pochybností v tomto ohledu (viz v tomto smyslu, zejména, ESLP, rozsudky Fey v. Rakousko ze dne 24. února 1993, řada A č. 255-A, s.
Court HR, Fey v. Austria, judgment of 24 February 1993, Series A no. 255-A, p.
12, § 28, Findlay v. Velká Británie ze dne 25. února 1997, Sbírka rozsudků a rozhod­nutí 1997-I, s. 281, § 73, a Forum Maritime SA v. Rumunsko ze dne 4. října 2007, č.
12, § 28; Findlay v. United Kingdom, judgment of 25 February 1997, Reports of Judgments and Decisions 1997-I, p.
63610/00 a 38692/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozsudků a rozhodnutí).
63610/00 and 38692/05, not yet published in the Reports of Judgments and Decisions).
Přitom je třeba jednak poznamenat, že se Chronopost a La Poste v projednávaném případě nedovolávají osobní podjatosti členů Soudu.
However, it must be noted that Chronopost and La Poste do not allege personal bias on the part of the members of the Court of First Instance in the present case.
Krom toho skutečnost, že tentýž soudce je členem dvou soudních kolegií, které postupně projednávají tutéž věc, nemůže sama o sobě, v případě neexistence jakékoli jiné objektivní skutečnosti, vzbudit pochybnost o nestrannosti Soudu.
Furthermore, the fact that the same Judge sits in two Chambers hearing and determining the same case in succession, cannot, by itself, give rise to doubt as to the
V tomto ohledu nic nenasvědčuje tomu, že vrácení věci soudnímu kolegiu v naprosto jiném složení, než bylo kolegium, kterému byl svěřen první přezkum věci, musí a může být v rámci práva Společenství považováno za obecnou povinnost.
In that respect, it is not apparent that the referral of the case back to a Chamber with an entirely different composition from that which first heard and determined the case must, or can, under Community law, be regarded as a general obligation.
Soud pro lidská práva měl ostatně za to, že není možné stanovit jako obecnou zásadu vyplývající z povinnosti nestrannosti to, že soud zrušující správní nebo soudní rozhodnutí má povinnost postoupit věc jinému orgánu nebo jinak složenému útvaru tohoto orgánu (viz zejména, ESLP, rozsudky Ringeisen v. Rakousko ze dne 16. července 1971, řada A č.
Moreover, the Court of Human Rights considered that it cannot be stated as a general rule resulting from the obligation to be impartial that a court quashing an administrative or judicial decision is bound to send the case back to a different judicial authority or to a differently composed branch of that authority (see, in particular, Eur. Court HR, Ringeisen v. Austria, judgment of 16 July 1971, Series A no.