natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Za účelem výpočtu průměrného tarifu žalobkyně za služby přístupu pro účastníky Komise provádí kvantitativní vážení různých maloobchodních tarifů požadovaných žalobkyní za analogové linky, ISDN a ADSL, jakož i za různé varianty spojení týkající se linek IDSN a ADSL (napadené rozhodnutí, body 113, 115, 116, 142 až 151 odůvodnění).
In order to calculate the applicant’s average retail access prices, the Commission carries out a quantitative weighting exercise in respect of the applicant’s various retail charges for analogue, ISDN and ADSL lines, and for the ISDN and ADSL line variants (recitals 113, 115, 116, 142 to 151 to the contested decision).
Pro účely výpočtu nůžkového efektu Komise zohledňuje pouze tarify za přístup k účastnickému vedení.
For the purpose of calculating the margin squeeze, the Commission takes account only of charges for local network access.
Ceny telefonních hovorů nejsou do tohoto výpočtu zahrnuty (napadené rozhodnutí, bod 119 odůvodnění).
Telephone call charges are not included in that calculation (recital 119 to the contested decision).
Podle Komise „je možné dospět k závěru, že se jedná o zneužívající nůžkový efekt, jestliže je rozdíl mezi maloobchodními cenami podniku, který je dominantní na trhu, a tarifem mezitímních služeb za srovnatelné služby jeho soutěžitelům buď negativní, nebo nepostačuje k pokrytí zvláštních nákladů na produkty dominantního operátora za poskytování jeho služeb účastníkům na navazujícím trhu“ (napadené rozhodnutí, bod 107 odůvodnění).
According to the Commission, ‘there is an abusive margin squeeze if the difference between the retail prices charged by a dominant undertaking and the wholesale prices it charges its competitors for comparable services is negative, or insufficient to cover the productspecific costs to the dominant operator of providing its own retail services on the downstream market’ (recital 107 to the contested decision).
Ve svých výpočtech ohledně nůžkového efektu Komise dospěla k závěru, že mezi rokem 1998 a 2001 existoval negativní rozdíl mezi cenami mezitímních služeb a maloobchodními cenami žalobkyně (napadené rozhodnutí, bod 153 odůvodnění).
The Commission reaches the conclusion in its margin squeeze calculations that there was a negative spread between the applicant’s wholesale and retail prices between 1998 and 2001 (recital 153 to the contested decision).
V roce 2002 byl tento rozdíl údajně pozitivní (napadené rozhodnutí, bod 154 odůvodnění).
That spread was positive in 2002 (recital 154 to the contested decision).
Nicméně protože pozitivní ziskové rozpětí bylo nedostatečné k pokrytí zvláštních nákladů žalobkyně spojených s poskytováním služeb účastníkům, nůžkový efekt v roce 2002 nadále přetrvával (napadené rozhodnutí, body 154 a 160 odůvodnění).
However, as the positive spread was insufficient to cover the applicant’s productspecific costs linked to the provision of retail services, there was a margin squeeze in 2002 (recitals 154 and 160 to the contested decision).
Tento efekt existoval ještě v okamžiku přijetí napadeného rozhodnutí (napadené rozhodnutí, body 161 odůvodnění).
That margin squeeze still existed at the time of the adoption of the contested decision (recital 161 to the contested decision).
Komise dále konstatuje, že tarify mezitímních služeb a maloobchodní ceny žalobkyně byly jistě předmětem regulace cen v odvětví.
The Commission goes on to find that the applicant’s wholesale and retail charges are subject to sector-specific regulation.
Nicméně žalobkyně disponovala rozhodovacím prostorem dostatečným k tomu, aby snížila nebo dokonce zrušila nůžkový efekt díky restrukturalizaci tarifů (napadené rozhodnutí, body 57, 105, a 163 až 175 odůvodnění).
Nevertheless, the applicant has sufficient discretion to restructure its charges so as to reduce or indeed put an end to the margin squeeze (recitals 57, 105, and 163 to 175 to the contested decision).
Komise připouští, že ode dne 1. ledna 2002 žalobkyně již nedisponovala rozhodovacím prostorem ke zvýšení maloobchodních cen za analogové linky a ISDN.
The Commission concedes that, from 1 January 2002, the applicant no longer had discretion to increase retail prices for analogue or ISDN lines.
Mohla nicméně snížit nůžkový efekt tím, že by zvýšila své ceny za linky ADSL (napadené rozhodnutí, body 171 až 175 a 206 odůvodnění).
However, it could have reduced the margin squeeze by increasing its charges for ADSL lines (recitals 171 to 175 and 206 to the contested decision).
Komise dospěla v bodě 199 odůvodnění napadeného rozhodnutí k závěru:
The Commission concludes in recital 199 to the contested decision:
„[Žalobkyně] zneužívá své dominantní postavení na relevantních trzích přímého přístupu k její pevné telefonní síti.
‘[The applicant] is abusing its dominant position on the relevant markets for direct access to its fixed telephone network.
Toto zneužití spočívá ve stanovení nespravedlivých
Such abuse consists in charging unfair prices
DEUTSCHE TELEKOM v. KOMISE cen za přístup jejích soutěžitelů k mezitímním službám a za přístup k účastnickému vedení a odpovídá tak podmínkám vymezeným v čl. 82 [písm.] a) Smlouvy.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION for wholesale access services to competitors and retail access services in the local network, and is thus caught by Article 82(a) of the EC Treaty.
V průběhu období od začátku roku 1998 do konce roku 2001 měla [žalobkyně] možnost zcela odstranit nůžkový efekt změnou tarifů fakturovaných účastníkům.
In the period from the beginning of 1998 to the end of 2001, [the applicant] was in a position to end the margin squeeze entirely by adjusting its retail charges.
Od roku 2002 [žalobkyně] mohla v každém případě ještě snížit nůžkový efekt v daném případě zvýšením tarifů za linky ADSL, které nepodléhají systému cenového stropu.“
Since the beginning of 2002, [the applicant] could in any event have reduced the margin squeeze, by increasing the ADSL retail access charges not subject to the price cap system.’
Komise poté, co konstatovala, že protiprávní jednání bylo závažné v období od začátku roku 1998 do konce roku 2001 a málo závažné v období od začátku roku 2002, uložila pokutu ve výši 12,6 milionů eur (napadené rozhodnutí, body 207 a 212 odůvodnění).
Having assessed the infringement as a serious infringement for the period from the beginning of 1998 to the end of 2001, and a minor infringement for the period since the beginning of 2002, the Commission imposed a fine of EUR 12.6 million (recitals 207 and 212 to the contested decision).
Výrok napadeného rozhodnutí zní následně:
The operative part of the contested decision reads as follows:
[Žalobkyně] od roku 1998 porušuje ustanovení čl. 82 [písm.] a) ES tím, že od svých soutěžitelů a účastníků vybírá nespravedlivé tarify za zavedení a měsíční předplatné týkající se přístupu k účastnickému vedení, čímž značně narušuje hospodářskou soutěž na trhu přístupu k účastnickému vedení.
[The applicant] has since 1998 infringed Article 82(a) of the EC Treaty by charging its competitors and endusers unfair monthly and one-off charges for access to the local network, thus significantly impeding competition on the market for access to the local network.
[Žalobkyně] okamžitě ukončí protiprávní jednání uvedené v článku 1 a zdrží se opakování jednání nebo chování uvedených v článku 1.
[The applicant] shall immediately bring to an end the infringement referred to in Article 1 and shall refrain from repeating any act or conduct described in Article 1.
Za protiprávní jednání uvedené v článku 1 se [žalobkyni] ukládá pokuta ve výši 12,6 milionů eur.
For the infringement referred to in Article 1, a fine of EUR 12.6 million is hereby imposed on [the applicant].
Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 30. července 2003 podala žalobkyně projednávanou žalobu.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 30 July 2003, the applicant brought the present action.
Podáními došlými kanceláři Soudu dne 12. prosince 2003 podala jednak Arcor AG & Co. KG (dále jen „vedlejší účastnice I“), a jednak CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice, později Tropolys NRW GmbH, nyní Versatel II - 502
By documents lodged at the Registry of the Court of First Instance on 12 December 2003, Arcor AG & Co. KG (‘the first intervener’), and CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice, subsequently known as Tropolys NRW GmbH, then II - 502
Dopisem ze dne 30. ledna 2004 zaslala žalobkyně Soudu žádost o důvěrné zacházení, pokud jde o určité části žaloby, žalobní odpovědi, repliky a některé přílohy k nim připojené.
By letter of 30 January 2004, the applicant sent the Court a request for confidential treatment of certain passages in the application, the defence, the reply and certain annexes relating thereto.
Dopisem ze dne 22. března 2004 zaslala žalobkyně Soudu žádost o důvěrné zacházení, pokud jde o část dupliky.
By letter of 22 March 2004, the applicant sent the Court a request for confidential treatment of a passage in the rejoinder.
Usnesením předsedy prvního senátu Soudu ze dne 6. května 2004 bylo povoleno vedlejší účastenství společností uvedených v bodě 48 na podporu návrhových žádání Komise.
By order of the President of the First Chamber of the Court of First Instance of 6 May 2004, the companies mentioned in paragraph 48 above were granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Bylo stanoveno, že o opodstatněnosti žádosti o důvěrné zacházení bude rozhodnuto později.
The decision on the validity of the request for confidential treatment was reserved.
Vedlejším účastnicím I a II byla předána nedůvěrná znění různých procesních písemností připravená žalobkyní.
Nonconfidential versions of various procedural documents, prepared by the applicant, were sent to the first and second interveners.
Dopisy ze dne 24. června 2004 vedlejší účastnice I a II zpochybnily důvěrnost různých částí skrytých v nedůvěrných zněních procesních písemností.
By letters of 24 June 2004, the first and second interveners contested the confidentiality of various passages which were obscured in the nonconfidential versions of the procedural documents.
Dne 14. července 2004 předložila vedlejší účastnice II svůj spis vedlejšího účastníka. Vedlejší účastnice I udělala totéž dne 2. srpna 2004.
On 14 July 2004, the second intervener lodged its statement in intervention; the first intervener did likewise on 2 August 2004.
Hlavní účastnice řízení předložily svá vyjádření ke spisům vedlejších účastnic.
The main parties submitted their observations on the statements in intervention.
Dopisem ze dne 20. prosince 2004 žalobkyně předložila vyjádření k námitkám vedlejších účastnic I a II týkajícím se žádosti o důvěrné zacházení.
By letter of 20 December 2004, the applicant lodged observations on the objections of the first and second interveners concerning the request for confidentiality.
Usnesením ze dne 15. června 2006 předseda pátého senátu částečně vyhověl žádosti žalobkyně o důvěrné zacházení.
By order of 15 June 2006, the President of the Fifth Chamber partly granted the applicant’s request for confidentiality.
Dopisem ze dne 14. září 2006 vedlejší účastnice II informovala Soud o tom, že vedlejší účastnice I se stala nástupcem ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG. Stejným dopisem informovala Soud, v souladu s článkem 99 jednacího řádu Soudu, že aby se vyhnulo dvojímu postavení vedlejšího účastníka, bere zpět návrh ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, nyní Arcor AG & Co. KG, na vstup do řízení jako vedlejší účastnice. 58
By letter of 14 September 2006, the second intervener informed the Court that the first intervener had become the legal successor to ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG. By the same letter, it informed the Court, in accordance with Article 99 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, that, to avoid duplication of interveners, it was withdrawing the intervention of ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, which had become Arcor AG & Co. KG. 58
Usnesením předsedy pátého senátu Soudu ze dne 30. listopadu 2006 byla Arcor AG & Co. KG, dříve ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, vyškrtnuta z projednávané věci jakožto vedlejší účastnice II. II - 504
By order of the President of the Fifth Chamber of the Court of First Instance of 30 November 2006, Arcor AG & Co. KG, formerly ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, was removed from the case as second intervener. II - 504
Dne 11. prosince 2006 rozhodl Soud, po vyslechnutí účastníků řízení, o postoupení projednávané věci pátému rozšířenému senátu Soudu.
On 11 December 2006, after hearing the parties, the Court decided to refer the present case to the Fifth Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance.
Na základě zprávy soudce zpravodaje Soud (pátý senát) rozhodl zahájit ústní část řízení a položil v rámci organizačních procesních opatření uvedených v článku 64 jednacího řádu písemně otázky žalobkyni a Komisi a vyzval je, aby předložily určité dokumenty.
Upon hearing the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (Fifth Chamber) decided to open the oral procedure and, by way of measures of organisation of procedure under Article 64 of the Rules of Procedure, put written questions to the applicant and to the Commission and requested them to produce certain documents.
Hlavní účastnice řízení této výzvě vyhověly ve stanovených lhůtách.
The main parties complied with those requests within the prescribed period.
Dopisem ze dne 21. března 2007 zaslala žalobkyně Soudu žádost o důvěrné zacházení, pokud jde o různé části vyjádření Komise ze dne 5. března 2007, které obsahovalo odpovědi na písemné otázky Soudu.
By letter of 21 March 2007, the applicant sent the Court a request for confidential treatment of various matters in the Commission’s statement of 5 March 2007 containing the replies to the Court’s written questions.
Vedlejší účastnice I a II neuplatnily vůči této žádosti o důvěrné zacházení námitky a bylo jim předáno nedůvěrné znění vyjádření Komise připravené žalobkyní.
The first and second interveners did not raise any objections to that request for confidentiality, and a nonconfidential version of the Commission’s statement, which was prepared by the applicant, was sent to the first and second interveners.
32 odst. 3 jednacího řádu dne 29. března 2007 soudce N. Wahla pro doplnění senátu.
As Judge Dehousse was unable to sit in the present case, the President of the Court of First Instance designated Judge Wahl to complete the Chamber pursuant to Article 32(3) of the Rules of Procedure on 29 March 2007.
Řeči a odpovědi účastnic řízení na otázky Soudu byly vyslechnuty na jednání dne 3. května 2007.
The parties presented oral argument and their answers to the questions put by the Court at the hearing on 3 May 2007.
– zrušil napadené rozhodnutí a podpůrně snížil na základě své svrchované posuzovací pravomoci pokutu uloženou Komisí v článku 3 napadeného rozhodnutí;
— annul the contested decision or, in the alternative, reduce the fine imposed by the Commission in Article 3 of the contested decision at the Court’s discretion;
– uložil Komisi náhradu soudních výdajů, včetně nevratných nákladů řízení.
— order the Commission to pay the costs, including extra-judicial costs.
Vedlejší účastnice I navrhuje, aby Soud:
The first intervener contends that the Court should:
– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení, včetně náhrady jejích nákladů řízení.
— order the applicant to pay the costs, including those of the first intervener.
Vedlejší účastnice II navrhuje, aby Soud:
The second intervener contends that the Court should:
– zamítl žalobu žalobkyně;
— dismiss the applicant’s application;
– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení a zaplacení jejích nevratných nákladů řízení.
— order the applicant to pay the costs, and to pay the extra-judicial costs of the second intervener.
I – K hlavním návrhovým žádáním, směřujícím ke zrušení napadeného rozhodnutí
I — Principal form of order sought: annulment of the contested decision
Žalobkyně vznáší tři žalobní důvody vycházející zaprvé z porušení článku 82 ES, zadruhé z vadnosti výroku napadeného rozhodnutí a zatřetí ze zneužití pravomoci a porušení zásad proporcionality, právní jistoty a ochrany legitimního očekávání.
The applicant raises three pleas in law alleging, first, an infringement of Article 82 EC; second, that the operative part of the contested decision is defective; and third, misuse of powers and infringement of the principles of proportionality, legal certainty and protection of legitimate expectations.
A – K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení článku 82 ES
A — First plea in law: infringement of Article 82 EC
První žalobní důvod obsahuje čtyři části.
The first plea in law is in four parts.
První vychází z neexistence zneužívajícího chování, protože žalobkyně nedisponovala dostatečným rozhodovacím prostorem, aby zabránila tarifnímu nůžkovému efektu.
The first part alleges the absence of an abuse as the applicant did not have sufficient scope to avoid a margin squeeze.
Druhá se týká protiprávnosti metody
The second complains of the unlawfulness of the method used by the Commission to establish
2008 – VĚC T-271/03 použité Komisí pro zjištění tarifního nůžkového efektu.
2008 — CASE T-271/03 the margin squeeze.
Třetí se týká pochybení, kterého se Komise dopustila při výpočtu tarifního nůžkového efektu a čtvrtá vychází z neexistence dopadu konstatovaného tarifního nůžkového efektu na trh.
The third alleges an error by the Commission in calculating the margin squeeze, and the fourth alleges the lack of any effect on the market of the margin squeeze identified.
K první části žalobního důvodu, vycházející z neexistence zneužívajícího chování, protože žalobkyně nedisponovala dostatečným rozhodovacím prostorem, aby zabránila tarifnímu nůžkovému efektu a) Argumenty účastnic řízení
First part: absence of an abuse as the applicant did not have sufficient scope to avoid a margin squeeze
Žalobkyně uplatňuje, že nedisponovala dostatečným rozhodovacím prostorem k tomu, aby zabránila údajnému tarifnímu nůžkovému efektu, který byl zjištěn v napadeném rozhodnutí.
The applicant submits that it did not have sufficient scope to avoid the margin squeeze alleged in the contested decision.
Jednak připomíná, že Komise sama konstatovala neexistenci rozhodovacího prostoru žalobkyně k tomu, aby stanovila tarify mezitímních služeb.
First, it notes that the Commission itself found that the applicant did not have scope to fix charges for wholesale access.
Tarify mezitímních služeb, které jsou stanoveny RegTP, musí odpovídat nákladům za účinné poskytování služby.
Charges for wholesale access, which are fixed by RegTP, ought to correspond to the cost of efficient service provision.
Neodpovídají tedy nezbytně nákladům žalobkyně.
Therefore, they do not necessarily correspond to the applicant’s costs.
Kromě toho žalobkyně nedisponovala ani rozhodovacím prostorem k tomu, aby stanovila své tarify za služby přístupu pro účastníky.
Second, the applicant did not have scope to fix its charges for retail access either.
Pokud jde o období od roku 1998 do roku 2001, jakékoliv zneužití ze strany žalobkyně je vyloučeno z důvodu, že pouze RegTP – a předtím BMPT – byla odpovědná za tarify žalobkyně za úzkopásmová spojení (viz body 73 až 79 níže).
As regards the period from 1998 to 2001, any abuse by the applicant is precluded by the fact that RegTP alone — and previously the BMPT — is responsible for the applicant’s charges for narrowband connections (see paragraphs 73 to 79 below).
Pokud jde o dobu po lednu 2002, zneužitím by mohlo být pouze jednání žalobkyně při stanovení tarifů za širokopásmová spojení, protože Komise sama uznala v napadeném rozhodnutí, že žalobkyně od roku 2002 nedisponovala žádným rozhodovacím prostorem ke stanovení tarifů za úzkopásmová spojení.
As to the period after January 2002, it is only the applicant’s conduct in fixing charges for broadband connections that could be abusive, since the Commission itself acknowledged in the contested decision that the applicant has not had any scope to fix charges for narrowband connections since 2002.
Nicméně v době po lednu 2002 by případný rozhodovací prostor žalobkyně při stanovení tarifů za širokopásmová spojení, i kdyby byl prokázán, neměl v žádném případě vliv na údajný tarifní nůžkový efekt (viz body 80 až 83 níže).
However, as regards the period after January 2002, any scope the applicant may have had to fix charges for broadband connections (assuming that was established), would in any event have no bearing on the margin squeeze alleged (see paragraphs 80 to 83 below).
Zaprvé, pokud jde o úzkopásmová spojení (analogové linky a ISDN), žalobkyně vysvětluje, že v souladu s německým právem musely být všechny její maloobchodní ceny předem přezkoumány a schváleny RegTP nebo před rokem 1998 BMPT.
First, as far as narrowband connections are concerned (analogue and ISDN lines), the applicant explains that, under German law, all its retail prices had to be examined and approved in advance by RegTP or, before 1998, by the BMPT.
Pokud jde o stanovení tarifů, žalobkyně připomíná, že v rámci systému cenového stropu RegTP nejdříve definuje koše služeb a cíle vývoje cen, které omezují změny tarifů v rámci košů služeb („cenové indexy“ nebo „cenové stropy“).
As to the setting of charges, the applicant observes that, under the price cap system, RegTP initially defines the basket of services and the targets for the movement of prices which limit basket price adjustments (‘price indices’ or ‘price caps’).
Ve druhé fázi RegTP zkoumá změny individuálních tarifů navržené žalobkyní.
Next, RegTP examines the individual price adjustments proposed by the applicant.
Za tímto účelem musí RegTP v souladu s články 24 a 27 TKG ověřit, nezávisle na dodržení cenového stropu stanoveného pro dotčený koš, zda požadované tarify nebyly neodůvodněně stanoveny pod náklady za účinné poskytování služby nebo zda nejsou v rozporu s jinými právními pravidly, zejména s článkem 82 ES.
Accordingly, under Paragraphs 24 and 27 of the TKG, RegTP should ascertain — irrespective of compliance with the ceiling fixed for the basket in question — whether the charges requested have been set (without any justification) below the cost of efficient service provision or whether they contravene other legal provisions, particularly Article 82 EC.
RegTP musí tedy odmítnout změnu maloobchodních cen požadovanou žalobkyní, jestliže jsou tyto ceny v rozporu s článkem 82 ES, zejména z důvodu protisoutěžního nůžkového efektu.
RegTP should therefore refuse a retail price adjustment sought by the applicant if the prices contravene Article 82 EC, particularly because of an anticompetitive margin squeeze.
97 odst. 3 TKG, podle kterého povolení týkající se tarifů žalobkyně poskytnutá „před 1. lednem 1998 […] zůstávají platná nejpozději do dne 31. prosince 2002“.
The applicant maintains that, before 1 May 2002 — in accordance with Paragraph 97(3) of the TKG, under which authorisations for the applicant’s charges granted ‘before 1 January 1998 … remain[ed] in force until 31 December 2002 at the latest’ — it was bound by the mandatory tariffs for analogue lines which were based on an authorisation that was granted by the BMPT without any time-limit.
Žalobkyně kromě toho uvádí, že pokud jde o její žádost ze dne 31. října 2002, která směřovala ke zvýšení jejích maloobchodních tarifů za služby přístupu pro účastníky, RegTP tuto žádost schválila rozhodnutím ze dne 19. prosince 2002 jen částečně, v mezích cenového stropu.
The applicant also notes that its application of 31 October 2002 for an increase in its retail access charges was only partly accepted by RegTP, within the limit of the price cap, by decision of 19 December 2002.
Dále poznamenává, že od 1. ledna 2002 byly tarify připojení předmětem odlišného koše služeb, pro který byla stanovena zvláštní referenční hodnota.
Moreover, since 1 January 2002, charges for enduser lines are in a separate basket for which a specific reference value has been set.
Tarify telefonních hovorů neměly na dodržování těchto uložených hodnot žádný vliv.
Telephone call charges have no bearing on compliance with those values.
Komise sama uznala, že žalobkyně neměla od roku 2002 žádnou možnost zvýšit své tarify za úzkopásmový přístup.
The Commission itself recognises that the applicant has not had any opportunity to increase its charges for narrowband access since 2002.