natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V rámci správního řízení v oblasti hospodářské soutěže Komise nedodrží právo podniku na obhajobu, jestliže proti němu uplatní přitěžující okolnost na základě skutečností, které, ačkoli byly uvedeny v různých částech jejího oznámení námitek, byly jako celek nedostatečně přesné, pokud jde o jejich rozsah a kvalifikaci, takže teprve ve fázi rozhodnutí byly uvedené skutečnosti spojeny a objevila se jasná námitka.
In the context of an administrative procedure in competition matters, the Commission fails to respect an undertaking’s rights of defence when it establishes an aggravating circumstance as against that undertaking on the basis of elements of fact which, although mentioned at various points in its statement of objections, were, taken as a whole, insufficiently precise as to their scope and characterisation, so that it is only at the decision stage that those elements were brought together into a single part and the objection became clearly apparent.
(viz body 424, 431, 433)
(see paras 424, 431, 433)
Naproti tomu se může opřít o dřívější rozhodnutí sankcionující daný podnik za protiprávní jednání stejného typu, které ale je předmětem žaloby na neplatnost projednávané soudem Společenství, jestliže nebyl podán návrh na odklad vykonatelnosti.
On the other hand, the Commission may rely on a previous decision imposing a penalty on that undertaking for an infringement of the same type but which was the subject of an action for annulment pending before the Community judicature when a stay of execution was not even sought.
Takové rozhodnutí totiž v souladu s článkem 256 prvním pododstavcem ES bylo podkladem pro výkon rozhodnutí, neboť ukládalo peněžitý závazek jiným osobám než státům, a to bez ohledu na žalobu na neplatnost, neboť na základě článku 242 ES nemá totiž žaloba předložená soudu Společenství odkladný účinek.
Such a decision, in accordance with the first paragraph of Article 256 EC, is enforceable, provided that it imposes a pecuniary burden on persons other than the States, notwithstanding the initiation of an action for annulment, since under Article 242 EC an action before the Community judicature does not have suspensory effect.
Za těchto podmínek, jakmile se podnik dopustí protiprávního jednání stejného typu, i když v odlišném hospodářském odvětví, může Komise uplatnit přitěžující okolnost.
In those circumstances, once an undertaking commits an infringement of the same type, even though the economic sector concerned is a different one, the Commission may find that there is an aggravating circumstance.
Jestliže se pro účely konstatování opakovaného protiprávního jednání Komise opírá o několik dřívějších rozhodnutí sankcionujících dotčený podnik, z nichž bylo jedno zrušeno před přijetím rozhodnutí, kterým se konstatuje opakované protiprávní jednání, pochybení, jehož se dopustila Komise, nezpochybňuje ani kvalifikaci opakovaného protiprávního jednání, která má dostatečný základ v ostatních dřívějších rozhodnutích, ani uplatněný faktor navýšení, pokud nic nenaznačuje tomu, že by konstatování Komise, že opakování protiprávního jednání následovalo po několika dřívějších protiprávních jednáních, vedlo ke zvýšení částky pokuty na základě přitěžující okolnosti, které by bylo vyšší, než
In that regard, the Commission cannot find that an undertaking has committed a repeated infringement by referring to a previous decision imposing a penalty on that undertaking for an infringement of the same type where that decision was annulled by the Community judicature before the decision making a finding
V tomto ohledu Komise nemůže konstatovat opakované protiprávní jednání podniku a odkázat přitom na dřívější rozhodnutí sankcionující daný podnik za protiprávní jednání stejného typu, jestliže bylo uvedené rozhodnutí zrušeno soudem Společenství před přijetím rozhodnutí, kterým se konstatuje spáchání protiprávního jednání. Článek
If, in order to make a finding of repeated infringement, the Commission relied on a number of previous decisions imposing sanctions on the undertaking concerned, one of which was annulled before the adoption of the decision finding a repeated infringement, the error on the Commission’s part does not call in question either the characterisation of repeated infringement, which is sufficiently supported by the other previous decisions, or the rate of increase applied, at least where there is nothing to indicate that the Commission’s finding that the repeated infringement followed a number of previous infringements gave rise to a greater increase in the fine for an aggravating circumstance than would have been determined if only a
HOECHST v. KOMISE kdyby bylo konstatováno pouze jedno dřívější protiprávní jednání.
HOECHST v COMMISSION single previous infringement had been identified.
(viz body 465–466, 468–470, 474)
(see paras 465, 466, 468-470, 474)
Tento závěr navíc nelze zpochybnit uplatněním zásady nejvýhodnějšího ustanovení.
Nor can that conclusion be called in question by reliance on the ‘most favourable provision’ principle.
Aniž je třeba určit, zda taková zásada může být použitelná na sdělení Komise o spolupráci, není totiž možné kvalifikovat sdělení o spolupráci z roku 2002 jako celkově výhodnější než sdělení o spolupráci z roku 1996, které bylo v několika bodech změněno, jak na úrovni hmotných pravidel, tak na úrovni procesních pravidel, přičemž některé změny jsou příznivější pro dotčené podniky, jiné naproti tomu příznivější nejsou.
Without there being any need to determine whether such a principle might apply to the Commission’s Lenience Notices, it is not possible to characterise the 2002 Leniency Notice as being more favourable overall than the 1996 Leniency Notice, which is amended on several points, as regards both the substantial rules and the procedural rules, some amendments being more favourable to the undertakings concerned, while others are not.
Konečně je třeba upustit od „obdobného“ uplatnění sdělení o spolupráci z roku 2002, neboť tato situace se liší od případů, kdy bylo sdělení o spolupráci z roku 1996 použito obdobně na situace, které vznikly před přijetím uvedeného sdělení, ale které nepodléhaly žádnému právnímu předpisu.
Last, any application by analogy of the 2002 Leniency Notice must be rejected, since this situation may be distinguished from cases in which the 1996 Leniency Notice was applied by analogy to procedures which had commenced before the adoption of that notice but which were not subject to any other legal rule.
(viz body 507–511)
(see paras 507-511)
Jestliže byla spolupráce s Komisí jednoho z podniků dotčených řízením v oblasti kartelových dohod zahájena před přijetím sdělení o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů z roku 2002 a jestliže se dané podniky opíraly o předchozí sdělení o neuložení nebo snížení pokut v případech kartelových dohod z roku 1996, je posledně jmenované sdělení jako jediné použitelné, i kdyby Komise přijala konečné rozhodnutí až po přijetí sdělení o spolupráci z roku 2002, a to zejména v případě otázky, který podnik může být případně chráněn před pokutou.
Where the undertakings concerned by a cartel procedure began to cooperate with the Commission before the adoption of the 2002 Notice on immunity from fines and reduction of fines in cartel cases and where those undertakings relied on the previous 1996 Notice on the nonimposition or reduction of fines in cartel cases, the latter provision is the only one applicable, even though the Commission definitively ruled only after the adoption of the 2002 Leniency Notice and, in particular, on the question of which undertaking, if any, could benefit from immunity from a fine.
Ačkoli je totiž pravda, že za takového předpokladu účinky aktů spolupráce nastaly po přijetí sdělení o spolupráci z roku 2002, uplatní se nové pravidlo bezprostředně na budoucí účinky situace vzniklé za doby platnosti dřívějšího pravidla, „neexi -stují-li přechodná ustanovení“.
While it is true that, in such a hypothesis, the effects of the acts of cooperation were produced after the adoption of the 2002 Leniency Notice, the future rule applies immediately to the future effects of the situation which arose under the former rule only in the absence of transitional provisions.
Bod 28 sdělení o spolupráci z roku 2002 přitom jasně stanoví, že ode dne 14. února 2002 se toto oznámení použije pro všechny případy, v nichž se žádný podnik neopírá o sdělení o spolupráci z roku 1996.
However, Section 28 of the 2002 Leniency Notice clearly provides that that notice is to apply from 14 February 2002 for all cases for which no undertaking has relied on the 1996 Leniency Notice.
SHRNUTÍ – VĚC T-410/03 a fungování, a nepodpořil jej žádnými dokumenty.
SUMMARY — CASE T-410/03 cartel and which was not supported by any documentary evidence.
(viz body 552–555, 568–569) samy o sobě dostatečné k prokázání existence kartelové dohody, musí být nicméně určující pro tentýž účel.
(see paras 552-555, 568, 569) such evidence need not necessarily be sufficient in itself to establish the existence of the cartel, it must none the less be decisive for that purpose.
Nesmí se tedy pouze jednat jenom o ukazatel směru, kterým má Komise vést šetření, ale o důkaz, který může být přímo použit jako hlavní důkazní podklad pro rozhodnutí konstatující protiprávní jednání.
It must therefore not be simply an indication as to the direction which the Commission’s investigation should take but must be material which may be used directly as the principal evidence supporting a decision finding an infringement.
Dané skutečnosti mohou být poskytnuty též ústně.
That evidence may also be adduced orally.
Použití zásady non bis in idem podléhá třem podmínkám, a sice totožnosti skutků, totožnosti pachatele a totožnosti chráněného právního zájmu.
The application of the principle non bis in idem is subject to a threefold condition of identity of the facts, unity of the offender and unity of the protected legal interest.
Tato zásada tedy zakazuje, aby téže osobě byla za stejné protiprávní jednání vícekrát uložena sankce za účelem ochrany téhož majetkového právního zájmu.
That principle therefore precludes a penalty being imposed on the same person more than once for the same unlawful conduct for the purpose of protecting the same legal asset.
Komise má jistý prostor pro uvážení při posouzení, zda je pro splnění jejího úkolu konstatovat existenci protiprávního jednání a ukončit jej dotčená spolupráce „určující“, přičemž pouze zjevné překročení tohoto prostoru může být soudem Společenství prohlášeno za protiprávní.
The Commission has a certain discretion in determining whether, for the performance of its task of finding the existence of an infringement and putting an end to it, the cooperation in question was decisive and it is only where it manifestly exceeds that discretion that it may be criticised by the Community judicature.
V oblasti sankcí za porušení pravidel hospodářské soutěže se tato zásada nepoužije v situacích, v nichž dochází k intervenci právních řádů a orgánů hospodářské soutěže třetích států v rámci jejich vlastní působnosti.
With respect to penalties for infringement of the competition rules, that principle does not apply to situations in which the legal orders and the competition authorities of nonmember States intervened in the exercise of their own powers.
Komise se nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že podnik, který na setkání poskytl podrobný popis činnosti a fungování kartelové dohody, podpořený dokumenty relevantními pro účely prokázání její existence, byl prvním ve smyslu bodu B sdělení o spolupráci z roku 1996, zatímco jiný podnik na dřívějším setkání poskytl méně podrobný popis kartelové dohody, nepopsal správně její předmět
The Commission does not make a manifest error of assessment where it considers that an undertaking which provided it at a meeting with a detailed oral description of the activities and functioning of a cartel, supported by relevant documentary evidence to prove its existence, was the first to cooperate within the meaning of Section B of the 1996 Leniency Notice, when another undertaking had, at an earlier meeting, provided a less detailed account of the cartel which did not accurately reflect the object and the functioning of the
V případě celosvětové kartelové dohody sankcionované zároveň úřady pro hospodářskou soutěž třetího státu a Komisí se tedy tato zásada nemůže uplatnit, přestože skutečnosti dotčené před prvně uvedenými i před Komisí mají původ v tomtéž souboru dohod, protože se jedná o odlišné právní zájmy.
In the case of a worldwide cartel, for which penalties are imposed both by the competition authorities of a nonmember State and by the Commission, that principle cannot therefore apply, even though the facts at issue before the former and the latter have their origin in the same set of agreements, because the legal interests protected are different.
Činnost Komise totiž směřuje k ochraně volné hospodářské soutěže na společném trhu,
The Commission’s action seeks to protect free competition within the common market, which, under
Ze stejných důvodů nelze přijmout úvahy týkající se spravedlnosti a směřující k odpočtu sankce uložené orgány třetího státu od uložené pokuty.
For the same reasons, considerations relating to fairness, and aimed at securing the deduction from the fine imposed of the penalty imposed by the authorities of the nonmember State, cannot be upheld.
3 odst. 1 písm. g) ES základním cílem Společenství, zatímco kdyby se řízení zahájené orgány třetího státu týkalo plnění nebo účinků kartelové dohody jiných, než ke kterým došlo na jeho území, zejména v EHP, jednalo by se zjevně o porušení územní působnosti Komise.
Article 3(1)(g) EC, constitutes a fundamental objective of the Community, whereas, if the procedure initiated by the authorities of a nonmember State relates to the application of the cartel or its effects other than on the territory of that State, and in particular in the European Economic Area, that would manifestly encroach on the territorial jurisdiction of the Commission.
(viz body 600–605)
(see paras 600-605)
ROZSUDEK ZE DNE 18. 6.
JUDGMENT OF 18. 6.
2008 – VĚC T-410/03
2008 — CASE T-410/03
Ve věci T-410/03,
In Case T-410/03,
Hoechst GmbH, dříve Hoechst AG, se sídlem ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo), původně zastoupená M. Klusmannem a V. Turnerem, poté M. Klusmannem, V. Turnerem a M. Rübou, a nakonec M. Klusmannem a V. Turnerem, advokáty, žalobkyně, proti
Hoechst GmbH, formerly Hoechst AG, established in Frankfurt am Main (Germany), represented initially by M. Klusmann and V. Turner, then by M. Klusmann, V. Turner and M. Rüba, and finally by M. Klusmann and V. Turner, lawyers, applicant, v
Komisi Evropských společenství, původně zastoupené W. Möllsem, O. Beynet a K. Mojzesowicz, poté W. Möllsem a K. Mojzesowicz, jako zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokátem, žalované, jejímž předmětem je návrh směřující ke zrušení, v rozsahu, v jakém se týká žalobkyně, rozhodnutí Komise 2005/493/ES, ze dne 1. října 2003 související s jednáním [v řízení] podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru proti Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries, Ltd, Hoechst
APPLICATION for annulment, so far as the applicant is concerned, of Commission Decision 2005/493/EC of 1 October 2003 relating to a proceeding under Article 81 [EC] and Article 53 of the EEA Agreement against Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co.
C.37.370 – Sorbity) [(věc COMP/E-1/37.370 – Sorbáty] (shrnutí v Úř. věst. 2005, L 182, s.
Ltd and Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (Case No COMP/E-1/37.370 — Sorbates) (Summary in OJ 2005 L 182, p.
20) nebo podpůrně návrh na přiměřené snížení pokuty uložené žalobkyni,
20), or, in the alternative, a reduction to an appropriate level of the amount of the fine imposed on the applicant,
SOUD PRVNÍHO STUPNĚ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ (pátý senát), ve složení M. Vilaras, předseda, F. Dehousse a D. Šváby, soudci, vedoucí soudní kanceláře: K. Andová, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 8. února 2007, vydává tento
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber), composed of M. Vilaras, President, F. Dehousse and D. Šváby, Judges,
Rozhodnutím 2005/493/ES ze dne 1. října 2003 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 dohody o EHP proti Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co.
By Decision 2005/493/EC of 1 October 2003 relating to a proceeding under Article 81 [EC] and Article 53 of the EEA Agreement against Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co.
Ltd a Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (věc COMP/E-1/37.370 – Sorbáty, dále jen „rozhodnutí“), Komise
Ltd and Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (Case No COMP/E-1/37.370 — Sorbates) (‘the Decision’), the Commission found that a number of undertakings had infringed
2008 – VĚC T-410/03 konstatovala, že několik podniků porušilo čl.
2008 — CASE T-410/03
81 odst. 1 ES a článek 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP) tím, že se účastnily kartelové dohody na trhu sorbátů.
Article 81 EC and Article 53 of the Agreement on the European Economic Area (EEA) by participating in a cartel on the sorbates market.
Podniky, kterým je rozhodnutí určeno, jsou Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd (dále jen „Daicel“), The Nippon Synthetic Chemical Industry Co Ltd (dále jen „Nippon Synthetic“), Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (dále jen „Ueno“), všechny se sídlem v Japonsku, a žalobkyně, Hoechst AG, později Hoechst GmbH, se sídlem v Německu.
The undertakings to which the Decision was addressed are Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd (‘Daicel’), The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd (‘Nippon Synthetic’), Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (‘Ueno’), all established in Japan, and the applicant, Hoechst AG, subsequently Hoechst GmbH, established in Germany.
Zjištěná doba trvání protiprávního jednání je od 31. prosince 1978 do 31. října 1996 (pro Chisso, Daicel, Ueno a Hoechst) a od 31. prosince 1978 do 30. listopadu 1995 (pro Nippon Synthetic).
The period during which the infringement was found to have been committed lasted from 31 December 1978 until 31 October 1996 (for Chisso, Daicel, Ueno and Hoechst) and from 31 December 1978 until 30 November 1995 (for Nippon Synthetic).
Pojem „sorbity [sorbáty]“ ve smyslu rozhodnutí označuje chemické konzervační prostředky (antimikrobiální látky), které jsou schopny zpomalit nebo zabránit růstu mikroorganismů, jako jsou kvasinky, baktérie, plísně nebo houby.
‘Sorbates’, as defined in the Decision, are chemical preservatives (anti-microbial agents) capable of retarding or preventing growth of micro-organisms, such as yeast, bacteria, moulds or fungi.
Používají se zejména v potravinách a nápojích.
They are used essentially in food and beverages.
Sorbáty jsou někdy také využívány pro uchování dalších vlastností potravin jako je chuť, barva, textura a nutriční hodnota.
Sorbates sometimes also preserve other food characteristics such as flavour, colour, texture and nutritional value.
Krom toho jsou sorbáty využívány při stabilizaci dalších druhů výrobků, jako jsou farmaceutické výrobky a kosmetika, jakož i potraviny pro zvířata chovaná v zájmovém chovu a krmiva pro hospodářská zvířata (bod 56 odůvodnění rozhodnutí).
In addition, sorbates are also used to stabilise other types of products such as pharmaceutical products, cosmetics, pet food and animal feed (recital 56 to the Decision).
Podle rozhodnutí existují tři druhy sorbátů.
According to the Decision, there are three types of sorbates.
Zaprvé, kyselina sorbová je základní výrobek, z něhož jsou odvozeny další sorbáty.
First, sorbic acid is the main product, from which other sorbates derive.
Výroba této látky je technicky náročná a její využití je omezeno z důvodu nízké rozpustnosti ve vodě.
It is a technically complex substance to produce and of limited application owing to its low solubility in water.
Zadruhé, sorban draselný se používá v případech, kdy je požadovaná vysoká rozpustnost ve vodě.
Second, potassium sorbate is used where high water solubility is desired.
Zatřetí, sorban vápenatý se používá pro povrchovou úpravu papíru na balení sýrů ve Francii a Itálii.
Third, calcium sorbate is used for the coating of cheese wrapping paper in France and Italy.
Kyselina sorbová představuje téměř 30 % prodeje sorbátů v západní Evropě, sorban draselný představuje 70 % a sorban vápenatý představuje zbytkový podíl (body 57 až 61 odůvodnění rozhodnutí).
Sorbic acid represents almost 30% of sorbates sales in Western Europe, potassium sorbate represents 70% and calcium sorbate represents a residual part (recitals 57 to 61 to the Decision).
V rozhodné době existovalo sedm velkých dodavatelů sorbátů na celosvětové úrovni: dva evropské podniky (Hoechst a Cheminova A/S); jeden americký podnik (Monsanto, později Eastman Chemical Company); čtyři zbývající podniky byly japonské (Chisso, Daicel, Nippon Synthetic a Ueno) (bod 64 odůvodnění rozhodnutí).
At the material time there were seven large suppliers of sorbates at worldwide level: two undertakings were European (Hoechst and Cheminova A/S); one was in the United States (Monsanto, later Eastman Chemical Company); and the remaining four undertakings were Japanese (Chisso, Daicel, Nippon Synthetic and Ueno) (recital 64 to the Decision).
Až do převedení, v září 1997, svého úseku činnosti v odvětví sorbátů na jednu ze svých 100% vlastněných dceřiných společností (Nutrinova Nutrition Specialities & Food Ingredients GmbH, dále jen „Nutrinova“), byla Hoechst hlavním subjektem na celosvětovém trhu (více než 20 % v roce 1995) a na evropském trhu (více než 45 % v roce 1995). Hoechst následovaly Chisso, Daicel, Nippon Synthetic a Ueno (jednotlivé podniky představovaly mezi 9,5 a 15 % celosvětového trhu a mezi 4 a 15 % evropského trhu v tomtéž roce) [body 65 a 70 (tabulka I odůvodnění rozhodnutí)]. 8
Until September 1997, when it transferred its sorbates business to one of its whollyowned subsidiaries (Nutrinova Nutrition Specialities & Food Ingredients GmbH, ‘Nutrinova’), Hoechst was the main operator on the worldwide market (more than 20% in 1995) and on the European market (more than 45% in 1995). Hoechst was followed by Chisso, Daicel, Nippon Synthetic and Ueno (each of which had between 9.5 and 15% of the European market for the same year (recitals 65 and 70 (Table I of the Decision)). 8
Podle bodů 4 a 5 odůvodnění rozhodnutí se advokáti společnosti Chisso setkali se zástupci služeb Komise dne 29. září 1998 za účelem vyjádření vůle Chisso spolupracovat v rámci sdělení Komise ze dne 18. července 1996 o neuložení nebo snížení pokut v případech kartelových dohod (Úř. věst. C 207, s.
According to recitals 4 and 5 to the Decision, lawyers acting for Chisso met the representatives of the Commission’s services on 29 September 1998 in order to inform the Commission that Chisso was willing to cooperate within the framework of the Commission Notice of 18 July 1996 on the nonimposition or reduction of fines in cartel cases (OJ 1996 C 207, p.
4, dále jen „sdělení o spolupráci z roku 1996“) ve věci celosvětové kartelové dohody na trhu kyseliny sorbové.
4, ‘the 1996 Leniency Notice) concerning a worldwide cartel on the sorbic acid market.
Dne 27. října 1998 advokát Nutrinova rovněž kontaktoval služby Komise za účelem vyjádření vůle Nutrinova spolupracovat v rámci sdělení o spolupráci z roku 1996.
On 27 October 1998 Nutrinova’s lawyer also contacted the Commission’s services and informed them that Nutrinova was willing to cooperate within the framework of the 1996 Leniency Notice.
Dne 29. října 1998 na setkání advokátů Hoechst a Nutrinova se službami Komise byl ústně popsán dotčený trh, výrobci, podíly na trhu, řízení ve Spojených státech a činnosti v rámci kartelové dohody.
On 29 October 1998, at a meeting between lawyers acting for Hoechst and Nutrinova and the Commission’s services, an oral description of the relevant market, the producers, market shares, the proceedings in the United States and the cartel’s activities was provided.