natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spotřební daň z litru piva je vybírána ve výši 1,47 švédských korun (SEK) na obsah alkoholu v objemových procentech. Piva, jejichž obsah alkoholu nepřekročí 2,8 % obj., jsou od spotřební daně osvobozena [článek 2 de lagen (1994:1564) om alkoholstatt].
Excise duty per litre of wine is levied on a flat-rate basis, which increases according to the alcoholic content of the beverage and is determined in accordance with the following scale:
Vína, jejichž obsah alkoholu nepřekračuje 2,25 % obj., jsou osvobozena od spotřební daně [článek 2 de lagen (1994:1564) om alkoholskatt].
Wines with an alcoholic content of 2.25 % vol. or less are exempt from the duty (Article 2 of the lagen (1994: 1564) om alkoholskatt).
7,58 SEK za obsah alkoholu vyšší než 2,25 % obj., ale nižší nebo rovný 4,5 % obj.;
SEK 7.58 if the alcoholic strength is higher than 2.25 % vol. but lower than or equal to 4.5 % vol.;
4 — Zákon ze dne 15. prosince 1994 o spotřebních daních z alkoholických nápojů.
4 — Law of 15 December 1994 concerning excise duties on alcoholic beverages.
Ve Švédsku je maloobchod s vínem, silným pivem a lihovinami předmětem zákonného monopolu.
In Sweden, the retail selling of wine, strong beer and spirits is a statutory monopoly.
Správa monopolu je svěřena Systembolaget Aktiebolag (dále jen „Systembolaget“), společnosti zcela vlastněné státem.
A wholly State-owned company called Systembolaget Aktiebolag (‘Systembolaget’) is responsible for administering the monopoly.
II – Postup před zahájením soudního řízení
II — The prelitigation procedure
Dne 19. června 2001 bylo švédské vládě zasláno odůvodněné stanovisko, přičemž uvedená vláda na něj odpověděla dvěma dopisy, prvním ze dne 13. července 2001 a druhým ze dne 17. prosince 2001, kterým informovala Komisi, že spotřební daň z vína byla snížena o 18,8 % s účinností od 1. prosince 2001.
On 19 June 2001, the Commission sent the Swedish Government a reasoned opinion, to which the latter replied by two letters, the first of 13 July 2001 and the second of 17 December 2001, informing the Commission that the rate of duty on wine had been reduced by 18.8 % with effect from 1 December 2001.
Komise zaslala švédskému království druhou výzvu dopisem dne 1. července 2002, jelikož měla za to, že provedené úpravy neodstranily diskriminační povahu švédského daňového režimu.
On the view that the change which had been introduced did not neutralise the discriminatory nature of the Swedish tax arrangements, the Commission sent the Kingdom of Sweden a second letter of formal notice on 1 July 2002.
Švédské království odpovědělo dopisem ze dne 24. září 2002.
The latter responded by letter of 24 September 2002.
Na základě stížností upozorňujících na diskriminační povahu švédského režimu spotřební daně z vína a piva zaslala Komise Švédskému království dne 28. února 2000 první výzvu dopisem, kde tvrdila, že na základě informací, které obdržela, se zdá být tento režim v rozporu s článkem 90 ES, jelikož vyšší zdanění vína než piva, jak v absolutních hodnotách, tak v hodnotách procentního podílu na konečné ceně výrobku, mělo za účinek krystalizaci spotřebních zvyků prostřednictvím posílení ochrany piva – domácího výrobku – na újmu obchodního potenciálu vína – výrobku dováženého z jiných členských států.
On 28 February 2000, in response to complaints that the Swedish arrangements for taxing wine and beer were discriminatory, the Commission sent the Kingdom of Sweden an initial letter of formal notice, in which it stated that, according to the information in its possession, those arrangements appeared to be incompatible with Article 90 EC, since the effect of making wine subject to a higher rate of tax than beer — both in absolute terms and as a percentage of the final price of the product — was to reinforce consumer habits and consolidate the advantage enjoyed by beer (a domestic product) to the detriment of the commercial potential of wine (a product imported from other Member States).
Dne 9. července 2004 Komise zaslala švédské vládě druhé odůvodněné stanovisko, v němž ji vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby vyhověla tomuto stanovisku ve lhůtě dvou měsíců.
On 9 July 2004, the Commission sent the Swedish Government a second reasoned opinion, calling upon it to adopt the measures necessary to comply with the reasoned opinion within two months.
Švédské království odpovědělo dvěma dopisy ze dne 10. května a 20. listopadu 2000, kde poznamenalo, že daňový režim, v jehož rámci je spotřební daň z alkoholických nápojů určena v závislosti na skutečném obsahu alkoholu těchto nápojů, není v rozporu s článkem 90 ES.
The Kingdom of Sweden replied by two letters, dated 10 May and 20 November 2000 respectively, in which it pointed out that tax arrangements under which the excise duty on alcohol is determined according to the alcoholic strength by volume of the beverages is not in breach of Article 90 EC.
Prohlásilo nicméně ochotu snížit spotřební daň z vína podle obsahu alkoholu na v podstatě stejnou úroveň, jakou má spotřební daň z piva, takovým způsobem, že obnoví poměr zdanění, který mezi oběma výrobky existoval před 1. lednem 1997.
However, it stated that it was prepared to reduce the rate of duty on wine by volume of alcohol, bringing it down to a level largely equivalent to the rate of duty on beer, and thereby restoring the taxation relationship that had existed between the two products prior to 1 January 1997.
90 druhého pododstavce ES;
— declare that the Kingdom of Sweden has failed to fulfil its obligations under the second paragraph of Article 90 EC by applying a system of internal taxes under which beer, which is mainly produced in Sweden, is indirectly protected, as compared with wine, which is mainly imported from other Member States; and
Komise podala projednávanou žalobu podáním doručeným kanceláři Soudního dvora dne 14. dubna 2005.
By application lodged with the Registry of the Court on 14 April 2005, the Commission brought the present action.
– uložil Švédskému království náhradu nákladů řízení.
— order the Kingdom of Sweden to pay the costs.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 16. září 2005 bylo povoleno vedlejší účastenství Lotyšské republiky na podporu návrhových žádání žalovaného.
By order of the President of the Court of 16 September 2005, the Republic of Latvia was granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the Kingdom of Sweden.
Švédské království navrhuje, aby Soudní dvůr:
The Kingdom of Sweden contends that the Court should:
44 odst. 3 jednacího řádu Soudního dvora byla věc přidělena velkému senátu na základě žádosti, kterou Švédské království podalo v tomto smyslu dopisem ze dne 4. dubna 2006.
Pursuant to Article 44(3) of the Rules of Procedure of the Court, the case was assigned to the Grand Chamber, following a request from Sweden to that effect by letter of 4 April 2006.
Komise a Švédské království byly vyslechnuty na jednání, které se konalo dne 8. května 2007.
The Commission and the Kingdom of Sweden presented oral argument at the hearing on 8 May 2007.
– zamítl žalobu.
— dismiss the action.
IV – Právní analýza
IV — Legal analysis between 8.5 % vol. and 15 % vol.
A – Argumenty účastníků řízení
5 and a price ranging between SEK 49 and SEK 70. 6 Since
Komise má za to, že okolnost, že spotřebitelé se musí obracet na Systembolaget, aby získali dotyčné výrobky, posiluje jejich zastupitelnost.
The Commission maintains that the fact that consumers have to go to Systembolaget to purchase the products in question increases their interchangeability.
Komise má za to, že sporné švédské daňové předpisy mají diskriminační povahu a mají ochranný účinek s ohledem na obchod s pivem, převážně místním výrobkem, v neprospěch vína, hlavně dováženého z jiných členských států.
The Commission considers that the Swedish tax arrangements at issue are discriminatory and have a protectionist effect in relation to the trade in beer, which is largely a domestic product, to the detriment of the trade in wine, which is mainly imported from other Member States.
Z tohoto důvodu porušují čl. 90 druhý pododstavec ES.
Consequently, those rules are in breach of the second paragraph of Article 90 EC.
Žalující orgán má za to, že daňový režim, kterému je víno a pivo podřízeno, způsobuje potencionální omezení spotřeby vína a má za účinek přinejmenším nepřímou ochranu obchodu s pivem.
The Commission considers that the tax arrangements for wine and beer restrain the potential consumption of wine and have the effect of protecting, indirectly at least, the trade in beer.
Komise uvádí, že spotřební daň podle obsahu alkoholu vybíraná z vína s průměrným obsahem alkoholu je přibližně o 20 % vyšší než spotřební daň z piva.
The Commission points out that the tax by volume of alcohol which is levied on a wine of medium alcoholic strength is approximately 20 % higher than the tax on beer.
Vliv tohoto rozdílu na konečnou cenu výrobku je mimoto zesílen účinkem použití 25 % DPH, vypočítané ze základní ceny zahrnující spotřební daň.
The impact of that difference on the final price of the products is compounded as a result of the application of VAT at a rate of 25 %, which is calculated on the basic price inclusive of excise duty.
Zejména z těchto údajů vyplývá, že v roce 1997, kdy spotřební daň z piva byla snížena, se zvýšil prodej tohoto nápoje, zatímco prodej vína poklesl.
In particular, those statistics are alleged to show that, in 1997 — the year in which the rate of duty on beer was reduced — sales of beer rose, while sales of wine declined. Simi-
Podle Komise existuje soutěžní vztah mezi silným pivem (které má obsah alkoholu vyšší než 3,5 % obj.) a vínem střední kategorie, které má obsah alkoholu mezi 8,5 % a 15 % obj. 5a přísluší do cenové škály mezi
According to the Commission, a competitive relationship exists between strong beer (with an alcoholic strength in excess of 3.5 % vol.) and wine in the inter- mediate bracket, with an alcoholic strength of
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-167/05
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-167/05 tion with each other within the meaning of the second paragraph of Article 90 EC.
2002 po snížení spotřební daně z vína prodej tohoto výrobku zaznamenal nejrychlejší růst mezi roky 1995 a 2004.
10 larly, in 2002, after the rate of duty on wine was cut, wine sales underwent the highest increase ever recorded between 1995 and 2004.
Švédská vláda, podporovaná Lotyšskou republikou, má nicméně za to, že sporné daňové předpisy nemají za cíl nebo účinek nepřímo chránit výrobu piva před hospodářskou soutěží s vínem, a že jí tedy nemůže být přičítáno žádné porušení čl. 90 druhého pododstavce ES.
However, the Swedish Government, supported by the Republic of Latvia, considers that the fiscal provisions at issue are not intended to protect beer production indirectly from competition from wine, nor do they have such an effect, and, consequently, no breach of the second paragraph of Article 90 EC may be imputed to that Government.
Komise uvádí, že dopad spotřební daně na konečnou cenu vín, jejichž obsah alkoholu se pohybuje mezi 8,5 % a 15 % obj., je značnější v cenové škále mezi 41 a 70 SEK, která odpovídá kategorii výrobků představujících přibližně 80 % veškerého prodeje.
The Commission points out that the impact of the excise duty on the final price of wines with an alcoholic strength of between 8.5 % vol. and 15 % vol. is more significant within the SEK 41 to SEK 70 price bracket, that is to say, the product category which accounts for approximately 80 % of total sales.
Tento dopad je krom toho mnohem značnější než dopad v případě piva nejprodávanější kategorie, bez ohledu na množství výrobku vzaté jako odkaz pro účely hodnocení 8.
According to the Commission, the impact is also significantly greater than the impact on the category of beer most frequently sold, whatever the reference quantity used for making an assessment. 8
Švédské království nepopírá tvrzení Komise ohledně povahy piva jako především domácího výrobku a povahy vína jako převážně dováženého výrobku, rozdílu ve způsobech stanovení spotřebních daní, kterým jsou podřízeny oba výrobky, a nakonec ohledně existence určitého stupně hospodářské soutěže 9 mezi těmito výrobky,
The Kingdom of Sweden does not dispute the Commission’s claims that, by and large, beer is a domestic product and wine an imported product; that different methods are used to determine the level of tax to which the two products are subject; or, finally, that the products are to some extent in competition with each other. 9 According to Sweden, however, the products are not completely interchangeable, and it is not clear which categories of wine and beer are in competi-
Podle této vlády vyplývá z judikatury Soudního dvora, že abychom se mohli domnívat, že k takovému porušení došlo, je nezbytné prokázat, že dotčená daň má dopad na hospodářskou soutěž mezi dotčenými výrobky a snižuje potenciální spotřebu dováženého výrobku ve prospěch konkurenčního domácího výrobku.
According to the Swedish Government, it is clear from the caselaw of the Court that a breach of that nature may be regarded as established only if it can be demonstrated that the tax at issue affects the competitive relationship between the products in question, by reducing potential consumption of the imported product to the benefit of the competing domestic product.
Za účelem tohoto prokázání je nezbytné přezkoumat rozdíl mezi prodejními cenami výrobků a úroveň jejich zdanění pro posouzení, zda rozdílné daňové zatížení těchto výrobků může směrovat volbu spotřebitele.
It is essential to take into account, for that purpose, the difference between the selling prices of the products and the effect of the tax on those prices, in order to ascertain whether the difference in the taxation of the products is likely to influence consumer choices.
8 — V žalobě Komise srovnává dopad spotřební daně na konečnou cenu za láhev (v objemu 75 cl u vína a 33 cl u piva), za litr a za sklenici výrobku (v objemu 15 cl u vína a 33 cl u piva).
8 — In its application, the Commission compares the effect of the tax on the final price of a bottle (a 75cl bottle of wine and a 33cl bottle of beer), of one litre and a glass of the product (a 15cl glass of wine and 33cl glass of beer).
9 — Žalovaná vláda má za to, že tento vztah existuje mezi nejprodávanějšími silnými pivy a nejprodávanějšími a nejlevnějšími víny, která mají obsah alkoholu okolo 11 % obj.
10 — In its statement of defence, the Kingdom of Sweden questions the intensity and the unambiguous nature of the conditions of competition between the two products.
10 — Švédské království se v duplice zabývá otázkou intenzity a jednotného charakteru podmínek hospodářské soutěže mezi těmito dvěma výrobky.
9 — The Swedish Government considers that a degree of competition exists between the most popular strong beers sold and the most widely sold and least expensive wines with an alcoholic strength of approximately 11 % vol.
K tomuto bodu lotyšská vláda uvádí, že poptávka po dotyčných výrobcích je relativně nepružná s ohledem na kolísání cen a že cena se nezdá být určujícím faktorem ve volbě spotřebitelů.
On that point, the Latvian Government notes that demand for the products in question is relatively impervious to price variations and that price itself does not appear to be a factor determining consumer choice.
V projednávaném případě srovnání průměrné konečné ceny jednoho litru silného piva nejprodávanější kategorie a jednoho litru vína 11s obsahem alkoholu okolo 11 % nejprodávanější a nejlevnější kategorie ukazuje, že rozdílné zdanění těchto dvou výrobků nemůže ovlivnit chování spotřebitelů.
In the present case, if the average final price of a litre of strong beer in the category most frequently sold is compared with that of a litre of wine 11of alcoholic strength in the region of 11 % vol. in the most popular and least expensive category, it is clear — according to the Kingdom of Sweden — that the difference in the taxation of the two products is not likely to influence consumer behaviour.
Totiž, i kdyby víno bylo zatíženo stejnými spotřebními daněmi jako pivo, jeho cena by byla přibližně dvojnásobná než cena piva.
In fact, even if the wine were to be subject to the same taxes as are levied on beer, it would still cost approximately twice as much as beer.
Na základě těchto údajů žalovaná vláda a vedlejší účastnice mají za to, že Komise neprokázala, že švédský daňový systém má za účinek chránit výrobu piva před hospodářskou soutěží s vínem.
On the basis of that information, the Swedish and Latvian Governments consider that the Commission has failed to demonstrate that the effect of Sweden’s tax arrangements is to protect beer production from competition from wine.
Lotyšská republika mimoto uvádí, jak vyplývá ze statistických údajů, že během období 1997–2004 spotřeba vína ve Švédsku vzrostla ve větším rozsahu než spotřeba piva.
The Republic of Latvia also points out that the statistics show that the period from 1997 to 2004 saw a greater increase in the consumption of wine in Sweden than of beer.
Švédská vláda mimoto popírá, že statistiky prodeje Systembolaget předložené žalujícím orgánem jsou úplné, protože jednak neberou v úvahu prodeje uskutečněné prostřednictvím řetězce restaurací, a jednak neumožňují zvlášť označit údaje týkající se prodeje vína kategorie, která se nachází v hospodářské soutěži se silným pivem.
The Swedish Government also contends that the Systembolaget sales statistics presented by the Commission are incomplete, since, on the one hand, they fail to take account of sales in catering establishments and, on the other, they do not make it possible to isolate the data relating to sales of wine in the category which is in competition with strong beer.
Ve své žalobní odpovědi žalovaný členský stát uvedl tabulku ohledně prodeje dotčených výrobků během období 1996–2004, která kombinuje údaje pocházející ze statistik Systembolaget, Skatteverket (švédská správa přímých a nepřímých daní) a Sveska Bryggarföreningen (švédská federace sdružující výrobce piva, moštu, sodové vody a vody) 12.
In its statement of defence, the Swedish Government reproduced a table showing sales of the products at issue during the period from 1996 to 2004, and incorporating the data derived from the statistics of the Systembolaget, the Skatteverket (Swedish authority responsible for direct and indirect taxation) and the Svenska Bryggareföreningen (Swedish federation of beer, cider, soda-water and water producers). 12
Žalovaná vláda souhlasí s Komisí v úvaze, že švédský spotřebitel alkoholických nápojů je citlivý vůči kolísání cen výrobků.
The Swedish Government agrees with the Commission that Swedish consumers of alcohol are sensitive to variations in the price of the products.
Nicméně okolnost, že reaguje na snížení cen zvýšením spotřeby, neznamená podle této vlády, že změní také své chování, co se týká volby mezi různými kategoriemi alkoholických nápojů.
However, according to that Government, the fact that the consumer response to price cuts is to engage in increased consumption does not imply that consumer behaviour is also affected in terms
Závěrem má švédská vláda, podporo -vaná lotyšskou vládou, za to, že Komise
In conclusion, the Swedish Government, supported by the Latvian Government,
12 — Neveřejné údaje, na kterých se zakládají tyto statistiky, jsou předložené švédskou vládou v duplice.
12 — The Swedish Government included it its rejoinder the data unavailable to the public on which those statistics are based.
11 — Komise ve své replice uplatňuje, že srovnávací metoda cen, která je nejvhodnější z pohledu spotřebitele, je metoda, která užívá jako referenční množství sklenici vína a sklenici piva, a zpochybňuje přístup přijatý švédskou vládou, který spočívá k zohlednění ceny za litr. Švédská vláda má naproti tomu za to, že metoda označená Komisí nevede k jasným výsledkům.
11 — In its reply, the Commission maintains that the most appropriate method of price comparison from the consumer’s point of view is to use as a reference quantity a glass of wine and a glass of beer, and it challenges the approach of the Swedish Government which is based on the price per litre.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-167/05 neprokázala ochranný účinek dotčeného daňového režimu, a tudíž ani porušení čl. 90 druhého pododstavce ES, které je jí vytýkáno v projednávané věci.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-167/05 argues that the Commission has failed to prove that the tax arrangements at issue have a protectionist effect and, consequently, has also failed to prove the breach of the second paragraph of Article 90 EC imputed to Sweden in these proceedings.
B – Závěry
B — Analysis
Na základě čl. 90 prvního pododstavce ES:
Under the first paragraph of Article 90 EC:
Podle ustálené judikatury má článek 90 ES ve svém souhrnu za cíl zajistit volný pohyb zboží mezi členskými státy za běžných podmínek hospodářské soutěže odstraněním všech forem ochrany, které mohou vyplývat z uplatnění diskriminačního vnitrostátního zdanění s ohledem na výrobky z jiných členských států, a zaručit naprostou neutralitu vnitrostátního zdanění s ohledem na hospodářskou soutěž mezi domácími a dovezenými výrobky 13.
It has consistently been held by the Court that the purpose of Article 90 EC, as a whole, is to ensure the free movement of goods between the Member States under normal conditions of competition, by eliminating all forms of protection which might result from the application of discriminatory internal taxation against products from other Member States, and to guarantee absolute neutrality of internal taxation as regards competition between domestic and imported products.
Za tímto účelem první pododstavec tohoto článku zakazuje každé daňové pravidlo, jehož účinkem je zdanění, jakýmkoliv daňovým postupem, dovezených výrobků, které je vyšší než zdanění podobných domácích výrobků, zatímco, jak Soudní dvůr upřesnil, druhý pododstavec má výslovně za úkol zabránit každé formě nepřímé daňové ochrany v případě dovezených výrobků, které se, aniž by byly podobné domácím výrobkům ve smyslu prvního pododstavce, nicméně nacházejí s některými domácími výrobky v soutěžním vztahu, byť částečném, nepřímém nebo potenciálním 14.
13 To that end, the first paragraph of Article 90 EC prohibits any tax legislation the effect of which is to impose, through any kind of fiscal measure, a higher charge on an imported product than on a similar domestic product, whereas, according to the Court, the main function of the prohibition laid down in the second paragraph of Article 90 EC is to prevent all forms of indirect fiscal protectionism in the case of imported products which, without being similar to domestic products within the meaning of the first paragraph of Article 90 EC, are nevertheless in competition, even partial, indirect or potential, with them. 14
„Členské státy nepodrobí přímo ani nepřímo výrobky jiných členských států jakémukoli vyššímu vnitrostátnímu zdanění než je to, jemuž jsou přímo nebo nepřímo podrobeny podobné výrobky domácí.“
‘No Member State shall impose, directly or indirectly, on the products of other Member States any internal taxation of any kind in excess of that imposed directly or indirectly on similar domestic products.’
Pro ověření slučitelnosti daného vnitro -státního daňového režimu se zákazem diskriminačního vnitrostátního zdanění uvedeným
In order to determine whether particular national tax arrangements are compatible with the prohibition under Article 90 EC on
14 — V tomto smyslu viz již rozsudek ze dne 4. dubna 1968, Fink-Frucht (27/67, Recueil, s. 327).
14 — See, to that effect, Case 27/67 Fink-Frucht [1968] ECR 298.
„Členské státy nepodrobí dále výrobky jiných členských států vnitrostátnímu zdanění, které by poskytovalo nepřímou ochranu jiným výrobkům.“
‘Furthermore, no Member State shall impose on the products of other Member States any internal taxation of such a nature as to afford indirect protection to other products.’
KOMISE v. ŠVÉDSKO v článku 90 ES je nezbytné provést komplexní posouzení, které zahrnuje více etap.
COMMISSION v SWEDEN discriminatory internal taxation, a complex assessment, comprising several stages, is necessary.