natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Významné grafické a slovní odlišnosti mezi oběma ochrannými známkami tak převažují nad málo rozlišovacími podobnostmi, přičemž takto vytvořený celkový dojem je dostatečně odlišný k tomu, aby bylo možné vyloučit jakékoliv nebezpečí záměny nebo asociace.
The significant graphic and verbal differences between the two marks thus outweighed the weakly distinctive similarities, creating an overall impression that was sufficiently different to rule out any likelihood of confusion or association.
Jelikož námitkové oddělení došlo k tomuto závěru, domnívalo se, že není nezbytné posuzovat ostatní starší ochranné známky uplatňované Sämann, jelikož odlišnosti těchto ochranných známek jsou v porovnání s ochrannou známkou Aire Limpio ještě větší, nežli je tomu u ochranné známky č. 91.991.
Having reached that conclusion, the Opposition Division considered that it was not necessary to examine the other earlier marks relied on by Sämann, since those marks displayed even greater differences in relation to the Aire Limpio mark than did mark No 91 991.
Sporným rozhodnutím ze dne 15. března 2004 druhý odvolací senát OHIM částečně vyhověl odvolání podanému Sämann proti rozhodnutí námitkového oddělení.
By the contested decision of 15 March 2004, the Second Board of Appeal of OHIM allowed in part the appeal brought by Sämann against the Opposition Division’s decision.
2008 – VĚC C-488/06 P
2008 — CASE C-488/06 P register the Aire Limpio mark for goods in Classes 3 and 5.
Pokud jde naopak o služby uvedené ve třídě 35, odvolací senát potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení a námitky zamítl.
As regards, by contrast, the services in Class 35, it confirmed the Opposition Division’s decision and rejected the opposition.
Ve svém posouzení nicméně došel k opačným závěrům než námitkové oddělení.
In its assessment, however, it reached the opposite conclusion to that of the Opposition Division.
Domníval se tak, že dlouhodobé užívání a proslulost, které se těšila v Itálii, poskytly „starší ochranné známce“ zvláštní rozlišovací způsobilost a že na jejím základě, a na základě pojmové podobnosti mezi oběma ochrannými známkami, existuje přinejmenším u italské veřejnosti nebezpečí záměny.
Thus, it held that the prolonged use and wellknown nature in Italy of the ‘earlier mark’ gave it a particularly distinctive character and that there was, having regard to that distinctiveness and the conceptual similarity between the two marks, a likelihood of confusion, at least on the part of the Italian public.
Tento závěr založil jednak na údajích týkajících se reklamy a prodejů osvěžovačů vzduchu pro automobily Sämann, jakož i dále na skutečnosti, že je ochranná známka CAR-FRESHNER chráněna již od roku 1954.
To reach that conclusion, it relied, first, on data relating to Sämann’s advertising and sales of car air fresheners and, secondly, on the fact that the CAR-FRESHNER mark had been protected since 1954.
Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 14. května 2004 podala L & D žalobu směřující ke zrušení sporného rozhodnutí. Za tímto účelem uplatňovala dva žalobní důvody vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článku 73 nařízení č. 40/94. Soud tuto žalobu napadeným rozsudkem zamítl. I - 5766
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 14 May 2004, L & D brought an action against the contested decision. It raised two pleas to that end, alleging infringement of Articles 8(1)(b) and 73 of Regulation No 40/94 respectively. By the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed that action. I - 5766
Co se týče prvního žalobního důvodu, Soud nejprve v bodu 70 napadeného rozsudku uvedl, že zjištění odvolacího senátu, že ochranná známka č. 91.991 má v Itálii zvláštní rozlišovací způsobilost, bylo založeno na akceptaci dlouhodobého užívání a proslulosti ochranné známky ARBRE MAGIQUE.
As regards the first plea, the Court first observed, in paragraph 70 of the judgment under appeal, that the finding of the Board of Appeal to the effect that mark No 91 991 had a particularly distinctive character in Italy was based on the acceptance of the prolonged use and wellknown nature of the ARBRE MAGIQUE mark.
V bodech 72 až 77 napadeného rozsudku Soud dále posoudil, zda je úvaha, že rozlišovací způsobilost ochranné známky č. 91.991 je vyvozena z užívání jiné ochranné známky, platná.
In paragraphs 72 to 77 of the judgment under appeal, it then examined whether that finding, according to which the distinctive character of mark No 91 991 is inferred from the use of another mark, was legitimate.
S odkazem na body 30 a 32 rozsudku Soudního dvora ze dne 7. července 2005, Nestlé (C-353/03, Sb. rozh. s. I-6135) Soud konstatoval, že na tuto otázku je třeba odpovědět kladně v případě, že ochrannou známku č.
Referring to paragraphs 30 and 32 of the judgment in Case C-353/03 Nestlé [2005] ECR I-6135, the Court held that the answer to that question was yes if mark No 91 991 could be regarded as part of the ARBRE MAGIQUE mark.
V tomto ohledu se dle Soudu odvolací senát správně domníval, že vyobrazení siluety jedle, které hraje v ochranné známce ARBRE MAGIQUE významnou, ba převládající úlohu, odpovídá označení ochranné známky č. 91.991.
It considered in that regard that the Board of Appeal was right to hold that the representation of the silhouette of the fir tree, which plays a significant or even predominant role in the ARBRE MAGIQUE mark, corresponds to the sign of mark No 91 991.
Prvně zmíněná ochranná známka tak mohla získat rozlišovací způsobilost na základě svého užívání jako součásti druhé ochranné známky.
Accordingly, the first mark could have acquired a distinctive character following its use as part of the second mark.
Soud z toho vyvodil, že odvolací senát správně přezkoumal všechny důkazy týkající se užívání a proslulosti ochranné známky ARBRE MAGIQUE, aby prokázal dlouhodobé užívání, proslulost, a tudíž i zvláštní rozlišovací způsobilost ochranné známky č. 91.991.
The Court concluded that the Board of Appeal had rightly examined all the evidence relating to the use and wellknown nature of the ARBRE MAGIQUE mark in order to establish the prolonged use, the wellknown nature and, therefore, the particularly distinctive character of mark No 91 991.
Co se týče samotného přezkumu důkazů, Soud v bodě 78 napadeného rozsudku rozhodl, že sporné rozhodnutí právem uvádí, že z důkazních materiálů obsažených ve spise vyplývá, že ochranná známka č. 91.991 coby součást ochranné známky ARBRE MAGIQUE byla předmětem dlouhodobého užívání v Itálii, je tam proslulá, a má tudíž zvláštní rozlišovací způsobilost.
As regards the actual examination of the evidence, the Court of First Instance held, in paragraph 78 of the judgment under appeal, that the contested decision had rightly stated that it was apparent from the evidence in the case-file that mark No 91 991, as part of the ARBRE MAGIQUE mark, had been the subject of prolonged use in Italy, was well known there and therefore had a particularly distinctive character.
V tomto ohledu odmítl v bodech 80 až 84 napadeného rozsudku argument směřující ke zpochybnění důkazní síly těchto důkazů z důvodu, že se vztahují k období po podání přihlášky k zápisu ochranné známky účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelkou).
In that regard, in paragraphs 80 to 84 of the judgment under appeal, it rejected the argument seeking to call into question the evidential force of that evidence on the ground that it referred to a period after the appellant’s filing of the application for registration of the trade mark.
Domníval se, že odvolací senát mohl mít právoplatně za to, že pozdější okolnosti umožňují vyvodit závěry ohledně dané situace, tak jak existovala ke dni podání přihlášky k zápisu ochranné známky společností L & D. 28
It held that the Board of Appeal was able legitimately to hold that the subsequent circumstances enabled conclusions to be drawn on the situation as it was on the date of L & D’s filing of the application for registration. 28
V bodě 85 napadeného rozsudku Soud rovněž odmítl argument navrhovatelky, že odvolací senát nesprávně vycházel ze zvláštní rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky v Itálii pouze na základě obecných údajů týkajících se objemu reklamy a prodeje.
In paragraph 85 of the judgment under appeal, the Court also rejected the appellant’s argument to the effect that the Board of Appeal was wrong to find that the earlier mark had a particularly distinctive character in Italy by relying solely on general indications regarding the volume of advertising and sales figures.
Soud v tomto ohledu jednak uvedl, že judikatura uplatňovaná L & D se netýkala hodnocení proslulosti zapsané ochranné známky, která již získala rozlišovací způsobilost, a jednak že odvolací senát zohlednil nejen obecné údaje, ale rovněž dlouhodobé užívání ochranné známky ARBRE MAGIQUE. 29
It held, in this connection, first, that the caselaw relied on by L & D did not concern the assessment of whether a registered mark which has already acquired distinctive character is well known and, secondly, that the Board of Appeal took into account not only general indications, but also the prolonged use of the ARBRE MAGIQUE mark. 29
A konečně, Soud v bodě 86 napadeného rozsudku odmítl argument L & D, podle něhož odvolací senát vycházel nesprávně ze skutečnosti, že starší ochranná známka požívala ochrany v podobě v zásadě nezměněné od roku 1954, čímž postavil datum přihlášky ochranné známky na roveň datu skutečného užívání ochranné známky CAR-FRESHNER. Soud v tomto ohledu shledal, že i když sporné rozhodnutí uvádí, že ochranná známka CAR-FRESHNER je zapsána od roku 1954, odvolací senát, co se týče dlouhodobého užívání, vycházel z doloženého užívání ochranné známky ARBRE MAGIQUE v Itálii. I - 5768
Finally, the Court, in paragraph 86 of the judgment under appeal, rejected L & D’s argument to the effect that the Board of Appeal was wrong to rely on the fact that the earlier mark had had protection in an essentially identical form since 1954, thereby placing the date of the application for registration of the mark on the same footing as the date of actual use of the CAR-FRESHNER mark. The Court found in that regard that, even though the contested decision states that the CAR-FRESHNER mark has been registered since 1954, the Board of Appeal, as regards prolonged use, relied on the established use in Italy of the ARBRE MAGIQUE mark. I - 5768
Soud dále v bodech 89 až 96 napadeného rozsudku konstatoval, že výrobky označené ochrannou známkou ARBRE MAGIQUE a ochrannou známkou Aire Limpio, jakož i samotné tyto ochranné známky jsou podobné.
The Court then held, in paragraphs 89 to 96 of the judgment under appeal, that the goods designated by the ARBRE MAGIQUE mark and by the Aire Limpio mark, as well as those marks themselves, are similar.
Co se týče podobnosti ochranných známek, Soud uvedl, že z hlediska vzhledového má grafický prvek obsažený v ochranné známce Aire Limpio zjevně dominantní povahu v celkovém dojmu, kterým označení působí, a značně převládá nad slovním prvkem.
So far as the similarity of the marks is concerned, it pointed out that, visually, the graphic element in the Aire Limpio mark has a clearly dominant character in the overall impression given by the sign and noticeably prevails over the word element.
Na rozdíl od tvrzení L & D nevyvolává grafické ztvárnění celkový dojem komické postavičky, ale skutečně dojem obrázku podobajícího se jedli. Grafické ztvárnění odpovídající jedli se tedy po vzhledové stránce jeví jako dominantní prvek celkového dojmu, jímž přihlašovaná ochranná známka působí. Po pojmové stránce jsou obě dotčená označení spojena se siluetou jedle. Vzhledem k dojmu, kterým působí, a k nedostatku zvláštního významu výrazu „aire limpio“ pro italskou veřejnost musí být jejich pojmová podobnost potvrzena. 33
Contrary to L & D’s assertions, the overall impression given by the design is not that of a comical character, but actually that of an image resembling a fir tree. The graphic representation corresponding to a fir tree therefore appears, visually, as the dom -inant element in the overall impression given by the mark in respect of which registration is sought. Conceptually, the signs in question are both associated with the silhouette of a fir tree. In view of the impression given and the fact that the expression ‘aire limpio’ has no particular meaning for the Italian public, their conceptual similarity must be confirmed. 33
Co se týče nebezpečí záměny, Soud měl v bodech 100 až 102 napadeného rozsudku za to, že průměrný spotřebitel tvořící relevantní veřejnost bude mít sklon spoléhat se hlavně na obraz ochranné známky použitý na těchto výrobcích, a sice siluetu jedle.
As regards the likelihood of confusion, the Court, in paragraphs 100 to 102 of the judgment under appeal, considered that the average consumer, which comprises the relevant public, will have a tendency to trust mainly the image of the mark applied to those goods, namely the silhouette of a fir tree.
V důsledku toho, s přihlédnutím jednak k podobnosti dotčených výrobků a vzhledové a pojmové podobnosti dotčených ochranných známek, a jednak ke skutečnosti, že starší ochranná známka má v Itálii zvláštní rozlišovací způsobilost, se odvolací senát nedopustil pochybení, když dospěl k závěru o existenci nebezpečí záměny.
Consequently, in view of, first, the similarity of the goods in question and the visual and conceptual similarity of the marks in question and, secondly, the fact that the earlier mark has a particularly distinctive character in Italy, the Board of Appeal did not err in finding that there was a likelihood of confusion.
Soud dále v bodě 104 napadeného rozsudku odmítl argument žalobkyně, že starší ochranná známka má nízkou rozlišovací způsobilost z toho důvodu, že silueta jedle je pro dotčené výrobky popisná, a konstatoval, že starší ochranná známka není pouhým ztvárněním jedle, ale že je stylizovaná a vykazuje další zvláštní rysy a že
The Court then, in paragraph 104 of the judgment under appeal, rejected the appellant’s argument to the effect that the earlier mark has a weak distinctive character owing to the fact that the silhouette of the fir tree is descriptive of the goods in question, stating that the earlier mark is not the mere representation of a fir tree but is
2008 – VĚC C-488/06 P mimoto získala zvláštní rozlišovací způsobilost.
2008 — CASE C-488/06 P stylised and has other particular characteristics, and that, in addition, it has acquired a particularly distinctive character.
Pokud jde o směrnice patentového úřadu Spojeného království, které dle navrhovatelky potvrzují, že silueta jedle je pro dotčené výrobky popisná, Soud měl za to, že vzhledem k autonomní povaze režimu ochranných známek Společenství postrádají relevanci.
As regards the guidelines of the United Kingdom Patent Office, which the appellant claims confirm the descriptive character of the silhouette of the fir tree for the goods concerned, the Court held that they were of no relevance because of the autonomous nature of the Community trade mark regime.
Soud mimoto odmítl argumenty L & D směřující k prokázání toho, že zápis starší ochranné známky měl být zamítnut, neboť je jednak tvořena pouze tvarem výrobku, který je pod touto ochrannou známkou uváděn na trh, a jednak tvar starší ochranné známky, tedy silueta jedle, je nezbytný k dosažení výrobkem sledovaného technického výsledku. V tomto ohledu Soud v bodě 105 napadeného rozsudku uvedl, že navrhovatelka se každopádně nemůže v rámci námitkového řízení dovolávat absolutního důvodu pro zamítnutí bránícího platnému zápisu označení národním úřadem nebo OHIM. 36
The Court also rejected L & D’s arguments intended to show that the earlier mark should not have been registered because, first, it was made up only of the shape of the product which is marketed under that mark and, secondly, the shape of the earlier mark, namely the silhouette of a fir tree, was necessary to obtain the technical result sought by the product. In this connection, the Court observed in paragraph 105 of the judgment under appeal that the appellant could not, in any event, in opposition proceedings, rely on an absolute ground for refusal precluding valid registration of a sign by a national office or by OHIM. 36
Pokud jde o druhý žalobní důvod, vycházející z porušení článku 73 nařízení č. 40/94, ten byl v bodech 113 až 118 napadeného rozsudku zamítnut.
As regards the second plea, alleging infringement of Article 73 of Regulation No 40/94, that was rejected in paragraphs 113 to 118 of the judgment under appeal.
Soud měl za to, že ze sporného rozhodnutí jsou jasně a jednoznačně patrné úvahy odvolacího senátu a že z tohoto rozhodnutí vyplývá, že žalobkyně mohla zaujmout stanovisko ke všem skutečnostem, na nichž je toto rozhodnutí založeno, jakož i k použití, odvolacím senátem, důkazních materiálů týkajících se užívání starších ochranných známek.
The Court held that the contested decision showed in a clear and unequivocal manner the reasoning of the Board of Appeal and that it was apparent from that decision that the appellant had had an opportunity to present its comments on all the factors on which the decision was based and on the use, by the Board of Appeal, of the evidence relating to the use of the earlier marks.
IV – Řízení před Soudním dvorem a návrhová žádání účastníků řízení
IV — Procedure before the Court of Justice and the forms of order sought
Svým kasačním opravným prostředkem L & D navrhuje, aby Soudní dvůr: – zrušil napadený rozsudek v plném rozsahu;
In its appeal, L & D claims that the Court should: — set aside the judgment under appeal in its entirety;
L & D v. OHIM – zrušil body 1 a 3 výroku sporného rozhodnutí v rozsahu, v jakém jednak částečně zrušují rozhodnutí námitkového oddělení a zamítají zápis ochranné známky Aire Limpio pro výrobky spadající do tříd 3 a 5, a jednak ukládají všem účastníkům řízení nést vlastní náklady vynaložené v námitkovém a odvolacím řízení, jakož i
L & D v OHIM — annul points 1 and 3 of the operative part of the contested decision, in so far as that decision, first, annuls in part the Opposition Division’s decision and refuses to register the Aire Limpio mark for goods in Classes 3 and 5 and, secondly, orders each of the parties to bear its own costs in connection with the opposition and appeal proceedings; and
OHIM a Sämann navrhují, aby Soudní dvůr kasační opravný prostředek zamítl a uložil navrhovatelce náhradu nákladů řízení.
OHIM and Sämann contend that the Court should dismiss the appeal and order the appellant to pay the costs.
V – Ke kasačnímu opravnému prostředku
V — The appeal
OHIM a Sämann úvodem uplatňují nepřípustnost kasačního opravného prostředku a tvrdí, že důvody kasačního opravného prostředku uplatňované L & D směřují k žádosti o přezkum posouzení skutečností provedeného Soudem. Mimoto, podle Sämann přebírá kasační opravný prostředek totožným způsobem odůvodnění žaloby podané proti spornému rozhodnutí. 40
As a preliminary point, OHIM and Sämann argue that the appeal is inadmissible, claiming that the pleas raised by L & D seek a review of the assessment of the facts made by the Court of First Instance. In addition, Sämann claims, the appeal identically reproduces the grounds of the action against the contested decision. 40
V tomto ohledu je nejprve třeba připomenout, že z článku 225 ES a z čl. 58 prvního pododstavce statutu Soudního dvora vyplývá, že kasační opravný prostředek je omezen na právní otázky a že posouzení skutkových okolností tedy nepředstavuje,
First of all, it is clear from Article 225 EC and the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice that an appeal lies on points of law only and that the appraisal of the facts thus does not constitute, save where they have been distorted, a
2008 – VĚC C-488/06 P s výhradou případu, kdy by došlo k jejich zkreslení, otázku, která podléhá přezkumu Soudního dvora (viz rozsudky ze dne 18. července 2006, Rossi v. OHIM, C-214/05 P, Sb. rozh. s. I-7057, bod 26, a ze dne 20. září 2007, Nestlé v. OHIM, C-193/06 P, bod 53).
2008 — CASE C-488/06 P point subject to review by the Court (see Case C-214/05 P Rossi v OHIM [2006] ECR I-7057, paragraph 26, and judgment of 20 September 2007 in Case C-193/06 P Nestlé v OHIM, paragraph 53).
Je nicméně nutno konstatovat, že v projednávaném případě se kasační opravný prostředek podaný L & D netýká pouze zpochybnění skutkových zjištění Soudu, ale přinejmenším částečně směřuje ke konstatování právních pochybení v napadeném rozsudku. 42
However, it must be stated that, in the present case, the appeal brought by L & D does not seek only to challenge findings of a factual nature made by the Court of First Instance but seeks, at least in part, a declaration of errors of law in the judgment under appeal. 42
Co se dále týče námitky nepřípustnosti vycházející z toho, že kasační opravný prostředek přebírá totožným způsobem odůvodnění žaloby podané k Soudu, které ostatně nebylo Sämann dále upřesněno, tato musí být rovněž zamítnuta.
Secondly, the plea of inadmissibility alleging that the appeal identically reproduces the grounds of the action brought before the Court of First Instance, a plea which, moreover, Sämann has not further clarified, must also be rejected.
Z judikatury Soudního dvora totiž vyplývá, že jestliže navrhovatel zpochybňuje výklad nebo použití práva Společenství Soudem, tak jak svým kasačním opravným prostředkem činí L & D, právní otázky přezkoumané v prvním stupni mohou být v rámci kasačního opravného prostředku znovu projednány (viz zejména rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Komise v. CAS Succhi di Frutta, C-496/99 P, Recueil, s. I-3801, bod 50). 44
It is evident from the Court’s caselaw that, provided that the appellant challenges the interpretation or application of Community law by the Court of First Instance, as L & D does in its appeal, the points of law examined at first instance may be discussed again in the course of an appeal (see, inter alia, Case C-496/99 P Commission v CAS Succhi di Frutta [2004] ECR I-3801, paragraph 50). 44
Z toho plyne, že kasační opravný prostředek musí být prohlášen za přípustný.
Accordingly, the appeal must be declared admissible.
L & D v. OHIM B – K věci samé
L & D v OHIM B — Substance
Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje L & D dva důvody vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), jakož i článku 73 nařízení č. 40/94. 1.
In support of its appeal, L & D advances two pleas in law, alleging infringement of Articles 8(1)(b) and 73 of Regulation No 40/94 respectively. 1.
Tento první důvod lze rozdělit na tři části založené na neexistenci rozlišovací způsobilosti ochranné známky č. 91.991, na neexistenci podobností mezi touto ochrannou známkou a ochrannou známkou Aire Limpio, jakož i na neexistenci nebezpečí záměny mezi těmito dvěma ochrannými známkami.
The first plea is divided into three branches based on the absence, respectively, of distinctiveness of mark No 91 991, of similarities between that mark and the Aire Limpio mark and of a likelihood of confusion between those two marks.
a) K první části prvního důvodu kasačního opravného prostředku
(a) The first branch of the first plea
Argumentace L & D v kontextu první části prvního důvodu spočívá v podstatě na čtyřech výtkách: – vyvození zvláštní rozlišovací způsobilosti ochranné známky č. 91.991 z údajů týkajících se ochranné známky ARBRE MAGIQUE;
L & D’s arguments, in the context of the first branch of its first plea, essentially hinge on four complaints concerning: — the inference of the particularly distinctive character of mark No 91 991 from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark;
– existence absolutních důvodů pro zamítnutí u ochranné známky č. 91.991, a
— the existence of absolute grounds for refusal of mark No 91 991; and
– nedostatečnosti důkazů k prokázání zvláštní rozlišovací způsobilosti ochranné známky ARBRE MAGIQUE.
— the insufficiency of the evidence to establish the particularly distinctive character of the ARBRE MAGIQUE mark.
i) Vyvození zvláštní rozlišovací způsobilosti ochranné známky č. 91.991 z údajů týkajících se ochranné známky ARBRE MAGIQUE
(i) The inference of the particularly distinctive character of mark No 91 991 from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark