natgillin/translations-raw huggingface dataset:
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-389/05 směrnicemi“ 55, a jednak, že „[u]vedené směrnice nicméně neupravují podmínky inseminace nebo odborného vzdělávání inseminátorů, ani neupravují vydávání osvědčení nebo licencí, opravňujících držitele k přístupu k regulované činnosti inseminátorů“ 56.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-389/05 only in conformity with those directives’ 55and that ‘[t]hose directives do not govern the conditions regarding actual insemination or the training of inseminators; nor do they cover the issue of certificates or licences authorising the holders to carry out the regulated functions of inseminators’. 56
Jinou otázkou je, zda podmínky upravující inseminaci mohou mít skutečně dopad na zachování a zlepšení genetického dědictví skotu.
A further issue is whether the conditions governing the act of insemination may in fact affect the conservation and improvement of bovine stock.
V tomto ohledu účastnící řízení zaujímají protikladné postoje, přičemž Komise se kloní k negativnímu řešení a francouzská vláda k pozitivnímu.
The positions of the parties on that point are diametrically opposed, with the Commission taking a negative and the French Government a positive view.
Nezdá se mi však nezbytné, aby Soudní dvůr takový spor, mající spíše technickou povahu, řešil.
It does not, however, seem to me that the Court need resolve the dispute, which is of a rather technical nature.
Projednávaná věc se přitom v podstatě týká omezení osob způsobilých provádět inseminaci – tedy pokud jde o podmínky týkající se inseminace jako takové nebo přístupu k činnosti inseminátora – bez ohledu na použité sperma, o kterých Komise netvrdí, že byla používána s cílem provádět kontroly genetické kvality chovných zvířat takovým způsobem, který směrnice Společenství nestanoví 57.
The present case relates essentially to restrictions on the persons authorised to carry out insemination — and, therefore, on the conditions governing insemination per se or access to the function of inseminator — regardless of the semen used, and the Commission does not allege that those restrictions were used to control the genetic quality of the breeding animals in a manner for which the Community directives did not provide. 57
Podle mého názoru postačí konstatovat, že podle tvrzení francouzské vlády sledoval sporný vnitrostátní systém cíl ochrany genetického dědictví skotu tím, že umožňoval centralizovat sběr údajů o pářeních uskuteč­něných na jejím území formou umělé insemi­nace; tyto informace byly nezbytné k uskutečňování programu výběru do chovu a genetického zachování.
In my view, it is sufficient to establish that, according to the statements of the French Government, the national rules at issue were designed to protect bovine stock inasmuch as they made it possible to centralise the collection of data on breeding carried out in the territory by means of artificial insemination — that data being needed to implement the programmes of selection of progeny and stock conservation.
Stejně jako francouzská vláda nejsem toho názoru, že harmonizace provedená směrnicemi 77/504, 87/328 a 91/174 členským státům zakazuje, aby se dovolávaly zootechnických nebo genetických požadavků pro odůvodnění vnitrostátních opatření, která – jako dotčená opatření v projednávané věci – upravují inseminaci skotu, aniž by stanovila omezení dovozu spermatu skotu pocházejícího z jiných členských států, obchodu s ním nebo jeho použití.
It seems neither to me, nor to the French Government, that the harmonisation achieved through Directives 77/504, 87/328 and 91/174 prevents the Member States from relying on zootechnical or pedigree requirements to justify national measures which, like those at issue in this case, govern the service of inseminating cattle without involving restrictions on the import of, trade in or use of bovine semen originating in other Member States.
55 — Výše citovaný rozsudek Nilsson a další, bod 29.56 — Výše citovaný rozsudek Gervais a další, bod 32.
55 — Nilsson and Others, cited in footnote 49, paragraph 29.56 — Gervais and Others, cited in footnote 3, paragraph 32.
57 — Ve výše citovaném rozsudku Nilsson a další (bod 30) Soudní dvůr uvedl, že s ohledem na harmonizaci provedenou směrnicemi 77/504 a 328/87 „požadavek povolení pro činnosti inseminace nemůže být použit za účelem provádění kontroly genetické kvality chovných zvířat způsobem, který směrnice nestanoví“.
57 — In Nilsson and Others, cited in footnote 49, paragraph 30, the Court pointed out that, in view of the harmonisation achieved by Directives 77/504 and 87/328, ‘the requirement of authorisation for insemination activities may not be used for the purpose of controlling the genetic quality of breeding animals in a manner not provided for in the dir -ectives’ themselves.
Není však zřejmé, proč by takový centralizovaný sběr údajů nemohl být prováděn za použití méně omezujících opatření, nežli je regionální monopol na inseminační služby poskytnutý schváleným inseminačním stanicím.
However, I fail to see why that centralised collection of data could not have been achieved using measures less restrictive than the regional monopoly on the insemination service accorded to the authorised AICs.
Stanovení povinnosti pro subjekty provádějící umělou inseminaci skotu, aby orgánu určenému pro tento účel sdělily údaje o uskutečněných pářeních, by podle mého názoru umožnilo provádět centralizovaný sběr stejných údajů, ale bez vytváření závažných překážek svobodě usazování a volnému pohybu služeb plynoucích z tohoto monopolu.
The imposition on operators engaged in the artificial insemination of bovine animals of an obligation to forward to a body designated for that purpose information on the breeding carried out could, in my view, have permitted that information to be collected in the same centralised manner, but without creating the serious obstacles to freedom of establishment and the freedom to provide services that this monopoly entailed.
KOMISE v. FRANCIE ních produktů s vysokou přidanou hodnotou, například horských sýrů.
COMMISSION v FRANCE quality products with high added value, such as mountain cheeses.
Proto souhlasím s tvrzením Komise, že sporný vnitrostátní systém překračoval v každém případě meze toho, co bylo nezbytné k dosažení cíle ochrany genetického dědictví skotu, který jím byl sledován.
I therefore agree with the Commission when it observes that, in any case, the national rules at issue went beyond what was necessary in order to achieve the objective pursued of protecting bovine stock.
Požadavky územního plánování
Land-planning requirements
V tomto ohledu postačí podle mého názoru uvést, jak to učinila Komise, že tato tvrzení francouzské vlády nejsou podložena žádnými informacemi nebo statistickými údaji, které by je potvrzovaly.
In that connection, in my view, it will suffice to point out, as has the Commission, that those claims by the French Government are not supported by any information or statistical data enabling them to be evaluated.
Není tedy žádným způsobem podrobně prokázáno, že územní výlučnost přiznaná schváleným inseminačním stanicím byla nezbytná pro zajištění nabídky služeb inseminace na celém území Francie.
Consequently, there is no detailed evidence of the need for the exclusive geographical rights in favour of the authorised AICs in order to guarantee the insemination services in all areas of French territory.
Francouzská vláda tvrdí, že uvedený systém rovněž sledoval cíl územního plánování a že Soudní dvůr již ve svém rozsudku ve věci TK-Heimdienst 58 uznal, že takový cíl představuje naléhavý důvod obecného zájmu.
The French Government claims that those rules also pursued a land-planning objective and that the Court had already recognised in its judgment in TK-Heim-dienst 58that an objective of that nature constitutes an overriding reason relating to the public interest.
Uvedený cíl požadoval, aby chovatelé byli schopni využívat služby inseminace na francouzském území za jednotných podmínek.
That objective required breeders to be able to use the insemination service in uniform conditions throughout French territory.
V důsledku toho, aniž by bylo nezbytné zkoumat, zda požadavky územního plánování jsou teoreticky schopné odůvodnit omezení svobody usazování a volného pohybu služeb, nelze pokládat za prokázané, že takové požadavky v projednávané věci existovaly a že byly takové povahy, která vyžadovala vytvoření souboru územně vymezených monopolů na poskytování služeb inseminace.
Therefore, without it being necessary to consider whether land-planning requirements are in theory capable of justifying restrictions on freedom of establishment and the freedom to provide services, it cannot be considered to have been proved that such requirements existed in this case and were such as to require the establishment of a network of territorially defined monopolies for the provision of the insemination service.
Nicméně tato služba by v případě neexistence územní výlučnosti přiznané pro její poskytování a s ohledem na slabou výnosnost nebyla nabízena v oblastech, jejichž celková rozloha odpovídá přibližně třem čtvrtinám území, které jsou typické malým výskytem chovu dobytka.
Because it was barely profitable, however, if no exclusive rights over a defined geographical area for its exercise existed, that service would not have been offered in the areas, amounting to some three quarters of French territory, where there is very little livestock farming.
Francouzská vláda zdůrazňuje, že zachování chovu dobytka v těchto oblastech, kde klimatické a zeměpisné podmínky nejsou příznivé pro žádný druh zemědělské výroby, umožnilo zachování zemědělských činností a výroby kvalit-
The French Government states that preserving livestock farming in those zones, where climatic and geographical conditions were not conducive to growing any kind of crop, had enabled it to conserve agricultural activity and the production of
Krom toho, jak zdůrazňuje Komise, dotčená odůvodnění nemohou každopádně platit pro ty oblasti francouzského území, které nemají vlastnosti, jichž se vláda žalovaného státu dovolává.
Moreover, as the Commission emphasises, the justification at issue could not, in any event, hold good for those areas of French territory which did not possess the features referred to by the French Government.
K ochraně veřejného zdraví
The protection of public health
Francouzská vláda se dále dovolává cílů ochrany veřejného zdraví, které se týkají jak ochrany zdraví zvířat, tak ochrany lidského zdraví.
The French Government also invokes public health objectives, in terms of the protection of both animal and human health.
Konečně vydání licence sledovalo cíl ochrany zdraví lidí rovněž z hlediska bezpečnosti potravin tím, že napomáhá ke splnění požadavku na sledovatelnost potravin, který byl uznán zákonodárcem v nařízení (ES) č. 178/2002 59.
Finally, the issue of a licence served the purpose of protecting human health in terms of food security also, helping to meet the requirement of product traceability recognised by the Community legislature in the form of Regulation (EC) No 178/2002.
Francouzská vláda tvrdí, že zásada sledovatelnosti produktů se použije též na sperma, které je živým biologickým produktem, nacházejícím se na začátku procesu produkce chovných zvířat, a zdůrazňuje, že vnitrostátní právní úprava ukládala inseminátorům, aby kontrolovali identifikaci samic, které měly být inseminovány 60, a vedli výkaz o inseminacích obsahující mimo jiné informace o býkovi a krávě a číslo dávky použitého spermatu 61.
59 The French Government maintains that the principle of product traceability also applies to semen, which is a living biological product underpinning the process of livestock production, and points out that the national rules required the inseminator to identify the female animals to be inseminated 60and to draw up an insemination list containing, among other things, information about the bull and the cow and the number of injections of semen used.
Podle francouzské vlády inseminační stanice zaručovaly sledovatelnost takového spermatu prostřednictvím kontroly dokumentů, fyzických kontrol a kontroly původu spermatu bez ohledu na to, odkud pocházelo.
61According to the French Government, the AICs guaranteed the traceability of that semen, by providing for documentary checks, physical checks and checks on the identity of the semen, whatever its provenance.
Francouzská vláda zaprvé uvádí, že systém týkající se profesní kvalifikace subjektů provádějících inseminace odpovídá péči o ochranu zdraví zvířat, jelikož inseminace musí být v souladu se zdravotními normami a hygienickými pravidly, jak ve vztahu k nakládání se spermatem, tak při kontaktu se zvířaty.
In the first place, it submits that the rules relating to the professional qualifications of operators who carry out insemination reflected concerns about the protection of animal health, because the act of insemination must comply with health and safety rules in relation to both the handling of the semen and contact with the animal.
Inseminace vyžaduje dokonalé zvládnutí postupu k zabránění poškození zdraví zvířat, u kterých je prováděna.
That act calls for great skill in order to avoid physical harm to the animal artificially inseminated.
Krom toho samotné rozhodnutí provést páření může mít podle francouzské vlády dopad na zdraví takového zvířete, jelikož to může být poškozeno, zejména pokud jde o fertilitu, nesprávně nařízenými kříženími.
In addition, according to the French Government, the very decision to carry out insemination may affect the health of the animal, as the latter may be compromised, in terms of its fertility in particular, as a result of illjudged crossbreeding.
Považuji za zjevné, že, jak poukázala Komise, úvahy uvedené výše v bodech 86 a 87 nemohou odůvodnit omezení svobody usazování a volného pohybu dotčených služeb.
It seems patent to me that, as the Commission has observed, the considerations set out in points 86 and 87 above cannot justify the restrictions of freedom of establishment and the freedom to provide services in question.
Jak totiž potvrdil zástupce Komise na jednání, v tomto řízení není žalovanému členskému státu vytýkán ani požadavek licence inseminátora, ani to, že vydání takové licence podmínil předložením osvědčení o způsobilosti pro činnost inseminátora.
Indeed, as the Commission’s representative confirmed at the hearing, in these proceedings no claim has been made against the Member State concerned regarding the requirement of
60 — Francouzská vláda v tomto bodě odkazuje na nařízení ze dne 2. srpna 1983, kterým se definuje zvláštní činnost inseminátora (JORF ze dne 10. srpna 1983, s. 7442).
60 — The French Government cites, in that context, the Decree of 2 August 1983 defining the specific activity of inseminators (JORF of 10 August 1983, p. 7442).
Zadruhé, systém licencí inseminátorů stanovící ověření způsobilosti pro činnost inseminátora byl nezbytný i pro ochranu zdraví osoby provádějící inseminaci, jelikož ta vykazuje rizika, jak z důvodu kontaktu s velkými zvířaty, tak z důvodu použití tekutého dusíku, který je velmi nebezpečný, neboť kontakt s ním může způsobit velmi vážné popáleniny.
In the second place, the system of inseminators’ licences, which included an investigation of fitness for the task, was necessary in order to safeguard also the health of operators carrying out insemination, an act involving risks in terms of both contact with a large animal and the use of liquid nitrogen, an extremely hazardous substance, in that it can cause severe burns on contact.
KOMISE v. FRANCIE o službu inseminace skotu.
COMMISSION v FRANCE to provide services resulting from those rules in relation to the service of artificially inseminating cattle.
Mám tedy za to, že je třeba vyhovět žalobě Komise, pokud jde o uvedená omezení.
I therefore consider that the Commission’s action must be upheld in relation to those restrictions.
Co je mu naopak vytýkáno, je skutečnost, že přiznal územní výlučnost schváleným inseminačním stanicím a podmínil vydání dotčené licence uzavřením dohody se schválenou inseminační stanicí.
The subject of the dispute is in fact the conferring of exclusive rights over a defined geographical area on authorised AICs and the condition governing the issue of the licence, namely the conclusion of an agreement with an authorised AIC.
Francouzská vláda nevysvětlila proč by, při neexistenci takových opatření a navzdory ověření způsobilosti pro činnost inseminátora stanovenému vnitro -státní právní úpravou pro vydání licence inseminátora, bylo ohroženo zdraví lidí a zvířat.
The French Government has not explained why, in the absence of such measures, and notwithstanding the checking of fitness for the duties of an inseminator required by the national rules governing the issue of an inseminator’s licence, human and animal health would have been put at risk.
69 odst. 3 téhož jednacího řádu platí, že pokud každý účastník měl ve věci částečně úspěch i neúspěch, Soudní dvůr může rozdělit náklady mezi účastníky řízení nebo rozhodnout, že každý z nich nese vlastní náklady.
Pursuant to Article 69(3), where each party succeeds on some and fails on other heads, the Court may order that the costs be shared or that the parties are to bear their own costs.
Pokud jde o požadavek sledovatelnosti produktů, postačí uvést, že ani povinnosti uložené inseminátorům, na které odkazuje francouzská vláda, ani kontroly spermatu schválenou inseminační stanicí, nezbytně nevyžadují územní výlučnost přiznanou inseminačním stanicím, pokud jde o služby inseminace.
As regards the requirement of product traceability, it is sufficient to point out that neither the obligations imposed on inseminators, referred to by the French Government, nor the checks on the semen by the authorised AICs, necessarily require exclusive rights over a defined geographical area in favour of those centres in relation to insemination services.
Zdá se mi, že takové povinnosti a kontroly jsou zcela představitelné a proveditelné i v systému, který takovou výlučnost nestanoví.
It seems to me that it is perfectly possible to devise and carry out such obligations and checks in a system which does not provide for such exclusive rights.
Jsem tedy toho názoru, že důvody uplatňované v projednávané věci francouzskou vládou pro odůvodnění sporného vnitrostátního systému nesplňují kritéria stanovená judikaturou citovanou výše v bodu 64, a nemohou tedy odůvodnit omezení svobody usazování a volného pohybu služeb, která vyplývají z uvedeného systému, pokud jde
Consequently, it is my view that the reasons relied on by the French Government in these proceedings to justify the national rules at issue fail to meet the criteria established by the caselaw cited at point 64 above and cannot, therefore, justify the restrictions of freedom of establishment and the freedom
Pokud, jak to navrhuji, Soudní dvůr vyhoví žalobě pouze částečně, tedy pouze v rozsahu, v němž se týká omezení svobody usazování a volného pohybu služeb souvisejících se službou inseminace skotu, ale nikoliv pokud jde o údajná omezení stejných svobod související se službou distribuce spermatu skotu, považuji za spravedlivé, aby náklady byly rozděleny mezi účastníky řízení.
If, as I propose, the Court upholds the application in part only, that is to say, in so far as it concerns the restrictions of freedom of establishment and the freedom to provide services with reference to the service of carrying out the artificial insemination of cattle only, but not also the alleged restrictions of those freedoms in relation to the bovine semen distribution service, it seems to me to be fair to order that the costs be shared between the parties.
Konkrétně navrhuji, aby Francouzské republice byla uložena náhrada ve výši dvou třetin nákladů řízení a Komisi zbývající třetina.
To be more precise, I suggest that the French Republic should be ordered to pay two thirds of the total costs and the Commission to pay the remaining third.
S ohledem na výše uvedené úvahy navrhuji, aby Soudní dvůr:
In the light of the above considerations, I propose that the Court should:
– určil, že Francouzská republika tím, že přiznala schváleným inseminačním stanicím na svém území výlučné právo poskytovat službu inseminace skotu na území vymezeném v opatření povolujícím její založení a provozování, a tím, že souběžně podmínila vydání licence inseminátora uzavřením dohody mezi ředitelem jedné z takových stanic a žadatelem o licenci, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 43 ES a 49 ES;
— declare that, by conferring on the artificial insemination centres authorised in its territory the exclusive right to provide the service of artificially inseminating cattle within the area defined in the measure authorising the opening and operation of any such centre, and, in connection therewith, by making the issue of an inseminator’s licence subject to the conclusion of an agreement between the managing director of a centre and the person applying for a licence, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 43 EC and 49 EC;
– odmítl zbývající část žaloby jako nepřípustnou;
— dismiss the remainder of the action as inadmissible;
– uložil Francouzské republice náhradu dvou třetin celkových nákladů řízení a Komisi Evropského společenství náhradu zbývající třetiny.
— order the French Republic to pay two thirds of the total costs and the Commission of the European Communities to pay the remaining third.
Ve věci C-389/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 27. října 2005,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 27 October 2005,
Komise Evropských společenství, zastoupená A. Bordesem a E. Traversou, jako zmocněnci, žalobkyně, proti
Commission of the European Communities, represented by A. Bordes and E. Traversa, acting as Agents, applicant, v
Francouzské republice, zastoupené G. de Berguesem, A. Colomb a G. Le Brasem, jako zmocněnci, žalované,
French Republic, represented by G. de Bergues, A. Colomb and G. Le Bras, acting as Agents, defendant,
2008 – VĚC C-389/05
2008 — CASE C-389/05
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (zpravodaj) a J. Malenovský, soudci, generální advokát: P. Mengozzi, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 3. května 2007, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 3. dubna 2008, vydává tento
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Francouzská republika tím, že přiznala výlučné právo provádět činnosti související s umělou inseminací skotu pouze inseminačním stanicím schváleným ve Francii, zejména tím, že zavedla obecný režim územní výlučnosti ve prospěch těchto stanic, a tím, že podmínila provádění umělé inseminace držením licence inseminátora, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 43 ES a 49 ES.
In its application the Commission of the European Communities seeks a declaration by the Court that, by allowing only bovine insemination centres authorised in France to carry out activities related to the artificial insemination of bovine animals, inter alia by establishing a general system of exclusive rights over a defined geographical area in favour of those centres and by making the activity of artificial insemination subject to the possession of an inseminator’s licence, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 43 and 49 EC.
Články 43 ES a 49 ES se týkají svobody usazování a volného pohybu služeb.
Articles 43 EC and 49 EC concern, respectively, the freedom of establishment and the freedom to provide services.