natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Usnesení Soudu ze dne 31. ledna 2006, Schneider Electric v. Komise, T-48/03 (probíhá řízení o kasačním opravném prostředku, C-188/06 P), dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí.
Order of 31 January 2006 in Case T-48/03 Schneider Electric v Commission (under appeal, Case C-188/06 P), not yet published in the ECR.
Rozsudek Soudního dvora ze dne 30. června 1992, Španělsko v. Komise, C-312/90, Recueil, s. I-4117, body 21 až 23.
Judgment of the Court of Justice in Case C-312/90 Spain v Commission [1992] ECR I-4117, paragraphs 21 to 23.
Během roku 2006 použil Soud tyto zásady zejména ve věci, která byla předmětem rozsudku Boyle a další v. Komise13.
In 2006, the Court of First Instance applied those principles, inter alia in the case resulting in the judgment in Boyle and Others v Commission 13.
Tato věc se týkala rozhodnutí Komise určeného Irsku, kterým byla zamítnuta žádost o zvýšení cílů víceletého orientačního programu rybářského loďstva Irska („VOP IV“).
That case concerned a Commission decision addressed to Ireland rejecting a request to increase the objectives of the Multiannual guidance programme for the Irish fishing fleet (‘MAGP IV’).
Soud rozhodl, že ačkoli nejsou žalobci, vlastníci plavidel, která jsou součástí irského rybářského loďstva, adresáty rozhodnutí, jsou jím nicméně osobně dotčeni.
The Court of First Instance held that although the applicants, who were owners of vessels belonging to the Irish fishing fleet, were not the addressees of the decision, they were nonetheless concerned by it.
Žádost o zvýšení cílů podaná Irskem se totiž ve skutečnosti skládala ze souboru jednotlivých žádostí vlastníků plavidel, včetně žádostí žalobců.
The request for an increase made by Ireland was made up of all of the individual requests of owners of vessels, including the applicants’requests.
Přestože bylo napadené rozhodnutí určeno Irsku, dotýká se řady označených plavidel, a musí být proto považováno za soubor individuálních rozhodnutí, kdy každé z nich ovlivňuje právní postavení vlastníků uvedených plavidel.
Although the decision was addressed to Ireland, it applied to a series of identied vessels and had therefore to be considered to be a series of individual decisions, each aecting the legal situation of the owners of those vessels.
Počet a totožnost dotčených vlastníků plavidel byly určeny a ověřitelné již přede dnem vydání napadeného rozhodnutí a Komise mohla vědět, že její rozhodnutí ovlivní výlučně zájmy a postavení uvedených vlastníků.
The number and identity of the vessel-owners in question were fixed and ascertainable even before the date of the contested decision and the Commission was in a position to know that its decision aected solely the interests and positions of those owners.
Napadené rozhodnutí se tak týkalo uzavřeného okruhu osob určených v okamžiku jeho přijetí, jejichž práva Komise zamýšlela upravit.Takto vzniklá situace tedy vymezila žalobce vzhledem ke všem ostatním osobám a individualizovala je způsobem obdobným tomu, jakým by byl individualizován adresát aktu.
The contested decision thus concerned a closed group of identied persons at the time of its adoption, whose rights the Commission intended to regulate. The factual situation thus created therefore characterised the applicants by reference to all other persons and distinguished them individually in the same way as an addressee of the decision.
Aktivní legitimace v soudní agendě v oblasti státních podpor
Standing to bring proceedings in litigation on State aid
Žalobkyně rovněž Komisi vyzvala, aby Italské republice uložila povinnost pozastavit
Judgment of the Court of Justice in Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, 107.
Rozsudky Soudu ze dne 13. června 2006, Boyle a další v. Komise,T-218/03 až T-240/03 (probíhá řízení o kasačním opravném prostředku, C-373/06 P), dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí; viz rovněž rozsudek Soudu ze dne 13. června 2006, Atlantean v. Komise, T-192/03, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.
Judgments of 13 June 2006 in Joined Cases T-218/03 to T-240/03 Boyle and Others v Commission (under appeal, Case C-373/06 P), not yet published in the ECR; see also the judgment of 13 June 2006 in Case T-192/03 Atlantean v Commission, not published in the ECR.
Činnost vyplácení těchto podpor.
The applicant also called upon the Commission to order the Italian Republic to suspend those aid payments.
Jelikož se jednalo o žalobu na nečinnost, která je spolu se žalobou na neplatnost pouze vyjádřením jednoho a téhož právního prostředku, bylo třeba, aby Soud určil, zda by žalobkyně byla aktivně legitimována k podání žaloby na neplatnost alespoň jednoho z aktů, které by Komise mohla přijmout na závěr předběžné fáze zkoumání podpor.
Insofar as this was an action for failure to act, which represents one and the same means of redress as an action for annulment, the Court of First Instance needed to establish the admissibility of an action brought by the applicant for annulment of at least one of the measures which the Commission could have adopted on conclusion of the preliminary procedure for examination of aid.
Soud za tímto účelem použil judikaturu Soudního dvora a upřesnil v této souvislosti pojem „dostatečný soutěžní vztah“, aby podnik mohl být považován za soutěžitele příjemců podpory, a tudíž za zúčastněnou stranu ve smyslu čl. 88 odst. 2 ES.
To that end the Court of First Instance applied the caselaw of the Court of Justice and, in that connection, it claried the denition of ‘sucient relationship of competition’for an undertaking to be considered a competitor of the recipients of aid and, therefore, concerned within the meaning of Article 88(2) EC.
Ve věci, která byla předmětem rozsudku British Aggregates v. Komise17, rozhodla Komise, aniž by zahájila formální vyšetřovací řízení, že nevznese námitky proti dani, která byla předmětem přezkumu.
Second, in British Aggregates v Commission 17, the Commission had decided, without initiating the formal review procedure, not to raise objections to the levy under examination.
Žalobce v takovém případě musí prokázat, že má zvláštní postavení ve smyslu výše uvedeného rozsudku Plaumann v. Komise.
The applicant must then demonstrate that it has a particular status within the meaning of the judgment in Plaumann v Commission.
Bylo by tomu tak zejména tehdy, pokud by jeho postavení na trhu bylo podstatně dotčeno podporou, která je předmětem dotčeného rozhodnutí.
That applies in particular where the applicant’s market position is substantially aected by the aid to which the decision at issue relates.
Soud přitom v projednávané věci konstatuje, že žalobkyně, sdružení podniků, se nespokojuje pouze s tím, že napadá zamítnutí Komise zahájit formální vyšetřovací řízení, ale rovněž zpochybňuje opodstatněnost napadeného rozhodnutí.
The Court found, in this case, that the applicant, which is an association of undertakings, does not merely seek to challenge the Commission’s refusal to initiate the formal investigation procedure, but also calls into question the merits of the contested decision.
Soud tedy posuzoval, zda uvedla důvody, proč je posuzované opatření způsobilé podstatně zasáhnout do postavení alespoň jednoho z jejích členů na trhu, přičemž konstatoval, že toto opatření usiluje o obecnou změnu rozdělení trhu mezi přírodním kamenivem, které dani podléhá, a substitučními produkty, jež jsou od daně osvobozeny.Toto opatření je ostatně způsobilé vést ke skutečné změně soutěžního postavení některých členů žalobkyně, jelikož jsou přímými soutěžiteli s výrobci materiálů osvobozenými od daně, kteří se stali konkurenceschopnými díky zavedení předmětné ekologické daně.
In considering whether it has explained why the measure under investigation is liable to have a signicant eect on the position of one or more of its members on the relevant market, the Court of First Instance found that the measure was intended to modify generally the allocation of the market between virgin aggregates, which were subject to it, and alternative products, which were exempt.
Jelikož tímto opatřením mohlo být podstatně dotčeno soutěžní postavení některých členů žalobkyně, byla její žaloba přípustná.
Moreover, that levy is liable to lead to a genuine change in the competitive position of some of the applicant’s members since
Dotčený akt musí mít zaprvé přímo účinky na právní postavení jednotlivce.
Judgment of 10 May 2006 in Case T-395/04 Air One v Commission, not yet published in the ECR.
Rozsudek Soudu ze dne 13. září 2006, British Aggregates v. Komise, T-210/02 (probíhá řízení o kasačním opravném prostředku C-487/06 P), dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.
Judgment of 13 September 2006 in Case T-210/02 British Aggregates v Commission (under appeal, Case C-487/06 P), not yet published in the ECR.
Soud prvního stupně předpisy18.
Court of First Instance they were in direct competition with the producers of exempted materials, which had become competitive as a result of the introduction of the environmental tax at issue.
Tato druhá podmínka je splněna, pokud je možnost členského státu neřídit se dotčeným aktem čistě teoretická, přičemž o jeho vůli vyvodit důsledky v souladu s ním
As the measure was likely substantially to aect the competitive situation of certain members of the applicants, its action was admissible.
19 není pochyb
The second condition is satised where the possibility for addressees not to give eect to the Community measure is purely theoretical and their intention to act in conformity with it is not in doubt 19.
Soud, který tyto zásady použil v již zmíněném rozsudku Boyle a další v. Komise, rozhodl, že rozhodnutí, které odmítá vyhovět některým žádostem o zvýšení cílů víceletého orientačního programu rybářského loďstva Irska („VOP IV“) se bezprostředně dotýká majitelů dotčených plavidel.
Applying those principles in Boyle and Others v Commission, the Court of First Instance held that a decision rejecting a request to increase the objectives of the Multiannual guidance programme for the Irish fishing fleet (‘MAGP IV’) directly concerned the owners of the vessels in question.
V napadeném rozhodnutí totiž Komise, jakožto jediný příslušný orgán v dané oblasti, rozhodla konečným způsobem o přípustnosti zvýšení kapacity určitých jednotlivých plavidel vzhledem k podmínkám použití platné právní úpravy.
In the contested decision, the Commission, as the only authority with competence in the matter, ruled denitively on the eligibility for an increase in capacity of certain particular vessels by reference to the conditions of the application of the applicable legislation.
Napadené rozhodnutí tím, že shledává nepřípustnost plavidel náležejících žalobcům, má tak za přímý a konečný účinek zbavení žalobců možnosti využít opatření práva Společenství.
In finding that the applicants’ vessels were not eligible, the contested decision had the direct and denitive eect of precluding them from the possibility of beneting from a measure of Community law.
Vnitrostátní orgány totiž nemají žádnou posuzovací pravomoc, pokud jde o výkon tohoto rozhodnutí.
The national authorities had no discretion as regards their obligation to implement that decision.
Soud v tomto ohledu vyloučil argument, podle kterého se mohlo Irsko teoreticky rozhodnout přidělit dodatečnou kapacitu plavidlům žalobců v mezích stropu stanoveného v rámci VOP IV.
In that regard the Court of First Instance dismissed the argument that Ireland might in theory decide to grant the additional capacity to the applicants’ vessels up to the ceiling set under MAGP IV.
Podle Soudu by totiž vnitrostátní rozhodnutí této povahy nezbavilo napadené rozhodnutí jeho automatické použitelnosti, neboť z právního hlediska by se nedotýkalo použití napadeného rozhodnutí v právu Společenství.
According to the Court of First Instance, a national decision of that nature would not mean that the Commission’s decision ceased to apply automatically as it would remain extraneous, legally speaking, to the application in Community law of the contested decision.
Účinkem tohoto vnitrostátního rozhodnutí by byla další změna postavení žalobců, přičemž tato druhá změna jejich právního postavení by vyplývala pouze z nového vnitrostátního rozhodnutí, a nikoliv z výkonu napadeného rozhodnutí.
The eect of that national decision would be to alter the applicants’ situation once again, and that second alteration of their legal situation would be the consequence of the national decision alone and not of the implementation of the contested decision.
Tento rok Soud vydal 26 rozsudků, ve kterých rozhodoval o hmotněprávních pravidlech zakazujících protisoutěžní dohody, z toho plných 18 rozsudků v kartelových věcech20.
In 2006 the Court of First Instance delivered 26 judgments in proceedings concerning the substantive rules prohibiting anticompetitive agreements, of which no fewer than 18
Výše uvedený rozsudek Dreyfus v. Komise, bod 44.
Dreyfus v Commission, paragraph 44.
Činnost
Proceedings related to cartels 20.
Kromě kartelových věcí vydal Soud čtyři rozsudky týkající se použití článků 81 ES a 82 ES21, jakož i čtyři rozsudky, ve kterých rozhodl o hmotněprávních otázkách kontroly spojování podniků 22
Apart from cartels, the Court of First Instance delivered four judgments relating to the application of Articles 81 EC and 82 EC 21, and also four judgments
Pojem „podnik“ ve smyslu pravidel hospodářské soutěže
The concept of undertaking within the meaning of the competition rules
Ve výše citovaném rozsudku SELEX Sistemi Integrati v. Komise se Soud vyslovil k žalobě, kterou bylo napadeno rozhodnutí Komise zamítající stížnost společnosti SELEX Sistemi Integrati SpA působící v odvětví systémů řízení letového provozu.
In SELEX Sistemi Integrati v Commission, the Court of First Instance determined an action challenging the Commission’s rejection of a complaint by SELEX Sistemi Integrati SpA, a company active in the air trac management systems sector.
Tato stížnost se týkala údajných porušení pravidel hospodářské soutěže organizací Eurocontrol v rámci výkonu jejího úkolu standardizace, pokud jde o zařízení a systémy řízení leteckého provozu (zvané „ATM“).
That complaint had concerned infringements of the competition rules by Eurocontrol in carrying out its standardisation tasks in relation to air trac management (‘ATM’) equipment and systems.
Tato stížnost byla zamítnuta z toho důvodu, že činnosti organizace Eurocontrol nemají hospodářskou povahu.
The complaint had been rejected on the ground that Eurocontrol’s relevant activities were not of an economic nature.
V tomto rozsudku Soud nejprve připomíná ustálenou judikaturu Soudního dvora, podle níž pojem „podnik“ zahrnuje jakoukoli entitu vykonávající hospodářskou činnost nezávisle na právním postavení této entitya způsobu jejího nancování.
In that judgment, the Court of First Instance referred, first of all, to the consistent caselaw of the Court of Justice according to which the concept of an ‘undertaking’ covers any entity engaged in an economic activity, regardless of its legal status and the way in which it is financed.
V tomto ohledu představuje hospodářskou činnost jakákoli činnost spočívající v nabízení zboží nebo služeb na daném trhu23.
In that regard, any activity consisting in oering goods and services on a given market is an economic activity 23.
V návaznosti na to Soud tyto zásady použil a rozhodl, že činnost organizace Eurocontrol v oblasti normalizace, pokud jde jak o vypracování, tak o přijímání norem, jakož i získávání prototypů systémů ATM a správu práv duševního vlastnictví, kterou Eurocontrol v této oblasti vykonává, nemůže být kvalikována jako hospodářská činnost.
Then, applying those principles, the Court of First Instance held that Eurocontrol’s standardisation activities, in relation to both the production and the adoption of standards, and also the acquisition of prototypes of ATM systems and the management of intellectual property rights by Eurocontrol in this field cannot be described
Rozsudky Soudu ze dne 2. května 2006, O2 (Germany) v. Komise, T-328/03, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí; ze dne 27. září 2006, GlaxoSmithKline Services v. Komise, T-168/01, a Haladjian Frères v. Komise, T-204/03, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, jakož i rozsudek ze dne 12. prosince 2006, SELEX Sistemi Integrati/Commissio, T-155/04, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.
Judgments of 2 May 2006 in Case T-328/03 O2 (Germany) v Commission, not yet published in the ECR; of 27 September 2006 in CaseT-168/01 GlaxoSmithKline Services v Commission and CaseT-204/03 Haladjian Frères v Commission, neither yet published in the ECR; and also of 12 December 2006 in Case T-155/04 SELEX Sistemi Integrati v Commission, not yet published in the ECR.
Rozsudky Soudu ze dne 23. února 2006, Cementbouw Handel & Industrie v. Komise,T-282/02 (probíhá řízení o kasačním opravném prostředku, C-202/06 P); ze dne 4. července 2006, easyJet v. Komise, T-177/04; ze dne 13. července 2006, Impala v. Komise, T-464/04 (probíhá řízení o kasačním opravném prostředku, C-413/06 P), a ze dne 14. července 2006, Endesa v. Komise, T-417/05, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí. 23
Judgments of 23 February 2006 in Case T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie v Commission (on appeal, Case C-202/06 P); of 4 July 2006 in Case T-177/04 easyJet v Commission; of 13 July 2006 in Case T-464/04 Impala v Commission (on appeal, Case C-413/06 P); and of 14 July 2006 in Case T-417/05 Endesa v Commission, none yet published in the ECR. 23
Soud prvního stupně
Court of First Instance as economic activities.
Použití práva hospodářské soutěže v oblasti zemědělství
Application of competition law in the agricultural sector
Rozhodnutím ze dne 2. dubna 200324 uložila Komise pokuty v celkové výši 16,68 milionů eur předním francouzským svazům v odvětví hovězího masa.
By decision of 2 April 2003 24, the Commission imposed fines amounting to EUR 16.68 million on the main French federations in the beef sector.
Těmto svazům, které zastupují zemědělce a porážeče dobytka, byly uloženy pokuty za účast v kartelové dohodě v rozporu s právem Společenství.
Those federations, which represent farmers and slaughterers, were penalised for having taken part in a cartel contrary to Community law.
Tato dohoda trvala v ústní podobě i po listopadu 2001, kdy měla být ukončena, a to navzdory oznámení Komise tomuto svazu o jejím protiprávním charakteru.
The agreement in question continued orally beyond the end of November 2001, the date on which it was supposed to come to an end, in spite of a warning from the Commission, which drew the federations’ attention to the unlawful nature of the agreement.
Dohoda byla uzavřena v hospodářském kontextu, který se od roku 2000 vyznačoval vážnou krizí v odvětví hovězího masa v důsledku odhalení nových případů bovinní spongiformní encefalopatie, zvané„nemoc šílených krav“.
The agreement had been concluded in an economic context marked by the serious crisis in the beef sector from 2000, following the discovery of new cases of bovine spongiform encephalopathy, known as‘mad cow disease’.
Soud ve výše uvedeném rozsudku FNCBV a další v. Komise rozhodoval o žalobě podané proti tomuto rozhodnutí, a poté, co zamítl zejména argumenty žalobců, podle kterých Komise porušila jejich svobodu sdružování v odborových organizacích, dospěl k závěru, že na sankcionovanou dohodu se nevztahuje výjimka stanovená v nařízení č. 26 ve prospěch některých činností týkajících se produkce zemědělských produktů a obchodu s nimi25.
In FNCBV and Others v Commission, on an action against that decision, the Court of First Instance, after rejecting, in particular, the applicants’ arguments that the Commission had infringed their freedom to form associations, considered that the agreement in question could not benet from the exemption provided for in Regulation No 26 in favour of certain activities connected with the production and marketing of agricultural products 25.
Taková výjimka se uplatní pouze za předpokladu, že dohoda jednak podporuje všechny cíle uvedené v článku 33 ES, a jednak je nezbytná k uskutečnění těchto cílů, přičemž tak tomu v projednávaném případě nebylo: ačkoli mohla být dohoda považována za nezbytnou pro dosažení cíle k zajištění odpovídající životní úrovně zemědělského obyvatelstva, mohla naproti tomu ohrozit zajištění dodávek spotřebitelům za rozumné ceny a netýkala se stabilizace trhů.
Whereas such an exemption is applicable only where an agreement favours all the objectives of Article 33 EC and is also necessary for the attainment of those objectives, that was not the position in this case: although the agreement might well be considered to be necessary for the objective of ensuring a fair standard of living for the agricultural community, it could, on the other hand, be prejudicial to ensuring that supplies reach consumers at reasonable prices and did not concern the stabilisation of the markets.
Rozhodnutí Komise 2003/600/ES ze dne 2. dubna 2003 týkající se řízení k použití článku [81 ES] (Věc COMP/C.38.279/F3 – Francouzské hovězí maso) (Úř. věst. L 209, s. 12).
Commission Decision 2003/600/EC of 2 April 2003 relating to a proceeding pursuant to Article 81 of the EC Treaty (Case COMP/C.38.279/F3 — French beef) (OJ L 209, 19.8.2003, p. 12).
Činnost být tyto léčivé přípravky prodávány španělským velkoobchodním prodejcům za rozdílné ceny podle národního systému zdravotního pojištění, který je hradil, a podle toho, zda budou uváděny na trh ve Španělsku, nebo v jiném členském státě.
Article 81(1) EC provides that all agreements between undertakings, decisions by associations of undertakings and concerted practices which may aect trade between Member States and which have as their object or eect the prevention, restriction or distortion of competition within the common market are to be prohibited as incompatible with the common market.
Ve svém rozsudku se Soud nicméně domnívá, že dohoda směřující k omezení paralelního obchodu nemusí být považována ve své podstatě, tedy nezávisle na jakékoliv analýze hospodářské soutěže, za dohodu s cílem omezit hospodářskou soutěž.
The judgment in GlaxoSmithKline Services v Commission, which concerns the connections between the restriction of parallel trade and the protection of competition, contains some signicant developments concerning the concept of an agreement having as its object the restriction of competition in the European pharmaceutical sector.
Je-li totiž nesporné, že paralelní obchod požívá určité ochrany, nejedná se o ochranu paralelního obchodu jako takového, ale o ochranu paralelního obchodu jakožto jednak podporujícího rozvoj obchodní výměny, a jednak posilujícího hospodářskou soutěž, tedy pokud jde o tento druhý aspekt, jakožto poskytujícího konečným spotřebitelům výhody účinné hospodářské soutěže v rámci zásobování nebo cen.
Glaxo Wellcome, a Spanish subsidiary of the GlaxoSmithKline group, one of the main world producers of pharmaceutical products, had adopted new general sales conditions concerning wholesalers of pharmaceutical products, under which its medicines were to be sold to Spanish wholesalers at prices dierentiated according to the national health insurance scheme which would reimburse them and the marketing of those medicines, depending on whether they would be marketed in Spain or in another Member State.
Je-li tedy nesporné, že dohoda směřující k omezení paralelního obchodu musí být v zásadě považována za dohodu s cílem omezit hospodářskou soutěž, je tomu tak jen v rozsahu, v němž lze předpokládat, že zbavuje konečné spotřebitele těchto výhod.
In practice, medicines intended to be reimbursed in other Member States of the Community were to be sold at a higher price than those intended to be reimbursed in Spain, where the administration sets maximum prices.
Přitom v projednávané věci s ohledem na právní a hospodářský kontext obecných prodejních podmínek GlaxoSmithKline nebylo možné předpokládat, že tyto podmínky zbavují konečné spotřebitele léčivých přípravků takových výhod.
GlaxoSmithKline notied those general sales conditions to the Commission and, in response to a number of complaints, the Commission found that the sales conditions in question had the object and the eect of restricting competition.