natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nejprve je třeba připomenout, že cílem směrnice 97/55 bylo sjednotit „základní ustanovení upravující formu a obsah srovnávací reklamy“ a harmonizovat „podmínky
It must first of all be borne in mind that the intention in Directive 97/55 was that
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-533/06 soutěže, lze podle práva Společenství použít ochrannou známku soutěžitele“ 23.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 tion, the use of a competitor’s brand name is permitted in Community law’. 23
Článek 3a směrnice 84/450 vyjmenovává pro tyto účely podmínky, které je třeba kumulativně splnit, aby byla srovnávací reklama dovolená 21.
To that end, Article 3a of Directive 84/450 lists the cumulative conditions that must be met, as far as the comparison is concerned, for comparative advertising to be permitted. 21
Ve čtrnáctém bodu odůvodnění směrnice 97/55 se ostatně uvádí, „že však může být nezbytné, ve snaze učinit srovnávací reklamu účinnou, identifikovat zboží nebo služby soutěžitele odvolávkou na jeho ochrannou známku nebo jeho obchodní firmu“.
Recital 14 in the preamble to Directive 97/55 notes that ‘it may, however, be indispensable, in order to make comparative advertising effective, to identify the goods or services of a competitor, making reference to a trade mark or trade name of which the latter is the proprietor’.
V následujícím bodu odůvodnění je dále uvedeno, „že takové použití ochranné známky, obchodní firmy nebo jiného rozlišovacího znaku jiného soutěžitele neporušuje toto výlučné právo v případech, že jsou dodrženy podmínky stanovené touto směrnicí, a je-li jeho cílem pouze mezi nimi rozlišit a objektivně tak vyzdvihnout rozdíly“.
The following recital adds that ‘such use of another’s trade mark, trade name or other distinguishing marks does not breach this exclusive right in cases where it complies with the conditions laid down by this Directive, the intended target being solely to distinguish between them and thus to highlight differences objectively’.
Je přitom třeba zdůraznit, že neméně než čtyři z osmi ustanovení prvního odstavce tohoto článku směřují k ochraně ochranné známky, obchodní firmy nebo jiných rozlišovacích znaků soutěžitele v kontextu srovnávací reklamy.
It should accordingly be noted that at least four of the eight provisions contained in Article 3a(1) are designed to protect the trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor in the context of comparative advertising.
Jak zdůraznil Soudní dvůr, „směrnice 84/450 za určitých podmínek umožňuje inzerentovi reklamy uvést ve srovnávací reklamě ochrannou známku zboží soutěžitele“ 22.
As the Court has found, ‘under certain conditions, Directive 84/450 allows an advertiser to state in comparative advertising the brand of a competitor’s product’.
Je zejména stanoveno, že srovnávací reklama nesmí vyvolat záměnu na trhu mezi ochrannými známkami, obchodními firmami a jinými rozlišovacími znaky inzerenta reklamy a ochrannými známkami, obchodními firmami a jinými rozlišovacími znaky soutěžitele [bod d)]; nesmí mít za následek oslabení důvěry nebo hanobení ochranných známek, obchodních firem, nebo jiných rozlišovacích znaků soutěžitele [bod e)]; nesmí protiprávně těžit z dobré pověsti ochranné známky, obchodní firmy nebo jiných rozlišovacích znaků soutěžitele [bod g)]; nesmí představovat zboží nebo službu jako napodobeninu nebo reprodukci jiného zboží či služby, nesoucích chráněnou známku nebo chráněnou obchodní firmu [bod h)].
22In particular it provides that comparative advertising must not create confusion in the market place between the advertiser’s trade marks, trade names or other distinguishing marks and those of a competitor (subparagraph (d)); discredit or denigrate the trade marks, trade names or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (e)); take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (g)); present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name (subparagraph (h)).
Z toho podle Soudního dvora vyplývá, že „pokud není cílem nebo účelem srovnání vyvolání takových situací nekalé
It follows, according to the Court, that, ‘where the comparison does not have the intention or effect of giving rise to such situations of unfair competi-
Použití ochranné známky soutěžitele v rámci reklamy, která srovnává vlastnosti zboží a služeb s dotčenou ochrannou známkou uváděných na trh soutěžitelem se zbožím a službami inzerenta reklamy je tedy upraveno zvláštním a vyčerpávajícím způsobem v článku 3a směrnice 84/450.
The use of a competitor’s trade mark in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by him under that mark with those of the advertiser is therefore specifically and exhaustively covered by Article 3a of Directive 84/450.
Je zakázáno pouze tehdy, pokud je v rozporu s podmínkami stanovenými v tomto článku.
It is prohibited only if does not comply with the conditions laid down in that article.
5 odst. 1 písm. a) nebo b) směrnice 89/104.
Conversely, if it complies with those conditions, it cannot be held to be prohibited under the provisions contained in Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
21 — Kumulativní povaha těchto podmínek je zdůrazněna v jedenáctém bodu odůvodnění směrnice 97/55 („podmínky srovnávací reklamy se musí vzájemně doplňovat a být respektovány jako celek“), a odkazuje na ni Soudní dvůr ve výše uvedenému rozsudku Pippig Augenoptik, bod 54.
21 — The cumulative nature of those conditions is emphasised in the 11th recital in the preamble to Directive 97/55 (‘the conditions of comparative advertising should be cumulative and respected in their entirety’) and mentioned by the Court in Pippig Augenoptik, paragraph 54.
Viz rovněž stanovisko generálního advokáta Tizzana přednesené dne 12. září 2002 ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Pippig Augenoptik (bod 27).
See also Advocate General Tizzano’s Opinion delivered on 12 September 2002 in Pippig Augenoptik, point 27.
22 — Výše uvedený rozsudek Pippig Augenoptik, bod 47.
22 — Ibid., paragraph 47.
O2 HOLDINGS A O2 (UK) společností O2 26, netýká toho, že inzerent reklamy (H3G) použil ochranné známky jiné osoby (O2 nebo známky s bublinami), nýbrž že použil označení (obrázky s bublinami), která jsou velmi podobná ochranným známkám jiné osoby (ochranným známkám s bublinami).
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tially proposed, 26the subject of the dispute pending before the referring court is now the use by an advertiser (H3G) not of another’s trade marks (O2 or the bubbles trade marks) but of signs (pictures of bubbles) which are closely similar to another’s trade marks (the bubbles trade marks).
Taková otázka má pro účely řízení před předkládajícím soudem hypotetickou povahu, a tudíž ji není třeba rozhodnout v tomto řízení o předběžné otázce.
That question is purely hypothetical for the purposes of the dispute assigned to the referring court and so there is no need to resolve it in the present preliminary ruling proceedings.
Mimoto uvádím, že jak zdůraznila O2 25, první předběžná otázka uvedená v předklá- dacím rozhodnutí se týká použití ochranné známky jiné osoby (nebo, konkrétně, označení totožného s ochrannou známkou jiné osoby) inzerentem reklamy, zatímco spor u předkládajícího soudu se nadále, v důsledku zúžení předmětu původně podané žaloby
I also note that, as O2 points out, 25the first question as formulated in the order for reference turns on the use by an advertiser of another’s trade mark (or, to be more precise, a sign identical to another’s trade mark) whereas, following O2’s decision to reduce the scope of its claim of infringement as ini-
Použití označení podobného ochranné známce soutěžitele v reklamním sdělení může být jedním ze způsobů přinejmenším implicitní identifikace uvedeného soutěžitele nebo jeho zboží nebo služeb ve smyslu čl. 2 bodu 2a směrnice 84/450.
The use in an advertisement of a sign similar to a competitor’s trade mark may be one of the ways of identifying that competitor or that competitor’s goods or services, at least by implication, within the meaning of Article 2(2a) of Directive 84/450.
Na reklamní sdělení, ve kterém je obsaženo takové použití, a ve kterém dochází ke srovnání mezi inzerentem reklamy a jeho soutěžitelem nebo mezi jejich zbožím a službami, se uplatní článek 3a směrnice 84/450.
An advertisement which makes such use of a sign and which is intended to establish a comparison between the advertiser and his competitor or between the goods or services concerned will be subject to the system contained in Article 3a of Directive 84/450.
Jak jsem uvedl, tímto článkem jsou stanovena, v rámci širšího celku ustanovení zakotvujících vyčerpávajícím způsobem podmínky přípustnosti srovnávací reklamy, zvláštní pravidla zaručující ochranu ochranné známky proti tomuto druhu reklamy.
As we have seen, that article provides, within a more extensive set of rules establishing an exhaustive list of the conditions on which comparative advertising may be permitted, specific rules intended to protect the trade mark against that type of advertisement.
V důsledku toho, pokud se majitel ochranné známky zamýšlí bránit proti použití označení podobného zmiňované ochranné známce ve srovnávací reklamě, bude muset založit svá tvrzení na
Consequently, where the proprietor of a trade mark seeks to contest the use in comparative advertising of a sign similar to that trade mark, he must base his own claim on the breach of one of the conditions laid down in Article 3a of
24 — Generální advokát Jacobs se v podstatě vyjádřil v tomto smyslu ve svém stanovisku předneseném dne 20. září 2001 ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Hölterhoff (body 74 až 77).
24 — That is essentially the view expressed by Advocate General Jacobs in his Opinion delivered on 20 September 2001 in Hölterhoff, points 74 to 77.
25 — Viz bod 52 jejího písemného vyjádření.
25 — See paragraph 52 of its written observations.
26 — Viz výše, bod 11.
26 — See point 11 above.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-533/06 porušení jedné z podmínek stanovených v článku 3a směrnice 84/450 27, jelikož takové použití naproti tomu nespadá do působnosti čl.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06
5 odst. 1 směrnice 89/104, podobně jako použití ochranné známky jiné osoby v tomtéž kontextu.
Directive 84/450 27 and, conversely, such use does not, like the use of another’s trade mark in the same context, fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104.
aby bylo dovolené ve smyslu článku 3a směrnice 84/450, musí být použití ochranné známky soutěžitele ve srovnávací reklamě „nezbytné“.
whether the use of a competitor’s trade mark in a comparative advertisement must be ‘indispensable’ in order to be permitted within the meaning of Article 3a of Directive 84/450.
V případě kladné odpovědi chce předkládající soud vědět, jaká jsou kriteria, podle nichž má být tato nezbytnost posuzována a zda tato podmínka vylučuje jakékoli použití označení, které není totožné se zapsanou ochrannou známkou, ale je jí velmi podobné.
If so, the referring court would like to know the criteria by which such indispensability is to be judged and whether that requirement precludes any use of a sign which is not identical to the competitor’s trade mark but is closely similar to it.
Jsem proto toho názoru, že na první předběžnou otázku lze odpovědět následujícím způsobem:
I therefore consider that the first question may be answered as follows:
Opírajíc se o čtrnáctý a patnáctý bod odůvodnění směrnice 97/55, o přípravné
O2 claims, on the basis of recitals 14 and 15 in the preamble to Directive 97/55, the preparatory work for that directive and the caselaw of the Court, in particular Toshiba 28and Siemens, 29that the advertiser’s use of a
O2 tvrdí, že jelikož H3G použila pro účely dotčeného reklamního srovnání ochrannou známku O2, jíž lze dokonale odlišit soutěžitele od inzerenta reklamy, posledně uvedený neměl vůbec potřebu použít obrázky s bublinami, zejména když tyto představovaly deformovanou verzi ochranné známky s bublinami O2.
O2 argues that since, for the purposes of the comparative advertisement in question, H3G made use of the O2 trade mark which is perfectly suitable for identifying the advertiser’s competitor, there was no need for it to use the pictures of bubbles, especially as they represented a distorted version of O2’s bubbles trade mark.
Ke druhé a třetí předběžné otázce
The second and third questions
Souhlasím nicméně s H3G a s Komisí v tom, že článek 3a směrnice 84/450 neukládá dodržování podmínky nezbytnosti použití
However, I agree with the view taken by H3G and the Commission that Article 3a of Directive 84/450 does not demand that the
Ve druhé a třetí předběžné otázce se předkládající soud nejprve táže, zda k tomu,
By the second and third questions, the referring court seeks to ascertain, first,
28 — Rozsudek ze dne 25. října 2001 (C-112/99, Recueil, s. I-7945).
27 — With reference, of course, to the national provisions transposing Article 3a into domestic law.
29 — Rozsudek ze dne 23. února 2006 (C-59/05, Sb. rozh. s. I-2147).
28 — Case C-112/99 [2001] ECR I-7945.29 — Case C-59/05 [2006] ECR I-2147.
O2 HOLDINGS A O2 (UK) ochranné známky jiné osoby za účelem identifikace soutěžitele nebo jeho zboží nebo služeb ve srovnávací reklamě.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) use of another’s trade mark for the purpose of identifying the competitor or the products or services concerned should meet a requirement of indispensability.
případně vyvodit z jiných ustanovení téhož článku 3a.
use of another’s trade mark or distinguishing marks in comparative advertising may be deduced from other provisions of Article 3a.
K takovému závěru však nelze dospět pouze na základě toho, co Soudní dvůr uvedl v bodech 83 a 84 rozsudku Pippig Augenoptik, na které odkazuje H3G, ohledně otázky reprodukce v reklamním sdělení kromě jména soutěžitele rovněž loga a obrázku fasády obchodu posledně uvedeného.
Such a conclusion cannot however be reached simply on the basis of the Court’s ruling, in paragraphs 83 and 84 of the judgment in Pippig Augenoptik cited by H3G, concerning the problem of the reproduction in an advertising message of the competitor’s logo and a picture of its shop front, in addition to the competitor’s name.
Aby bylo možné posoudit, zda článek 3a směrnice 84/450 obsahuje podmínku nezbytnosti pro použití ochranné známky jiné osoby ve srovnávací reklamě, úvodem připomínám, že tento článek představuje úplnou harmonizaci podmínek přípustnosti takové srovnávací reklamy (viz bod 30 výše) a uvádím, že žádné z těchto ustanovení nestanoví výslovně podmínku nezbytnosti pro použití ochranné známky nebo jiného rozlišovacího znaku jiné osoby.
For the purpose of determining whether Article 3a of Directive 84/450 prescribes a requirement of indispensability with respect to the use of another’s trade mark in comparative advertising, I recall first that that article effects an exhaustive harmonisation of the conditions under which such advertising might be lawful (see paragraph 30 above) and I note that none of its provisions expressly lays down a requirement of indispensability with respect to the use of another’s trade mark or other distinguishing marks.
Přitom jelikož uvedeným ustanovením je zakázána pouze srovnávací reklama, která „[…] má za následek oslabení důvěry nebo hanobení“ ochranných známek nebo jiných označení týkajících se soutěžitele, může výše uvedený závěr, ke kterému dospěl Soudní dvůr, pouze objektivně znamenat, že reprodukce v reklamním sdělení kromě jména soutěžitele rovněž loga a obrázku fasády jeho obchodu, tedy prvků, které nejsou skutečně nezbytné pro identifikaci soutěžitele již určeného jeho jménem, sama o sobě pro posledně uvedeného nezpůsobuje oslabení důvěry nebo hanobení.
Consequently, since that provision is intended solely to prohibit comparative advertising that ‘discredit[s] or denigrate[s]’ trade marks or other elements connected with a competitor, that conclusion reached by the Court can only mean, objectively, that the reproduction in an advertising message of the competitor’s logo and a picture of its shop front, in addition to the competitor’s name, — i.e. of elements which are probably not indispensable for the purpose of identifying a competitor who has already been mentioned by name — does not in itself discredit or denigrate that competitor.
To však nebrání tomu, že, jak uvedla O2, podmínku nezbytnosti použití ochranné známky nebo jiných rozlišovacích znaků jiné osoby ve srovnávací reklamě lze
That does not however eliminate the possibility that, as O2 has pointed out, a requirement of indispensability with respect to the
3a odst. 1 písm. g) uvedené směrnice, tedy ustanovení zakazujícího protiprávně těžit z dobré pověsti ochranné známky nebo jiných rozlišovacích znaků soutěžitele anebo označení původu zboží soutěžitele.
Nor does it seem to me that, as O2 contends, such a requirement can be deduced by implication from Article 3a(1)(g) of that directive, a provision which prohibits taking unfair advantage of the reputation of a trade mark or other distinguishing marks of a competitor or of the designation of origin of competing products.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-533/06 v rámci čl.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06
1 písm. g) směrnice 84/450, „meze, za kterou je třeba na inzerenta reklamy nahlížet tak, že jedná nekalým způsobem“.
Advocate General Léger suggested to the Court a line of reasoning by which to establish, in the context of Article 3a(1)(g) of Directive 84/450, ‘the point beyond which an advertiser should be considered to be acting unfairly’.
Uvedl nejprve, že tato mez by byla překročena jednáním, které by bylo vedeno pouze snahou inzerenta reklamy těžit z dobré pověsti svého soutěžitele za účelem zvýhodnění své vlastní činnosti, ale že nelze mít za to, že existuje zneužití dobré pověsti, pokud obsah srovnávací reklamy lze odůvodnit jistými požadavky 30.
He suggested, first, that that is the case where a step is taken by the advertiser only with a view to taking advantage of the reputation of his competitor for the benefit of his own activities, but that there could not truly be considered to be an unfair advantage where the content of the comparative advertising can be justified by reference to certain conditions. 30
Odkaz, který činí O2, na čtrnáctý bod odůvodnění směrnice 97/55 není pro podporu jejího výkladu uvedeného ustanovení dostatečný.
O2’s reference to recital 14 in the preamble to Directive 97/55 does not serve to substantiate its interpretation of that provision.
Jak Komise v tomto bodu správně uvádí, zákonodárce Společenství pouze zamýšlel obecně zdůraznit, že pro účely účinné srovnávací reklamy je nevyhnutelné odkázat na ochrannou známku nebo obchodní firmu soutěžitele, aniž by přitom v této fázi stanovil podmínku přípustnosti takového odkazu.
As the Commission rightly observes, in that recital the Community legislature seems merely to have wished to make it clear that, in general, for comparative advertising to be effective reference will inevitably be made to a competitor’s trade mark or trade name, but has not prescribed a condition subject to which such a reference might be lawful.
Ostatně podmínky přípustnosti takového odkazu jsou uvedeny samostatně hned nato v patnáctém bodu odůvodnění („v případech, že jsou dodrženy podmínky stanovené touto směrnicí“), jenž tím, že je v něm zmíněno „takové použití ochranné známky“, odkazuje na použití ochranné známky k identifikaci zboží a služeb soutěžitele, a nikoli na použití ochranné známky nezbytné pro tyto účely.
Moreover, the conditions on which such a reference might be permitted are mentioned separately in the following recital 15 (‘where it complies with the conditions laid down by this Directive’) which, when it mentions ‘such use of another’s trade mark’, is referring to use of a trade mark to identify the goods or services of a competitor, not to use of a trade mark which is indispensable for that purpose.
3a odst. 1 písm. g) směrnice 84/450.
The Court has already had occasion to interpret Article 3a(1)(g) of Directive 84/450.
V této souvislosti generální advokát Léger uvedl, že z bodů 14 a 15 odůvodnění směrnice 97/55 vyplývá, že „soutěžitel může využít výlučné právo hospodářského subjektu k jeho ochranné známce nebo jiným rozlišovacím znakům, pokud je takto provedený odkaz odůvodněný požadavky srovnávací reklamy“, a že „inzerent reklamy má právo použít tyto odkazy, jestliže je srovnání příslušných předností a nedostatků konkurujících výrobků bez identifikace soutěžitele nemožné nebo alespoň obtížné“.
In this connection, Advocate General Léger held that it follows from recitals 14 and 15 in the preamble to Directive 97/55 that ‘a competitor may use an economic operator’s exclusive right to his trade mark or other distinguishing marks if the reference in question is justified by the requirements of comparative advertising’ and that ‘[t]he advertiser may make these references if the comparison of the merits and deficiencies of the competing products is made impossible or, more simply, would be impaired by a failure to identify the competitor’.
Co se týče „podmínek, za kterých je možné užívat rozlišovací znaky soutěžitele“, uvedl, že „jelikož výjimky je třeba vykládat striktně, odchylky od chráněných práv majitelů lze připustit pouze v rozsahu striktně nezbytném k dosažení cíle směrnice, kterým je umožnění srovnání objektivních vlastností zboží“.
As to ‘the ways in which it is permissible to use the distinguishing marks of the competitor’, he observed that ‘[s]ince exceptions must be interpreted narrowly, derogations from the protected rights of proprietors should only be allowed within limits which are strictly necessary to achieve the object of the directive, which is to make possible a comparison of the objective characteristics of the products’.
„V důsledku toho – pokračuje generální advokát – se protiprávně těží z dobré
‘It follows’, continues the Advocate General, ‘that unfair advantage is taken of a competitor’s reputation when the reference to the competitor
30 — Stanovisko přednesené dne 8. února 2001 ve věci, ve které by vydán výše uvedený rozsudek Toshiba (body 79 a 80).
30 — Opinion delivered on 8 February 2001 in Toshiba, points 79 and 80.
O2 HOLDINGS A O2 (UK) uvedení v myslích veřejnosti, které je reklama určena, vytvoří spojení mezi výrobcem, jehož výrobky jsou identifikovány, a soutěžícím dodavatelem v rozsahu, v němž si veřejnost převede dobrou pověst výrobků výrobce na výrobky soutěžícího dodavatele“ 32.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) persons at whom the advertising is directed, an association between the manufacturer whose products are identified and the competing supplier, in that those persons associate the reputation of the manufacturer’s products with the products of the competing supplier’.
pověsti soutěžitele, jestliže odkaz na tohoto soutěžitele nebo způsob, jakým se na něj odkazuje, není nezbytný pro informování zákazníků o příslušných vlastnostech porovnávaného zboží.
32 or the manner in which he is referred to is not necessary in order to inform customers of the respective qualities of the goods compared.
Tuto výtku nelze naproti tomu přijmout tehdy, kdy věci, kterých se srovnání týká, nelze popsat, aniž by inzerent reklamy odkázal na svého soutěžitele, i když by inzerent reklamy z toho mohl do určité míry těžit.“ „Je to tedy kriterium nezbytnosti, které [podle jeho názoru] představuje základ pro posouzení přípustnosti srovnávací reklamy z hlediska čl.
Conversely, this complaint cannot be upheld where the matters to which the comparison relates cannot be described without the advertiser making reference to his competitor, even though the advertiser may at the same time take some advantage of it’.
3a odst. 1 písm. g) směrnice“ 31.
‘It is therefore this test of necessity that in [his] view forms the basis of an understanding of the lawfulness of comparative advertising under Article 3a(1)(g) of the Directive.’ 31
Posledně uvedené úvahy, jež podporují výklad provedený O2, byly nicméně podle mého názoru odmítnuty Soudním dvorem v rozsudku Toshiba.
In my view, however, those last considerations, which support the interpretation advocated by O2, were disregarded by the Court in Toshiba.