natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Obě uplatňují na podporu svých kasačních opravných prostředků dva důvody.
They each put forward two pleas in law in support of their appeal.
Prvním důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že napadené rozsudky postrádají odůvodnění a jsou nepodložené, pokud jde o jeden z hlavních argumentů, na nichž byly založeny jejich příslušné žaloby na určení odpovědnosti za protiprávní jednání Společenství, a sice argument vycházející z přímého účinku rozhodnutí OŘS.
By their first plea, they submit that the judgments under appeal lack reasoning and are unfounded so far as concerns one of the main arguments — regarding direct effect of decisions of the DSB — underlying their respective applications for damages by reason of unlawful conduct of the Community.
Druhým důvodem kasačního opravného prostředku FIAMM a Fedon tvrdí, že Soud tím, že rozhodl o neexistenci neobvyklého charakteru škody, kterou utrpěly, a tím, že z tohoto důvodu zamítl jejich návrh na náhradu škody založený na režimu odpovědnosti při neexistenci protiprávního jednání orgánů Společenství, nedostatečně odůvodnil svou argumentaci, která je stižena nelogičností a je v rozporu s ustálenou judikaturou v dané oblasti.
By their second plea, FIAMM and Fedon submit that, in concluding that the damage incurred by them was not unusual in nature and accordingly rejecting their claim for compensation founded on a liability regime applicable in the absence of unlawful conduct of the Community institutions, the Court of First Instance gave reasons that were insufficiently explained, illogical and at variance with the relevant settled case-law.
Obě krom toho navrhují, aby Soudní dvůr:
They each further claim that the Court should:
– rozhodl ve věci samé tak, že jim přizná právo na náhradu škody vyplývající z odpovědnosti odpůrkyň za protiprávní nebo legální akt;
— give a substantive ruling confirming their entitlement to compensation arising out of the defendants’ liability for an unlawful act or for a lawful act;
– v každém případě uložil odpůrkyním náhradu nákladů jak řízení o kasačním opravném prostředku tak i řízení v prvním stupni.
— in any event, order the defendants to pay the costs both of the appeal proceedings and of the proceedings at first instance.
Podpůrně FIAMM a Fedon navrhují Soudnímu dvoru, aby jim přiznal spravedlivé odškodnění za nepřiměřenou délku trvání řízení před Soudem a přijal všechna další opatření, která jsou nezbytná k zajištění spravedlnosti.
In the alternative, FIAMM and Fedon request the Court to grant them fair compensation on account of the unreasonable duration of the proceedings before the Court of First Instance and to grant such further relief as fairness might require.
– nahradil některé části odůvodnění Soudu nebo částečně zrušil napadené rozsudky a prohlásil přitom za nepoužitelnou mimosmluvní odpovědnost Společenství při neexistenci protiprávního opomenutí normativní činnosti, nebo podpůrně prohlásil, že znaky zakládající takovou odpovědnost nejsou naplněny;
— replace certain of the Court of First Instance’s grounds or partially set aside the judgments under appeal, declaring that noncontractual liability of the Community in the absence of an unlawful act is inapplicable in respect of a failure to take legislative action or, in the alternative, declaring that the factors required for such liability are not present;
– zamítl kasační opravné prostředky jako neopodstatněné;
— dismiss the appeals as unfounded;
– uložil navrhovatelkám náhradu nákladů řízení.
— order the appellants to pay the costs.
– zamítl kasační opravné prostředky a změnil při tom, pokud to bude potřeba, odůvodnění napadených rozsudků;
— dismiss the appeals, altering, in so far as is necessary, the grounds of the judgments under appeal;
– podpůrně zamítl návrhy na náhradu škody, které byly předloženy v prvním stupni;
— in the alternative, dismiss the claims put forward at first instance seeking compensation for damage;
– ještě podpůrněji podle článku 61 statutu Soudního dvora vrátil věci Soudu, aby bylo znovuzahájeno řízení a byla kvantifikována škoda, která má být nahrazena;
— in the further alternative, refer the cases back to the Court of First Instance in order for the proceedings to be resumed and the damage for which compensation may be awarded to be quantified, in accordance with Article 61 of the Statute of the Court of Justice;
Španělské království navrhuje jak ve věci C-120/06 P, ve které podalo vyjádření k žalobě jako účastník řízení před Soudem, tak ve věci C-121/06 P, ve které je vedlejším účastníkem řízení před Soudním dvorem, aby Soudní dvůr:
Both in Case C-120/06 P, in which it lodged a response in its capacity as a party to the proceedings before the Court of First Instance, and in Case C-121/06 P, in which it has the status of intervener before the Court of Justice, the Kingdom of Spain contends that the Court should:
– zamítl kasační opravný prostředek v rozsahu, v jakém se vztahuje k odpovědnosti z důvodu protiprávního jednání žalovaných orgánů;
— dismiss the appeal in so far as it relates to liability for an unlawful act of the defendant institutions;
– částečně zrušil napadený rozsudek a určil neexistenci odpovědnosti za legální akt v právním řádu Společenství nebo podpůrně zamítl kasační opravný prostředek v rozsahu, v němž se týká odpovědnosti žalovaných orgánů za legální akt, nebo rovněž podpůrně zamítl návrh na náhradu škody za legální akt, předložený navrhovatelkami;
— partially set aside the judgment under appeal and find that liability for a lawful act does not exist in Community law or, in the alternative, dismiss the appeal in so far as it relates to the liability of the defendant institutions for a lawful act or, in the further alternative, dismiss the appellants’ claim for compensation for a lawful act;
– prohlásil návrh na náhradu škody vycházející z nepřiměřené délky trvání řízení před Soudem za nepřípustný;
— declare the claim for compensation based on the unreasonable duration of the proceedings before the Court of First Instance to be inadmissible;
Ve věci C-120/06 zaslala FIAMM telefaxem kanceláři Soudního dvora ve lhůtách uvedených v odstavcích 1 a 2 článku 117 uvedeného jednacího řádu svou repliku a odpověď na incidenční kasační opravný prostředek podaný Radou.
In Case C-120/06 P, the Court Registry received by fax, within the periods referred to in Article 117(1) and (2) respectively of the Rules of Procedure, FIAMM’s reply and its response to the cross-appeal brought by the Council.
V důsledku toho byly tyto dokumenty, jakož i jejich originály, které byly doručeny kanceláři opožděně, vyloučeny z řízení a vráceny společnosti FIAMM.
Consequently, those pleadings, and the originals thereof belatedly received at the Registry, were excluded from the proceedings and returned to FIAMM.
Ve věci C-121/06 P nepodala Fedon ani repliku, ani odpověď na incidenční kasační opravný prostředek Rady.
In Case C-121/06 P, Fedon lodged neither a reply nor a response to the Council’s cross-appeal.
Fedon a Komise navíc předložily připomínky k vyjádření Španělského království jako vedlejšího účastníka.
Fedon and the Commission lodged observations on the statement in intervention of the Kingdom of Spain.
K prvnímu důvodu hlavních kasačních opravných prostředků
The first plea in the main appeals
Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku FIAMM a Fedon tvrdí, že napadené rozsudky postrádají odůvodnění a jsou nepodložené, pokud jde o jeden
By their first plea, FIAMM and Fedon submit that the judgments under appeal lack reasoning and are unfounded as regards one of the main arguments put forward in
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P z hlavních argumentů dovolávaných na podporu jejich příslušných žalob na určení odpovědnosti za protiprávní jednání Společenství.
2008 — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P support of their respective applications for damages in respect of unlawful conduct of the Community.
Jak Soud ostatně uvedl v bodech 100 rozsudku FIAMM a 93 rozsudku Fedon, trvaly tyto společnosti, jak v průběhu písemné části řízení, tak v průběhu jednání, na tom, že rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 v neprospěch Společenství má specifické právní účinky.
They state that, as the Court of First Instance indeed noted in paragraph 100 of the FIAMM judgment and paragraph 93 of the Fedon judgment, during both the written procedure and the hearing they dwelt on the specific legal effects attaching to the DSB’s decision of 25 September 1997 that found against the Community.
Tvrdily tak, že existence takového rozhodnutí představuje, vedle dvou druhů výjimek zakotvených již ve výše uvedených rozsudcích Fediol v. Komise a Nakajima v. Rada, třetí případ, ve kterém je zapotřebí umožnit dovolávat se před soudem Společenství porušení dohod WTO ze strany orgánů Společenství, zejména pro výlučné účely odškodnění.
They thus submitted that the existence of such a decision constitutes, alongside the two types of exception already laid down by Fediol v Commission and Nakajima v Council, a third case where it is appropriate to allow a breach of the WTO agreements by the Community institutions to be pleaded before the Community courts, in particular exclusively for purposes of compensation.
Přitom posouzení provedená Soudem a pouhý odkaz na dřívější judikaturu, obsažené v bodech 110 až 112 rozsudku FIAMM a bodech 103 až 105 rozsudku Fedon, nejsou v tomto ohledu relevantní, jelikož uvedená judikatura se vyjadřuje k odlišné otázce, a to, zda se lze hmotněprávního pravidla obsaženého v dohodách WTO dovolávat pro účely přezkumu legality právních předpisů Společenství a případně prohlášení takových právních předpisů za nepoužitelné.
The assessments of the Court of First Instance and the mere reference to previous caselaw contained in paragraphs 110 to 112 of the FIAMM judgment and paragraphs 103 to 105 of the Fedon judgment are irrelevant in this regard, since that caselaw rules on a different question, namely whether a substantive rule contained in the WTO agreements can be relied upon for the purpose of reviewing the legality of Community legislation and of declaring, where appropriate, such legislation to be inapplicable.
Jak vyplývá zejména z bodů 114 a 115 rozsudku FIAMM, jakož i 107 a 108 rozsudku Fedon, vzal Soud v úvahu rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 pouze pro účely určení, zda se s ohledem na jeho existenci mohla v projednávaném případě použít jedna ze dvou judikaturou zakotvených výjimek z pravidla, že dohody WTO nemají přímý účinek.
As is apparent, in particular, from paragraphs 114 and 115 of the FIAMM judgment and paragraphs 107 and 108 of the Fedon judgment, the Court of First Instance took the DSB’s decision of 25 September 1997 into consideration only in order to determine whether, given its existence, either of the exceptions already established in the caselaw to the rule that the WTO agreements lack direct effect could apply here.
Soud při tom nevzal odpovídajícím způsobem v úvahu argumentaci společností FIAMM a Fedon vycházející z toho, že po uplynutí přiměřené lhůty uložené k provedení rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 mělo Společenství již pouze dvě možnosti, a to buď splnit, nebo nesplnit toto rozhodnutí.
In so doing, the Court of First Instance did not take appropriate account of the arguments of FIAMM and Fedon to the effect that, after the expiry of the reasonable period of time allowed for implementing the DSB’s decision of 25 September 1997, the Community then had just two options, namely to comply or not to comply with that decision.
Flexibilita systému řešení sporů v rámci WTO, která zejména umožňuje účastníkům řízení hledat řešení na základě jednání a na které spočívá judikatura připomenutá v bodě 112 rozsudku
The flexibility of the WTO dispute settlement system, a feature which in particular enables the parties to pursue negotiated solutions and upon which
FIAMM a v bodě 105 rozsudku Fedon zakotvující nemožnost provádět přezkum legality právní úpravy Společenství z hlediska dohod WTO, zde tedy chybí.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION the caselaw recalled in paragraph 112 of the FIAMM judgment and paragraph 105 of the Fedon judgment, establishing that it is not possible to review the legality of Community legislation in the light of the WTO agreements, is founded, is accordingly lacking here.
Za těchto podmínek tedy nic nebrání tomu, aby byl rozhodnutí OŘS přiznán přímý účinek.
In those circumstances there is nothing to preclude direct effect being accorded to a decision of the DSB.
Krom toho zjištění protiprávnosti, které se omezí na konstatování, že nebylo dodrženo rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 ve stanovené lhůtě, nevyžaduje meritorní posouzení dotčeného opatření Společenství, a tedy nemůže mít dopad na to, jakým způsobem se Společenství rozhodne ukončit tuto protiprávnost, přičemž je možné jakékoli řešení, pokud je v souladu s dohodami WTO a je přijato protistranou.
Furthermore, a finding of unlawfulness which merely takes note of the failure to comply with the DSB’s decision of 25 September 1997 within the period allowed does not require the substance of the Community measure at issue to be examined and cannot therefore affect the way in which the Community decides to put an end to the unlawfulness, any solution remaining possible provided that it is consistent with the WTO agreements and accepted by the opposing party.
Soud nezohlednil odpovídajícím způsobem ani argumentaci společností FIAMM a Fedon, podle níž na rozdíl od návrhu na zrušení nebo předběžné otázky směřující k posouzení platnosti nemůže vést žaloba na náhradu škody k odstranění nebo k nepoužitelnosti dotyčného aktu Společenství, a tudíž zbavit orgány smluvních stran dohod WTO možnosti nalézt řešení na základě jednání.
Nor did the Court of First Instance take appropriate account of the arguments of FIAMM and Fedon that, unlike an application for annulment or a reference for a preliminary ruling on the validity of a measure, an action for compensation cannot result in the Community measure concerned being eliminated or rendered inapplicable or, therefore, in the responsible bodies of the parties to the WTO agreements being denied the possibility of entering into negotiated arrangements.
Tato argumentace je o to víc relevantní, že v projednávaném případě je návrh na odškodnění posuzován po ukončení sporu.
That line of argument is particularly apposite because in the present instance the application for compensation is being examined after the conclusion of the dispute.
Tytéž úvahy odůvodňují nepřijetí argumentu připomenutého v bodě 111 rozsudku FIAMM a v bodě 104 rozsudku Fedon, který se týká skutečnosti, že dohody WTO jsou založeny na vzájemnosti a vzájemných výhodách.
The same considerations provide grounds for rejecting the argument, recalled in paragraph 111 of the FIAMM judgment and paragraph 104 of the Fedon judgment, regarding the fact that the WTO agreements are founded on reciprocal and mutually advantageous arrangements.
Rada se domnívá, že Soud posoudil souběžně možnost dovolat se pravidel WTO a rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997, jak vyplývá zejména z bodů 129 rozsudku FIAMM a 122 rozsudku Fedon.
The Council submits that the Court of First Instance in fact examined in parallel the possibility of relying on WTO rules and on the DSB’s decision of 25 September 1997, as is apparent inter alia from paragraph 129 of the FIAMM judgment and paragraph 122 of the Fedon judgment.
Napadené rozsudky jsou krom toho v souladu s judikaturou, podle které dohody WTO v zásadě nepatří mezi normy, ve vztahu k nimž Soudní dvůr kontroluje legalitu aktů orgánů Společenství, a Soud správně rozhodl, že žádná ze dvou výjimek připuštěných z této zásady se v projednávaném případě nepoužije.
The judgments under appeal are, moreover, consistent with the caselaw stating that the WTO agreements are not in principle among the rules in the light of which the Court of Justice is to review the legality of measures adopted by the Community institutions, and the Court of First Instance correctly held that neither of the two permitted exceptions to that principle is applicable here.
Jelikož dohody WTO neukládají práva jednotlivcům, nemůže vést případné porušení uvedených dohod ani ke vzniku odpovědnosti Společenství, neboť by jinak byl ohrožen manévrovací prostor, který mají členové WTO ke splnění, či nesplnění rozhodnutí OŘS.
Since the WTO agreements are not intended to confer rights on individuals, the Community likewise cannot incur liability by reason of any infringement of those agreements if the scope for manoeuvre enjoyed by WTO members with a view to complying or not complying with a decision of the DSB is not to be prejudiced.
Rada se krom toho domnívá, že rozlišování, které činí navrhovatelky mezi právními účinky rozhodnutí OŘS a účinky plynoucími z hmotněprávních pravidel, jejichž porušení konstatovalo toto rozhodnutí, je umělé.
The Council further contends that the distinction drawn by the appellants between the legal effects attached to a DSB decision and those resulting from the substantive rules which that decision has found to have been infringed is artificial.
Takové rozhodnutí lze totiž vzít v úvahu v žalobě na náhradu škody pouze tehdy, pokud byl předtím konstatován přímý účinek uvedených hmotněprávních pravidel.
Such a decision can be taken into consideration in an action for compensation only in so far as those substantive rules have previously been found to have direct effect.
Podle Komise neprezentovaly FIAMM a Fedon v prvním stupni možnost dovolat se přímo rozhodnutí OŘS v žádném případě jako specifickou a autonomní teorii umožňující prokázat protiprávnost jednání Společenství ani k této otázce nezaměřily svou argumentaci.
In the Commission’s submission, at first instance FIAMM and Fedon did not in any way put forward the possibility of relying directly on a DSB decision as a specific and independent theory enabling the unlawfulness of action of the Community to be established or centre their arguments on this point.
Tyto účastnice řízení v zásadě rozvinuly klasickou argumentaci k prokázání toho, že neprovedení změny právní úpravy Společenství za účelem splnění dohod WTO po rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 představovalo porušení pravidel vyšší právní síly.
They essentially set out standard arguments in order to establish that the failure to amend the Community legislation so as to comply with the WTO agreements after the DSB’s decision of 25 September 1997 involved a breach of higherranking rules of law.
FIAMM a Fedon se omezují pouze podpůrně na tvrzení, aniž by nicméně jinak toto tvrzení rozvinuly a podepřely, že za předpokladu, že dohody WTO nejsou přímo použitelné, musí mít rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 přímý účinek.
It was only as a subsidiary point that FIAMM and Fedon simply contended, without expanding upon and otherwise substantiating this assertion, that, should the WTO agreements not be directly applicable, the DSB’s decision of 25 September 1997 should have direct effect.
Soud, který ostatně není povinen vyslovit se ke každému z argumentů navrhovatelek, tedy odpovídajícím způsobem zohlednil argumentaci společností FIAMM a Fedon tím, že se soustředil především – v bodech 108 až 150 rozsudku FIAMM a v bodech 101 až 143 rozsudku Fedon – na posouzení jednání orgánů Společenství, avšak nikoli aniž by odkázal na účinky rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 v bodech 108 a 144 rozsudku FIAMM, jakož i 101 a 137 rozsudku Fedon.
The Court of First Instance, which is not indeed required to rule on each of the arguments put forward by the applicants, accordingly took account of the arguments of FIAMM and Fedon in an appropriate manner, mainly concentrating, in paragraphs 108 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 to 143 of the Fedon judgment, on an examination of the conduct of the Community institutions, but not without referring to the effects of the DSB’s decision of 25 September 1997 in paragraphs 108 and 144 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 and 137 of the Fedon judgment.
Vzhledem k odůvodnění, i implicitnímu, napadených rozsudků mohly společnosti FIAMM a Fedon krom toho porozumět důvodům, pro které Soud rozhodl, že protiprávnost jednání orgánů nebyla prokázána, a to ani po přijetí rozhodnutí OŘS.
In view of the, even implicit, grounds of the judgments under appeal, FIAMM and Fedon are, furthermore, able to understand the reasons for which the Court of First Instance held that the institutions’ conduct had not been established to be unlawful, even after a decision of the DSB.
Kdyby měl Soudní dvůr nicméně rozhodnout, že odůvodnění napadených rozsudků je nedostatečné, mohl by potvrdit jejich výrok a toto odůvodnění doplnit.
If the Court of Justice were nevertheless to hold that the grounds of the judgments under appeal are insufficient, it could uphold their operative parts while supplementing their grounds.
Otázku, zda se dohod WTO mohou dovolávat jednotlivci, kteří utrpěli škodu, aby zpochybnili platnost právní úpravy Společenství v případě, kdy rozhodnutí OŘS konstatovalo neslučitelnost této právní úpravy s uvedenými dohodami a kdy uplynula přiměřená lhůta stanovená ke splnění tohoto rozhodnutí, totiž rozhodl Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 1. března 2005, Van Parys (C-377/02, Sb. rozh. s. I-1465) negativně.
The question whether the WTO agreements may be relied upon by individuals who have suffered damage in order to contest the validity of Community legislation, in a situation where a DSB decision has found that legislation to be incompatible with the WTO agreements and the reasonable period of time granted for complying with the DSB decision has expired, was decided by the Court in the negative in Case C-377/02 Van Parys [2005] ECR I-1465.
Veškeré rozlišování mezi přezkumem legality jednání Společenství pro účely prohlášení neplatnosti a takovým přezkumem pro účely náhrady škody není v tomto ohledu relevantní.
Any distinction between review of the legality of Community action with a view to a finding of invalidity and such review with a view to the award of compensation is, in this regard, irrelevant.
Krom toho odškodnění podniků postižených suspenzními opatřeními, jež byla stanovena v souladu s dohodami WTO, by poškodilo nové vyvážení koncesí, ke kterému tato opatření přispívají, a tedy i reciprocitu.
Furthermore, to compensate the industry affected by measures providing for suspension which are consistent with the WTO agreements would prejudice the rebalancing of concessions to which those measures contribute and would therefore prejudice reciprocity.
Rovněž Španělské království je toho názoru, že napadené rozsudky splňují povinnost odůvodnění.
The Kingdom of Spain also takes the view that the judgments under appeal satisfy the obligation to state reasons.
Soud totiž v bodech 100 rozsudku FIAMM a 93 rozsudku Fedon vzal v úvahu tvrzení společností FIAMM a Fedon ohledně přímého účinku rozhodnutí OŘS, a v bodech 116 až 150 rozsudku FIAMM, jakož i 109 až 143 rozsudku Fedon, tuto tezi vyvrátil, když posuzoval otázku, zda existence takového rozhodnutí
The Court of First Instance referred, in paragraph 100 of the FIAMM judgment and paragraph 93 of the Fedon judgment, to the proposition advanced by FIAMM and Fedon regarding the direct effect of a DSB decision and, in paragraphs 116 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 109 to 143 of the
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P opravňuje soud Společenství přezkoumávat legalitu jednání orgánů Společenství z hlediska pravidel WTO.
Fedon judgment, it refuted that proposition in examining the question whether the existence of such a decision enables the Community courts to review the legality of the conduct of the Community institutions in the light of WTO rules.
Krom toho se Soud nedopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že v projednávaném případě je nemožné takový přezkum provést.
Furthermore, the Court of First Instance did not err in law in concluding that it was impossible to carry out such a review in the case in point.