natgillin/translations-raw huggingface dataset:
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK – VĚC C-204/07 P registrační číslo, které odpovídá řádnému osvědčení.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P particularly since the port of entry was Ravenna and on no occasion has a duplicate registration number been found.
Zapáté navrhovatelka tvrdí, že turecké orgány spolupůsobily při vystavování sporných osvědčení, neboť by při svém odbavování vývozů byly mohly zabránit používání padělaných osvědčení tím, že by byly kontrolovaly předložená osvědčení i zboží.
Fifthly, the appellant alleges involvement of the Turkish authorities in issuing the certificates at issue, since those authorities could have prevented the use of forged certificates at the time of export clearance by checking the certificates presented and the goods.
Zašesté kritizuje navrhovatelka právní posouzení Soudu ohledně tvrzeného nesplnění povinnosti tureckých orgánů v rámci správní pomoci, a zejména jeho zjištění, že si tyto orgány vzájemně neodporovaly.
Sixthly, the appellant challenges the Court’s legal assessment with regard to the alleged deficiency on the part of the Turkish authorities in providing administrative assistance and in particular the finding that those authorities did not contradict themselves.
Konečně uvádí různé okolnosti, které podle jejího názoru prokazují součinnost tureckých orgánů při vydávání sporných osvědčení.
Finally, it submits that various other circumstances demonstrate the Turkish authorities’ involvement in issuing the certificates at issue.
Ohledně tvrzených porušení povinností Komise zastává navrhovatelka názor, že existují dostatečné objektivní indicie pro systematická a vědomá porušování práva příslušnými tureckými orgány, jež měly být důvodem pro zesílenou kontrolu preferenčního zacházení ze strany Komise.
With regard to the alleged deficiencies attributable to the Commission, the appellant submits that there were sufficient objective indications of systematic and deliberate infringements by the competent Turkish authorities, which should have justified an intensified review of preferential treatment by the Commission.
Opírajíc se o článek 93 prováděcího nařízení k CKS a článek 4 rozhodnutí č. 1/96, zastává navrhovatelka názor, že po celé období, na které se vztahují sporné dovozy (1995 až 1997) podléhaly Turecká republika a Komise právní povinnosti předávat nebo vyžadovat vzory razítek příslušných tureckých celních orgánů.
Taking as its basis Article 93 of the CCC implementing regulation and Article 4 of Decision No 1/96, the appellant expresses the opinion that the Republic of Turkey and the Commission were legally obliged during the period in question (1995 to 1997) to communicate or require specimens of the stamps of the competent customs officials used by the Turkish customs authorities.
Soud se nesprávného právního posouzení dopustil i tím, že nedospěl k závěru, že Komise byla povinna varovat dovozce koncentrátů ovocných šťáv nejpozději koncem roku 1994 nebo počátkem roku 1995 před nesrovnalostmi, k nimž docházelo v Turecku při vydávání průvodních osvědčení A.TR.1.
The Court of First Instance also made an error of law when it did not conclude that the Commission was obliged to warn importers of fruit juice concentrates by the end of 1994/beginning of 1995 at the latest of irregularities in Turkey in the issuing of A.TR.1 movement certificates.
Navíc UCLAF porušila svou povinnost, vyplývající z článků 1 a 3 nařízení (ES) č. 1073/99, provést v Turecku řádné šetření, neboť neuplatnila určité vyšetřovací metody.
Moreover, UCLAF failed to comply with its obligations under Articles 1 and 3 of Regulation (EC) No 1073/1999 to carry out a proper investigation in Turkey, since it did not adopt certain methods of investigation.
Podle názoru Komise se navrhovatelka opět omezuje na to, že napadá skutková zjištění a posouzení Soudu.
In the Commission’s view, the appellant is again merely contesting the findings and assessments of fact made by the Court of First Instance.
Ani Turecko ani ona nebyly podle právních norem použitelných v daném případě povinny předkládat vzory razítek nebo podpisové vzory.
Neither Turkey nor the Commission was obliged, under the provisions applicable here, to send specimens of stamps or signatures.
Co se týče povinnosti varovat dovozce, kterou
With regard to the duty to warn importers, which the appellant considers it to have, the Commission points out that the
Komise úvodem zastává názor, že navrhovatelka nesprávně posuzuje povahu zjištění Soudu ohledně pátého důvodu kasačního opravného prostředku.
As a preliminary point, the Commission contends that the appellant misunderstands the nature of the Court’s findings in relation to the fifth ground of appeal.
Tato zjištění se netýkají právních otázek, ale jsou zjištění skutkovými, která nemohou být zpochybněna v řízení o kasačním opravném prostředku.
That ground of appeal does not concern points of law, but contains assessments of fact which cannot be the subjectmatter of proceedings on an appeal on a point of law.
Navíc navrhovatelka v rámci pátého důvodu kasačního opravného prostředku nepřípustně znovu vyložila argumenty, které již uvedla v prvoinstančním řízení.
Moreover, in the fifth ground of appeal, the appellant has inadmissibly restated its submissions at first instance.
Není s to ukázat, v jaké míře se Soud ohledně této věci dopustil nesprávného právního posouzení.
It is unable to show in what respect the Court of First Instance made an error of law in this connection.
Její tvrzení nejsou doložena a nejsou průkazná.
Its allegations are unsubstantiated and without any probative value.
Vedení rejstříků nebylo stanoveno ani v Dohodě o přidružení, ani v jiných právních předpisech použitelných v této věci.
The keeping of registers is not prescribed either in the Association Agreement or in any other provisions applicable here.
C. A. S. v. KOMISE přípustné vybrat na základě nového rozhodnutí již jednou prominuté nebo vrácené clo.
C.A.S. v COMMISSION it had been repaid/remitted, by issuing a new notice of assessment.
Komise podle názoru navrhovatelky údajně má, Komise připomíná, že v této věci sporné dovozy byly uskutečněny v období od dubna 1995 do listopadu 1997, zatímco pochybnosti o pravosti a obsahové správnosti tureckých osvědčení A.TR.1 vyvstaly teprve později, počínaje rokem 1998.
imports at issue here dated from the period between April 1995 and November 1997, whereas doubts regarding the authenticity and the accuracy as to content of Turkish A.TR.1 certificates arose only subsequently, namely as of 1998.
Navrhovatelka svým šestým důvodem kasačního opravného prostředku tvrdí, že Soud opominul kvalifikovat skutečnost, že Komise nepředložila věc celnímu výboru/Radě přidružení, jako protiprávní jednání.
By its sixth ground of appeal, the appellant submits that the Court of First Instance should have classified the Commission’s failure to call on the Customs Committee/Association Council as a fault.
V této souvislosti se odvolává na rozsudek „Turecké televizory“ 3.
It refers in this respect to the judgment in ‘Turkish televisions’. 3
Svým osmým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka Soudu vytýká, že nevzal na zřetel, že i za předpokladu, že by sporná osvědčení nebyla pravá, by vzhledem k hrubým pochybením tureckých orgánů a Komise nebylo s přihlédnutím ke vztahu mezi hospodářskými subjekty a správními orgány spravedlivé nechat ji nést škodu způsobenou sporným rozhodnutím.
By its eighth ground of appeal, the appellant complains that the Court of First Instance failed to recognise that, even on the assumption that the certificates at issue were false, having regard to the gross misconduct of the Turkish authorities and the Commission it was unfair, in view of the relationship between economic operators and the administration, to leave the appellant to bear a loss stemming from the decision at issue.
Komise uvádí, že vzhledem k trvalé a plné ochotě tureckých orgánů ke spolupráci neměla důvod předkládat věc celnímu výboru nebo Radě přidružení.
The Commission contends that, in view of the Turkish authorities’ consistent and impeccable willingness to cooperate, it had no reason to call on the Customs Committee or the Association Council.
Komise připomíná, že ve sporném rozhodnutí nezaujala stanovisko k otázce náležité péče nebo nedbalosti navrhovatelky, a že tudíž tvrzení navrhovatelky týkající se této otázky není relevantní.
The Commission states out that it did not express a view in the decision at issue on the question of the appellant’s care or negligence, and that therefore the appellant’s submissions concerning this question are of no consequence.
3 — Rozsudek Soudu ze dne 10. května 2001, Kaufring a další v. Komise (spojené věci T-186/97, T-187/97, T-190/97 až T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216/97 až T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 a T-147/99, Recueil, s. II-1337).
3 — Joined Cases T-186/97, T-187/97, T-190 to T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216 to T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 and T-147/99 Kaufring and Others [2001] ECR II-1337.
IV – Právní otázky veškerých opatření v oblasti celních tarifů i jiných opatření, včetně zemědělskopolitických a obchodněpolitických, vydávaných Společenstvím ohledně výměny zboží mezi ním a třetími zeměmi.
IV — Legal assessment other measures, including agricultural and commercial policy measures, introduced at Community level in connection with trade in goods between the Community and third countries.
Kodifikace celního práva Společenství se neomezila na legislativně technické zpracování existujícího celního práva, nýbrž byly provedeny i změny, které činí celé právo vnitřně soudržnějším, zjednodušují jej, a měly by uzavřít dosavadní mezery, aby se tak umožnilo vytvoření celistvé úpravy ve Společenství.
The codification of Community customs legislation was not confined to the technical reproduction of existing customs legislation; amendments were also made, at the same time, with the aim of making the customs legislation more consistent, simplifying it and remedying existing omissions with a view to adopting complete Community legislation in this area.
Celní kodex tedy stanoví nové předpisy, mimo jiné pro následné vybírání, vracení a promíjení dovozního a vývozního cla, které jsou zčásti rekodifikací dřívějšího práva, a zčásti do tohoto práva zavedly změny 4.
Accordingly, the Customs Code lays down new provisions for, inter alia, the postclearance recovery, repayment and remission of import and export duties, which in part carried forward the earlier legislation and in part introduced amendments. 4
Ke starším právním normám Společenství, které byly zrušeny v důsledku zavedení celního kodexu, patřilo podle čl. 251 CKS nařízení (EHS) č.
The older Community provisions which were repealed in the course of introducing the Customs Code included, pursuant to Article 251 of the CCC, Regulation (EEC) No 1697/79, 5 Article 13 of which is regarded as the predecessor provision of the presentday Article 239 of the CCC 6and has been interpreted on several occasions by the Court.
1697/79 5, jehož článek 13 je považován za předchůdce ustanovení dnešního článku 239 CKS 6 a byl Soudním dvorem několikrát vykládán. Stejně jako u této dřívější
Like that earlier provision, Article 239 of the CCC is also a general equitable provi-
5 — Nařízení Rady (EHS) č. 1697/79 ze dne 24. července 1979 o vybírání dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží, které nebylo požadováno od osoby zodpovědné za zaplacení cla ze zboží navrženého v celním prohlášení do celního režimu s povinností platit toto clo.
5 — Council Regulation (EEC) No 1697/79 of 24 July 1979 on the postclearance recovery of import duties or export duties which have not been required of the person liable for payment on goods entered for a customs procedure involving the obligation to pay such duties
Dne 22. října 1992 vstoupilo v platnost nařízení (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, jež podle svého článku 253 nabylo účinnosti dnem 1. ledna 1994.
Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code entered into force on 22 October 1992 and, pursuant to Article 253 thereof, was to apply from 1 January 1994.
Celní předpisy rozptýlené v četných nařízeních a směrnicích byly na základě celní unie sloučeny do jednoho celního kodexu, který obsahuje celní právo včetně prováděcích předpisů vydaných na úrovni Společenství i jednotlivých členských států.
The customs provisions contained in a large number of Community regulations and directives were assembled, on the basis of the Customs Union, in a Customs Code containing the customs legislation including the implementing provisions to be adopted at Community and national level.
Obecná ustanovení a procesní pravidla celního kodexu mají při vycházení z konceptu vnitřního trhu zajistit jednotné uplatňování
Based on the concept of an internal market, the general rules and procedures of the Customs Code were to ensure the common implementation of all tariff and
Soudního dvora v zásadě požaduje, aby se dotčený účastník hospodářského styku nacházel v porovnání s ostatními hospodářskými subjekty vykonávajícími stejnou činnost ve „zvláštní situaci“ 9.
C.A.S. v COMMISSION compared with other operators engaged in the same business.
Kdy se jedná o takovouto „zvláštní situaci“ ve smyslu článku 239 CKS, upřesnil jak Soudní dvůr ve své judikatuře, tak i zákonodárce Společenství v prováděcím nařízení k CKS 10.
9Both the Court in its caselaw and the Community legislature in the CCC implementing regulation have spe -cified when such ‘special situations’ within the meaning of Article 239 of the CCC exist.
úpravy se u článku 239 CKS jedná o generální klauzuli vycházející z úvah o spravedlivosti a přiměřenosti 7, v jejímž rámci může být za účelem naplnění ochrany dobré víry v jiných než prakticky nejčastěji se vyskytujících a výslovně upravených případech dlužné dovozní nebo vývozní clo v podstatě skutečně prominuto nebo vráceno, pokud nedošlo k podvodnému jednání nebo hrubé nedbalosti zúčastněného subjektu.
10 sion 7under which, for the purpose of ensuring the protection of legitimate expectations in situations other than those arising most often in practice and for which express provision is made, import and export duties which are legally payable may be repaid or remitted, provided that no deception or obvious negligence is attributable to the person concerned.
Při rozhodování, zda se jedná o zvláštní situaci ve smyslu tohoto předpisu, musí Komise v rámci široké posuzovací pravomoci, jež jí byla svěřena, posoudit všechny skutkové okolnosti, jakož i zájem Společenství na dodržování celních předpisů a zájem hospodářského subjektu jednajícího v dobré víře neutrpět újmu jdoucí nad rámec běžného podnikatelského rizika.
When deciding whether a special situation within the meaning of that provision exists, the Commission must, within the limits of the wide discretion which it has in that regard, assess all of the facts and circumstances and balance, on the one hand, the Community interest in ensuring that the customs provisions are respected and, on the other, the interest of the economic operator acting in good faith in not suffering harm which goes beyond normal commercial risks.
Právem Společenství výslovně není – v každém případě podle článku 904 prováděcího nařízení k CKS – za takovouto
In any event, pursuant to Article 904 of the CCC implementing regulation, Community law expressly does not recognise as
9 — Rozsudky Soudního dvora ze dne 25. února 1999, Trans-Ex-Import (C-86/97, Recueil, s. I-1041, bod 21) a ze dne 7. září 1999, De Haan Beheer (C-61/98, Recueil, s.
9 — Case C-86/97 Trans-Ex-Import [1999] ECR I-1041, paragraph 21; Case C-61/98 De Haan Beheer [1999] ECR I-5003, paragraph 52; and Kaufring and Others, cited in footnote 3, paragraph 218.
Generální klauzule článku 239 CKS se použije zejména tehdy, jestliže by vzhledem ke vztahu mezi hospodářským subjektem a správou nebylo spravedlivé, aby hospodářský subjekt nesl škodu, kterou by za běžných okolností neutrpěl 8. Judikatura
The general provision in Article 239 of the CCC applies, in particular, where, in view of the relationship between a trader and the administration, it would be inequitable to require the trader to bear a loss which he normally would not have incurred.
27, zmiňuje pouze článek 905 prováděcího nařízení k CKS jakožto pravidlo rovnosti a spravedlivosti (ekvity) mimořádně významné pro praxi, zřejmě proto, že toto ustanovení obsahuje podmínky pro existenci „zvláštní situace“.
27, mentions only Article 905 of the CCC implementing regulation as the general equitable provision of enormous importance for practical purposes, clearly because that provision contains the factual precondition for the ‘special situation’ itself.
Jiní autoři, jako Müller-Eiselt, P., na uvedeném místě (poznámka pod čarou 6), s.
Other authors, such as Müller-Eiselt, P., cited above (footnote 6), p.
106, zmiňují pouze nebo převážně článek 239 CKS jako směrodatný právní předpis.
106, mention solely or mainly Article 239 of the CCC as the relevant provision.
Správnější by bylo jako právní základ pro prominutí, popř. vrácení, dovozního cla na základě zvláštní situace uplatnit čl.
It would be more correct to use the second indent of Article 239(1) of the CCC in conjunction with Article 905 of the CCC implementing regulation as the basis for the remission or repayment of import duties on account of special circumstances.
239 odst. 1 druhou odrážku CKS ve spojení s článkem 905 prováděcího nařízení k CKS.
8 — Case 58/86 Coopérative agricole d’approvisionnement des Avirons [1987] ECR 1525, paragraph 22.
414, je výklad tohoto neurčitého právního pojmu naznačen Soudním dvorem a Komisí.
414, the interpretation of this vague legal concept has been outlined by the Court and the Commission.
Článek 239 CKS sleduje dvojí cíl.
Article 239 of the CCC pursues two different aims.
Na jedné straně rozšiřuje skupiny případů obsažených v článcích 236, 237 a 238 o výčet jednotlivých případů stanovený v prováděcím nařízení k CKS (článek 900 prováděcího nařízení k CKS), v nichž je možné vrácení, popřípadě prominutí.
First, it expands the groups of cases contained in Articles 236, 237 and 238 to include a catalogue of individual cases specified in the CCC implementing regulation (Article 900 of the CCC implementing regulation), in which repayment or remission is also possible.
Skutečnost, že tento výčet byl přemístěn do prováděcího nařízení k CKS, umožňuje Komisi v rámci jejích přenesených zákonodárných pravomocí podle čl. 202 třetí odrážky ES zařadit do této skupiny další jednotlivé případy, například na základě návrhů vnitrostátních celních orgánů nebo na základě judikatury Soudního dvora.
The fact that this catalogue is in the CCC implementing regulation enables the Commission, acting within the limits of its delegated legislative powers under the third indent of Article 202 EC and pursuant, for example, to proposals from the national customs administrations or to the Court’s caselaw, to include further individual cases in that group.
Výčet případů vrácení, jenž je podán v CKS a v prováděcím nařízení k CKS, však není konečný, neboť navíc existují i další skutkové okolnosti opravňující vrácení.
However, the cases of repayment listed in the CCC and the CCC implementing regulation are not ex -haustive since, in addition, there are further situations in which repayment is merited.
Touto cestou se mohou uplatnit též hlediska rovnosti a dosažení spravedlivého řešení v jednotlivých případech.
In that way, equitable considerations can play a part and fairness in individual cases can be achieved.
Také zde hraje zvláštní úlohu kazuistika soudů Společenství.
Here too, the caselaw of the Community courts plays a special role.
Procesněprávní otázky zvláštní situaci uznáno předložení dokumentů v dobré víře, popřípadě preferenčních dokladů, o nichž se následně zjistí, že jsou chybné, padělané nebo neplatné.
Procedural considerations such a special situation the presentation in good faith of preference or other documents subsequently found to be forged or falsified.
Akceptováním tohoto vyloučení převzal zákonodárce Společenství dosavadní kazuistiku Soudního dvora do celního práva Společenství 11.
By incorporating that exclusion, the Community legislature incorporated the Court’s previous caselaw into the customs legislation of the Community. 11
Článek 58 statutu Soudního dvora upřesňuje, že tímto kasačním opravným prostředkem lze vytýkat nepříslušnost soudu, procesní vady nebo porušení práva Společenství.
Article 58 of the Statute of the Court of Justice states that the appeal may lie on the grounds of lack of competence of the Court of First Instance, a breach of pro -cedure or the infringement of Community law.
Při posouzení, zda je určitý důvod přípustný v rámci kasačního opravného prostředku, je proto třeba mít na paměti, že účelem řízení o kasačním opravném prostředku je přezkum uplatňování práva Soudem, ale v žádném případě opakování prvoinstančního řízení.
In assessing whether a plea may properly be put forward in the context of an appeal, it should therefore be noted that the purpose of the appeal procedure is to review the application of the law by the Court of First Instance and not to repeat the proceedings at first instance.
Pouhé opakování žalobních důvodů uplatněných v řízení v prvním stupni nepředstavuje výtku přípustnou v kasačním opravném prostředku.
The mere repetition of the pleas in law at first instance does not constitute an admissible plea on appeal.
Kasační opravný prostředek musí naopak přesně označit jak vytýkané části napadeného rozsudku, tak i argumenty, o něž se opírá návrhové žádání na zrušení 12.
The appeal must, on the contrary, indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside and also the arguments on which the claim that it should be set aside is based. 12
I-3277, bod 24), a ze dne 17. července 1997, Pascoal & Filhos (C-97/95, Recueil, s. I-4209, body 57 až 60). I - 6156
See also Case 827/79 Acampora [1980] ECR 3731, paragraph 8; Case C-348/89 Mecanarte [1991] ECR I-3277, paragraph 24; and Case C-97/95 Pascoal & Filhos [1997] ECR I-4209, paragraphs 57 to 60. I - 6156
B – Přezkum důvodů kasačního opravného prostředku článků 3 a 4 uvedené přílohy tak, že informace o zjištěných nebo zamýšlených jednáních, která porušují nebo mohou porušit celní právo, jsou mezi orgány smluvních stran vyměňovány na návrh nebo z úřední povinnosti.
B — Examination of the grounds of appeal
První důvod kasačního opravného prostředku: porušení zásady rozdělení úkolů mezi zemí vývozu a zemí dovozu a) K rozdělení úkolů mezi zemí vývozu a zemí dovozu
First ground of appeal: breach of the principle of the division of responsibilities between the exporting and the importing country
Ohledně uplatňovaného porušení zásady rozdělení úkolů mezi příslušnými orgány zemí vývozu a zemí dovozu při posouzení pravosti popř. správnosti průvodních osvědčení je třeba konstatovat, že závěry Soudu v bodech 120, 121, 150, 323 a 324 napadeného rozsudku, na které poukazuje navrhovatelka ve svém kasačním opravném prostředku, byly formulovány s ohledem na ustanovení Dohody o přidružení mezi EHS a Tureckou republikou, jakož i na základě ustálené judikatury Soudního dvora.
With regard to the alleged breach of the principle of the division of responsibilities between the competent authorities of the exporting country and of the importing country in determining the authenticity or accuracy of movement certificates, it should be observed that the conclusions of the Court of First Instance in paragraphs 120, 121, 150, 323 and 324 of the contested judgment, to which the appellant refers in its appeal, were reached having regard to the provisions of the Association Agreement between the EEC and the Republic of Turkey and on the basis of the Court’s settled case-law.