natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o opodstatněnost tohoto důvodu kasačního opravného prostředku, je třeba úvodem připomenout, že Soudní dvůr již v podstatě rozhodl, že pojem „společné dominantní postavení“ je zahrnut v pojmu „dominantní postavení“ ve smyslu článku 2 nařízení (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Kali & Salz, body 166 a 178). V tomto ohledu není existence dohody nebo jiných právních vztahů mezi dotyčnými podniky nezbytná ke konstatování existence společného dominantního postavení. Takové konstatování může vycházet z jiných vzájemných vztahů a závisí na hospodářském posouzení a zejména na posouzení struktury relevantního trhu (viz rozsudek ze dne 16. března 2000, Compagnie maritime belge transports a další v. Komise, C-395/96 P a C-396/96 P, Recueil, s. I-1365, bod 45). I - 5073
As regards the merits of this ground of appeal, it should be noted at the outset that the Court has already held, in substance, that the concept of a collective dominant position is included in that of ‘dominant position’ within the meaning of Article 2 of the Regulation (see, to that effect, Kali & Salz, paragraphs 166 and 178). In that regard, the existence of an agreement or of other links in law between the undertakings concerned is not essential to a finding of a collective dominant position. Such a finding may be based on other connecting factors and would depend on an economic assessment and, in particular, on an assessment of the structure of the market in question (see Joined Cases C-395/96 P and C-396/96 P Compagnie maritime belge transports and Others v Commission [2000] ECR I-1365, paragraph 45). I - 5073
Pokud jde o tvrzení, že bylo vytvořeno nebo posíleno společné dominantní postavení, je Komise povinna na základě analýzy pravděpodobného vývoje referenčního trhu posoudit, zda spojení, kterým se zabývá, vede k situaci, kdy je účinná hospodářská soutěž na relevantním trhu významně narušena podniky, jež jsou účastníky spojení, a jedním nebo více třetími podniky, které společně mají, zejména na základě mezi nimi existujících vzájemných vztahů, možnost chovat se na trhu jednotně (viz výše uvedený rozsudek Kali & Salz, bod 221) za účelem využití společné hospodářské síly, a to aniž by skuteční nebo potenciální soutěžitelé nebo i zákazníci a spotřebitelé mohli účinně reagovat. 121
In the case of an alleged creation or strengthening of a collective dominant position, the Commission is obliged to assess, using a prospective analysis of the reference market, whether the concentration which has been referred to it will lead to a situation in which effective competition in the relevant market is significantly impeded by the undertakings which are parties to the concentration and one or more other undertakings which together, in particular because of correlative factors which exist between them, are able to adopt a common policy on the market (see Kali & Salz, paragraph 221) in order to profit from a situation of collective economic strength, without actual or potential competitors, let alone customers or consumers, being able to react effectively. 121
Takové vzájemné vztahy zahrnují především vztah vzájemné závislosti existující mezi členy úzkého oligopolu, v jehož rámci na trhu, který má příslušné vlastnosti, zejména pokud jde o koncentraci trhu, transparentnost a homogenitu výrobku, mohou předvídat vzájemné chování, a jsou tedy silně motivováni přizpůsobovat své tržní chování tak, aby maximalizovali svůj společný zisk zvýšením cen, snižováním výroby, výběru nebo jakosti zboží a služeb, omezováním inovace nebo ovlivňováním parametrů hospodářské soutěže jiným způsobem.
Such correlative factors include, in particular, the relationship of interdependence existing between the parties to a tight oligopoly within which, on a market with the appropriate characteristics, in particular in terms of market concentration, transparency and product homogeneity, those parties are in a position to anticipate one another’s behaviour and are therefore strongly encouraged to align their conduct on the market in such a way as to maximise their joint profits by increasing prices, reducing output, the choice or quality of goods and services, diminishing innovation or otherwise influencing parameters of competition.
Případ společného dominantního postavení významně omezujícího účinnou hospodářskou soutěž na společném trhu nebo jeho podstatné části tedy může nastat v důsledku spojení podniků, kdyby to s ohledem na samotné charakteristické rysy relevantního trhu a na změny těchto charakteristických rysů způsobené spojením mělo za důsledek, že by každý člen dotyčného oligopolu, vědom si společných zájmů, považoval za možné, hospodářsky racionální, a tedy vhodnější chovat se na trhu dlouhodobě jednotně s cílem prodávat za ceny vyšší než konkurenční, aniž by musel uzavřít dohodu nebo jednat ve vzájemné shodě ve smyslu článku 81 ES a aniž by skuteční či potenciální soutěžitelé nebo také zákazníci a spotřebitelé mohli účinným způsobem reagovat.
A collective dominant position significantly impeding effective competition in the common market or a substantial part of it may thus arise as the result of a concentration where, in view of the actual characteristics of the relevant market and of the alteration to those characteristics that the concentration would entail, the latter would make each member of the oligopoly in question, as it becomes aware of common interests, consider it possible, economically rational, and hence preferable, to adopt on a lasting basis a common policy on the market with the aim of selling at above competitive prices, without having to enter into an agreement or resort to a concerted practice within the meaning of Article 81 EC and without any actual or potential competitors, let alone customers or consumers, being able to react effectively.
Taková tichá koordinace se pravděpodobněji objeví tím spíše, mohou-li si soutěžitelé snadno vytvořit společnou představu o tom, jak by koordinace mohla fungovat, a zejména o parametrech, které mohou být předmětem zamýšlené koordinace.
Such tacit coordination is more likely to emerge if competitors can easily arrive at a common perception as to how the coordination should work, and, in particular, of the parameters that lend themselves to being a focal point of the proposed coordination.
Pokud by totiž nemohli mlčky dospět ke společnému chápání podmínek koordinace, museli by soutěžitelé k tomu, aby mohli přijmout společný postup na trhu, případně použít praktiky zakázané článkem 81 ES.
Unless they can form a shared tacit understanding of the terms of the coordination, competitors might resort to practices that are prohibited by Article 81 EC in order to be able to adopt a common policy on the market.
Krom toho zejména vzhledem k případnému pokušení, které může existovat u každého účastníka tiché koordinace, odchýlit se od takové této tiché koordinace za účelem zvýšení jeho krátkodobého zisku, je třeba posoudit, zda může být taková koordinace dlouhodobá.
Moreover, having regard to the temptation which may exist for each participant in a tacit coordination to depart from it in order to increase its short-term profit, it is necessary to determine whether such coordination is sustainable.
Navíc je k zajištění disciplíny třeba, aby existovala určitá forma spolehlivého odrazujícího mechanismu, který bude moci být zaveden v případě, že bude odhaleno odchylující se chování.
Furthermore, discipline requires that there be some form of credible deterrent mechanism that can come into play if deviation is detected.
Podmínky uvedené Soudem v bodě 62 jeho výše uvedeného rozsudku Airtours v. Komise, u nichž Soud v bodě 254 napadeného rozsudku dospěl k závěru, že musí být použity ve sporu, který mu byl předložen, nejsou v rozporu s kritérii vyloženými v předchozím bodě tohoto rozsudku.
The conditions laid down by the Court of First Instance in paragraph 62 of its judgment in Airtours v Commission, which that court concluded, in paragraph 254 of the judgment under appeal, should be applied in the dispute before it, are not incompatible with the criteria set out in the preceding paragraph of this judgment.
Přitom v rámci použití takových kritérií je třeba zabránit mechanickému přístupu, který spočívá v odděleném ověření každého z uvedených kritérií samostatně, aniž by byl zohledněn celkový hospodářský mechanismus hypotetické tiché koordinace.
In applying those criteria, it is necessary to avoid a mechanical approach involving the separate verification of each of those criteria taken in isolation, while taking no account of the overall economic mechanism of a hypothetical tacit coordination.
V tomto ohledu by se například posouzení transparentnosti na daném trhu mělo provést nikoli izolovaně a abstraktně, ale z hlediska mechanismu hypotetické tiché koordinace.
In that regard, the assessment of, for example, the transparency of a particular market should not be undertaken in an isolated and abstract manner, but should be carried out using the mechanism of a hypothetical tacit coordination as a basis.
Pouze při zohlednění takového případu je možné ověřit, zda případné prvky transparentnosti existující na trhu jsou skutečně takové povahy, že usnadňují mlčky učiněné vymezení společného postupu nebo umožňují dotyčným soutěžitelům dostatečně sledovat, zda jsou podmínky takového postupu dodržovány. V tomto posledně uvedeném ohledu je nezbytné pro účely analýzy dlouhodobosti
It is only if such a hypothesis is taken into account that it is possible to ascertain whether any elements of transparency that may exist on a market are, in fact, capable of facilitating the reaching of a common understanding on the terms of coordination and/or of allowing the competitors concerned to monitor sufficiently whether the terms
2008 – VĚC C-413/06 P údajné tiché koordinace zohlednit mechanismy sledování, které jsou případně dostupné účastníkům domnělé tiché koordinace, aby mohlo být ověřeno, zda mohou díky takovým mechanismům rozpoznat dostatečně přesně a včas vývoj chování na trhu všech ostatních účastníků takové koordinace.
2008 — CASE C-413/06 P of such a common policy are being adhered to. In that last respect, it is necessary, in order to analyse the sustainability of a purported tacit coordination, to take into account the monitoring mechanisms that may be available to the participants in the alleged tacit coordination in order to ascertain whether, as a result of those mech -anisms, they are in a position to be aware, sufficiently precisely and quickly, of the way in which the market conduct of each of the other participants in that coordination is evolving.
V projednávané věci navrhovatelky tvrdí, že i když v bodě 254 napadeného rozsudku Soud prohlásil, že použije přístup přijatý ve svém výše uvedeném rozsudku Airtours v. Komise, prakticky se dopustil nesprávného právního posouzení, když vyvodil existenci dostatečné míry transparentnosti z řady faktorů, které však nebyly relevantní pro zjištění existujícího společného dominantního postavení.
As regards the present case, the appellants submit that, even though the Court of First Instance stated in paragraph 254 of the judgment under appeal that it was following the approach adopted in its judgment in Airtours v Commission, in practice, it committed an error of law in inferring the existence of a sufficient degree of transparency from a number of factors which were not, however, relevant to a finding of an existing collective dominant position.
V tomto kontextu navrhovatelky kritizují zejména skutečnost, že Soud v bodě 251 napadeného rozsudku připustil, že splnění podmínek vyvozených v bodě 62 výše uvedeného rozsudku Airtours v. Komise může být „případně i nepřímo prokázáno na základě souboru ukazatelů a důkazů, případně i velmi různorodých, o znacích, projevech a zvláštnostech spojených s existencí společného dominantního postavení“.
In that context, the appellants object in particular to the fact that the Court of First Instance indicated in paragraph 251 of the judgment under appeal that the conditions laid down in paragraph 62 of the judgment in Airtours v Commission could ‘in the appropriate circumstances, be established indirectly on the basis of what may be a very mixed series of indicia and items of evidence relating to the signs, manifestations and phenomena inherent in the presence of a collective dominant position’.
V tomto ohledu je třeba uvést, že jak poznamenala Komise při jednání, nelze kritizovat samotný uvedený bod 251, jelikož představuje obecné prohlášení, které odráží volné hodnocení různých důkazů ze strany Soudu.
In this regard, as the Commission observed at the hearing, objection cannot be taken to paragraph 251 of itself, since it constitutes a general statement which reflects the Court of First Instance’s liberty of assessment of different items of evidence.
Stejně tak zjišťování již existujícího společného dominantního postavení, které vychází z řady skutečností, jež obvykle mají naznačovat existenci nebo pravděpodobnost tiché koordinace mezi soutěžiteli, tedy nemůže být jako takové zpochybněno.
Similarly, the investigation of a pre-existing collective dominant position based on a series of elements normally considered to be indicative of the presence or the likelihood of tacit coordination between competitors cannot therefore be considered to be objectionable of itself.
Nicméně jak vyplývá z bodu 125 tohoto rozsudku, je nutné, aby toto zjišťování bylo vedeno s opatrností a především v rámci přístupu založeného na analýze případných možných strategií koordinace.
However, as is apparent from paragraph 125 of this judgment, it is essential that such an investigation be carried out with care and, above all, that it should adopt an approach based on the analysis of such plausible coordination strategies as may exist in the circumstances.
V projednávaném případě je však nutno konstatovat, že Soud, kterému Impala předložila argumenty týkající se zejména částí sporného rozhodnutí věnovaných transparentnosti trhu, neprovedl svou analýzu uvedených částí ve světle stanoveného mechanismu sledování, který zapadá do pravděpodobné teorie tiché koordinace.
In the present case, the Court of First Instance, before which Impala raised arguments relating, in particular, to the parts of the contested decision relating to market transparency, did not carry out its analysis of those parts by having regard to a postulated monitoring mechanism forming part of a plausible theory of tacit coordination.
Je pravda, že v bodě 420 napadeného rozsudku Soud odkazuje na „známý soubor pravidel“ upravujících poskytování slev velkými společnostmi.
It is true that the Court of First Instance referred in paragraph 420 of the judgment under appeal to the possibility of a ‘known set of rules’ governing the grant of discounts by the majors.
Nicméně dále, jak správně tvrdí navrhovatelky ve druhé dílčí výtce zmíněné v bodě 113 tohoto rozsudku, pokud jde o otázku, zda některé rozdíly ve slevách zjištěné Komisí ve sporném rozhodnutí mohly zpochybnit možnost náležitého sledování vzájemného dodržování podmínek případné tiché koordinace, se Soud v bodech 427 až 429 napadeného rozsudku spokojuje s nepodloženými tvrzeními ohledně hypotetického odborníka v odvětví.
However — as the appellants rightly submit in the context of the second specific criticism mentioned in paragraph 113 of this judgment, which relates to the question whether certain discount variations established by the Commission in the contested decision were liable to call into question the possibility of adequate monitoring of mutual compliance with the terms of any tacit coordination there may have been — the Court of First Instance was content to rely, in paragraphs 427 to 429 of the judgment under appeal, on unsupported assertions relating to a hypothetical industry professional.
Přitom v bodě 428 uvedeného rozsudku samotný Soud uznává, že Impala, která byla žalobkyní, „skutečně přesně nevysvětlila, kterými různými pravidly se řídí poskytování propagačních slev“.
In paragraph 428 of the judgment, the Court of First Instance itself acknowledged that Impala, the applicant before that court, ‘admittedly did not explain precisely what those various rules governing the grant of campaign discounts are’.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že Impala patří mezi podniky, které, ačkoli nejsou členy oligopolu vytvořeného velkými společnostmi, vykonávají činnost na stejných trzích.
It must be pointed out in that regard that Impala represents undertakings which, even if they are not members of the oligopoly formed by the majors, are active on the same markets.
Za těchto okolností je třeba dospět k závěru, že Soud nezohlednil skutečnost, že důkazní břemeno, pokud jde o údajnou způsobilost tohoto hypotetického „odborníka v odvětví“, nese Impala.
In those circumstances, it is clear that the Court of First Instance disregarded the fact that the burden of proof was on Impala in relation to the purported qualities of such a hypothetical ‘industry professional’.
Vzhledem k výše uvedenému, aniž by bylo třeba vyjádřit se k opodstatněnosti třetí dílčí výtky uvedené v bodě 113 tohoto rozsudku, je třeba učinit závěr, že v rozporu se zásadami, jimiž se má řídit při své analýze argumentů, které před ním byly vzneseny, týkajících se transparentnosti trhu v rámci domnělého společného dominantního postavení, se Soud dopustil nesprávného právního posouzení.
In the light of the above and without there being any need to adopt a position on the third specific criticism mentioned in paragraph 113 of this judgment, it must be held that, in misconstruing the principles which should have guided its analysis of the arguments raised before it concerning market transparency in the context of an allegation of a collective dominant position, the Court of First Instance committed an error of law.
Toto pochybení se dotýká části napadeného rozsudku týkající se přezkumu argumentů vycházejících ze zjevně nesprávných posouzení Komise ze strany Soudu,
That error vitiates the part of the judgment under appeal which concerns the examination by the Court of First Instance of the arguments relating to the manifest errors
2008 – VĚC C-413/06 P včetně konstatování Soudu obsaženého v bodě 377 napadeného rozsudku.
2008 — CASE C-413/06 P of assessment committed by the Commission, including the finding of that court in paragraph 377 of the judgment under appeal.
Toto pochybení však nemůže zpochybnit závěr Soudu uvedený v bodě 325 napadeného rozsudku, podle kterého musí být sporné rozhodnutí v podstatě zrušeno kvůli nedostatečnému odůvodnění.
However, it is not, of itself, capable of invalidating that court’s finding in paragraph 325 of the judgment under appeal that, in substance, the contested decision had to be annulled because it was inadequately reasoned.
Je tedy třeba posoudit další důvody kasačního opravného prostředku.
Further grounds of appeal thus fall to be examined.
Ke čtvrtému důvodu kasačního opravného prostředku, který vychází z nesprávného právního posouzení v rozsahu, v němž Soud překročil meze soudního přezkumu, který mu přísluší
The fourth ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance exceeded the scope of its role in carrying out judicial review
V některých bodech napadeného rozsudku, jako jsou body 347 a 361, používá Soud výrazy „vysoká transparentnost cen“ nebo „vysoká transparentnost trhu“.
In a number of paragraphs in the judgment under appeal, for example, in paragraphs 347 and 361, the Court of First Instance used expressions such as ‘a high level of transparency of prices’ and ‘a high degree of transparency on the market’.
Krom toho v bodě 299 napadeného rozsudku označuje Soud závěr obsažený ve sporném rozhodnutí, podle kterého jsou katalogové ceny „spíše vyrovnané“, jako „přinejmenším opatrný závěr, jelikož vyrovnání bylo skutečně velmi značné“.
Moreover, in paragraph 299 of the judgment under appeal, the Court of First Instance described the finding in the contested decision that list prices were ‘rather aligned’ as being ‘a prudent conclusion to say the least, as the alignment was in fact very marked’.
V bodě 307 tohoto rozsudku Soud konstatoval, že „rozdíl v obecné výši slev na fakturu poskytovaných účastnicemi spojení podniků, jak je uveden v bodě 78 [sporného] rozhodnutí, je pouze velmi malý“.
In paragraph 307 of the judgment, the Court of First Instance held that ‘the variation in the general levels of invoice discounts applied by the parties to the concentration, as referred to at recital 78 to the [contested decision], is very low’.
V bodě 317 napadeného rozsudku vyvodil Soud ze sporného rozhodnutí, že „propagační slevy měly pouze omezený dopad na ceny“.
In paragraph 317 of the judgment under appeal, the Court of First Instance inferred from the contested decision that ‘campaign discounts have only a limited impact on prices’.
V bodě 425 napadeného rozsudku Soud uvádí, pokud jde o sporné rozhodnutí, že „výpočet rozdílu mezi nejnižšími a nejvyššími slevami podle zákazníka […] u každé z účastnic spojení podniků byl chybně proveden“.
In paragraph 425 of the judgment under appeal, the Court of First Instance stated, as regards the contested decision, that ‘the calculation of the differential between minimum and maximum discounts by customer … made for each of the parties to the concentration was carried out incorrectly’.
V bodě 427 tohoto rozsudku uvádí Soud, že údaje ohledně slev pocházející od účastnic spojení podniků mají „pochybnou relevanci“.
In paragraph 427 of the judgment, the Court of First Instance stated that the data supplied by the parties to the concentration were ‘of doubtful relevance’.
V bodě 434 napadeného rozsudku je uvedeno zejména toto:
In paragraph 434 of the judgment under appeal, the Court of First Instance held, in particular, as follows:
„[…] studie zpracovaná ekonomy účastnic spojení podniků neuvádí dostatečně spolehlivé, relevantní a srovnatelné údaje […]. Ačkoliv je skutečně pravděpodobné, že různé druhy maloobchodníků (supermarkety, nezávislé podniky, řetězce specializovaných obchodů atd.) sledují různou politiku v oblasti marží a že existují rozdíly v každé kategorii subjektů na trhu, a že tyto rozdíly existují dokonce i u každého jednotlivého subjektu na trhu podle druhů alb nebo jejich míry úspěchu, je naopak velmi málo pravděpodobné, a studie v tomto ohledu neobsahuje žádný údaj, že by maloobchodník sledoval rozdílnou prodejní politiku u stejného druhu alb. […]“
‘… the study drawn up by the economic advisers to the parties to the concentration does not present data that are sufficiently reliable, relevant and comparable … While it is indeed probable that the different types of retailer (supermarkets, independents, specialist chains, etc.) apply different mark-up policies, and that there are differences within each category of operators, and even differences for each individual operator, according to the types of album or their degree of success, it is very unlikely, on the other hand, and the study contains no data in that regard, that a retailer will apply a different sales policy for the same type of album. …’
Navrhovatelky, podporované v tomto ohledu Komisí, tvrdí, že Soud překročil rozsah soudního přezkumu, který mu přísluší, tím, že porušil článek 230 ES i ustálenou judikaturu, a nahradil posouzení Komise svým vlastním posouzením, a to aniž by prokázal existenci zjevně nesprávných posouzení ve sporném rozhodnutí a aniž by požadoval ekonomické posudky.
The appellants, supported in that regard by the Commission, submit that the Court of First Instance exceeded the scope of its role in carrying out judicial review, in breach of Article 230 EC and settled caselaw, in substituting its own assessment for that of the Commission, without proving the existence of manifest errors of assessment vitiating the contested decision and without asking for a report from an economic expert to be obtained.