natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tato podobnost totiž zcela neodstraňuje rozdíly mezi dotčenými ochrannými známkami s ohledem na orámování přihlášené ochranné známky MEZZOPANE a rozdíly mezi výrazem „mezzopane“ a výrazy „mezzo“ a „mezzomix“ (viz body 31 až 35 výše).
That point of similarity does not completely eclipse the differences between the marks at issue, having regard to the frame around the mark applied for, MEZZOPANE, and the differences between the term ‘mezzopane’, on the one hand, and the terms ‘mezzo’ and ‘mezzomix’, on the other (see paragraphs 31 to 35 above).
Soud se tudíž domnívá, že odvolací senát nepochybil, když měl za to, že v projednávaném případě existují mezi přihlášenou ochrannou známkou a staršími ochrannými známkami ze vzhledového hlediska zároveň podobnosti i rozdíly.
The Court therefore considers that the Board of Appeal was not wrong to take the view that, in the present case, there are both similarities and differences at the visual level between the mark applied for and the earlier marks.
Z toho vyplývá, že je třeba mezi přihlášenou ochrannou známkou MEZZOPANE a staršími ochrannými známkami MEZZO a MEZZOMIX uznat existenci průměrné vzhledové podobnosti.
Accordingly, it must be recognised that the visual similarity between the mark applied for, MEZZOPANE, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, is average.
K fonetickému srovnání
Phonetic comparison
Pokud jde o fonetické srovnání, měl odvolací senát za to, že i když předmětné ochranné známky mají odlišnou slabičnou strukturu, a tedy odlišný zvukový rytmus, jsou foneticky totožné, pokud jde o výraz „mezzo“.
As regards the phonetic comparison, the Board of Appeal considered that, although the marks in question have a different syllabic structure and therefore a different sound rhythm, they are phonetically identical so far as concerns the element ‘mezzo.’
Toto posouzení odvolacího senátu musí být potvrzeno.
That assessment of the Board of Appeal must be accepted.
Je totiž pravda, že dotčené ochranné známky jsou foneticky totožné, pokud jde o výraz „mezzo“.
It is correct that the marks at issue are phonetically identical as regards the element ‘mezzo’.
Přihlášená ochranná známka MEZZOPANE se však odlišuje jak od starší ochranné známky MEZZO, tak od starší ochranné známky MEZZOMIX svou slabičnou strukturou a svým zvukovým rytmem, které jsou odlišné v porovnání s těmito staršími ochrannými známkami.
However, the mark applied for (MEZZOPANE) differs from both the earlier marks (MEZZO and MEZZOMIX) in its syllabic structure and its sound rhythm.
Krom toho, i když je třeba uznat, že relevantní spotřebitel v projednávaném případě bude klást přízvuk na první slabiku dotčených označení v jejich německé výslovnosti, neodstraní však toto přízvukování fonetické rozdíly mezi přihlášenou ochrannou známkou a staršími ochrannými známkami způsobené posledními slabikami „pa“ a „ne“ přihlášené ochranné známky.
Further, although it must be acknowledged that the relevant consumer in the present case will stress the first syllable of the signs at issue, in line with German pronunciation, that does not, however, eclipse the phonetic differences between the mark applied for and the earlier marks, owing to the final syllables ‘pa’ and ‘ne’ of the mark applied for.
Tyto posledně uvedené slabiky dodávají přihlášené ochranné známce odlišný zvuk v porovnání se starší rakouskou ochrannou známkou.
Those final syllables add a different sound to the mark applied for as compared with the earlier Austrian mark.
Krom toho při jejím srovnání se starší německou ochrannou známkou poslední slabiky „pa“ a „ne“ přihlášené ochranné známky kontrastují s poslední slabikou „mix“ starší německé ochranné známky.
In addition, as compared with the earlier German mark, the final syllables ‘pa’ and ‘ne’ of the mark applied for contrast with the final syllable ‘mix’ of the earlier German mark.
Žalobkyně však tvrdí, že v důsledku zvláštní znělosti spojené s dvěma „z“ bude zvuk „mezzo“ dominantní v porovnání se zvukovými sekvencemi „pane“ a „mix“.
The applicant claims, however, that because of its particular resonance centred on the double ‘z’, the ‘mezzo’ sound will dominate, prevailing over the aural elements ‘pane’ and ‘mix’.
V tomto ohledu se Soud domnívá, že nebylo prokázáno, že přinejmenším v němčině dvojí „z“ ve výrazu „mezzo“ přiznává tomuto výrazu zvláštní zvučnost z pohledu relevantní veřejnosti.
In that regard, the Court considers that it has not been proved that — at least in German — the double ‘z’ of ‘mezzo’ lends that term a particular aural resonance for the relevant public.
Tvrzení žalobkyně, že důsledkem této zvučnosti je to, že relevantní veřejnost bude mít za to, že zvuk „mezzo“ je v porovnání se zvukovými sekvencemi „pane“ a „mix“ dominantní, je tudíž neopodstatněné.
Thus, the applicant’s argument that that aural resonance leads the relevant public to think that the sound ‘mezzo’ prevails over the aural elements ‘pane’ and ‘mix’ is unfounded.
Soud se tedy domnívá, že odvolací senát nepochybil, když uznal, že z fonetického hlediska existují mezi přihlášenou ochrannou známkou a staršími ochrannými známkami zároveň podobnosti i rozdíly.
The Court considers, accordingly, that the Board of Appeal did not err in recognising that, phonetically, there are both similarities and differences between the mark applied for and the earlier marks.
Z toho vyplývá, že je třeba uznat
It must therefore be recognised that the phonetic
COCA-COLA v. OHIM – SAN POLO (MEZZOPANE) existenci průměrné fonetické podobnosti mezi přihlášenou ochrannou známkou MEZZOPANE a staršími ochrannými známkami MEZZO a MEZZOMIX.
COCA-COLA v OHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) similarity between the mark applied for (MEZZOPANE) and the earlier marks (MEZZO and MEZZOMIX) is average.
Odvolací senát měl za to, že mezi kolidujícími označeními není možné provést pojmové srovnání, neboť celkově nemají žádný význam.
The Board of Appeal took the view that it was not possible to compare the conflicting signs conceptually, given that, as a whole, they have no meaning.
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že výrazy „mezzo“, „mezzomix“ a „mezzopane“ nemají pro relevantní veřejnost žádný zvláštní význam, neboť tyto výrazy v němčině nic neznamenají.
In that regard, it must be stated that, for the relevant public, the terms ‘mezzo’, ‘mezzomix’ and ‘mezzopane’ do not have any particular significance since those terms have no meaning in German.
V důsledku toho není možné určit pojmovou podobnost mezi přihlášenou ochrannou známkou MEZZOPANE a starší ochrannou známkou MEZZO ani mezi touto přihlášenou ochrannou známkou MEZZOPANE a starší ochrannou známkou MEZZOMIX.
Consequently, it is not possible to establish any conceptual similarity between MEZZOPANE and MEZZO, or between MEZZO-PANE and MEZZOMIX.
Toto posledně uvedené posouzení nemůže být zpochybněno okolností uplatněnou vedlejší účastnicí, že výraz „mix“ může relevantní veřejnost chápat jako označující směs.
That assessment cannot be called into question by the fact, relied on by the intervener, that the word ‘mix’ can be understood by the relevant public as designating a mixture.
I za předpokladu, že by relevantní veřejnost mohla výraz „mezzomix“ chápat jako označení směsi „mezzo“, to totiž nemění nic na tom, že výraz „mezzopane“ nemá v němčině žádný význam, takže v ní nemůže existovat pojmová podobnost mezi přihlášenou ochrannou známkou MEZZOPANE a starší ochrannou známkou MEZZOMIX.
Even if the relevant public were to understand the term ‘mezzomix’ as designating a mixture of ‘mezzo’, the fact remains that the word ‘mezzopane’ has no meaning in German, so that there cannot be any conceptual similarity between MEZZOPANE, on the one hand, and MEZZOMIX, on the other.
To platí tím spíše, že výraz „mezzopane“ obsahuje nejen prvek „mezzo“, ale také prvek „pane“, a žádný z těchto prvků, i když je posuzován samostatně, nemá v němčině pojmový význam.
That is true a fortiori because the term ‘mezzopane’ comprises not only the ‘mezzo’ element, but also the ‘pane’ element, and neither of those elements, even taken separately, has any conceptual meaning in German.
S ohledem na všechny předcházející skutečnosti se Soud domnívá, že je třeba předmětným označením v rámci jejich celkového posouzení přiznat průměrnou
In the light of all of the preceding factors, it must be recognised that, according to a global assessment of the signs in question, the similarity between them is average.
ROZSUDEK ZE DNE 18. 6. 2008 – VĚC T-175/06 podobnost.
JUDGMENT OF 18.
Ze zvážení všech těchto prvků vyplývá průměrná podobnost mezi těmito označeními.
On balance, those considerations taken together reveal an average similarity between those signs.
Soud totiž nejprve zdůrazňuje, že uplatnění této judikatury může vést pouze k první analýze.
In the first place, the application of that caselaw can result only in a preliminary analysis.
Toto uplatnění tedy nemůže vyloučit dodatečnou analýzu za účelem zaručení uceleného posouzení nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami.
Consequently, it cannot exclude a supplementary analysis in order to ensure that the likelihood of confusion between the marks in question is fully assessed.
Dále Soud poznamenává, že se tato judikatura týká srovnání mezi dvěma slovními ochrannými známkami.
Secondly, that caselaw relates to the comparison between two word marks.
V projednávaném případě je však ochranná známka MEZZOPANE obrazovou ochrannou známkou, což relativizuje relevantnost této judikatury pro projednávanou věc.
In the present case, however, the MEZZOPANE mark is a figurative mark and, in consequence, the relevance of that caselaw to the present case is relative.
Konečně je třeba připomenout, jak Soud konstatoval výše, že v projednávaném případě musí být mezi přihlášenou ochrannou známkou MEZZOPANE a staršími ochrannými známkami MEZZO a MEZZOMIX v každém případě uznána určitá podobnost.
Finally, it must be borne in mind, as stated above, that there is a measure of similarity in the present case between the mark applied for, MEZZOPANE, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, which, in any event, must be acknowledged.
Soud se tudíž domnívá, že judikatura uvedená v bodě 45 výše nemůže zpochybnit závěry uvedené v bodě 44 výše.
The Court considers, therefore, that the caselaw reproduced in paragraph 45 above cannot call into question the conclusion set out in paragraph 44 above.
Ke srovnání dotčených výrobků
Comparison between the goods in question
Žalobkyně zpochybňuje posouzení podobností a rozdílů mezi výrobky, na které se vztahují dotčené ochranné známky, učiněné odvolacím senátem.
The applicant challenges the assessment carried out by the Board of Appeal of the similarities and differences between the goods covered by the marks at issue.
Žalobkyně se domnívá, že tyto společné body mezi dotčenými výrobky, ve spojení s totožnými nebo podobnými označeními umístěnými na výrobcích při jejich uvádění na trh, mohou cílovou veřejnost uvést v domnění, že tyto výrobky byly vyrobeny pod kontrolou jediného podniku, kterému lze přiznat odpovědnost za jejich jakost (viz obdobně rozsudek Canon, bod 19 výše, bod 28).
The applicant maintains that those points common to the goods in question — combined with the fact that identical or similar signs are affixed to the goods in order to market them — are such as to make the targeted public believe that those goods have been produced under the control of a single undertaking which is responsible for their quality (see, by analogy, Canon, cited above, paragraph 28).
Podle žalobkyně nejsou tyto úvahy popřeny skutečností, že dotčené výrobky jsou odlišné, pokud jde o jejich přísady a jejich způsob výroby.
According to the applicant, those considerations are not invalidated by the fact that the goods in question are different as regards their ingredients and their methods of production.
Zaprvé má žalobkyně za to, že není správné tvrdit, že přísady a způsoby výroby piva a vína jsou odlišné.
First, the applicant considers that it is incorrect to state that the ingredients and production methods of beers and wines are different.
Připomíná, že jak víno, tak i pivo jsou alkoholickými nápoji a že se pivo získává kvašením ječmene, zatímco víno se získává kvašením lisovaných hroznů.
It notes that wine and beer are both alcoholic beverages and that beer is obtained through the fermentation of barley, whereas wine is obtained through the fermentation of crushed grapes.
Zadruhé má žalobkyně za to, že rozdíl ve složení vína a piva nebrání tomu, aby tyto nápoje byly vzájemně zaměnitelné, jelikož jsou určeny k uspokojení téže potřeby.
Secondly, the applicant considers that the difference in composition of wine and beer does not prevent those beverages from being interchangeable in so far as they are intended to satisfy the same need.
Žalobkyně zatřetí uvádí, že i když si je relevantní veřejnost vědoma a všimne si charakteristických rysů odlišujících tyto výrobky, pokud jde o jejich složení a jejich způsob přípravy, nevyvodí z toho chybně či správně to, že tyto rozdíly zabrání témuž podniku vyrábět nebo uvádět na trh zároveň oba typy nápojů.
Thirdly, the applicant argues that, even if the relevant public were aware, and noticed the characteristics distinguishing those goods as regards their composition and method of production, it would not draw the inference — rightly or wrongly — that those differences prevent the same undertaking from producing or marketing the two types of beverages at the same time.
Podle žalobkyně převažují podobné prvky uvedené v bodě 49 výše nad jedinými dvěma odlišujícími faktory uvedenými odvolacím senátem tím spíše, že odvolací senát neposkytuje žádný objektivní údaj, kterým by podepřel své tvrzení, že rakouský průměrný spotřebitel bude považovat za normální, že víno a pivo pocházejí od různých podniků.
According to the applicant, the points of similarity listed in paragraph 49 above prevail over the only two factors differentiating the goods, as relied on by the Board of Appeal; particularly because the Board of Appeal did not provide any objective information capable of substantiating its claim that the average Austrian consumer considers it normal for wines and beers to come from different undertakings.
Žalobkyně se domnívá, že se tyto úvahy použijí rovněž na srovnání mezi víny, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, a míchanými nápoji na bázi limonády, na které odkazuje její ochranná známka MEZZOMIX.
The applicant maintains that those considerations also apply to the comparison between the wines covered by the mark applied for and the mixed lemonadebased drinks to which the MEZZOMIX mark refers.
Zdůrazňuje, že tyto posledně uvedené nápoje mohou zahrnovat alkoholické nápoje, což z nich činí nápoje, které mohou nahradit víno.
It states that the latter could include alcoholic beverages, which would make them capable of replacing wine.
Podle žalobkyně mohou být tyto úvahy použity, i když v menším rozsahu, na ostatní výrobky, na které se vztahuje její ochranná známka MEZZO, a to minerální vody, sodovky a ostatní nealkoholické nápoje, sirupy a ostatní přípravky na výrobu nápojů.
According to the applicant, those considerations can be extended, albeit to a lesser extent, to the other goods covered by its MEZZO mark, namely mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks, syrups and other preparations for making beverages.
I když alkoholické nápoje nejsou výslovně zahrnuty do této kategorie, žalobkyně se domnívá, že se z pohledu relevantní veřejnosti může jednat o stejnou skupinu výrobků.
Even if alcoholic beverages are not expressly included in that category, the applicant maintains that the relevant public may see them as belonging to the same family of goods.
Nic a priori nebrání chápání, že „přípravky na výrobu nápojů“ zahrnují přípravky na výrobu jak alkoholických, tak nealkoholických nápojů.
A priori, there is nothing to prevent ‘preparations for making beverages’ from being understood as including preparations for making alcoholic beverages, as well as nonalcoholic beverages.
Žalobkyně upřesňuje, že její tvrzení je v souladu s tvrzením zastávaným námitkovým oddělením v rozhodnutí, které bylo zrušeno napadeným rozhodnutím.
The applicant states that its argument is consistent with that put forward by the Opposition Division in the decision which was annulled by the contested decision.
Žalobkyně se konečně dovolává rozsudku ze dne 15. ledna 2003, Mystery Drinks v. OHIM – Karlsberg Brauerei (MYSTERY) (T-99/01, Recueil, s. II-43, bod 40), ve kterém Soud uznal podobnost nápojů, třebaže odlišných, pokud jde o jejich přísady a jejich způsob přípravy, když vycházel z jejich společné povahy, určení a způsobu uvádění na trh.
Finally, the applicant cites Case T-99/01 Mystery Drinks v OHIM — Karlsberg Brauerei (MYSTERY) [2003] ECR II-43, paragraph 40, in which the Court acknowledged the similarity of drinks on the basis of their common nature, intended purpose and marketing, despite the differences between their ingredients and methods of production.
Stejně tak v rozsudku Soudu ze dne 8. července 2004, Sunrider v. OHIM – Espadafor Caba (VITAFRUIT) (T-203/02, Sb. rozh. s. II-2811, body 66 a 67) byla uznána existence podobnosti mezi „minerálními a sodovými vodami a jinými nealkoholickými nápoji; ovocnými a zeleninovými nápoji, ovocnými šťávami; sirupy a jinými přípravky pro přípravu nápojů; nápoji na bázi bylinek a vitaminů“, na jedné straně, a „koncentrovanými ovocnými šťávami“, na straně druhé.
Likewise, in Case T-203/02 Sunrider v OHIM — Espadafor Caba (VITAFRUIT) [2004] ECR II-2811, paragraphs 66 and 67, similarity was recognised between, on the one hand, ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; fruit and vegetable drinks, fruit juices; syrups and other preparations for making beverages; herbal and vitamin beverages’ and, on the other, ‘concentrated fruit juices’.
Žalobkyně dospívá k závěru, že mezi výrobky, na které se vztahují kolidující ochranné známky, existuje zjevná podobnost.
The applicant concludes that there is an obvious similarity between the goods covered by the conflicting marks.
Žalovaný a vedlejší účastnice popírají posouzení žalobkyně a mají v podstatě za to, že odvolací senát správně posoudil nebezpečí záměny mezi dotčenými výrobky.
The defendant and the intervener contest the applicant’s assessment and consider, essentially, that the Board of Appeal made a fair assessment of the likelihood of confusion between the goods in question.
Soud připomíná, že pro posouzení podobnosti mezi dotčenými výrobky je třeba zohlednit všechny relevantní faktory, které charakterizují vztah mezi výrobky.
In order to assess the similarity between the goods in question, account must be taken of all the relevant factors which characterise the relationship between those goods.
Tyto faktory zahrnují zvláště jejich povahu, účel, jejich užívání a jejich konkurenční nebo komplementární charakter (viz obdobně rozsudek Canon, bod 19 výše, bod 23).
Those factors include, inter alia, their nature, their end-users and their method of use and whether they are in competition with each other or are complementary (see, by analogy, Canon, cited above in paragraph 19, paragraph 23).
V projednávaném případě je třeba srovnat jednak vína, na která se vztahuje přihlášená ochranná známka MEZZOPANE, a „pivo; ale a porter, minerální vody, sodovky a ostatní nealkoholické nápoje; sirupy a ostatní přípravky na výrobu nápojů“, na které se vztahuje starší rakouská ochranná známka MEZZO, a jednak vína, na která se vztahuje přihlášená ochranná známka MEZZOPANE, a míchané nápoje na bázi limonády, na které se vztahuje starší německá ochranná známka MEZZOMIX.
In the present case, it is necessary to compare (i) the wines covered by the mark applied for, MEZZOPANE, and the ‘beers, ale and porter; mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier Austrian mark, MEZZO, and (ii) the wines covered by MEZZ-OPANE and the mixed lemonadebased drinks covered by the earlier German mark, MEZZOMIX.
Srovnání mezi vínem a pivem
Comparison between wine and beer
Pokud jde nejprve o povahu, účel a užívání vín a piv, ale a porter, je pravda, jak uvádí žalobkyně, že tyto výrobky jsou alkoholickými nápoji, získanými na základě procesu kvašení, které jsou konzumovány během jídel nebo jako aperitiv.
So far as concerns, first, the nature, end-users and method of use of wines and beers, ale and porter, it is correct, as argued by the applicant, that those goods constitute alcoholic beverages obtained by a fermentation process and consumed during a meal or drunk as an aperitif.
Podobně jako odvolací senát je však třeba konstatovat, že základní přísady těchto nápojů nevykazují společné body.
However, it must be stated — as did the Board of Appeal — that the basic ingredients of those beverages do not have anything in common.
Alkohol totiž není přísadou, která slouží k výrobě těchto nápojů, ale je jednou ze složek vytvořených v rámci této výroby.
Alcohol is not an ingredient used in the production of those beverages, but is one of the constituents generated by that production.
Krom toho, ačkoli výroba každého z těchto nápojů vyžaduje proces kvašení, jejich příslušný
Moreover, although the production of each of those beverages
COCA-COLA v. OHIM – SAN POLO (MEZZOPANE) způsob výroby se neomezuje na kvašení a je zcela odlišný.
COCA-COLA v OHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) requires a fermentation process, their respective methods of production are not limited to fermentation and are fundamentally different.
Lisování hroznů a umisťování moštu do velkých sudů typu barrique tak nemohou být přirovnávány k procesům vaření piva.
Thus, crushing grapes and pouring the must into barrels cannot be assimilated to the brewing processes of beer.
Navíc skutečnost, že se pivo získává kvašením sladu, zatímco víno se vyrábí kvašením hroznového moštu, způsobuje to, že se konečné výrobky liší svou barvou, vůní i chutí.
Moreover, the fact that beer is obtained through the fermentation of malt, whereas wine is produced through the fermentation of the must of grapes, means that the end products generated differ in colour, aroma and taste.
Tato odlišná barva, vůně i chuť má za následek to, že relevantní spotřebitel oba tyto výrobky vnímá jako výrobky odlišné povahy.
That difference in colour, aroma and taste leads the relevant consumer to perceive those two products as being different.
Krom toho, navzdory skutečnosti, že víno a pivo mohou v jisté míře uspokojovat tutéž potřebu, a sice vychutnávat nápoj při jídle nebo jako aperitiv, má Soud za to, že je relevantní spotřebitel vnímá jako odlišné výrobky.
In addition, despite the fact that wine and beer may, to a certain extent, satisfy the same need — enjoyment of a drink during a meal or as an aperitif — the Court considers that the relevant consumer perceives them as two distinct products.
Odvolací senát tak měl správně za to, že víno a pivo nepatří do stejné skupiny alkoholických nápojů.
The Board of Appeal was therefore correct to consider that wines and beers do not belong to the same family of alcoholic beverages.
Pokud jde dále o komplementární charakter vína a piva ve smyslu judikatury citované v bodě 61 výše, Soud připomíná, že tato komplementarita souvisí s úzkým vztahem mezi výrobky v tom smyslu, že jeden výrobek je nezbytný nebo důležitý pro užití druhého výrobku [viz rozsudek Soudu ze dne 1. března 2005, Sergio Rossi v. OHIM – Sissi Rossi (SISSI ROSSI), T-169/03, Sb. rozh. s. II-685, bod 60].
As regards, next, the complementary nature of wine and beer as referred to in the caselaw cited in paragraph 61 above, it should be borne in mind that complementary goods are goods which are closely connected in the sense that one is indispensable or important for the use of the other (see Case T-169/03 Sergio Rossi v OHIM — Sissi Rossi (SISSI ROSSI) [2005] ECR II-685, paragraph 60).
Neexistuje ostatně žádná skutečnost, která by umožnila dospět k závěru, že kupující jednoho z těchto výrobků bude muset koupit i druhý.
There is indeed nothing to support the conclusion that a purchaser of one of those products would be led to purchase the other.