natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podporuje myšlenku ´demokratické školy´, v níž se uplatňují demokratické hodnoty a učební metody a na jejímž řízení a rozhodování se podílejí všichni zainteresovaní aktéři, zejména učitelé, žáci a jejich rodiče.
They support the idea of a ‘democratic school’ in which democratic values and teaching methods prevail and in which all those concerned, especially teachers, parents and pupils, are involved in school management and decision-making.
Důležitým rysem ´demokratické školy´ je její podpora aktivní a odpovědné účasti žáků na běžném životě školy (oddíl 3.2).
One important feature of the ‘democratic school’ is the promotion of active and responsible pupil participation in daily school life (section 3.2).
Pouze uplatňuje-li se demokratický přístup k občanství i v rámci školy, mohou se i žáci naučit, jak se má chovat aktivní občan.
Only if a democratic approach to citizenship is applied at school will pupils be able to learn active civic behaviour.
Například tím, že dostanou příležitost, aby si založili vlastní orgány anebo se podíleli na práci školních poradních či řídících orgánů.
One way of doing this is to provide them with an opportunity to set up or become involved in school consultative or governing bodies.
Jiným významným rysem souvisejícím s kulturou školy je ´učení praxí (learning by doing), které se jako metoda výchovy k občanství uplatňuje v rostoucím počtu zemí.
Another important aspect linked to school culture is the fact that schools in an increasing number of countries try to develop an active ‘learning by doing’ approach to citizenship education.
Školy nabízejí žákům příležitost, aby se z vlastní zkušenosti seznámili s odpovědným občanským chováním a vyzkoušeli si je v praxi nejen v denním životě školy, nýbrž i v životě místní obce (oddíl 3.3).
Many schools help pupils to experience and practise responsible civic behaviour not only in daily school life but also in the wider community (section 3.3).
Existují rozmanité činnosti do vzdělávacího programu školy nezahrnuté, jimiž se žáci mohou podílet na fungování občanské společnosti.
In this respect, various extra-curricular activities may help to engage pupils in civil society.
Patří k nim výměnné pobyty s jinými školami, exkurze do místních institucí, jako je radnice nebo domov důchodců, pracovní stáže, sbírky pro dobročinné účely, účast v simulovaných volbách do parlamentu nebo v parlamentních debatách.
Examples of these activities are exchanges with other schools, information visits to local institutions such as the town hall or homes for old people, work placements, fund-raising events to support charities, mock parliamentary elections or games simulating parliamentary debate.
Měření ´úspěšnosti´ výchovy k občanství
Measuring the ‘Success’ of Citizenship Education
Dva velké úkoly, jejichž řešení se v budoucnosti už nebude možné vyhýbat, se týkají hodnocení výsledků výchovy k občanství u samotných žáků a hodnocení škol podle podmínek, jaké pro poskytování výchovy k občanství vytvářejí (kapitola 4).
Assessing pupil attainment in citizenship education and evaluating school provision for it seem to be two of the main challenges for the future (Chapter 4).
Hodnocení žáků je nepochybně složitý a obtížný úkol.
Indeed, the assessment of pupils is a difficult and complex issue.
Zatímco posuzování úrovně teoretických znalostí z výchovy k občanství může být poměrně snadné, výsledky dosažené v realizaci “neteoretických” cílů výchovy – osvojení pozitivních občanských postojů a hodnot, aktivní participace čili faktického chování žáků – lze měřit zřejmě s mnohem většími obtížemi.
While assessing knowledge of theoretical issues related to citizenship education may be relatively easy, measuring achievement as regards its other two ‘non-theoretical’ aims – the adoption of positive civic attitudes and values and active participation or, in other words, the actual behaviour of pupils – is likely to be much harder.
Totéž platí i o hodnocení škol podle efektivnosti výchovy k občanství jimi poskytované.
The same applies to the evaluation of schools as regards their effectiveness in providing citizenship education.
Týká se to hlavně praktické stránky výchovy k občanství, protože chybějí metody umožňující objektivně posoudit kvalitu její výuky.
It is the practical dimension of this provision that makes it especially difficult to identify methods of evaluating the teaching of citizenship education objectively.
Vzhledem k tomu, že přístupy škol k výchově k občanství bývají tak odlišné, těžko lze stanovit
Given the range of different approaches to citizenship education in schools, it is not easy to set up general guidelines for evaluation.
Učitelé – základ úspěchu výchovy k občanství ve školách
Teachers – the Basis for Successful Citizenship Education at School
Z průzkumu navíc zřetelně vyplynulo, že další závažný úkol, naléhavě vyžadující řešení, se týká vzdělávání učitelů výchovy k občanství a opatření nezbytných k podpoře této výuky (5. kapitola).
In the survey, it also became very clear that teacher education in citizenship and the measures on offer to support teaching will represent another significant challenge (Chapter 5).
Ve většině zemí je totiž výchova k občanství stále ještě svěřena buď učitelům všeobecného zaměření, nikoli předmětově orientovaným specialistům (ve školách primární úrovně), anebo učitelům specializovaným na jiné předměty – společenské nauky, dějepis, filozofii či etiku (na školách sekundární úrovně).
Until now, citizenship education in schools is in most countries either taught by general, i.e. non-specialist teachers (in primary education) or by teachers who have specialised in the social sciences, history, philosophy or ethics (in secondary education).
Podle jakého vzoru však vůbec vzdělávání učitelů výchovy k občanství v jednotlivých evropských zemích probíhá?
But what is the pattern of teacher education for those concerned in the different European countries?
V mnoha z nich je tato výchova pouze součástí dalšího vzdělávání učitelů, v jiných je naopak zahrnuta jako povinná složka do přípravného vzdělávání učitelů.
In many of them, teacher education in citizenship corresponds to no more than just a part of in-service teacher training. However, others have also included it as a compulsory component in initial teacher education.
Jen v několika málo ze zemí, kde výchova k občanství existuje jako samostatný předmět v programu sekundárních škol, však existuje v přípravném vzdělávání učitelů speciální studijní program výchovy k občanství.
In secondary education, a few countries in which citizenship education is offered as a separate subject in the school curriculum have established a special initial teacher education programme for teachers of the subject.
Podpora, které se učitelům výchovy k občanství dostává, se ve většině evropských zemích neopírá o nějakou úředně vymezenou institucionální základnu.
In most European countries, support for those who teach citizenship education is not provided on a formally defined basis.
Má nejrůznější formu, sahající od speciálního školení v rámci dalšího vzdělávání učitelů až k distribuci všeobecně informativního materiálu o výchově k občanství (tištěných učebnic, brožur, pokynů či materiálu šířeného elektronickou cestou, jako CD-ROM).
The support offered to teachers ranges from specific in-service training activities to financial support for special projects or external expertise, and general information material on citizenship education (printed textbooks, brochures, guidelines or electronic support in the form of CD-ROMs).
K aktérům poskytujícím učitelům konzultace k výchově k občanství patří orgány školské správy, soukromé a veřejné nadace, střediska pedagogického výzkumu, jakož i nevládní organizace působící v oblasti výchovy k ochraně lidských práv, demokracie a míru.
The players involved in offering advice in citizenship education are education authorities, public or private foundations, educational research centres, and nongovernmental organisations working in the field of human rights, democracy and peace education.
Obsah a metody školní výchovy k občanství jsou v jednotlivých evropských zemích značně odlišné a závisí na tom, jak je organizováno vzdělávání učitelů, jsou-li opatření na podporu učitelů výchovy k občanství celostátního, regionálního nebo místního původu a jde-li o pomoc úřední nebo neúřední povahy.
It seems that the content and methods of citizenship education in schools vary considerably from one European country to another, depending on how teacher education is organised, and whether support for teachers relates to the national, regional or local level and is offered on an official basis or not.
Evropská/mezinárodní dimenze jako složka výchovy k občanství
The European/International Dimension as Part of Citizenship Education
I když důvody pro zavádění výchovy k občanství jsou především specificky národní a souvisejí s potřebou posílit demokracii nebo občanskou angažovanost určitých sociálních skupin, z členství země v Evropské unii vyplývá potřeba rozšířit občanské povědomí o další, specificky evropskou složku.
While concerns relevant to citizenship education are primarily related to a particular national context and associated with the need to strengthen democracy or the participation of certain social groups, membership of the European Union also calls for its own form of civic awareness.
Školní vzdělávací programy vycházejí této potřebě vstříc kombinací prvků leckdy značně nesourodé povahy (oddíl 6.1).
The need for knowledge regarding Europe is covered in school curricula by a very wide variety of disparate elements (section 6.1).
Někdy jde o výuku zprostředkující osvojení “základních” vědomostí o Evropské unii (fungování jejích institucí, práva jejích občanů, hlavní vývojové etapy procesu integrace).
This may mean teaching ‘basic’ knowledge of the European Union (the functioning of its institutions, the various entitlements of its citizens, or important stages in the process of integration).
Jinde se výuka soustřeďuje spíše na záležitosti související s evropskou identitou (základy společné evropské kultury, postavení dané země uvnitř EU), na aktuální společensky významná témata (například problémy evropské spolupráce) nebo na problematiku evropských hodnot (například toleranci a rozvíjení existující sociálně-kulturní rozmanitosti).
Alternatively, teaching may focus on matters more concerned with European identity (the foundations of a common European culture, the position of one’s own country in the EU), on subjects for discussion related to society (the main issues in European cooperation), or on learning values (understanding and promotion of present-day sociocultural diversity). These various aspects are not taught everywhere.
O žádném z těchto aspektů nelze říci, že by byl předmětem výuky ve všech evropských zemích.
In certain countries, the European dimension is not referred to as such in the general aims of education, but included in the international dimension.
Výchova k občanství veškolách v Evropě
Citizenship Education at Schoolin Europe commitment of school management, teachers and pupils.
V některých zemích není evropská dimenze jako taková mezi obecnými cíli vzdělávání vůbec uvedena, je všech zahrnuta do mezinárodní dimenze.
As far as these aims and possible restrictions are concerned, European school clubs appear to have been successful.
Způsob, jakým jsou tyto činnosti organizovány, je zčásti závislý na angažovanosti vedení školy, učitelů a žáků.
Implementation of the European dimension in courses and extra-curricular activities is also dependent on the skills of teachers (section 6.2.).
Do jaké míry se daří evropskou dimenzi uplatnit při výuce a při mimoškolních aktivitách závisí také na dovednostech učitelů (oddíl 6.2).
Almost all countries include the European dimension in teacher education.
Téměř ve všech zemích je evropská dimenze zahrnuta do vzdělávání učitelů, ovšem častěji v rámci jejich dalšího vzdělávání než během jejich přípravného studia.
However, it is more often provided in continuing professional development than in initial teacher education.
Průzkum organizovaný evropskou sítí EURYDICE, o jehož výsledcích referuje tato publikace, měl podat obraz o tom, jakým způsobem byla ve školním roce 2004/05 organizována výchova k občanství na primární a všeobecné sekundární úrovni vzdělávání ve veřejném a/nebo státem subvencovaném sektoru.
The present Eurydice survey set out to consider how citizenship education at primary and general secondary levels of public-sector education, and/or government-dependent provision, was organised in the reference year 2004/05.
Zřetelně se ukázalo, že ve většině zemí se výchova k občanství ve školách výrazně rozšířila.
It became clear that, in most countries, providing citizenship education in schools has gained ground increasingly in recent years.
Řada zemí zařadila výchovu k občanství do národních vzdělávacích programů anebo ji zviditelnila, jiné země plánují udělat totéž v nejbližších letech.
Several countries have changed their curriculum to include it or have raised its visibility, while others are planning to do so in the years ahead.
Na druhé straně nelze přehlížet, že i když všechny země se shodují v ocenění pozitivního účinku výchovy k občanství spočívajícího v tom, že z mladých lidi pomáhá vypěstovat aktivní a odpovědné občany, přístupy, které jednotlivé země používají, se vzájemně značně liší.
However, it would seem that, although all countries agree on the positive impact citizenship education can have in helping to bring up young people so that they become active and responsible citizens, the approaches adopted vary considerably from one country to the next.
Je proto zapotřebí i nadále zkoumat metody výchovy k občanství, podrobně analyzovat její výsledky a hledat vhodné metody k jejich sledování a hodnocení.
Further research is therefore needed to develop greater insight into the methods of teaching citizenship education, its precise outcomes and how it should be evaluated and monitored.
V tom spočívají hlavní úkoly pro nejbližší budoucnost.
These issues remain the central challenge for the immediate future.
Tři země Evropského sdružení volného obchodu,které jsou součástí Evropského hospodářského prostoru Island Lichtenštejnsko Norsko
The three countries of the European Free Trade Association which are members of the European Economic Area Iceland Liechtenstein Norway
Evropská unie Belgie Belgie – Francouzské společenství Belgie – Německy mluvící společenství Belgie – Vlámské společenství Česká republika Dánsko Německo Estonsko Řecko Španělsko Francie Irsko Itálie Kypr Lotyšsko Litva Lucembursko Maďarsko Malta Nizozemsko Rakousko Polsko
European Union Belgium Belgium – French Community Belgium – Germanspeaking Community Belgium – Flemish Community Czech Republic Denmark Germany Estonia Greece Spain France Ireland Italy Cyprus Latvia Lithuania Luxembourg Hungary Malta Netherlands Austria Poland
Národní výrazy pro ´občanství´
National terms for ‘citizenship’
Specifikace podle formálního vzdělávacího programu, 2004/05
Formal curriculum provisions 2004/05
PŘÍLOHA 1 (Kapitola 1) Národní výrazy pro ´občanství´
ANNEXE 1 (CHAPTER 1) National terms for ‘citizenship’
Vysvětlení jeho významu
Explanation of its meaning
Název v národním jazyce
Term in the national language
Význam pojmu odpovědného občanství objasňuje § 6 ´Décret Missions´ z 24. července 1997, podle nějž tento termín znamená totéž co občanstvo schopné přispívat k rozvoji demokratické společnosti, která je solidární, pluralistická a otevřená vůči jiným kulturám.
Article 6 of the ‘Missions Decree’ of 24 July 1997 gives substance to the concept of responsible citizenship, defining it as synonymous with citizens capable of contributing to the development of a democratic society which displays solidarity and is pluralist and open to other cultures.
Vnímavost vůči politickému, hospodářskému, sociálnímu a kulturnímu životu společnosti, do níž jednotlivec patří, a ochota se na něm podílet.
Being open to the political, economic, social and cultural life of the society of which one forms a part and being willing to participate in it.
Občanství tudíž předpokládá porozumění zmíněným čtyřem stránkám společenského života a kromě toho i znalost základních pravidel, o něž se opírá náš právní řád a náš demokratický systém.
Citizenship therefore assumes insight into the above four aspects, as well as into the basic rules which form the basis of our legal order and of our democratic system.
Znalost základních principů, o něž se opírají práva a povinnosti občanů, jakož i postoje a chování odpovídající těmto principům.
Learning and knowledge consistent with the basic principles underlying the rights and responsibilities of citizens, and with attitudes and civic conduct that comply with those principles.
Právní vztah mezi občanem a státem, z něhož vyplývají i občanská práva a povinnosti.
Expresses the judicial relationship between the citizen and the State. This relationship implies that citizens have both rights and responsibilities.
Grundgesetz (základní zákon), § 33.1: Každý Němec v každé spolkové zemi má stejná občanská práva a povinnosti.
Grundgesetz (Basic Law), Art. 33.I: Every German in every Land has the same civil rights and duties.
Základní zákon, § 33.2: V závislosti na svých vlohách, způsobilosti a odborné zdatnosti má každý Němec rovný přístup ke všem veřejným funkcím.
Grundgesetz, Art. 33.II: Every German has equal access to every public duty, in accordance with his or her ability, qualifications and professional achievement.
Být občanem státu.
Being a citizen of a state.
Ústava Estonské republiky, § 8: Každé dítě, jehož aspoň jeden z rodičů je estonským občanem, má od narození právo na estonské občanství.
Constitution of the Republic of Estonia, § 8: Every child at least one of whose parents is an Estonian citizen has the right to Estonian citizenship by birth.
Ústava Estonské republiky, § 9: Práva, svobody a povinnosti každé osoby, uvedená v ústavě, jsou stejná pro estonské občany i pro občany cizích států a osoby bez státní příslušnosti v Estonsku.
Constitution of the Republic of Estonia, § 9: The rights, freedoms and duties of each and every person, as set out in the Constitution, shall be equal for Estonian citizens and for citizens of foreign states and stateless persons in Estonia.
Právní a politické postavení, z něhož pro jednotlivce vyplývají určitá (občanská, politická, sociální) individuální práva a určité povinnosti vůči politické skupině.
A legal and political status by which the citizen acquires some rights as an individual (civil, political, social) and some duties with respect to a political group.
Občanství spočívá v jisté vlastnosti, kterou stát občanům potvrdí nebo jim přizná, a vychází z předpokladu, že občané sdílejí určité hodnoty a dodržují určitá pravidla chování, umožňující jejich soužití a dodávající občanům jejich specifickou kolektivní identitu.
Citizenship is based on an attribute acknowledged or conferred to citizens by the state and rests on the supposition that citizens share some values and rules of behaviour enabling coexistence among them and providing them with a specific collective identity.
Právní a politické postavení, z něhož vyplývají jistá občanská, politická a sociální práva pro jednotlivce jako osobu a jisté povinnosti vůči politické skupině.
A legal and political status which confers on citizens certain civil, political, social rights as individuals, and certain duties with respect to a political group.
V § 9, odstavci 2 irské ústavy se uvádí, že věrnost národu a loajálnost vůči státu patří k základním politickým povinnostem všech občanů.
Article 9, section 2 of the Constitution of Ireland states that fidelity to the nation and loyalty to the State are fundamental political duties of all citizens.
Italská ústava, §. 3: Všichni občané mají stejnou sociální důstojnost a všichni jsou si před zákonem rovni bez ohledu na pohlaví, národnost, jazyk, náboženství, politické názory a osobní a společenské podmínky.
Italian Constitution, Art. 2: The Republic recognises and guarantees the inviolable rights of man, as an individual and in the social learning in which his personality develops, and requires the fulfilment of inalienable rights of political, economic and social solidarity.Italian Constitution, Art. 3: All citizens have the same social dignity and are equal before the law, without distinction of sex, race, language, religion, political opinions and personal and social conditions.
Od řeckých slov Politeia (stát) a Polis (město).
From the Greek words Politeia (state) and Polis (city).
Vysvětlení nebo definice není k dispozici.
No general explanation/definition available.
‘Lotyšské občanství’.
‘Latvian citizenship’.
Odpovědný občan je osoba, která si je vědoma svých práv a povinností a je schopna se konstruktivně podílet na veřejném životě.
A responsible citizen is a person who is aware of his or her duties and rights, and capable of participating constructively in the public life of society.
Podle zákona o maďarském občanství (1993/LV) občanství jakožto právní instituce vyjadřuje především právní vztah fyzické osoby k určitému státu, nepostrádající však jisté citové složky.
According to the Act on Hungarian Citizenship (1993/LV), citizenship as a legal institution embodies a natural person’s primarily legal bond to a particular state but not without some emotional elements.
Občanstvím se jednotlivci přiznávají veškerá práva a povinnosti zaručené ústavou a jinými právními dokumenty.
Citizenship is referred to as a status in terms of civic roles and functions.
‘Státní příslušnost’.
‘Nationality’.
Termín označuje osobu svobodnou, odpovědnou a nezávislou, solidární vůči jiným a demokratického a pluralistického smýšlení.
Refers to a person who is free and responsible as well as independent, and who expresses solidarity with others and possesses a democratic and pluralistic spirit.
Zákon o státním občanství (359/2003): Občanství je právní vztah mezi jednotlivcem a státem, vymezující postavení jednotlivce vůči státu, jakož i vzájemná základní práva a povinnosti jednotlivce a státu.
Nationality Act (359/2003): Citizenship means a legislative bond between an individual and the State, defining the individual’s status in the State as well as the basic rights and duties existing between the individual and the State.
Finská ústava (731/1999): Veškerá státní moc ve Finsku spočívá v rukou lidu zastupovaného parlamentem.
Constitution of Finland (731/1999): The powers of the State in Finland are vested in the people, who are represented by the Parliament.
Demokracie zahrnuje právo jednotlivce na účast v životě společnosti, na ovlivňování společenského vývoje a vlastních životních podmínek.
The term has three aspects: political (the right to vote and to participate in society); legal (equal rights before the law); and social (the right to material and cultural resources in order to attain a decent standard of living).
Spojené království nemá psanou ústavu, která by vymezovala základní principy, z nichž jsou občanská práva a povinnosti odvozeny.
The United Kingdom has no written national constitution setting out the fundamental principles on which the rights and responsibilities of citizens are derived.
Zákon o lidských právech z roku 1998 však zahrnuje téměř veškerá práva uvedená v Evropské úmluvě o lidských právech a poskytuje občanům jasné právní ujištění o jejich základních právech a svobodách.
However, the Human Rights Act (1998) incorporates into law nearly all the rights contained in the European Convention on Human Rights and gives citizens a clear legal statement of their basic rights and fundamental freedoms.
Zahrnuje využívání práv, výkon povinností a politickou participaci příslušníků demokratického státu.
Involves enjoying rights and exercising responsibilities and political participation by members of a democratic state.
Obsahuje též širší pojetí občanství, zahrnující řadu občanských, třeba i nepolitických aktivit s dopadem na blahobyt místních společenství.
It also includes the more general notion that citizenship embraces a range of participatory activities, not all overtly political, that affect the welfare of communities.
Součástí lichtenštejnské státní příslušnosti je několik práv a povinností.
Liechtenstein nationality includes several rights and duties.