natgillin/translations-raw huggingface dataset:
32 — Rozsudek Komise v. Belgie, výše uvedený, bod 18.
32 — Case 356/85, cited above, paragraph 18.
KOMISE v. ŠVÉDSKO hodnotách a o 6,65 % v procentním podílu.
COMMISSION v SWEDEN reduction of 6.65 %.
Cenový poměr mezi vínem a pivem by se snížil o 11,8 %, ale zůstává v řádu 2 ku 1 38.
The price ratio between wine and beer would decrease by 11.8 %, although continuing to be of the order of 2 : 1.
příliš změněn (–1,5 % v případě sjednocení sazby na 25 % a –6,3 % v případě sjednocení sazby na 19 %).
38 and beer undergo significant change (-1.5 % if the rate were standardised at 25 %, and -6.3 % if the rate were standardised at 19 %).
V prvním případě, který bylo třeba považovat za nejpravděpodobnější, podle prohlášení belgické vlády během řízení, by se cena za litr piva zvýšila o 5 %, zatímco v druhém případě by se cena za litr vína by se snížila o 4,8 % 35.
In the former case, which had to be regarded as the most likely in view of the statements issued by the Belgian Government in the course of the proceedings, the price of a litre of beer would have increased by 5 %, whereas, in the latter case, the price of a litre of wine would have fallen by 4.8 %. 35
Lze vzhledem k těmto údajům dospět k závěru, obdobně jak rozhodl Soudní dvůr ve výše uvedeném rozsudku Komise v. Belgie, že rozdíl mezi cenami piva a vína ve Švédsku je natolik významný, že 20 % rozdíl 39 mezi sazbami spotřební daně použitými na oba nápoje nemůže ovlivnit chování spotřebitele?
In the light of those figures, is it possible to conclude — as the Court did in Case 356/85, referred to above — that the difference in the prices of beer and wine in Sweden is so great that the 20 % disparity 39 between the rates of duty applied to the two beverages is not capable of influencing consumer behaviour?
Nyní je třeba srovnat údaje, jež jsou k dispozici v projednávané věci, s údaji popsanými výše za účelem zhodnocení, jestli je možné v projednávaném případě dospět ke stejným závěrům, k jakým dospěl Soudní dvůr v rozsudku Komise v. Belgie.
At this point, it is necessary to compare the information we have in the present case with the figures set out above, in order to assess whether, in the present case, it is possible to reach the same conclusions as the Court arrived at in Case 356/85 Commission v Belgium.
Na základě údajů poskytnutých nebo nezpochybněných Švédským královstvím 36 a použije-li se na litr vína, které má obsah alkoholu 12,5 % obj., sazba spotřební daně stanovená pro pivo, to znamená 1,47 SEK podle obsahu alkoholu, je výsledkem snížení ceny o 4,63 SEK/l (0,50 eur) 37 v absolutních
On the basis of the data provided by or unchallenged by the Kingdom of Sweden, 36 and applying to a litre of wine with an alcoholic strength of 12.5 % vol. the excise duty applicable to beer (SEK 1.47 by volume of alcohol), the outcome is a price reduction in absolute terms of SEK 4.63 per litre (EUR 0.50), 37and, in percentage terms, a
Podle mého názoru musí být odpověď záporná.
In my view, that question must elicit a negative response.
Srovnání údajů týkajících se projednávané věci a věci, ve které byl vydán rozsudek Komise v. Belgie, totiž neumožňuje považovat oba projednávané případy za srovnatelné.
A comparison of the data relating to the present case and the facts which gave rise to the judgment in Case 356/85 reveals that the two cases cannot, in fact, be regarded as comparable.
Ačkoliv Soudní dvůr mohl ve výše uvedeném rozsudku tvrdit, že vzhledem k existenci poměru 1 ku 4 mezi cenou za pivo a cenou za víno by případné snížení ceny vína přibližující se 5 % nemohlo ovlivnit volbu spotřebitele, nelze s jistotou tvrdit to samé, bez zohlednění dalších faktorů, pokud je tento poměr 1 ku 2 a pokud případné snížení ceny vína činí 6,5 % 40.
While the Court was able to hold in Case 356/85 that, given a ratio of 1 : 4 between the price of beer and the price of wine, any reduction in the price of wine in the region of 5 % did not appear capable of influencing consumer choice, the same cannot be claimed with certainty and without taking other factors into consideration if that ratio is 1 : 2, and any reduction in the price of wine is in the region of 6.5 %.
V zásadě čím více se
40In principle, the narrower the
39 — Získaný srovnáním spotřební daně přijaté podle obsahu alkoholu a zohledněním vína s obsahem alkoholu 12,5 %.
39 — Comparing the duty levied by volume of alcohol and using as a basis a wine with an alcoholic strength of 12.5 % vol.
36 — Srovnání je provedeno s odkazem na průměrnou cenu za litr vína s obsahem alkoholu 12,5 %.
36 — The comparison is based on the average price of a litre of wine with an alcoholic strength of 12.5 % vol.
Není nutné poukázat na to, že jestliže se zohlední lehčí a levnější vína, spadající do kategorie zdanění relevantní v projednávaném případě, rozdíl v ceně vzhledem k pivu by byl méně znatelný, zatímco jak bylo uvedeno výše, rozdíl ve zdanění v neprospěch vína by byl vyšší.
It is scarcely necessary to point out that if lighter and less expensive wines — falling within the tax bracket relevant in this case — were taken into consideration, the price difference compared with beer would be less marked, whereas, as we saw above, the difference in taxation to the detriment of wine would be greater.
40 — Ale to se zvýší, jestliže zohledníme vína s nižším obsahem alkoholu a nižší cenou.
40 — But this increases if less expensive wines of lower alcoholic strength are taken into consideration.
37 — Výpočet zohledňuje také použití 25 % DPH.
37 — The calculation also includes the application of VAT at a rate of 25 %.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-167/05 cenový poměr mezi dvěma konkurenčními výrobky snižuje, tím více se stupeň zastupitelnosti mezi nimi zvyšuje, a v důsledku toho se snižuje rozsah cenového kolísání schopného určit účinek zastoupení.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-167/05 ratio between the prices of two competing products, the more interchangeable they become, and, consequently, the degree of price variation that could make them potential alternates shrinks.
Systembolaget 41za podmínek, které bezpochyby nejbezprostředněji umožní srovnání cen nápojů za litr, s ohledem také na sklony průměrného švédského spotřebitele koupit si víno v tom, co se nazývá „Bag in Box“ 42, zmíněné žalovanou vládou v jejích spisech.
circumstances in which it is definitely more straightforward to compare the prices of the beverages per litre, bearing in mind also that, as the Swedish Government pointed out in its observations, the average Swedish consumer tends to buy wine packaged in what is known as the ‘Bag in Box’ format.
Komise v každém případě neuvedla skutečnosti umožňující považovat její srovnávací metodu za relevantnější, s ohledem na zvyky švédských spotřebitelů a charakteristické rysy trhu, než je srovnávací metoda navrhovaná žalovanou vládou.
42In any event, the Commission has failed to provide any information to demonstrate that its method of comparison is more relevant — bearing in mind the habits of Swedish consumers and the characteristics of the market — than the method suggested by the Swedish Government.
S ohledem na předchozí úvahy mám za to, že je namístě zamítnout tvrzení Švédského království, na základě kterého, pokud se zohlední pouze cenový rozdíl mezi vínem a pivem, lze vyloučit, že rozdíl mezi sazbami spotřební daně použitými na oba výrobky může mít jakýkoliv vliv na volbu spotřebitele.
On the basis of the foregoing, I consider it necessary to reject the argument of the Kingdom of Sweden to the effect that it is possible, merely by taking into account the difference in price between wine and beer, to rule out the possibility that the disparity between the excise duty rates applied to the two products is likely to have any influence on consumer choice.
Nyní je třeba zhodnotit, jestli skutečnosti uplatněné Komisí postačují k prokázání schopnosti dotčeného daňového režimu vyvolat ochranný účinek ve prospěch piva a v neprospěch vína.
At this point, it is necessary to assess whether the evidence provided by the Commission is sufficient to demonstrate that the tax arrangements at issue are likely to produce a protectionist effect in relation to beer and to the detriment of wine.
Podle Komise jasně vyplývá ze statistik Systembolagetu, že chování spotřebitelů je ovlivněno kolísáním cen způsobeným kolísáním sazeb spotřební daně dotčených výrobků.
According to the Commission, it is clear from the Systembolaget’s statistics that consumer behaviour is influenced by the price variations caused by the differences in the rates of duty applied to the products at issue.
Komise uvádí, že statistiky za rok 1997, kdy vstoupila v platnost daňová
The Commission points out that
Jelikož jsem dospěl k tomuto závěru při zohlednění údajů poskytnutých žalovanou vládou, nebudu se zabývat otázkou, široce diskutovanou mezi účastníky řízení během písemné části řízení, jestli srovnávací metoda použitá švédskou vládou, spočívající ve srovnávání cen za litr vína a za litr piva, je správná.
Since I have reached that conclusion in the light of the information provided by the Swedish Government, I shall not dwell on the question — the subject of lengthy discussion between the parties in the course of the written procedure — of the appropriateness of the method of comparison which the Swedish Government adopted, and which consisted in comparing the price of a litre of wine with the price of a litre of beer.
V tomto ohledu jen poznamenám, že metoda navržená Komisí, spočívající ve srovnání cen sklenice vína a poháru piva s různým objemem, se nezdá být nejvhodnější, zvláště s ohledem na způsoby uvádění daných výrobků na trh.
In that connection, I shall merely point out that the method proposed by the Commission, which involves comparing the prices of a glass of wine and a tankard of beer of different volumes, does not appear to be the most appropriate, particularly in view of the ways in which the two products are marketed.
Tyto výrobky jsou totiž obecně prodávány v prodejních místech
Normally, in the case of wine, the box will have a capacity of 3.5 litres, 10 litres or 20 litres.
1998, který následoval po snížení sazby spotřební daně, se prodeje zvýšily jen o 2,8 %, což představuje nejmenší zvýšení během období 1997–2003, zatímco v roce 1999 prodeje zaznamenaly růst o 15,4 %, mnohem vyšší než růst dosažený v roce 1997, souběžně se snížením sazby spotřební daně.
COMMISSION v SWEDEN reduced, the increase in sales amounted to just 2.8 %, which is the minimum figure for the period 1997-2003, whereas in 1999 sales rose by 15.4 %, far higher than the increase in 1997, in response to the cut in tax.
Během let následujících po roce 1999, s výjimkou roku 2003, byl zaznamenán téměř konstantní nárůst prodejů, který se pohyboval kolem 10 %.
The years after 1999, with the exception of 2003, reveal a more or less constant increase in sales, in the region of 10 %.
Tyto údaje umožňují dle mého názoru předpokládat, že jiné faktory než daňový faktor ovlivnily růst prodejů piva během referenčního období, a tudíž rozdíl mezi objemy prodeje vína a piva se objevil během tohoto období.
In my view, that suggests that factors other than the tax rate influenced the rise in beer sales in the reference period and, consequently, the difference in the volume of wine and beer sales during that period.
Co se týče vína, statistiky prodejů Systembolaget vykazují pokles v roce 1997, v roce použití snížené sazby spotřební daně na pivo, ale již následující rok se prodeje zvýšily znovu s úrovní zvýšení 2,7 %, která byla téměř totožná jako úroveň zvýšení ve stejném roce v případě piva (2,8 %).
So far as wine is concerned, while the Systembolaget’s statistics record a fall in sales in 1997, the year in which the reduced rate of tax was applied to beer, sales of wine in fact rose again in the following year, increasing by 2.7 %, almost the same as the rate of increase in beer sales recorded that year (2.8 %).
Od roku 1998 se prodeje vína zvýšily, i když ne trvale.
From 1998 onwards, sales of wine have increased, although not at a constant rate.
reforma, která snížila přibližně o 40 % sazby spotřební daně z piva, ukazují jednak, že prodeje tohoto nápoje zaznamenaly zvýšení o 8,9 %, tedy opačný vývoj v porovnání s předchozími roky, kdy utrpěly významný pokles, a jednak, že prodeje vína se snížily o 3,7 %.
for 1997, the year in which the tax reform cutting the rate of duty on beer by some 40 % entered into force, the statistics show both that sales of beer rose by 8.9 %, reversing the trend of previous years, when they fell significantly, and that sales of wine fell by 3.7 %.
V roce 2002, kdy se sazba spotřební daně z vína snížila o 18,8 %, se prodeje tohoto výrobku naproti tomu zvýšily o 11 %.
In 2002, the year in which the rate of duty on wine was cut by 18.8 %, sales of wine rose by 11 %.
Komise mimoto zdůrazňuje, že během období mezi lety 1997 a 2001 se prodeje vína celkově zvýšily, ale že prodeje piva se zvýšily procentuálně podstatně významněji.
The Commission further points out that, while in the period between 1997 and 2001 sales of wine rose overall, sales of beer clearly increased more significantly in percentage terms.
Nakonec Komise uvádí, že zatímco v roce 1995 byly prodeje vína podle objemu v podstatě stejné jako takové prodeje piva (přibližně 103 milionů litrů u každého nápoje), objem piva prodaný v roce 2004 (přibližně 173 milionů litrů) překročil přibližně o 20 % prodaný objem vína (okolo 139 milionů litrů).
Finally, the Commission notes that, while, in 1995, sales of wine by volume were substantially equivalent to sales of beer (approximately 103 million litres of each beverage), the volume of beer sold in 2004 (approximately 173 million litres) outstripped by some 20 % sales of wine (approximately 139 million litres).
Tato odchylka, která se objevila po daňové reformě v roce 1997, by měla být podle Komise připsána rozdílu mezi sazbami, které postihují oba nápoje, zavedenému touto reformou.
According to the Commission, that disparity, which occurred after the 1997 tax reform, must be ascribed to the difference between the rates of duty on the two beverages introduced under the reform.
Zaprvé, údaje předložené žalobkyní se nezdají být zvláště významné, protože žalobkyně odkazuje na prodeje vína a piva obecně, a neumožňují tedy posoudit jednotlivě vývoj prodejů konkurenčních kategorií výrobků.
The figures which the Commission has provided do not appear to me to be particularly meaningful, first, and above all, because they relate to sales of wine and beer generally, and do not therefore permit a separate analysis of sales trends in the competing categories.
Zadruhé, je-li pravda, že ze statistik uplatněných Komisí vyplývá, že od roku 1997 a do roku 2003 prodeje piva pokračovaly v růstu, tento vývoj nebyl nicméně trvalý.
Secondly, while it is true that the statistics which the Commission has attached to its submission show that, from 1997 and until 2003, sales of beer continued to rise, that increase was not constant.
Ve světle předchozích úvah mám za to, že údaje předložené Komisí umožňují nanejvýš prokázat citlivost švédského spotřebitele ke kolísání cen způsobenému změnami režimu zdanění dotčených nápojů, přičemž tato citlivost je vyšší v případě vína, v souladu s místními spotřebními zvyky, které tradičně
In the light of the above considerations, I am of the view that the figures submitted by the Commission prove at most that Swedish consumers are sensitive to the variations that result from changes to the tax arrangements applicable to the beverages at issue; and, reflecting local patterns of consumption, where there is traditionally a predilection for beer, that sensitivity is more marked in the
Nyní je třeba se tázat, jaké je konkrétně důkazní břemeno, které nese Komise v rámci řízení o nesplnění povinnosti podle čl. 90 druhého pododstavce ES.
At this point, it is necessary to consider what constitutes the actual burden of proof which the Commission must discharge in infringement proceedings pursuant to the second paragraph of Article 90 EC.
upřednostňují pivo 43.
case of wine.
Je mimoto prokázáno, že expanzivní účinek prodejů následujících po snížení sazby spotřební daně byl časově omezen a zmizel pravděpodobně během prvního roku následujícího po vstupu daňových změn v platnost.
43 Moreover, it is clear that the effect, whereby sales expand as a result of a cut in tax, is of limited duration and probably lasts for just one year following the entry into force of the change in the tax rules.
Ačkoliv lze dovodit ze statistik Komise určitou pružnost poptávky po dotčených výrobcích ve vztahu k ceně, faktor, který ostatně Švédské království nezpochybňuje 44, není dle mého názoru možné z těchto statistik získat dostatečně relevantní údaje, pokud jde o vliv kolísání cen na soutěžní vztah mezi těmito výrobky, umožňující prokázat, že růsty prodejů piva a vína v roce 1997, respektive v roce 2002, jsou přičitatelné přinejmenším částečně účinku zastoupení.
While it is possible to infer from the statistics produced by the Commission that demand for the products at issue is to some degree elastic depending on price — and the Kingdom of Sweden does not dispute that fact — 44it is not, in my view, possible to extract from those statistics information concerning the impact of the price variations on the competitive relationship between the products that is sufficiently significant to enable us to establish that the increases in the sales of beer and wine respectively in 1997 and 2002 are attributable, at least in part, to a substitution effect.
Takový vliv závisí na stupni hospodářské soutěže mezi těmito výrobky, a tedy koeficientu křížové cenové pružnosti poptávky, faktorech, ke kterým Komise neposkytla žádné prvky hodnocení.
An impact of that nature depends on the level of competition between the products themselves, hence on the crossprice elasticity of demand; however, the Commission has provided nothing on which to base an assessment of that factor.
43 — Statistiky předložené Komisí ukazují významnější zvýšení prodejů vína v roce 2002 než zvýšení prodejů piva v roce 1997, ačkoliv snížení sazby spotřební daně z vína činilo přibližně polovinu snížení sazby, která byla předtím použita na pivo.
43 — The statistics which the Commission has provided record a greater increase in wine sales in 2002 than in beer sales in 1997, none the less the reduction in the rate of tax on wine was approximately half of the reduction previously applied to beer.
Již bylo uvedeno, že Soudní dvůr nevyžaduje důkaz existence skutečného ochranného účinku napadeného daňového režimu učiněný prostřednictvím statistických údajů nebo ekonometrických studií – takový důkaz by nemohl být od Komise rozumně vyžadován 45 –, avšak vyžaduje důkaz schopnosti uvedeného režimu mít takový účinek.
I have already stated that the Court does not require the submission of statistical data or econometric studies which demonstrate that the tax arrangements at issue actually have a protectionist effect; nor could the Commission reasonably be required to furnish such evidence. 45However, it must demonstrate that the tax system is likely to produce such an effect.
Jinými slovy Komisi přísluší provádět přezkum souhrnu objektivních charakteristických rysů dotčeného daňového režimu, aby posoudila, jestli, s ohledem na daňovou situaci, která existovala před zavedením tohoto režimu, a na charakteristické rysy trhu, existují důkazy, které postačují k předpokladu existence dopadu tohoto režimu na potenciální spotřebu výrobků z jiných členských států a na soutěžní vztah mezi danými výrobky 46.
In other words, it is incumbent on the Commission to assess all the objective features of the tax provision at issue in order to determine whether, in the light of the fiscal position that existed prior to its introduction and the characteristics of the market, there is evidence sufficient to raise a presumption that it is having an impact on the potential consumption of the products originating in other Member States and on the competitive relationship between the products in question.
V případě existence nepřímých důkazů, které mohou podporovat tvrzení Komise, náleží
46If there are indicators which substantiate the Commission’s argument, then it is for the govern-
45 — Tento důkaz může být obstarán obzvláště obtížně, pokud jde o výrobky, které jsou jen částečně zastupitelné.
45 — That proof may be particularly hard to provide if the products are only partly interchangeable.
46 — Je zřejmé, že důkazní břemeno, které nese Komise, bude tím lehčí, čím přímější bude soutěžní vztah mezi dotčenými výrobky, až do okamžiku, kdy je v podstatě konstatován rozdíl ve zdanění v případech prakticky podobných výrobků.
46 — Clearly, the more direct the competitive relationship between the products at issue, the less demanding the burden of proof that falls on the Commission, until the point is basically reached where the issue is a difference in the taxation of products which are practically the same.
44 — Zvýšení prodejů vína v roce 2002 po snížení spotřební daně vyplývá také ze statistik předložených Švédským královstvím.
44 — The increase in wine sales in 2002, following the cut in excise duty, is also apparent from the statistics provided by the Kingdom of Sweden.
Ze spisů žalované vlády mimoto vyplývá, že je to právě větší či menší, ale každopádně značná pružnost poptávky po alkoholických nápojích obecně, která umožnila Švédsku tradičně použít daňový nástroj za účelem zásahu do cen, a tedy do spotřebních zvyků.
It is also clear from the Swedish Government’s written submissions that it is the more or less high but, in any event, appreciable elasticity in demand for alcoholic beverages in general that has enabled Sweden traditionally to use taxation to intervene in relation to prices and thereby to influence consumer habits.
V minulosti zvýšení sazby daně z lihovin s vysokým obsahem alkoholu, doprovázené dalšími opatřeními nedaňové povahy například umožnilo vládě směrovat spotřebitele těchto nápojů k výrobkům s menším obsahem alkoholu, zvláště vínu.
In the past, for example, raising the rate of tax on beverages with a high alcohol content, combined with other non-fiscal measures, enabled the Government to steer consumers of such beverages towards products with a lower alcohol content, mainly wine.
KOMISE v. ŠVÉDSKO dotyčné vládě odůvodnit rozdíl v dotyčném daňovém zacházení 47, nebo předložit důkazy, které mohou vyloučit porušení čl. 90 druhého pododstavce ES 48.
COMMISSION v SWEDEN ment concerned to justify the difference in tax treatment at issue 47and/or to provide evidence to show that there is no breach of the second paragraph of Article 90 EC. 48
Na základě nyní platného režimu, ačkoliv spotřební daň je pro pivo a víno stanovena podle obsahu alkoholu v objemových procentech, a tedy na základě objektivního kritéria, které odráží charakteristické rysy výrobků, je metoda nicméně rozdílná 50. Spotřební daň z piva je totiž určena vynásobením pevně stanovené částky obsahem alkoholu uvedeným v objemových procentech tohoto nápoje, takže zdanění podle obsahu alkoholu zůstává stejné, bez ohledu na stupeň alkoholu nápoje, zatímco víno je rozděleno do pěti kategorií podle obsahu alkoholu a v rámci každé kategorie se zdanění podle obsahu alkoholu se liší od maxima, u vín, která mají nízký stupeň alkoholu, po minimum, u vín, která mají vyšší stupeň alkoholu.
Moreover, allocating the burden of proof in that way does not appear to run counter to the abovementioned judgment in Commission v Belgium, in which the data produced by the Belgium Government — and unsuccessfully challenged by the Commission — bore out the fact that the different VAT rates applied to wine and beer were largely neutral in terms of the competitive relationship between the products, invalidating the Commission’s argument concerning a possible protectionist effect of the tax system applicable to them.
Existují v projednávané věci nepřímé důkazy, které postačují k předpokladu, že napadený daňový režim má ochrannou povahu?
In the present case, are there sufficient indicators to raise a presumption that the tax arrangements at issue are protectionist in nature?
Začněme přezkoumáním charakteristických rysů tohoto režimu.
Let us start by reviewing the features of those arrangements.