natgillin/translations-raw huggingface dataset:
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-91/05 o EU týká oblasti, ve které by Společenství mohlo jednat na základě jemu svěřených cílů, nejednalo by se tedy o porušení článku 47 EU, pokud tento akt sleduje zcela odlišný cíl, zejména cíl spadající typicky do SZBP.
act adopted on the basis of the EU Treaty relates to a matter in which the Community could have acted by virtue of the objectives assigned to it, there is thus no infringement of Article 47 EU where that act pursues a totally different objective, in particular an objective falling specifically within the CFSP.
Podle modelu zastávaného Komisí vztahy, které udržují Evropská unie a Společenství nejsou srovnatelné se vztahy mezi Společenstvím a členskými státy.
According to the model upheld by the Commission, the relationship between the European Union and the Community is not comparable with that between the Community and the Member States.
V tomto modelu, který by bylo možno označit za „trojúhelníkový“, Evropská unie má a vykonává vlastní pravomoci, které se nerovnají pouze kolektivnímu výkonu pravomocí, které si ponechaly členské státy.
In that model, which could be called ‘triangular’, the Union possesses and exercises its own competences which are not merely equivalent to the collective exercise of the competences retained by the Member States.
Komise tak zastává tezi „pevné“ hranice mezi Společenstvím a Evropskou unií jednající v rámci SZBP.
Accordingly, the Commission upholds the idea of a ‘fixed’ boundary between the Community and the European Union acting in the framework of the CFSP.
Zadruhé musí akt založený na Smlouvě o EU zasahovat do pravomoci svěřené Společenství tím, že brání v jejím výkonu nebo ho omezuje.
Second, the measure based on the EU Treaty must encroach on a competence conferred upon the Community by preventing or limiting the exercise of that competence.
Takový vylučovací účinek je však vyloučen v oblasti, jako je rozvojová spolupráce, kde Společenství disponuje paralelními pravomocemi.
This pre-emptive effect is impossible in an area such as development cooperation, where the Community has concurrent competences.
V oblasti paralelních pravomocí pouhá skutečnost, že Společenství vykonalo svou pravomoc, nebrání tomu, aby Evropská unie vykonala pravomoc svou.
In a sphere where there are concurrent competences, the mere fact that the Community has exercised its competence does not prevent the European Union from exercising its competence.
Jediné omezení, kterému Evropská unie podléhá, je dodržení povinnosti soudržnosti uvedené v článku 3 EU.
The only constraint which there would then be on the European Union is the obligation of consistency laid down in Article 3 EU.
Naproti tomu vláda Spojeného království zastává model, který lze nazvat „dualistickým“, když hranici mezi pravomocemi Společenství a pravomocemi Evropské unie klade na roveň hranici oddělující Společenství a jeho členské státy.
In contrast, the United Kingdom Government upholds a model which could be described as ‘dualist’ by treating the boundary between the competences of the Community and those of the European Union as the same as the boundary separating the Community and its Member States.
11 odst. 1 EU, včetně zachovávání míru a posilování mezinárodní bezpečnosti, nikdy nezasahovala do pravomocí Společenství v oblasti rozvojové spolupráce, i když by tato akce měla obsah podobný obsahu opatření přijatého Společenstvím, protože Unie by, podobně jako její
In other words, according to that approach, an action of the European Union under Title V of the EU Treaty pursuing one of the objectives laid down in Article 11(1) EU, including the preservation of peace and the strengthening of international security, would never encroach on the competences of the Community in the area of development cooperation, even if that action had a similar content to the action of the Community, because, like its Member States, the Union
KOMISE v. RADA členské státy, vykonávala pravomoci paralelní s pravomocemi Společenství, čímž by odkaz na článek 47 EU ztratil význam 33.
would be exercising concurrent competences with those of the Community, thus rendering recourse to Article 47 EU pointless. 33
Jako obecnou poznámku nejdříve poznamenávám, že vláda Spojeného království netvrdí, že Evropská unie může přijmout akci na základě SZBP, která sleduje socio-ekono-mický cíl rozvojové spolupráce, aniž by porušila článek 47 EU.
As a general observation, it will be observed first of all that the United Kingdom Government does not claim that the European Union could adopt an action on the basis of the CFSP pursuing a socioeconomic development cooperation objective without infringing Article 47 EU.
Zdá se totiž, že tato vláda po vzoru výslovného stanoviska Rady v této otázce uznala, že Evropská unie nemůže takový cíl sledovat v rámci hlavy V Smlouvy o EU.
The Government appears to accept, following the express position of the Council on this point, that the European Union could not pursue such an objective in the framework of Title V of the EU Treaty.
V každém případě jak Rada, tak i vláda Spojeného království tvrdí, že napadené rozhodnutí a sporná společná akce sledují cíl spadající do SZBP.
In any case, both the Council and the United Kingdom Government submit that the contested decision and the contested Joint Action pursue an objective within the scope of the CFSP.
Tato diskuse se a priori může jevit akademickou, jelikož ani Komise, ani vláda Spojeného království nepopírají, že přezkum, který má Soudní dvůr provést, aby prověřil případné porušení článku 47 EU, musí spočívat na posouzení cíle a obsahu napadeného rozhodnutí ve světle sporné společné akce.
On the face of it this may appear an academic question in so far as neither the Commission nor the United Kingdom Government denies that the examination which the Court should carry out in order to determine whether Article 47 EU has been infringed must rest on an assessment of the objective and the content of the contested decision in the light of the contested Joint Action.
Z písemností vlády Spojeného království však rovněž jasně vyplývá, že jeho teze znamená, že žaloba má být zamítnuta bez nutnosti zkoumat obsah napadeného rozhodnutí, protože ve skutečnosti pouze cíl sledovaný akcí Evropské unie je opravdu relevantní pro konstatování porušení článku 47 EU v projednávané věci.
However, it is also clear from the pleadings of the United Kingdom Government that its argument means that the action should be dismissed without an examination of the content of the contested decision because, in reality, only the objective pursued by the action of the European Union is truly relevant for finding an infringement of Article 47 EU in the present case.
Navzdory subtilnosti analýzy navrhované vládou Spojeného království se mi zdá, že její argumentace spočívá na některých chybných předpokladech, pokud jde o výklad článku 47 EU, tak jak vyplývá z rozsudků Soudního dvora, což by mělo vést k nepřijetí této teze.
In spite of the subtlety of the analysis offered by the United Kingdom Government, it seems to me that its argument is based on certain erroneous premises concerning the interpretation of Article 47 EU developed by
33 — Viz zvláště body 70 až 72 spisu vlády Spojeného království jakožto vedlejšího účastníka.
33 — See points 70 to 72 of the statement in intervention of the United Kingdom Government.
Naproti tomu vláda Spojeného království trvá na tom, že z důvodu paralelních pravomocí není Společenství nikdy bráněno v přijetí akce na základě rozvojové spolupráce, ani pokud Evropská unie v rámci SZBP přijala akci, jejíž obsah je podobný (totiž v projednávané věci finanční a technickou pomoc africké regionální organizaci), ale která sleduje jeden z cílů uvedených v čl. 11 odst.
On the other hand, the United Kingdom Government maintains that, because of the concurrent competences, the Community is never prevented from adopting an action by way of development cooperation even where the European Union has, in the framework of the CFSP, adopted an action which has a similar content (namely, in the present case, financial and/or technical assistance to an African regional organisation) but pursues one of the aims of Article 11(1) EU, in the present case, preserving peace and strengthening international security.
1 EU, v projednávané věci zachovávání míru a posilování mezinárodní bezpečnosti. Tato teze částečně spočívá na předpokladu, podle kterého musí být na základě judikatury Soudního dvora pro konstatování
This argument rests in part on the premise that, by virtue of the Court’s caselaw, two independent conditions must be satisfied in order to find an infringement of Article 47 EU: first, the Community must be competent to adopt an
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-91/05 porušení článku 47 EU splněny dvě nezávislé podmínky: zaprvé musí mít Společenství pravomoc přijmout akt, jehož obsah, ale především cíl jsou shodné s obsahem a cílem aktu přijatého Evropskou unií, a zadruhé existence zásahu do pravomocí Společenství.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-91/05 of the environment and they could have been properly adopted on the basis of Article 175 EC.
prostředí 36, když konstatoval, že články 1 až 7 uvedeného rámcového rozhodnutí mají z důvodu jak svého účelu, tak svého obsahu za hlavní cíl ochranu životního prostředí a mohly být platně přijaty na základě článku 175 ES 37.
37 act whose content and, more importantly, objective are similar to those of the measure adopted by the European Union and, second, there must be an encroachment on the competences of the Community.
Nejprve je třeba připomenout, že na základě článku 47 EU nemůže být žádné ustanovení Smlouvy o ES dotčeno ustanovením Smlouvy o EU 34.
First of all, it must be recalled that, under Article 47 EU, no provision of the EC Treaty can be affected by a provision of the EU Treaty. 34
Soudní dvůr poté upřesnil, že „za těchto podmínek rámcové rozhodnutí tím, že zasahuje do pravomocí, které článek 175 ES svěřuje Společenství, porušuje ve svém celku z důvodu své nedělitelnosti článek 47 EU“ 38.
The Court went on to add that ‘[i]n those circumstances, the entire framework decision, being indivisible, infringes Article 47 EU as it encroaches on the powers which Article 175 EC confers on the Community’. 38
Funkce článku 47 EU spočívá v ochraně pravomocí, které ustanovení Smlouvy o ES přiznávají Společenství, před jakýmkoli zásahem akty, o nichž Rada tvrdí, že spadají do hlavy V a VI smlouvy o EU 35.
The function of Article 47 EU is to protect the competences which the provisions of the EC Treaty confer on the Community against any encroachment by acts which are claimed by the Council to fall within the scope of Titles V and VI of the EU Treaty. 35
Na rozdíl od toho, co tvrdí vláda Spojeného království, výše uvedené odůvodnění rozsudku ze dne 13. září 2005 neumožňuje shledat, že existence zásahu do pravomocí Společenství může představovat podmínku nezávislou na podmínce, která zahrnuje přezkum obsahu a účelu sporného aktu.
Contrary to what is suggested by the United Kingdom Government, those passages in the judgment in Case C-176/03 do not indicate that the existence of an encroachment on the powers of the Community may constitute a condition independent of that which includes examination of the content and purpose of the contested act.
Připomínám rovněž, že ve výše uvedeném rozsudku ze dne 13. září 2005, Komise v. Rada, Soudní dvůr vyhověl žalobě na neplatnost podané Komisí proti rámcovému rozhodnutí Rady 2003/80/SVV, přijatému na základě hlavy VI Smlouvy o EU, o trestněprávní ochraně životního
It will also be recalled that, in Case C-176/03 Commission v Council, the Court allowed the Commission’s action for the annulment of Council Framework Decision 2003/80/JHA, adopted under Title VI of the EU Treaty, on the protection of the environment through criminal law, 36 by finding that, on account of both their aim and their content, Articles 1 to 7 of the framework decision had as their main purpose the protection
36 — Toto rámcové rozhodnutí bylo zveřejněno v Úř. věst. L 29, s. 55.
36 — This framework decision was published in OJ 2003 L 29, p. 55.
V Smlouvy o EU, protože Evropská unie nemůže, jak uznávají Rada a vláda Spojeného království, sledovat cíl rozvojové spolupráce, který jí žádné ustanovení Smlouvy o EU nepřiznává 40.
Kingdom Government admit, pursue a development cooperation objective which has not been assigned to it by the EU Treaty. 40 framework decision.
rozsudku výrazem „za těchto podmínek“ dovozuje Soudní dvůr zásah do pravomocí Společenství, a tudíž porušení článku 47 EU ze svého předchozího přezkumu cíle a obsahu rámcového rozhodnutí Rady.
So it was on the basis of that examination that the Court was able to find that Article 47 EU had been infringed, and there was no need further to ascertain whether an alleged additional condition of encroachment on the Community’s powers was fulfilled.
Zadruhé je důvodné poznamenat, že článek 47 EU nezavádí žádné stupňování v ochraně, kterou poskytuje ustanovením Smlouvy o ES podle rozdělení pravomocí mezi členskými státy a Společenstvím, a tudíž podle povahy pravomocí, které jsou přiznány Společenství.
Second, it must be noted that Article 47 EU makes no gradation in the protection it confers on the provisions of the EC Treaty according to the distribution of competences between the Member States and the Community and hence the nature of the competences assigned to the Community.
Proto se zdá, že článek 47 EU spočívá na domněnce, podle které všechny pravomoci přiznané Společenství bez ohledu na rozdělení, které existuje mezi Společenstvím a členskými státy, mají být chráněny před jakýmkoli zásahem ze strany Evropské unie při přijímání aktu založeného na hlavě V nebo VI Smlouvy o EU.
Article 47 EU therefore appears to rest on the presumption that all the competences given to the Community, irrespective of the distribution that exists between the Community and the Member States, deserve to be protected against any encroachment on the part of the European Union by adopting a measure based on Titles V and/or VI of the EU Treaty.
V tomto ohledu je třeba zaprvé uvést, že tento obecný přístup nadále podléhá alespoň přezkumu Soudního dvora, co se týče autentické povahy cíle SZBP sledovaného akcí Evropské unie na základě hlavy
On that point it must be observed, first, that this general approach remains at least subject to examination by the Court of the authentic nature of the CFSP objective pursued by the European Union by virtue of Title V of the EU Treaty because the Union cannot, as the Council and the United
Z výše uvedených rozsudků ze dne 12. května 1998, Komise v. Rada, a ze dne 13. září 2005, Komise v. Rada, rovněž vyplývá, že Soudní dvůr přezkoumal případné porušení článku 47 EU akty přijatými Evropskou unií v oblastech (vízové politiky v dříve uvedeném rozsudku a politiky životního
It is also clear from Case C-170/96 Commission v Council and Case C-176/03 Commission v Council that the Court examined the possible infringement of Article 47 EU by measures adopted by the European Union in areas (visas and environmental
39 — Pro připomenutí a pro všechny případy uvádím, že článek I-12 návrhu Smlouvy o Ústavě pro Evropu [Úř. věst. (2004) C 310, s.
39 — It should be borne in mind, for what it may be worth, that Article I-12 of the draft Treaty establishing a Constitution for Europe (OJ 2004 C 310, p.
1] rozlišuje mezi třemi „kategoriemi“ pravomocí Unie (sloučené se Společenstvím), totiž výlučnou pravomocí, pravomocí sdílenou s členskými státy v určené oblasti, ve které členské státy vykonávají svou pravomoc „v rozsahu, v jakém ji Unie nevykonala nebo se ji rozhodla přestat vykonávat“, a pravomocí (nekvalifikovanou) v některých oblastech „provádět činnosti, jimiž podporuje, koordinuje nebo doplňuje činnosti členských států, aniž by přitom v těchto oblastech nahrazovala jejich pravomoc“.
1) distinguishes between three ‘categories’ of competences of the Union (fused with the Community), namely exclusive competence, competence shared with the Member States in a specific area in which they exercise their competence ‘to the extent that the Union has not exercised, or has decided to cease exercising, its competence’, and (undefined) competence in certain areas ‘to carry out actions to support, coordinate or supplement the actions of the Member States, without thereby superseding their competence in these areas’.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-91/05 prostředí v druhém rozsudku), které nespadají do výlučné pravomoci Společenství, nýbrž náleží do sféry pravomoci sdílené mezi Společenstvím a členskými státy, ve kterých Společenství ještě nejednalo.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-91/05 policy) which do not fall within the scope of the exclusive competence of the Community, but belong to the sphere of competence shared between the Community and the Member States, and in which the Community had not then acted.
programy pomoci“ a „mohou přijímat společná opatření“.
Member States shall coordinate their policies on development cooperation and shall consult each other on their aid programmes’ and ‘may undertake joint action’.
Článek 181 první pododstavec ES dodává, že „[v] rámci svých pravomocí spolupracují Společenství a členské státy se třetími zeměmi a s příslušnými mezinárodními organizacemi“, zatímco jeho druhý pododstavec upřesňuje, že pravomocí Společenství v této oblasti „není dotčena pravomoc členských států jednat v mezinárodních orgánech a uzavírat mezinárodní smlouvy“.
The first paragraph of Article 181 adds that ‘[w]ithin their respective spheres of competence, the Community and the Member States shall cooperate with third countries and with the competent international organisations’, while the second paragraph states that the Community’s competence in that sphere ‘shall be without prejudice to Member States’ competence to negotiate in international bodies and to conclude international agreements’.
Tyto skutečnosti se zdají dokazovat to, že povaha pravomoci přiznané Společenství a rozdělení pravomocí mezi Společenstvím a členskými státy jsou pro účely použití článku 47 EU, pokud tato pravomoc existuje, irelevantní.
This appears to be evidence that the nature of the competence given to the Community and the distribution of competences between it and the Member States are immaterial for the purpose of applying Article 47 EU, provided that competence exists.
Je přitom nepopiratelné, že pravomoc Společenství v oblasti rozvojové spolupráce existuje, jak o tom svědčí ustanovení hlavy XX Smlouvy o ES.
However, it cannot be denied that Community competence in the field of development cooperation exists, as shown by the provisions of Title XX of the EU Treaty.
Není tedy pochyb, jak již Soudní dvůr konstatoval v rozsudku ze dne 2. března 1994 – vydaném poté, co Smlouva o EU vstoupila v platnost, avšak jehož skutkové okolnosti tomuto vstupu v platnost předcházely – že v této oblasti není pravomoc Společenství výlučná 41.
There is thus no doubt that, as the Court had already held in a judgment of 2 March 1994 — which was delivered after the EU Treaty entered into force but the facts of which were prior to that date — in that sphere the Community’s competence is not exclusive.
Soudní dvůr ostatně toto posouzení potvrdil, poté, co Smlouva o EU vstoupila v platnost, v rozsudku Portugalsko v. Rada 42.
41Furthermore, the Court confirmed that assessment after the entry into force of the EU Treaty in the case of Portugal v Council. 42
Je zajisté pravda, že, jak tvrdí vláda Spojeného království, pravomoc Společenství v oblasti rozvojové spolupráce doplňuje pravomoci členských států.
To be sure, it is true that, as the United Kingdom Government submits, the Community’s competence for development cooperation complements that of the Member States.
Ve výše uvedeném rozsudku Parlament v. Rada Soudní dvůr z určení nevýlučné
In Case C-316/91 Parliament v Council the Court concluded, from the finding that
41 — Rozsudek ze dne 2. března 1994, Parlament v. Rada (C-316/91, Recueil, s. I-625, bod 26).
41 — Case C-316/91 Parliament v Council [1994] ECR I-625, paragraph 26.
42 — Rozsudek ze dne 3. prosince 1996, Portugalsko v. Rada (C-268/94, Recueil, s. I-6177, bod 36).
42 — Case C-268/94 [1996] ECR I-6177, paragraph 36.
Je rovněž třeba poznamenat, že politika Společenství v oblasti rozvojové spolupráce, uvedená v čl. 3 odst.
The Community’s policy in the sphere of development cooperation, referred to in Article 3(1)(r) EC and in Title XX of the EC Treaty, is, in the words of Article 177(1) EC, ‘complementary to the policies pursued by the Member States’.
1 písm. r) ES a v hlavě XX Smlouvy o ES, představuje podle čl.
Article 180(1) EC provides also that ‘[t]he Community and the
KOMISE v. RADA pomoci není výlučná, a že tudíž členským státům nebrání vykonávat kolektivně, v Radě nebo mimo ni, své pravomoci v tomto ohledu 46.
COMMISSION v COUNCIL competence in the field of humanitarian aid, and that consequently the Member States were not precluded from exercising their competence in that regard collectively in the Council or outside it.
povahy pravomoci Společenství dovodil, že členské státy jsou oprávněny samy se smluvně zavazovat vůči třetím státům, buď kolektivně, nebo jednotlivě, nebo dokonce společně se Společenstvím 43.
46 the Community’s competence was not exclusive, that the Member States were entitled to enter into commitments themselves vis-à-vis nonmember States, either collectively or individually, or even jointly with the Community. 43
Z toho vyplývá, že na rozdíl od toho, co Komise uvedla ve svých písemnostech, nejsou v oblasti rozvojové spolupráce členské státy zbaveny možnosti vykonávat svou vlastní pravomoc, a to i pokud Komise v dotčené oblasti svou pravomoc vykonala 47.
It follows that, contrary to what is suggested by the Commission in its pleadings, in the sphere of development cooperation the Member State are not prevented from exercising their own competence, even where the Community has exercised its own in the sphere in question. 47
Ačkoli Soudní dvůr přímo nekvalifikoval pravomoc vykonávanou Společenstvím, je třeba uvést, že podobně jako generální advokát Jacobs ve svém stanovisku předneseném v této věci, Soudní dvůr odmítl všechny argumenty uvedené Evropským parlamentem, který zejména tvrdil, že jakmile Společenství vykonalo svou pravomoc, členské státy svou pravomoc již nejsou oprávněny vykonávat 44.
Although the Court did not make a positive assessment of the competence exercised by the Community, it must be noted that, following Advocate General Jacobs in his Opinion in that case, the Court rejected all the Parliament’s arguments claiming in particular that, as the Community had exercised its competence, the Member States could no longer exercise theirs.
Podle názoru generálního advokáta Jacobse byla tato teze nepřijatelná v oblasti, ve které Společenství a členské státy disponují paralelními pravomocemi 45.
44In the view of Advocate General Jacobs, that argument was unacceptable in an area where the Community and the Member States enjoy concurrent competence. 45
Jiný výklad ustanovení hlavy XX Smlouvy o ES by zbavoval veškerého užitečného účinku povinnost stanovenou v článku 180 ES, které podléhají Společenství a členské státy, koordinovat své politiky v oblasti rozvojové spolupráce a vzájemně slaďovat své programy pomoci. Výklad zastávaný Komisí by rovněž činil nesrozumitelnou
Any other interpretation of the provisions of Title XX of the EC Treaty would render totally ineffective the obligation laid down in Article 180 EC for the Community and the Member States to coordinate their policies on development cooperation and to consult each other on their aid programmes.
46 — Rozsudek ze dne 30. června 1993, Parlament v. Rada a Komise (C-181/91 a C-248/91, Recueil, s. I-3685, bod 16) (kurziva provedena autorem tohoto stanoviska).
46 — Joined Cases C-181/91 and C-248/91 Parliament v Council and Commission [1993] ECR I-3685, paragraph 16 (italics added).