natgillin/translations-raw huggingface dataset:
S výhradou zvláštních ustanovení tohoto nařízení mají osoby s bydlištěm na území jednoho z členských států, na něž se vztahuje toto nařízení, stejná práva a povinnosti podle právních předpisů kteréhokoli členského státu jako státní příslušníci uvedeného státu.
Subject to the special provisions of this Regulation, persons resident in the territory of one of the Member States to whom this Regulation applies shall be subject to the same obligations and enjoy the same benefits under the legislation of any Member State as the nationals of that State.
Článek 4 nařízení č. 1408/71, nazvaný „Věcná působnost“, stanoví:
Article 4 of Regulation No 1408/71, headed ‘Matters covered’, provides:
Toto nařízení se vztahuje na všechny právní předpisy týkající se těchto odvětví sociálního zabezpečení:
This Regulation shall apply to all legislation concerning the following branches of social security:
[…] h) rodinné dávky.
(h) family benefits.
Článek 72 nařízení č. 1408/71, nazvaný „Sčítání dob pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti“, stanoví:
Article 72 of Regulation No 1408/71, headed ‘Aggregation of periods of insurance, employment or self-employment’, provides:
„Pokud právní předpisy členského státu podmiňují získání nároku na dávky získáním dob pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, přihlíží příslušná instituce uvedeného státu v nezbytné míře k dobám pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti získaným v kterémkoli jiném členském státě, jako by byly získány podle jí uplatňovaných právních předpisů.“
‘Where the legislation of a Member State makes acquisition of the right to benefits conditional upon completion of periods of insurance, employment or self-employ-ment, the competent institution of that State shall take into account for this purpose, to the extent necessary, periods of insurance, employment or self-employment completed in any other Member State, as if they were periods completed under the legislation which it administers.’
10a nařízení č. 574/72, nazvaného „Pravidla použitelná, pokud zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná podléhá postupně právním předpisům několika členských států během stejného období nebo části období“:
Under Article 10a of Regulation No 574/72, headed ‘Rules applicable where an employed or selfemployed person is subject successively to the legislation of several Member States during the same period or part of a period’:
„Pokud zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná podléhala postupně právním předpisům dvou členských států během období oddělujícího dvě data výplaty rodinných dávek, která jsou stanovena právními předpisy jednoho nebo více dotyčných členských států, použijí se tato pravidla: a) rodinné dávky, o které může dotyčná osoba žádat na základě právních předpisů každého z těchto států, musí odpovídat počtu denních dávek náležejících podle
‘Where an employed or selfemployed person has been subject successively to the legislation of two Member States during the period separating two dates for the payment of family benefits as provided for by the legislation of one or both of the Member States concerned, the following rules shall apply:
2008 – VĚC C-507/06 příslušných právních předpisů.
2008 — CASE C-507/06 number of daily benefits due under the relevant legislation.
Pokud tyto právní předpisy nestanoví denní dávky, přiznají se rodinné dávky v poměru k délce období, kdy dotyčná osoba podléhala právním předpisů každého z členských států, v poměru k době stanovené dotyčnými právními předpisy; b) pokud byly rodinné dávky poskytovány institucí během období, kdy měly být poskytovány jinou institucí, provedou uvedené instituce mezi sebou vyúčtování;
Where such legislation does not provide for daily benefits, the family benefits shall be granted in proportion to the length of time during which the person concerned has been subject to the legislation of each one of the Member States in relation to the period fixed by the legislation concerned;
Rakouská právní úprava
Austrian law
Ustanovení § 5 zákona o přídavku na domácí péči o dítě (KinderbetreuungsgeldG) ze dne 8. srpna 2001 (BGB1.
Paragraph 5 of the Law on childcare allowance (Kinderbetreuungsgeldgesetz) of 8 August 2001 (BGBl.
I, 103/2001, dále jen „KBGG“) stanoví:
I 103/2001, the ‘KBGG’) provides:
Přídavek na domácí péči o dítě je poskytován nejdéle do dosažení třicátého šestého měsíce života dítěte, pokud není dále stanoveno jinak.
Childcare allowance shall be paid at the most until the child reaches the age of 36 months unless otherwise provided below.
Požádá-li jen jeden z rodičů o přídavek na domácí péči o dítě, je mu poskytován nejdéle do dosažení třicátého měsíce života dítěte.
If only one parent claims childcare allowance it shall be paid at the most until the child reaches the age of 30 months.
Požádá-li o přídavek na domácí péči o dítě rovněž druhý z rodičů, prodlužuje se doba trvání nároku nad dosažení třicátého měsíce života dítěte o ono období, ve kterém druhý z rodičů uplatňuje přídavek na domácí péči o dítě, nejdéle však do dosažení třicátého šestého měsíce života dítěte.
If the second parent also claims childcare allowance then the duration of entitlement is extended beyond the age of 30 months for such period as the second parent claims childcare allowance, but not later than the date on which the child reaches the age of 36 months.
Přídavek na domácí péči o dítě mohou pobírat střídavě oba rodiče, přičemž na jedno dítě je přípustné dvakrát změnit osobu pobírající přídavek. […]“
Both parents may take it in turns to draw childcare allowance, in the course of which two changes per child are permitted. …’
Malina Klöppel, německá státní příslušnice a úřednice spolkové země Severní Porýní-Vestfálsko, bydlí v Rakousku a je zaměstnaná jako učitelka na gymnáziu v Německu.
Ms Klöppel, a German national and a civil servant of the Land of North Rhine-West-phalia, is resident in Austria and is employed as a teacher at a grammar school in Germany.
Do 18. srpna 2004 bydlela v Německu, kde se dne 11. dubna 2004 narodila její dcera.
Until 18 August 2004, she was resident in Germany, where, on 11 April 2004, her daughter was born.
Christian Kraler, rakouský státní příslušník, druh M. Klöppel a otec tohoto dítěte, se od 1. března 2004 nastěhoval k dotyčné do jejího bydliště, aby jí pomohl před porodem a po narození o uvedené dítě pečoval. Za tímto účelem požádal Ch.
Mr Kraler, an Austrian national and Ms Klöppel’s partner and father of that child, came to live at the home of Ms Klöppel from 1 March 2004 onwards, in order to help her in the period before the birth of the child and to care for the child after her birth.
Kraler svého zaměstnavatele v Rakousku, univerzitu v Innsbrucku, o neplacenou dovolenou.
For that purpose, Mr Kraler’s employer, the University of Innsbruck, granted him unpaid leave.
Malině Klöppel byla od 22. července 2004 do 10. dubna 2007 poskytnuta dovolená v rozsahu plného pracovního úvazku a bez nároku na odměnu.
Ms Klöppel, for her part, was granted unpaid full-time leave from 22 July 2004 until 10 April 2007.
Kraler, kteří bydleli v Německu, přídavek na výchovu dítěte vyplácený v tomto členském státě, přičemž Ch. Kraler obdržel tento přídavek za období od 11. dubna 2004 do 11. srpna 2004.
Following the birth of their daughter, Ms Klöppel and Mr Kraler, who were at that time residing in Germany, received the child-raising allowance paid in that State, with the allowance actually having being drawn by Mr Kraler, for the period from 11 April 2004 to 11 August 2004.
Od tohoto dne do 11. října 2006 pobírala M. Klöppel rakouský přídavek na domácí péči o dítě.
From that date onwards until 11 October 2006, Ms Klöppel received childcare allowance in Austria.
Její žádost o prodloužení pobírání tohoto přídavku až do 10. dubna 2007 byla rozhodnutím Tiroler Gebietskrankenkasse ze dne 3. května 2006 zamítnuta.
Her application for payment of that allowance to be extended until 10 April 2007 was rejected by a decision of the Tiroler Gebietskrankenkasse of 3 May 2006.
Toto zamítnutí je založeno na § 5 odst. 2 KBGG, který stanoví, že pokud jen jeden z rodičů požádá o přídavek na domácí péči o dítě, je mu poskytován nejdéle 30 měsíců následujících po narození dotčeného dítěte, ale požádá-li o přídavek na domácí péči o dítě (nebo jej pobírá) rovněž druhý z rodičů, může být právo pobírat tento přídavek přiznáno na 36 měsíců a rodiče pobírají zmíněný přídavek střídavě.
2008 — CASE C-507/06 where only one parent claims childcare allowance, it is to be paid for a maximum of 30 months following the birth of the child concerned, but that if the second parent also claims (or has claimed) childcare allowance, the right to that allowance can be granted for 36 months, with both parents taking it in turns to draw that allowance.
Při posouzení nároku M. Klöppel na přídavek na domácí péči o dítě po dobu 36 měsíců nicméně nebylo zohledněno, že Ch. Kraler pobíral v období od 11. dubna do 11. srpna 2004 přídavek na výchovu v Německu.
However, Mr Kraler’s drawing of the child-raising allowance in Germany between 11 April 2004 and 11 August 2004 was not taken into account when Ms Klöppel’s entitlement to childcare allowance for a period of 36 months was being examined.
M. Klöppel podala proti tomuto rozhodnutí žalobu.
Ms Klöppel appealed against that decision.
Landesgericht Innsbruck vyhověl argumentaci Tiroler Gebietskrankenkasse a žalobu M. Klöppel zamítl, když rozhodl, že M. Klöppel má právo na přídavek na domácí péči o dítě pouze po dobu 30 měsíců.
The Landesgericht Innsbruck followed the reasoning of the Tiroler Gebietskrankenkasse and dismissed Ms Klöppel’s appeal by holding that the latter was entitled to receive the childcare allowance for a period of 30 months only.
Malina Klöppel podala proti tomuto rozhodnutí odvolání a za těchto podmínek se Oberlandesgericht Insbruck rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
Ms Klöppel appealed against that decision; it is in those circumstances that the Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Innsbruck decided to stay proceedings and to refer to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling:
Předkládající soud uvádí, že v situaci M. Klöppel jsou sledované doby, které se započítávají pro vznik nároku na přídavek na domácí péči o dítě, posuzovány odlišně podle toho, zda byly splněny v Rakousku, nebo v jiném členském státě. Pokud by tak Ch.
The Oberlandesgericht Innsbruck observes that, in Ms Klöppel’s case, the reference periods which are taken into consideration as a precondition to entitlement to childcare allowance are assessed differently depending on whether they were completed in Austria or in another Member State.
Kraler býval zajišťoval domácí péči o své dítě v Rakousku a pobíral za to přídavek na domácí péči o dítě v tomto členském státě, měla by M. Klöppel nárok pobírat uvedený přídavek po delší dobu.
Accordingly, if Mr Kraler had cared for his child in Austria and had, on that basis, drawn childcare allowance in that Member State, Ms Klöppel would have a right to claim that allowance for a longer period.
Vzhledem k těmto okolnostem a po konstatování, že situace M. Klöppel spadá do působnosti nařízení č. 1408/71, se předkládající soud táže, zda mohou být ustanovení tohoto nařízení vykládána v tom smyslu, že doby, během nichž byly pobírány rodinné přídavky v Německu, musejí být postaveny na roveň období pobírání srovnatelných přídavků v Rakousku.
It is in this context, and after having found that Ms Klöppel’s case falls within the scope of Regulation No 1408/71, that the Oberlandesgericht Innsbruck asks whether the provisions of that regulation may be interpreted to the effect that periods of drawing family allowances in Germany must be treated in the same way as periods during which comparable allowances are drawn in Austria.
V tomto ohledu je třeba nejdříve uvést, že, jak tvrdí rakouská vláda, právo Společenství nezasahuje do působnosti členských států upravit své systémy sociálního zabezpečení a že při neexistenci harmonizace na úrovni Společenství je věcí právních předpisů každého členského státu určit podmínky poskytování dávek sociálního zabezpečení, jakož i jejich výši a délku jejich poskytování. Členské státy při
In this respect, first of all, it must be observed — as the Austrian Government submits — that Community law does not limit the power of the Member States to organise their social security schemes and that, in the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of each Member State to lay down the
2008 – VĚC C-507/06 výkonu této pravomoci nicméně musí dodržovat právo Společenství, a zvláště ustanovení Smlouvy o ES týkající se volného pohybu pracovníků nebo práva, přiznaného každému občanu Evropské unie, svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (rozsudek ze dne 23. listopadu 2000, Elsen, C-135/99, Recueil, s. I-10409, bod 33).
2008 — CASE C-507/06 conditions under which social security benefits are granted, as well as the amount of such benefits and the period for which they are granted. However, when exercising that power, the Member States must comply with Community law and, in particular, the EC Treaty provisions on freedom of movement for workers or again the freedom of every citizen of the European Union to move and reside in the territory of the Member States (Case C-135/99 Elsen [2000] ECR I-10409, paragraph 33).
Za nepřímo diskriminační tak musejí být považovány podmínky vnitrostátního práva, které se sice uplatní nezávisle na státní příslušnosti, avšak v zásadě nebo ve velké většině se dotýkají migrujících pracovníků, jakož i podmínky, které se uplatní bez rozdílu, ale které mohou být snadněji splněny tuzemskými pracovníky než migrujícími pracovníky nebo které by mohly působit zejména v neprospěch migrujících pracovníků (rozsudek Celozzi, uvedený výše, bod 24).
Accordingly, conditions imposed by national law must be regarded as indirectly discriminatory where, although applicable irrespective of nationality, they affect essentially migrant workers or the great majority of those affected are migrant workers, where they are applicable without distinction but can more easily be satisfied by national workers than by migrant workers, or where there is a risk that they may operate to the particular detriment of the latter (Celozzi, paragraph 24).
K takovému výsledku přitom může vést odmítnutí započíst pro účely přiznání přídavku na domácí péči o dítě pro M. Klöppel dobu, během níž její druh, Ch. Kraler, pobíral srovnatelný přídavek v Německu, jelikož zpravidla právě pracovníci, kteří jsou státními příslušníky jiných členských států, pobírali před svým usazením v Německu rodinné přídavky vyplácené v těchto jiných státech.
The refusal to take into account, for the purposes of granting Ms Klöppel the Austrian childcare allowance, the period during which her partner, Mr Kraler, received a comparable benefit in Germany is likely to lead to such a result, given that, as a general rule, it is workers who are nationals of other Member Sates who, prior to their establishment in Austria, would have received family benefits paid in those other States.
Je třeba poznamenat, že Soudní dvůr nemá k dispozici poznatky, které by mu umožnily přezkoumat případnou odůvodněnost tohoto rozdílného zacházení v neprospěch migrujících pracovníků.
It should be noted that the Court does not possess the information that would allow it to examine a possible justification for such a difference in treatment to the detriment of migrant workers.
Věc C-132/05
Case C-132/05
Spolková republika Německo
Commission of the European Communities v Federal Republic of Germany
„Nesplnění povinnosti státem – Nařízení (EHS) č. 2081/92 – Ochrana zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin – Sýr ‚Parmigiano Reggiano‘ – Užívání názvu ‚parmesan‘ – Povinnost členského státu stíhat ex officio zneužití chráněného označení původu“
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Regulation (EEC) No 2081/92 — Protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs — ‘Parmigiano Reggiano’ cheese — Use of the name ‘Parmesan’ — Obligation on a Member State to proceed on its own initiative against the abuse of a protected designation of origin)
Stanovisko generálního advokáta J. Mazáka přednesené dne 28. června 2007 . .
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 28 June 2007 . . . . . .
Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2008 . . . . . . .
I - 962Judgment of the Court (Grand Chamber), 26 February 2008 . . . . . . .
Zemědělství – Jednotné právní předpisy – Ochrana zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin – Nařízení č. 2081/92
Agriculture — Uniform legislation — Protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs — Regulation No 2081/92
SHRNUTÍ – VĚC C-132/05
SUMMARY — CASE C-132/05
Akty orgánů – Nařízení – Přímá použitelnost (Článek 249 ES; Nařízení Rady č. 2081/92)
Acts of the institutions — Regulations — Direct applicability (Art. 249 EC; Council Regulation No 2081/92)
předmětem posouzení, které přísluší provést vnitrostátnímu soudu na základě podrobné analýzy dotčeného skutkového kontextu, který byl před ním zúčastněnými vylíčen.
practices referred to in Article 13 of that regulation may be concerned, are matters which fall for determination by the national court on the basis of a detailed analysis of the facts presented before it by the parties concerned.
(viz body 28–30)
(see paras 28-30)
Pokud jde o „složené“ označení původu, zapsané na základě zjednodušeného postupu stanoveného v článku 17 nařízení č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin, nemůže neexistence prohlášení k tomuto označení v podobě odkazů na poznámky pod čarou přílohy nařízení č.
With regard to a ‘compound’ designation of origin registered pursuant to the simplified procedure provided for under Article 17 of Regulation No 2081/92 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs, the lack of a declaration for that designation in the form of a reference to footnotes contained in the annex to Regulation No 1107/96, demonstrating that, for certain elements of a designation, the protection conferred by Article 13 of Regulation No 2081/92 was not requested, cannot constitute a sufficient basis for determining the scope of that protection.
1107/96, osvědčujícího, že pro některé složky označení nebyla požadována ochrana přiznaná článkem 13 nařízení č. 2081/92, tvořit dostatečný základ pro určení dosahu uvedené ochrany.
Under the system of protection created by Regulation No 2081/92, questions concerning the protection to be accorded to the various constituent parts of a name, in particular the question whether a generic name or a constituent part protected against the
V rámci systému ochrany vytvořeného nařízením č.
The use of the name ‘Parmesan’ must be regarded as an evocation of the protected
KOMISE v. NĚMECKO je strouhaný nebo určený ke strouhání, jenž nese název „parmesan“.
COMMISSION v GERMANY by a hard cheese, grated or intended to be grated, bearing the name ‘Parmesan’.
(viz body 46–49)
(see paras 46-49)
Možnost, kterou mají procesní subjekty, dovolávat se ustanovení nařízení před
The right of individuals to rely on the provisions of a regulation before their
Existuje totiž fonetická a vzhledová podobnost mezi názvem „parmesan“ a „Parmigiano Reggiano“, a to v situaci, kdy dotčenými výrobky jsou tvrdé sýry, které jsou strouhané nebo určené ke strouhání, tedy jež mají obdobný vnější vzhled.
There is phonetic and visual similarity between the names ‘Parmesan’ and ‘Parmigiano Reggiano’, and that in a situation where the products at issue are hard cheeses, grated or intended to be grated, namely, where they have a similar appearance.
Ostatně nezávisle na otázce, zda název „parmesan“ je, či není přesným překladem chráněného označení původu „Parmigiano Reggiano“ nebo výrazu „Parmigiano“, musí být rovněž zohledněna pojmová blízkost existující mezi těmito dvěma výrazy v různých jazycích.
In addition, regardless of whether the name ‘Parmesan’ is or is not an exact translation of the protected designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’ or of the term ‘Parmigiano’, the conceptual proximity between those two terms emanating from different languages must also be taken into account.
Taková blízkost, jakož i uvedená fonetická a vzhledová podobnost, mohou vyvolat v mysli spotřebitele obraz sýru, jenž nese chráněné označení původu „Parmigiano Reggiano“, zatímco ve skutečnosti se jedná o tvrdý sýr, který
That proximity and those phonetic and visual similarities are such as to bring to the mind of the consumer the cheese protected by the protected designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’, when he is confronted
SHRNUTÍ – VĚC C-132/05 chráněné označení původu, zejména zájmů spotřebitelů.
SUMMARY — CASE C-132/05 by a protected designation of origin, in particular the interests of consumers.
vnitrostátními soudy, nemůže zprostit členské státy povinnosti přijmout vnitrostátní opatření umožňující zajistit jeho plné uplatnění, jestliže se to jeví jako nezbytné.
national courts cannot release the Member States from their duty to take the national measures which may be needed to ensure its full application.
(viz body 68–70)
(see paras 68-70)
V tomto ohledu je vnitrostátní právní řád, který disponuje právními nástroji, jejichž cílem je zajištění účinné ochrany práv, které jednotlivci vyvozují z nařízení č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin, jako jsou právní předpisy, jež umožňují jednat proti nezákonnému užívání chráněného označení původu, zejména zákon o boji proti nekalé soutěži a zákon o ochraně ochranných známek a ostatních rozlišovacích označení, a které nezajišťují možnost podat žalobu proti jakémukoliv jednání způsobilému zasáhnout do práva vyplývajícího z chráněného označení původu pouze oprávněnému uživateli uvedeného označení, nýbrž které ji naopak otvírají soutěžitelům, sdružením podnikatelů a spotřebitelským organizacím, způsobilý zajistit ochranu i jiných zájmů, než jsou zájmy výrobců výrobků nesoucích
In that regard, a national legal system which provides legal instruments which are designed to ensure the effective protection of the rights which individuals derive from Regulation No 2081/92 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs, such as those contained in the provisions enabling action to be taken against the unlawful use of protected designations of origin — in particular the provisions of a law against unfair competition and a law on trade marks and other distinctive signs — and which does not restrict the possibility of taking legal action in respect of any conduct capable of affecting the rights derived from a protected designation of origin solely to the legitimate holder of that designation, but which on the contrary opens that possibility to competitors, business associations and consumer organisations, is capable of guaranteeing the protection of interests other than those of the producers of the goods protected
Členské státy jsou tudíž povinny takové útvary vytvořit.
They are therefore obliged to create such structures.
10 odst. 4 tohoto nařízení tím, že stanoví, že „pokud pověřený kontrolní úřad a/nebo schválený soukromoprávní subjekt členského státu zjistí, že zemědělský produkt nebo potravina nesoucí v tomto členském státě chráněné označení nesplňuje požadavky specifikace, přijme nezbytná opatření, aby zajistil dodržování tohoto nařízení
Nevertheless, Article 10(4) of that regulation, by providing that ‘if a designated inspection authority and/or private body in a Member State establishes that an agricultural product or a foodstuff bearing a protected name of origin in