natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Marca Mode, C & A, H & M a Vendex se totiž nedomáhají prohlášení neplatnosti ve smyslu uvedeného článku 3 ani zrušení ve smyslu uvedeného článku 12, ale dovolávají se potřeby dostupnosti proužkových motivů jiných, než je označení zapsané na základě přihlášky adidas, aby mohly uplatnit svá práva používat uvedené motivy bez souhlasu společnosti adidas.
Marca Mode, C & A, H & M and Vendex do not seek to obtain a declaration of invalidity within the meaning of Article 3 or rev -ocation within the meaning of Article 12, but plead the need for the availability of stripe motifs other than that registered by adidas in order to argue their right to use those motifs without the consent of the latter.
5 odst. 1 písm. b) směrnice
Interpretation of Article 5(1)(b) of the Directive
Článek 5 směrnice tím, že majiteli ochranné známky přiznává právo zakázat všem třetím osobám používat totožné nebo podobné označení v případě nebezpečí záměny, a tím, že vyjmenovává užívání takového označení, která lze zakázat, směřuje k ochraně tohoto majitele proti užívání označení způsobilých zasáhnout do práv z této ochranné známky (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Levi Strauss, bod 14).
In conferring on the proprietor of a trade mark the right to prevent all third parties from using an identical or similar sign, where there is a likelihood of confusion, and in setting out the uses of such a sign which may be prohibited, Article 5 of the Dir -ective seeks to protect that proprietor from uses of signs likely to infringe that trade mark (see, to that effect, Levi Strauss, paragraph 14).
Nebezpečí záměny představuje zvláštní podmínku ochrany, kterou poskytuje zapsaná ochranná známka, zejména proti používání označení, která nejsou totožná, ze strany třetích osob.
The likelihood of confusion is the specific condition of the protection conferred by the trade mark, in particular against use by third parties of non-identical signs.
Podle desátého bodu odůvodnění směrnice posouzení nebezpečí záměny „závisí na mnoha faktorech, a zejména na povědomí o ochranné známce na trhu, na asociaci, která může vzniknout mezi užívaným označením a zapsanou známkou, na stupni podobnosti mezi ochrannou známkou a označením a mezi označeným zboží nebo službami“.
According to the 10th recital in the preamble to the Directive, the appreciation of such likelihood ‘depends on numerous elements and, in particular, on the recognition of the trade mark on the market, of the association which can be made with the used or registered sign, of the degree of similarity between the trade mark and the sign and between the goods or services identified’.
5 odst. 1 písm. b) směrnice a z výše uvedené judikatury, odpověď na otázku,
As is apparent form the wording of Article 5(1)(b) of the Directive and the caselaw cited, the answer to the question as to whether there is a likelihood of confusion must be based on the perception by the
ADIDAS A ADIDAS BENELUX zda existuje nebezpečí záměny, musí být založena na vnímání, ze strany veřejnosti, jednak výrobků, na které se vztahuje ochranná známka majitele, a jednak výrobků, na které se vztahuje označení používané třetími osobami.
ADIDAS AND ADIDAS BENELUX public of the goods covered by the mark of the proprietor on the one hand and the goods covered by the sign used by the third party on the other.
Krom toho označení, která musejí v zásadě zůstat dostupná pro všechny hospodářské subjekty, mohou být zneužita s cílem zmást spotřebitele.
Moreover, signs which must, generally, remain available for all economic operators are likely to be used abusively with a view to creating confusion in the mind of the consumer.
Tato úvaha platí zejména ohledně proužkových motivů.
That consideration applies in particular to stripe motifs.
Jak společnost adidas uznala v úvodu svého vyjádření, proužkové motivy jsou jako takové dostupné, a mohou být tedy umísťovány mnoha způsoby na oblečení pro sport a volný čas všemi hospodářskými subjekty.
As adidas recognised in the introduction to its observations, stripe motifs as such are available and may therefore be placed in a vast number of ways on sports and leisure garments by all operators.
Konkurenti adidas nejsou nicméně oprávněni poškozovat motiv tří proužků zapsaný na základě přihlášky posledně uvedené tím, že na oblečení pro sport a volný čas, které uvádějí na trh, umisťují proužkové motivy do té míry podobné motivu zapsanému na základě přihlášky adidas, že u veřejnosti může dojít k nebezpečí záměny.
Nonetheless, the competitors of adidas cannot be authorised to infringe the threestripe logo registered by adidas by placing on the sports and leisure garments marketed by them stripe motifs which are so similar to that registered by adidas that there is a likelihood of confusion in the mind of the public.
Vnitrostátnímu soudu přísluší ověřit, zda takové nebezpečí záměny existuje.
It is for the national court to determine whether such a likelihood of confusion exists.
Za účelem takového ověření je užitečné přezkoumat otázku předkládajícího soudu týkající se nezbytnosti ověřit, zda veřejnost vnímá označení používané třetími osobami jako pouhou dekoraci dotčeného výrobku.
For the purpose of that determination, it is useful to examine the national court’s question seeking to ascertain whether it is important to determine whether the public perceives the sign used by the third party as mere decoration of the goods in question.
5 odst. 1 písm. b) směrnice, jestliže označení navzdory své dekorativní povaze vykazuje takovou podobnost se zapsanou ochrannou známkou, že se veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených.
In that respect, it should be pointed out that the public’s perception that a sign is a decoration cannot constitute a restriction on the protection conferred by Article 5(1)(b) of the Directive when, despite its decorative nature, that sign is so similar to the registered trade mark that the relevant public is likely to perceive that the goods come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings.
V projednávané věci je tedy třeba posoudit, zda se průměrný spotřebitel při vnímání oblečení pro sport a volný čas, na němž jsou na stejná místa umístěny proužkové motivy se stejnými vlastnostmi jako proužkové motivy zapsané na základě přihlášky adidas, s tím rozdílem, že jsou tvořeny dvěma, a nikoli třemi proužky, může zmýlit ohledně původu uvedeného výrobku a uvěřit, že byl uveden na trh adidas AG, adidas Benelux BV nebo některým s nimi hospodářsky propojeným podnikem.
In the present case, it must therefore be determined whether the average consumer, when he sees sports or leisure garments featuring stripe motifs in the same places and with the same characteristics as the stripes logo registered by adidas, except for the fact that they consist of two rather than three stripes, may be mistaken as to the origin of those goods, believing that they are marketed by adidas AG, adidas Benelux BV or an undertaking linked economically to those undertakings.
Jak vyplývá z desátého bodu odůvodnění směrnice, toto posouzení nezávisí pouze na stupni podobnosti mezi ochrannou známkou a označením, ale rovněž na tom, jak snadno může vzniknout asociace mezi označením a dotčenou ochrannou známkou, zejména s ohledem na povědomí o ochranné známce na trhu.
As is clear from the 10th recital in the Directive, that appreciation depends not solely on the degree of similarity between the trade mark and the sign, but also on the ease with which the sign may be associated with the mark having regard, in particular, to the recognition of the latter on the market.
Čím více je totiž ochranná známka známá, tím vyšší bude počet hospodářských subjektů, které budou chtít užívat podobná označení.
The more the mark is well known, the greater the number of operators who will want to use similar signs.
Přítomnost velkého počtu výrobků nesoucích podobná označení na trhu by mohla porušit práva z ochranné známky, neboť by mohla snížit rozlišovací způsobilost ochranné známky a ohrozit její základní funkci, kterou je zaručit spotřebitelům původ dotčených výrobků.
The presence on the market of a large quantity of goods covered by similar signs might adversely affect the trade mark in so far as it could reduce the distinctive character of the mark and jeopardise its essential function, which is to ensure that consumers know where the goods concerned come from.
5 odst. 2 směrnice
Interpretation of Article 5(2) of the Directive
Účastnice původního řízení nezpochybňují, že motiv tří proužků zapsaný na základě přihlášky adidas představuje ochrannou známku s dobrým jménem.
It is not disputed by the parties in the main proceedings that the threestripe logo registered by adidas is a trade mark with a reputation.
5 odst. 1 směrnice, tak posílené ochrany poskytnuté odstavcem 2 téhož článku (viz obdobně výše uvedený rozsudek Davidoff, body 18 a 19).
The threestripe logo registered by adidas thus benefits from both the protection conferred by Article 5(1) of the Directive and the extended protection granted by Article 5(2) of the Directive (see, by analogy, Davidoff, paragraphs 18 and 19).
Za těchto podmínek je třeba na žádost o rozhodnutí o předběžné otázce odpovědět rovněž z pohledu posledně uvedeného ustanovení, které se týká konkrétně ochrany ochranných známek s dobrým jménem.
In those circumstances, the question referred for a preliminary ruling must also be answered from the point of view of the latter provision, which specifically relates to the protection of trade marks with a reputation.
Článek 5 odst. 2 směrnice zavádí ve prospěch ochranných známek s dobrým jménem ochranu, jejíž uplatnění nevyžaduje existenci nebezpečí záměny.
Article 5(2) of the Directive establishes, for the benefit of trade marks with a reputation, a form of protection whose implementation does not require the existence of a likelihood of confusion.
Uvedené ustanovení se totiž uplatní na situace, v nichž zvláštní podmínku ochrany představuje používání napadeného označení bez řádného důvodu, které protiprávně těží z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména ochranné známky nebo jim působí újmu (výše uvedené rozsudky Marca Mode, bod 36, jakož i Adidas-Salomon a Adidas Benelux, bod 27).
Article 5(2) applies to situations in which the specific condition of the protection consists of a use of the sign in question without due cause which takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark (see Marca Mode, paragraph 36, and Adidas-Salomon and Adidas Benelux, paragraph 27).
Není tedy požadováno, aby podobnost mezi ochrannou
It is not therefore necessary that the degree of similarity between
2008 – VĚC C-102/07 známkou s dobrým jménem a označením používaným třetími osobami dosáhla takového stupně, aby ze strany dotčené veřejnosti existovalo nebezpečí záměny.
2008 — CASE C-102/07 the mark with a reputation and the sign used by the third party is such that there exists a likelihood of confusion between them on the part of the relevant section of the public.
Postačí, že stupeň podobnosti mezi ochrannou známkou s dobrým jménem a označením má za následek, že si dotčená veřejnost vytvoří mezi označením a ochrannou známkou spojení (viz výše uvedený rozsudek Adidas-Salomon a Adidas Benelux, body 29 a 31).
It is sufficient for the degree of similarity between the mark with a reputation and the sign to have the effect that the relevant section of the public establishes a link between the sign and the mark (see Adidas-Salomon and Adidas Benelux, paragraphs 29 and 31).
Existence takového spojení musí být posuzována celkově, přičemž musí být zohledněny všechny relevantní faktory (výše uvedený rozsudek Adidas-Salomon a Adidas Benelux, bod 30).
The existence of such a link must be appreciated globally, taking into account all the relevant factors relevant to the circumstances of the case (Adidas-Salomon and Adidas Benelux, paragraph 30).
Je třeba konstatovat, že požadavek dostupnosti je cizí jak posouzení stupně podobnosti mezi ochrannou známkou s dobrým jménem a označením používaným třetími osobami, tak spojení, které si mezi uvedenou ochrannou známkou a uvedeným označením může vytvořit veřejnost.
It is clear that the requirement of availability is extraneous both to the assessment of the degree of similarity between the mark with a reputation and the sign used by the third party and to the link which may be made by the relevant public between that mark and the sign.
6 odst. 1 písm. b) směrnice
Interpretation of Article 6(1)(b) of the Directive
Článek 6 směrnice tím, že omezuje výlučná práva majitele ochranné známky, směřuje ke sladění základních zájmů ochrany práv k ochranné známce se zájmy volného pohybu zboží, jakož i služeb na společném trhu tak, aby právo z ochranné známky mohlo plnit svoji úlohu základního prvku systému nenarušené hospodářské soutěže, jehož zavedení a zachování je cílem Smlouvy o ES (viz rozsudek ze dne 17. března 2005, Gillette Company a Gillette Group Finland, C-228/03, Sb. rozh. s. I-2337, bod 29 a citovaná judikatura).
By thus limiting the effects of the exclusive rights of a trade mark proprietor, Article 6 of the Directive seeks to reconcile the fundamental interests of trade mark protection with those of free movement of goods and freedom to provide services in the common market in such a way that trade mark rights are able to fulfil their essential role in the system of undistorted competition which the EC Treaty seeks to establish and maintain (see Case C-228/03 Gillette Company and Gillette Group Finland [2005] ECR I-2337, paragraph 29, and the caselaw cited).
6 odst. 1 písm. b) směrnice směřuje k zachování možnosti, pro všechny hospodářské subjekty, používat popisné údaje.
Specifically, Article 6(1)(b) of the Directive seeks to ensure that all economic operators have the opportunity to use descriptive indications.
Toto ustanovení tedy představuje, jak uvedl generální advokát v bodech 75 a 78 svého stanoviska, vyjádření požadavku dostupnosti.
As noted by the Advocate General in points 75 and 78 of his Opinion, that provision therefore gives expression to the requirement of availability.
V projednávané věci z předkládacího rozhodnutí a vyjádření konkurentů adidas před Soudním dvorem vyplývá, že konkurenti adidas uplatňují jako odůvodnění pro používání sporných motivů dvou proužků jejich čistě dekorativní povahu.
In the present case, according to the decision making the reference and the observations submitted to the Court by the competitors of adidas, the latter rely on the purely decorative nature of the two-stripe motifs at issue to justify their use.
Z toho vyplývá, že účelem umístění proužkových motivů na oblečení ze strany konkurentů není poskytnout údaj týkající se vlastností uvedených výrobků.
It follows that the placing by those competitors of motifs with stripes on their garments is not intended to give an indication concerning one of the characteristics of those goods.
Věc C-268/06
Case C-268/06
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Labour Court (Irsko)]
(Reference for a preliminary ruling from the Labour Court)
„Směrnice 1999/70/ES – Ustanovení 4 a 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou – Zaměstnání na dobu určitou ve veřejné službě – Pracovní podmínky – Odměny a důchodové zabezpečení – Obnovení smluv na dobu určitou na dobu trvající až osm let – Procesní autonomie – Přímý účinek“
(Directive 1999/70/EC — Clauses 4 and 5 of the framework agreement on fixedterm work — Fixedterm employment in the public sector — Employment conditions — Pay and pensions — Renewal of fixedterm contracts for a period of up to eight years — Procedural autonomy — Direct effect)
Právo Společenství – Zásady – Právo na účinnou soudní ochranu (Směrnice Rady 1999/70)
Community law — Principles — Right to effective judicial protection (Council Directive 1999/70)
SHRNUTÍ – VĚC C-268/06
SUMMARY — CASE C-268/06
Sociální politika – Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Směrnice 1999/70
Social policy — Framework agreement on fixedterm work concluded by ETUC, UNICE and CEEP — Directive 1999/70
1 a 2 ES; směrnice Rady 1999/70, příloha, ustanovení 4 bod 1 a ustano­vení 5 bod 1)
(Art. 139(1) and (2) EC; Council Directive 1999/70, Annex, clauses 4(1) and 5(1))
(Články 10 ES a 249 třetí pododstavec ES; směrnice Rady 1999/70)
(Arts 10 EC and 249, third para., EC; Council Directive 1999/70)
Akty orgánů – Směrnice – Provedení členskými státy (Článek 249 třetí pododstavec ES; směrnice Rady 1999/70)
Acts of the institutions — Directives — Implementation by Member States (Art. 249, third para., EC; Council Directive 1999/70)
(Směrnice Rady 1999/70, příloha, ustanovení 4)
(Council Directive 1999/70, Annex, clause 4)
aby v tomto ohledu provedl nezbytná šetření.
It is for the national court to undertake the necessary checks in that regard.
(viz bod 55, výrok 1)
55, operative part 1)
Právo Společenství, zejména zásada efektivity, vyžaduje, aby specializovaný soud v rámci příslušnosti, která mu byla, byť nepovinně, svěřena právními předpisy zajišťujícími provedení směrnice 1999/70 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS k rozhodování o žalobě založené na porušení těchto právních předpisů, se prohlásil za příslušný rovněž k rozhodnutí o nárocích žalobce opírajících se přímo o samotnou směrnici pro období mezi dnem uplynutí lhůty k jejímu provedení a dnem vstupu uvedených právních předpisů v platnost, pokud se ukáže, že povinnost tohoto žalobce obrátit se souběžně na obecný soud s jinou žalobou založenou přímo na směrnici by měla nepříznivé procesní následky, které by mohly nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných mu právním řádem Společenství. Vnitrostátnímu soudu přísluší,
Community law, in particular the principle of effectiveness, requires that a specialised court which is called upon, under the, albeit optional, jurisdiction conferred on it by the legislation transposing Directive 1999/70 concerning the framework agreement on fixedterm work concluded by ETUC, UNICE and CEEP, to hear and determine a claim based on an infringement of that legislation, must also have jurisdiction to hear and determine an applicant’s claims arising directly from the directive itself in respect of the period between the deadline for transposing the directive and the date on which the transposing legislation entered into force if it is established that the obligation on that applicant to bring, at the same time, a separate claim based directly on the directive before an ordinary court would involve procedural disadvantages liable to render excessively difficult the exercise of the rights
Ve všech případech, kdy se ustanovení směrnice z hlediska svého obsahu jeví jako bezpodmínečná a dostatečně přesná, jsou jednotlivci oprávněni dovolávat se jich vůči státu, zejména jakožto zaměstnavateli.
Whenever the provisions of a directive appear, so far as their subjectmatter is concerned, to be unconditional and sufficiently precise, they may be relied upon by individuals as against the State, particularly in its capacity as an employer.
Tuto zásadu lze uplatnit v případě ustanovení dohod, jako je rámcová dohoda o pracovních poměrech
That principle can be applied in respect of provisions of agreements
Článek 10 ES a čl. 249 třetí pododstavec ES, jakož i směrnice 1999/70 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládány v tom smyslu, že orgán členského státu jednající v postavení veřejného zaměstnavatele není oprávněn přijmout opatření, která jsou v rozporu s cílem sledovaným uvedenou směrnicí a rámcovou dohodou o pracovních poměrech na dobu určitou, co se týče zabránění zneužívání pracovních smluv uzavřených na dobu určitou, a která spočívají v obnovování takových smluv na neobvykle dlouhou dobu v průběhu období mezi dnem uplynutí lhůty k provedení této směrnice a dnem vstupu zákona zajišťujícího toto provedení v platnost.
Article 10 EC, the third paragraph of Article 249 EC, and Directive 1999/70 concerning the framework agreement on fixedterm work concluded by ETUC, UNICE and CEEP must be interpreted as meaning that an authority of a Member State acting in its capacity as a public employer may not adopt measures contrary to the objective pursued by that directive and the framework agreement on fixedterm work as regards prevention of the abusive use of fixedterm contracts, which consist in the renewal of such contracts for an unusually long term in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date on which the transposing legislation entered into force.
(viz bod 92, výrok 3)
92, operative part 3)
V tomto ohledu je ustanovení 4 bod 1 uvedené rámcové dohody, které obecně a jednoznačně zakazuje jakékoli rozdílné zacházení, které není objektivně odůvodněno, se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou, pokud jde o pracovní podmínky, bezpodmínečné a dostatečně přesné pro to, aby se ho jednotlivec mohl dovolávat u vnitrostátního soudu. To naopak není případ ustanovení 5 bodu 1 téže rámcové dohody, které určuje členským státům obecný cíl spočívající v zabránění zneužití vyplývajícímu z použití po sobě jdoucích pracovních smluv uzavřených na dobu určitou, přičemž jim však ponechává volbu prostředků k jeho dosažení.
In that regard, Clause 4(1) of that framework agreement, which prohibits, in a general manner and in unequivocal terms, any difference in treatment of fixedterm workers in respect of employment conditions which is not objectively justified, is unconditional and sufficiently precise for individuals to be able to rely upon it before a national court; that is not the case, however, as regards Clause 5(1) of the framework agreement, which assigns to the Member States the general objective of preventing the abusive use of successive fixedterm employment contracts or relationships, while leaving to them the choice as to how to achieve it.
Vnitrostátní soudy jsou při použití vnitrostátního práva, a zejména ustanovení právní úpravy specificky přijaté za účelem provedení požadavků směrnice povinny vykládat toto právo v co možná největším rozsahu ve světle znění a účelu směrnice, aby tak dosáhly výsledku jí zamýšleného, a dosáhly tak souladu s třetím pododstavcem článku 249 ES.
When applying domestic law and, in particular, legislative provisions specifically adopted for the purpose of implementing the requirements of a directive, national courts are bound to interpret that law, so far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive in order to achieve the result sought by it and thus to comply with the third paragraph of Article 249 EC.
Povinnost vnitrostátního soudu přihlížet k obsahu směrnice, pokud vykládá a používá relevantní pravidla vnitrostátního práva, je nicméně omezena
The obligation on a national court to refer to the content of a directive when inter-
(viz body 57–58, 60, 68, 70, 73, 79–80, výrok 2)
(see paras 57, 58, 60, 68, 70, 73, 79, 80, operative part 2)
obecnými právními zásadami, zejména zásadou právní jistoty a zásadou zákazu zpětné účinnosti, a nemůže sloužit jako základ pro výklad vnitrostátního práva contra legem.
preting and applying the relevant rules of domestic law is, however, limited by general principles of law, particularly those of legal certainty and non-retro-activity, and that obligation cannot serve as the basis for an interpretation of national law contra legem.