natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To mluví pro to, aby se přezkoumala autonomie jednotlivých Historických území.
This is an argument in favour of examining the autonomy of the individual Historical Territories.
V prvním případě by byla daňová pravomoc vykonávána společně všemi třemi Historickými územími a případně rovněž samosprávným společenstvím.
In the first case, fiscal sovereignty is exercised jointly by all three Territories and possibly also by the Autonomous Community.
Vnitrobaskická legislativní koordinace by v tomto případě možná omezovala autonomii Historických území ve vztahu k sobě navzájem, ale nikoliv (společnou) autonomii ve vztahu k ústřednímu státu.
In this case, legislative coordination within the Basque Country would possibly restrict the autonomy of the Territories in relation to one another, but not the (joint) autonomy in relation to the central State.
Při posouzení selektivity daňové právní úpravy, která se použije stejným způsobem na všechny podniky místního nebo regionálního územně správního celku, záleží nicméně pouze na vztahu mezi ústředním státem a tímto celkem.
However, only the relationship between the central State and the local or regional authorities is relevant in assessing the selectivity of tax rules which apply in the same way to all undertakings under that authority.
Je tedy třeba v tomto případě zkoumat, zda Historická území jednající společně, resp. Historická území jednající se samosprávným společenstvím, mají ve vztahu k ústřednímu státu dostatečnou autonomii.
It would therefore be necessary to examine whether the Territories, acting jointly, or the Territories and the Autonomous Community together possess sufficient autonomy vis-à-vis the central State.
Nicméně je zřejmé, že vnitřní koordinace Baskicka zjevně vede k tomu, že Normas forales všech tří Historických území jsou ve velké míře totožné.
It is evident, however, that coordination within the Basque Country clearly results in the Normas Forales of all three Territories being largely identical.
Proto by bylo možné pochybovat o samostatnosti legislativního procesu jednotlivých území.
There might therefore be doubts as to the legislative independence of the individual Territories.
V této souvislosti je třeba rozlišovat dvě domněnky:
In that connection, a distinction must be drawn between two scenarios:
V druhém případě by naopak byla autonomie Historických území nepřímo zpochybněna pravidly ústředního státu.
In the second scenario, on the other hand, the autonomy of the Historical Territories would be called into question indirectly by the provisions of the central State.
Je věcí předkládajícího soudu, aby zjistil, zda se jedná o jednu z těchto domněnek a vyvodil z toho vyplývající důsledky.
It is for the referring court to clarify whether either of the two scenarios exists and to draw the necessary consequences.
Konečně by bylo myslitelné, aby samosprávné společenství Baskicka mohlo ovlivňovat daňové zákonodárství Historických území tím způsobem, že by v jedné části
Lastly, it would also be conceivable that the Autonomous Community of the Basque Country can influence the tax legislation of the Historical Territories in such a way
Historická území jsou v rámci vnitrobaskické koordinace právně nebo fakticky povinna vydávat jednotné normy, přičemž koordinace je nezávislá na pravidlech ústředního státu.
— The Historical Territories are compelled, in fact or in law, by the coordination within the Basque Country to adopt uniform rules; coordination is independent of provisions laid down by the central State.
Baskicka platily výhodnější podmínky než v jiných částech.
that more favourable conditions apply in one part of the Basque Country than in the other parts.
V tomto případě by se jednalo o selektivní opatření, i když by referenční rámec netvořil ústřední stát, ale Baskicko.
In that case, a selective measure might exist where the reference framework was provided not by the central State, but by the Basque Country.
Tento předpoklad nicméně nemá oporu v informacích, které má Soudní dvůr k dispozici.
However, there is no evidence in support of such an assumption in the information available to the Court.
Jak konstatoval Soudní dvůr v bodě 67 rozsudku Azory, musí být místní norma přijata, „aniž by ústřední vláda mohla přímo zasahovat do jejího obsahu.“
As the Court found in paragraph 67 of the Azores judgment, the local rules must be adopted ‘without the central government being able to directly intervene as regards its content’.
Institucionální autonomie Historických území a jejich orgánů je pro předkládající soud a všechny účastníky řízení před Soudním dvorem nesporná.
The institutional autonomy of the Historical Territories and their organs is beyond doubt for the referring court and all the parties to the proceedings before the Court of Justice.
Toto kritérium tedy není třeba dále zkoumat.
There is therefore no need for further consideration of that criterion.
Námitky žalobců v původním řízení a Komise směřují pouze proti procesní a finanční autonomii Historických území.
The objections raised by the applicant in the main proceedings, and by the Commission, are directed only at the procedural and financial autonomy of the Historical Territories.
Nicméně Soudní dvůr odkazuje v této souvislosti na bod 54 stanoviska, ve kterém generální advokát použil poněkud širší formulaci: „rozhodnutí musí být přijato v řízení, ve kterém ústřední vláda nemá pravomoc přímo ovlivnit stanovení daňové sazby a místní orgán nemá v žádném případě povinnost vzít při stanovování daňové sazby v úvahu zájem státu 38“.
However, in this connection it refers to point 54 of the Opinion in which the Advocate General employed a broader approach: ‘The decision must be taken by the local authority pursuant to a procedure where the central government does not have any power to intervene directly in the procedure of setting the tax rate, and without any obliga­tion on the part of the local authority to take the interest of the central State into account in setting the tax rate.’ 38
Konečně v bodě 68 rozsudku je uvedeno, že dostatečná politická a daňová autonomie ve vztahu k ústřední vládě předpokládá, že místní orgán má právo přijmout opatření snížení daňové sazby nezávisle na jakémkoliv
Lastly, paragraph 68 of the judgment states that that sufficient political and fiscal independence of central government presupposes that the local authority has powers to adopt measures reducing the tax rate,
První aspekt, který je možné také nazvat procesní autonomií v užším smyslu, se týká svobody místního územně správního celku přijímat daňové předpisy v rámci postupu, ve kterém nemá ústřední stát žádný vliv nebo alespoň žádný rozhodující vliv.
The first aspect, which could also be called procedural economy in the strict sense, concerns the local authority’s freedom to adopt the tax rules in a procedure in which the central State has no influence or at least no decisive influence.
Druhý aspekt se týká věcného rozhodovacího prostoru, který tomuto celku přísluší podle vnitrostátního právního řádu.
The second aspect relates to the substantive discretion enjoyed by the local authority under the national legal order.
Abych tento druhý aspekt lépe objasnila, chci dále používat místo pojmu „procesní autonomie“ pojem
In order better to illustrate this second aspect, I would like to use hereinafter, rather than the expression procedural autonomy,
– Formální konstitutivní autonomie uvážení souvisejícím s působením ústředního státu.
— Procedural organisational autonomy regardless of any considerations related to the conduct of the central State.
O formální konstitutivní autonomii jde, když ústřední stát nemá žádnou možnost přímo zasáhnout do postupu, který vede k přijetí daňových předpisů, např. tím, že musí schválit tyto předpisy, má právo vetovat jejich přijetí nebo může převzít pravomoc k jejich přijetí.
Procedural organisational autonomy exists where the central State is not able to intervene directly in the procedure leading to the adoption of the tax rules, for example by approving the rules, lodging a veto against the adoption of the rules, or assuming competence for their adoption.
S ohledem na tyto formulace se účastníci řízení neshodují v tom, v jakém rozsahu zpochybňuje autonomii skutečnost, že Historická území jsou při přijímání jejich daňové legislativy vázána určitými právními pravidly.
In view of these formulations, the parties disagree on the extent to which autonomy is called into question by the fact that the Historical Territories are bound in adopting their tax legislation by certain legal provisions.
Dodržení těchto pravidel podléhá soudnímu přezkumu, v posledním stupni přezkumu Tribunal Supremo, tedy soudu zavedeného na úrovni ústředního státu.
Compliance with those provisions is subject to judicial review, at last instance by the Tribunal Supremo, a central State court.
I v této skutečnosti vidí někteří účastníci řízení omezení autonomie Historických území.
Certain parties also see this as a restriction of the autonomy enjoyed by the Historical Territories.
Naopak formální konstitutivní autonomie není dotčena, pokud se ústřední stát a místní územně správní celek navzájem informují o legislativních návrzích nebo je spolu konzultují, jak správně uvádí Spojené království.
On the other hand, procedural organisational autonomy is not affected where the central State and the local authority inform and consult one another about legislative plans, as the United Kingdom rightly argues.
To platí v každém případě tehdy, když má místní územně správní celek nakonec svobodu – i v případě nepříznivého stanoviska ústřední vlády – setrvat na svém návrhu.
This is true at least where the local authority remains free to adhere to its plans, even in the case of an unfavourable opinion from the central government.
Ústavněprávní pravidla, včetně pravidel ve Statutu autonomie a Hospodářské dohodě omezují věcný rozhodovací prostor Historických území.
The constitutional provisions, including the provisions in the Statute of Autonomy and in the Economic Agreement, restrict the substantive discretion of the Historical Territories.
Proto přezkoumám tento aspekt v rámci věcné konstitutivní autonomie.
I will therefore examine this aspect in connection with substantive organisational autonomy.
V této souvislosti chci také objasnit přezkum a posteriori daňových předpisů soudy.
In that context, I would also like to consider the ex post review of the tax rules by the courts.
Protože tento přezkum nepůsobí bezprostředně na tvorbu vůle během legislativního procesu, netýká se konstitutivní autonomie ve formálním smyslu, ale slouží spíše k zachování hranic věcné konstitutivní autonomie.
Because it does not have a direct effect on decision-making during the legislative procedure, it does not affect organisational autonomy in the formal sense, but safeguards the limits of substantive organisational autonomy.
Aniž bych chtěla předjímat konečné posouzení předkládajícího soudu, zdá se, že z ustanovení Ústavy, Statutu autonomie a Hospodářské dohody nevyplývá žádné právo ústřední vlády na poslední slovo.
Without wishing to prejudge the final assessment by the referring court, the central government does not appear to have any final right of decision under the provisions of the Constitution, the Statute of Autonomy or the Economic Agreement.
Článek 4 Hospodářské dohody sice stanoví koordinaci a spolupráci daňových úřadů, jejíž institucionální rámec tvoří podle článků 63 a 64 Hospodářské dohody Výbor pro koordinaci a hodnocení právních předpisů.
Article 4 of the Economic Agreement does provide for coordination and cooperation between the tax authorities, which is given an institutional framework by the Coordination and Evaluation Committee under Articles 63 and 64 of the Economic Agreement.
Přesto se nezdá, že by tato koordinace a spolupráce vedla k tomu, aby byla Historická území vázána pravidly ústředního státu proti jejich vůli.
Nevertheless, the coordination and cooperation does not appear to bind the Historical Territories to the provisions of the central State against their will.
– Věcná konstitutivní autonomie zodpovědět vnitrostátní soudy, a nikoliv Soudní dvůr.
— Substantive organisational autonomy at the heart of the entire dispute, and must be answered not by the Court of Justice, but by the national courts.
Věcná konstitutivní autonomie znamená, že místní zákonodárce může volně rozhodovat o úpravě daňových předpisů.
Substantive organisational autonomy means that the local legislator is able to decide freely on the structure of the tax rules.
Naprostá svoboda zákonodárce nicméně neexistuje v žádném demokratickém právním řádu a právním státu.
However, the legislator does not have full freedom in any democratic, constitutional order.
Zákonodárce je naopak vždy vázán ústavními pravidly, zejména dodržováním základních a lidských práv.
Rather, the legislator is always bound by constitutional provisions, in particular by observance of fundamental and human rights.
Také právo Společenství omezuje vnitrostátní zákonodárství.
Community law also imposes limits on national legislation.
Článek 31 Ústavy krom toho stanoví zdanění podle hospodářských schopností a prostřednictvím spravedlivého daňového systému založeného na zásadách rovnosti a progresivity.
Article 31 of the Constitution provides for taxation according to economic capacity through a fair tax system based on the principles of equality and progressive taxation.
Pokud se z toho vyvodí, že ve Španělsku může existovat jen jeden daňový systém, do kterého přispívají všichni daňoví poplatníci podle svých hospodářských schopností, pak by místní zákonodárci nemohli zavést nižší daňové sazby.
If it is inferred that there may be only one tax system in Spain to which all taxable persons contribute according to their economic capacity, then the local legislator could not introduce lower tax rates.
To by totiž vedlo k tomu, že výše daňového zatížení by nezávisela jen na hospodářských schopnostech daňového poplatníka, ale i na jeho sídle.
This means that the level of the tax burden does not depend solely on the economic capacity of the taxable persons, but also on their domicile.
Je ale možné, že článek 31 nevylučuje, aby ve Španělsku existovalo vícero daňových systémů, v rámci kterých mají být uvedené zásady uskutečněny.
However, it is also possible that Article 31 does not preclude the existence of more than one tax system in Spain, within which each of the abovementioned principles must be implemented.
Proto skutečnost, že Historická území musí při přijímání daňové legislativy dodržovat ústavní meze, nevylučuje automaticky jejich věcnou konstitutivní autonomii.
Consequently, the fact that the Historical Territories must observe constitutional limits in adopting tax legislation does not automatically preclude substantive organisational autonomy.
Nicméně tato pravidla nesmí rozhodovací prostor tak úzce omezit, že by Historická území již prakticky nemohla prostřednictvím daňového zákonodárství sledovat žádné vlastní cíle finanční politiky.
However, those provisions may not restrict the freedom to act to such an extent that in practice the Territories can no longer pursue their own finance policy aims in adopting tax legislation.
Na úrovni ústavy je třeba dále zmínit článek 139, který stanoví povinnost rovného zacházení se všemi občany a zakazuje opatření, která přímo nebo nepřímo omezují volný pohyb a svobodu usazování osob.
As regards the Constitution, mention should also be made of Article 139, which requires the equal treatment of all citizens and prohibits measures which directly or indirectly hinder freedom of movement and of establishment of persons.
Článek 3 písm. c) Hospodářské dohody doplňuje, že daňové úpravy Historických území nesmí mít diskriminační účinek nebo narušovat hospodářskou soutěž podniků.
Article 3(c) of the Economic Agreement also adds that the tax rules of the Territories may not give rise to discrimination or restrict commercial competition.
V této souvislosti je třeba nejdříve zmínit článek 2 Ústavy, který na jedné straně zaručuje právo národností a regionů Španělska na autonomii, ale zároveň jim ukládá vzájemnou solidaritu.
In this connection, mention should be made, first of all, of Article 2 of the Constitution, which guarantees the right to autonomy of the Spanish nationalities and regions, but at the same time requires solidarity among them.
Zásada solidarity je dále rozvinuta v článcích 138 a 156 Ústavy.
The principle of solidarity is also enshrined in Articles 138 and 156 of the Constitution.
Jde autonomie tak daleko, že regiony spolu mohou navzájem daňově soutěžit, nebo taková soutěž odporuje zásadě solidarity?
Is the autonomy so extensive that the regions can enter into fiscal competition with one another or is that contrary to the principle of solidarity?
Rozdílně vysoké daňové sazby nebo rozdílné možnosti daňového odpočtu mohou sice ovlivňovat osoby povinné
Different tax rates or differences in tax deductibility may influence taxable persons in deciding on their location. In its caselaw
UGT-RIOJA A DALŠÍ struktur a pojmů nicméně nezbytně nevylučuje sledování vlastních cílů finanční politiky.
UGT-RIOJA AND OTHERS of uniform taxation structures and concepts does not necessarily preclude pursuit of the Territories’ own finance policy aims.
V tomto ohledu je spíše rozhodující, zda věcné parametry jako daňová sazba a vyměřovací základ mohou být stanoveny odlišně od práva ústředního státu.
The crucial factor is whether material parameters such as the tax rate and the basis for assessment may be fixed in derogation from central law.
k dani při výběru jejich sídla. Soudní dvůr nicméně uvedl ve své judikatuře k základním svobodám, že Smlouva o ES nezaručuje osobě povinné k dani, že přemístění jejích činností do jiného členského státu je daňově neutrální 39.
on the fundamental freedoms, however, the Court has stated that the EC Treaty offers no guarantee to a taxable person that transferring his activities to another Member State will be neutral as regards taxation.
Vzhledem k rozdílům mezi daňovými úpravami členských států může být takové přemístění pro pracovníka podle případu víceméně daňově výhodné, či nevýhodné.
39Given the disparities in the legislation of the Member States in this area, such a transfer may be to the worker’s advantage in terms of taxation or not, according to circumstance.
Tento přístup se zakládá na skutečnosti, že neexistuje žádný jednotný daňový systém v rámci celého Společenství 40.
This statement is based on the fact that there is no Community-wide uniform system of taxation.
Obdobné použití těchto zásad na poměry ve Španělsku závisí proto rovněž na otázce, do jaké míry je možné kvalifikovat daňový režim Historických území jako režim, který je vůči právnímu řádu ústředního státu samostatný.
40 The question whether this finding can be applied to the circumstances within Spain therefore also depends on the extent to which the tax regime of the Historical Territories can be regarded as a system independent of the central State system.
Další omezení spočívá v povinnosti Historických území uložit osobě povinné k dani celkové skutečné daňové zatížení, které odpovídá zatížení na zbývajícím státním území [čl.
A further restriction lies in the requirement to maintain for taxable persons an overall effective fiscal pressure equivalent to that in force in the rest of the State (Article 3(b) of the Economic Agreement).
3 písm. b) Hospodářské dohody]. Toto ustanovení by nicméně mohlo povolit Historickým územím, aby přesunula rovnováhu mezi jednak daní z příjmu fyzických osob nebo jinými daněmi, a jednak korporační daní, aniž by se změnila průměrná daňová sazba na obyvatele.
However, that provision allows the Historical Territories the possibility of shifting the balance between income taxation of natural persons or others, on the one hand, and corporation tax, on the other, without any change in the average per capita tax burden.
Myslitelné by rovněž bylo vyrovnat snížení sazby korporační daně rozšířením vyměřovacího základu.
It would also be conceivable for the reduction in the corporation tax rate to be compensated by an extension of the basis for assessment.
Článek 2 bod 2 a čl. 3 písm. a) Hospodářské dohody k tomu blíže uvádí, že Historická území respektují obecnou daňovou strukturu státu a musí se přizpůsobit Ley General Tributaria, pokud jde o terminologii a pojmy.
Article 2(2) and Article 3(a) of the Economic Agreement clarify that the Territories must have regard to the general taxation structure of the State and respect the Ley General Tributaria in matters of terminology and concepts.
Dodržení obecných daňových
However, observance
39 — Rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Weigel (C-387/01, Recueil, s. I-4981, bod 55).
39 — Case C-387/01 Weigel [2004] ECR I-4981, paragraph 55.40 — See point 45 above, situation 2.
Ve shrnutí mám za to, že je věcí předkládajícího soudu, aby zjistil, zda Historická území mají podle pravidel stanovených Ústavou, Statutem autonomie a Hospodářskou dohodou vlastní prostor pro uvážení při daňovém zákonodárství, který jim umožňuje sledovat vlastní cíle finanční politiky.
In summary, I consider that it is for the referring court to establish whether the Historical Territories have their own organisational discretion in adopting tax legislation in accordance with the provisions of the Constitution, the Statute of Autonomy and the Economic Agreement, which allows them to pursue their own finance policy aims.
Tak by tomu bylo v případě, kdy by mohla stanovit rozhodné parametry, jako daňovou sazbu nebo vyměřovací základ, které se podstatně liší od daňové úpravy ústředního státu.
That would be the case if they could define relevant parameters such as the tax rate or the basis for assessment in marked derogation from the central tax legislation.
Někteří účastníci řízení argumentují, že z judikatury španělských vrchní soudů již vyplývá, že takový prostor neexistuje.
Certain parties argue that it is clear from the caselaw of the Spanish higher courts that no such discretion exists.
Nemohu to s konečnou platností posoudit, chtěla bych se ale krátce zabývat dvěma rozsudky, které byly v této souvislosti v první řadě citovány.
I am not able to give a definitive assessment of this, but would like briefly to examine the two judgments which are primarily cited in this connection.
situaci, za neslučitelné s ústavou 42.
as regards setting up a permanent establishment in the Basque Country, was incompatible with the Constitution.
Toto nerovné zacházení se však objevilo v rámci téhož právního řádu.
42However, this difference in treatment occurred within the same legal order.
Ústavní soud naopak zjevně nesrovnával situaci hospodářských subjektů usazených v Historických územích a podléhajících „forálnímu“ daňovému právu se situací podniků se sídlem na zbývajícím státním území, které podléhají obecným daňovým úpravám.
On the other hand, it clearly did not compare the situation of economic operators established in the Territories and subject to provincial tax law with the situation of undertakings established in the rest of the State, which are subject to general tax rules.
Rovněž rozsudek Tribunal Supremo ze dne 9. prosince 2004 43nedává jasnou konečnou odpověď na otázku, zda vnitrostátní pravidla ponechávají Historickým územím dostatečnou věcnou konstitutivní pravomoc.
Nor does the judgment of the Tribunal Supremo of 9 December 2004 43give a final answer to the question whether the national provisions allow the Historical Territories sufficient substantive organisational autonomy.
Soud zjevně stanovil meze jejich posuzovací pravomoci tam, kde daňová ustanovení Normas forales přesahují práh státní podpory.
Apparently, the court considered the limit of their discretion to be where the provincial tax rules crossed the threshold into State aid.
Přitom samozřejmě ještě nemohl zohlednit později přijatý rozsudek Soudního dvora ve věci Azory.
It was obviously unable to take into consideration the Court of Justice’s Azores judgment, which was delivered at a later date.
Naopak se vztahoval k právním úpravám ústředního státu, které zaváděly zvýhodnění obdobná daňovým pravidlům Normas forales.
Instead, it related to rules of the central State which introduced advantages similar to the provincial tax rules.