natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Orgány by měly mít právo chránit své vnitřní konzultace a porady tam, kde je to třeba k zabezpečení jejich způsobilosti provádět své úkoly. […]“
The institutions should be entitled to protect their internal con -sultations and deliberations where necessary to safeguard their ability to carry out their tasks …’
Článek 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001, který je nazván „Účel“, uvádí, že „účelem tohoto nařízení je vymezit zásady, podmínky a omezení z důvodu veřejného nebo soukromého zájmu pro výkon práva na přístup k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (dále jen ‚orgány‘) uvedeného v článku 255 Smlouvy o ES tak, aby se zajistil co nejširší přístup k dokumentům“.
Under the heading ‘Purpose’, Article 1(a) of Regulation No 1049/2001 states that the purpose of that regulation is ‘to define the principles, conditions and limits on grounds of public or private interest governing the right of access to European Parliament, Council and Commission (hereinafter referred to as “the institutions”) documents provided for in Article 255 of the EC Treaty in such a way as to ensure the widest possible access to documents’.
Článek 2 odst. 1 téhož nařízení, který je nazván „Oprávněné osoby a oblast působnosti“, přiznává všem občanům Unie a všem fyzickým a právnickým osobám, které mají bydliště nebo sídlo v členském státě, právo na přístup k dokumentům orgánů, „s výhradou zásad, podmínek a omezení vymezených v tomto nařízení“.
Under the heading ‘Beneficiaries and scope’, Article 2(1) of Regulation No 1049/2001 grants any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, a right of access to documents of the institutions, ‘subject to the principles, conditions and limits defined in this Regulation’.
Článek 4 nařízení č. 1049/2001, který je nazván „Výjimky“, stanoví:
Article 4 of Regulation No 1049/2001, headed ‘Exceptions’, provides:
Neexistujeli převažující veřejný zájem na zpřístupnění, odepřou orgány přístup k dokumentu, pokud by jeho zpřístupnění vedlo k porušení ochrany
The institutions shall refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of:
Přístup k dokumentu, který obsahuje stanoviska pro vnitřní použití v rámci porad a předběžných konzultací uvnitř daného orgánu, se odepře i po přijetí rozhodnutí, pokud by zpřístupnění dokumentu vážně ohrozilo rozhodovací proces orgánu, neexistujeli převažující veřejný zájem na zpřístupnění.
Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even after the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Výjimky lze uplatňovat nejdéle po dobu třiceti let. […]“
The exceptions may apply for a maximum period of 30 years …’
2 nařízení č. 1049/2001 uvádí, že dokumenty vytvořené nebo obdržené v průběhu procesu přijímání aktů, které jsou v členských státech nebo pro členské státy právně závazné, by měly být s výhradou článků 4 a 9 téhož nařízení přímo přístupné.
Article 12(2) of Regulation No 1049/2001 provides that documents drawn up or received in the course of procedures for the adoption of acts which are legally binding in or for the Member States, should, subject to Articles 4 and 9 of that regulation, be made directly accessible.
Skutkový základ sporu
Background to the dispute
Dne 22. října 2002 M. Turco elektronickou poštou Radu požádal o přístup k dokumentům uvedeným na programu zasedání Rady „Spravedlnost a vnitřní věci“, které se konalo v Lucemburku ve dnech 14. a 15. října 2002, mezi nimiž bylo pod č. 9077/02 uvedeno stanovisko právní služby Rady týkající se návrhu směrnice Rady stanovící minimální požadavky pro přijímání žadatelů o azyl ve členských státech.
On 22 October 2002 Mr Turco submitted a request to the Council for access to the documents appearing on the agenda of the ‘Justice and Home Affairs’ Council meeting which took place in Luxembourg on 14 and 15 October 2002, including, under document number 9077/02, an opinion of the Council’s legal service on a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
Toto odepření bylo odůvodněno následovně:
The reasons given for that refusal were as follows:
„Dokument [č.] 9077/02 je stanoviskem právní služby Rady, jenž se týká návrhu směrnice Rady stanovící minimální požadavky pro přijímání žadatelů o azyl v členských státech.
‘Document [No] 9077/02 is an opinion of the Council legal service concerning a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
Tato výjimka pokrývá obsah celého dokumentu.
This exception covers the entire content of the document.
4 odst. 6 [uvedeného] nařízení.“
Consequently, it is not possible to grant partial access pursuant to Article 4(6) of [that] Regulation.’
Sporným rozhodnutím Rada souhlasila se zpřístupněním úvodního odstavce tohoto stanoviska, ve kterém se uvádí, že stanovisko obsahuje názor právní služby Rady k otázce pravomoci Společenství ve věci přístupu státních příslušníků třetích zemí na trh práce, ve zbývající části však svůj postoj odmítla změnit.
By the contested decision, the Council agreed to disclose the introductory paragraph of that opinion, in which it is stated that the opinion contains the advice of the Council’s legal service on the question of the powers of the Community regarding access to the labour market by third-country nationals, but it refused to reconsider its pos -ition as to the remainder.
Potvrzení odepření přístupu Rada odůvodnila zejména skutečností, že stanoviska její právní služby vyžadují zvláštní ochranu, jelikož představují důležitý nástroj, který jí umožňuje zajistit
In essence, it justified its confirmation of refusal of access on the ground, first, that the advice of its legal service deserves particular protection,
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-39/05 P a C-52/05 P slučitelnost jejích právních aktů s právem Společenství a zajistit pokročení diskuse týkající se dotčených právních aspektů.
2008 — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P because it is an important instrument which enables the Council to be sure of the compatibility of its acts with Community law and to move forward the discussion of the legal aspects at issue.
Zároveň jejich zveřejnění může vést k nejistotě ohledně legality legislativních aktů přijatých na základě takových stanovisek, a tudíž ohrozit právní jistotu a stabilitu právního řádu Společenství.
Secondly, disclosure of the legal service’s opinions could create uncertainty regarding the legality of legislative acts adopted further to those opinions and, therefore, jeopardise the legal certainty and stability of the Community legal order.
Pokud jde o existenci převažujícího veřejného zájmu, kterého se dovolává M. Turco, tvrdí Rada následující:
As for the overriding public interest put forward by Mr Turco, the Council stated as follows:
„Rada má za to, že takový převažující veřejný zájem není tvořen pouhou skutečností, že zpřístupnění těchto dokumentů obsahujících stanovisko právní služby k právním otázkám objevujícím se při rozpravách o návrzích právních předpisů by bylo ve veřejném zájmu na zvýšení transparentnosti a otevřenosti rozhodovacího procesu orgánu.
‘The Council considers that such an overriding public interest is not constituted by the mere fact that the release of those documents containing the legal service’s advice on legal questions arising in the debate on legislative initiatives would be in the general interest of increasing transparency and openness of the institution’s decisionmaking process.
Toto kritérium se ve skutečnosti může použít na všechna písemná vyjádření nebo podobné dokumenty právní služby, což Radě prakticky znemožňuje, aby odmítla přístup k jakémukoliv stanovisku právní služby podle nařízení č. 1049/2001.
In fact, this criterion would apply to virtually all written opinions or similar documents of the legal service, thereby making it practically impossible for the Council to refuse access to any legal service opinion under Regulation No 1049/2001.
Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 28. února 2003 podal M. Turco žalobu směřující ke zrušení sporného rozhodnutí.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 28 February 2003, Mr Turco brought an action for annulment of the contested decision.
ŠVÉDSKO A TURCO v. RADA a nikoli do výjimky uvedené v čl.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL
4 odst. 2 uvedeného nařízení, která se týká pouze právních stanovisek vyhotovených v rámci soudních řízení.
Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 and not by that referred to in Article 4(2) of that regulation, which covers only legal opinions drawn up in the context of court proceedings.
Stanoviska vypracovaná právní službou Rady v souvislosti se soudními řízeními totiž již jsou upravena výjimkou týkající se ochrany soudních řízení.
Legal advice drawn up by the Council’s legal service in the context of court proceedings was already covered by the exception relating to the protection of court proceedings.
Mimoto se Rada údajně nemůže dovolávat obecných domněnek a o použití dotyčné výjimky může rozhodnout jen případ od případu po zvláštním přezkumu každého právního stanoviska, jehož zpřístupnění je požadováno.
Furthermore, the Council ought not to base its decisions on presumptions of a general nature and can decide on the application of the exception concerned only on a case-by-case basis, after a specific analysis of each legal opinion whose disclosure is sought.
M. Turco rovněž zpochybnil relevanci potřeby ochrany dotčeného právního stanoviska tvrzené Radou ve sporném rozhodnutí.
Mr Turco also disputed the relevance of the need identified by the Council in the contested decision to protect the legal opinion in question.
V tomto ohledu Soud rozhodl, že zpřístupnění takového stanoviska, jakým je dotčené právní stanovisko, by jednak mohlo vyvolat pochybnost ohledně legality právních aktů, na které se tato stanoviska vztahují, a jednak může zpochybnit nezávislost stanovisek právní služby Rady, takže se Rada nedopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že existuje obecný zájem na ochraně takových právních stanovisek, jako je dotčené stanovisko.
In that regard, the Court of First Instance held that disclosure of advice such as the legal opinion in question could, first, give rise to lingering doubts as to the lawfulness of legislative acts to which such advice relates and, secondly, could compromise the independence of the opinions of the Council’s legal service; thus the Council made no error of assessment in deciding that there was a general interest in the protection of legal opinions such as that in question.
Soud krom toho uvedl, že odůvodnění částečného odepření přístupu k dotčenému právnímu stanovisku, jakož i rozhodnutí zpřístupnit
Furthermore, the Court of First Instance pointed out that the reasoning for the partial refusal of access to the legal opinion at issue and the decision to disclose the introductory paragraph thereof showed that the
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-39/05 P a C-52/05 P úvodní odstavec ukazují, že Rada přezkoumala obsah uvedeného stanoviska.
2008 — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P
V tomto ohledu se v bodech 69 až 80 napadeného rozsudku vyjádřil následovně:
In this connection, the Court of First Instance stated as follows in paragraphs 69 to 80 of the judgment under appeal:
ŠVÉDSKO A TURCO v. RADA o slučitelnosti jejích právních aktů s právem Společenství a uspíšit diskusi týkající se dotčených právních aspektů.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL are compatible with Community law and to pursue the discussion of the legal aspects at issue.
Tvrdí rovněž, že takové zveřejnění může vyústit v nejistotu ohledně legality legislativních aktů přijatých na základě takového stanoviska.
It argues also that such disclosure could give rise to uncertainty as regards the legality of legislative acts adopted following such advice.
Nicméně obecnost odůvodnění Rady je odůvodněna skutečností, že uvedení dodatečných informací odkazujících zejména na obsah dotčeného právního stanoviska by zbavilo uplatňovanou výjimku jejího účelu.
However, the generality of the Council’s reasoning is justified by the fact that giving additional information, making particular reference to the contents of the legal opinion in question, would deprive the exception relied upon of its effect.
V tomto úvodním odstavci se uvádí, že dotčené stanovisko obsahuje rady právní služby Rady k otázce pravomoci Společenství ve věci přístupu státních příslušníků třetích zemí na trh práce.
In that introductory paragraph, it is stated that the opinion in question contains the advice of the Council’s legal service on the question of the Community’s powers regarding access of third-country nationals to the labour market.
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-39/05 P a C-52/05 P stanoviska by došlo ke zveřejnění interních diskusí Rady týkajících se pravomoci Společenství v oblasti přístupu státních příslušníků třetích zemí na trh práce a, šířeji, otázky legality legislativního aktu, jehož se týká.
2008 — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P internal discussions on the question of the Community’s powers regarding access of third-country nationals to the labour market and, more widely, on the question of the legality of the legislative act to which it relates.
V tomto ohledu žalobce nevysvětlil, v jakém rozsahu by za okolností projednávané věci zpřístupnění dotčeného právního stanoviska přispělo k ochraně právní služby Rady před nelegitimními vnějšími zásahy.
In that regard, the applicant has not explained how, in the circumstances of this case, disclosure of the legal opinion in question would help to protect the Council’s legal service from improper external influences.
Pokud jde o tuto část žalobního důvodu, Soud v bodech 82 až 85 napadeného rozsudku rozhodl, že Rada opodstatněně měla za to, že převažující veřejný zájem, který může odůvodnit zpřístupnění dokumentu, se obecně musí lišit od zásad
As regards that part of the plea, the Court of First Instance held, in paragraphs 82 to 85 of the judgment under appeal, that the Council was justified in considering that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document
ŠVÉDSKO A TURCO v. RADA uplatněných M. Turcem, na kterých spočívá nařízení č. 1049/2001 jako celek, a to takto:
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL must, as a general rule, be distinct from the principles relied upon by Mr Turco, which underlie Regulation No 1049/2001 in its entirety, stating:
„82. […] je třeba konstatovat, že tyto zásady jsou provedeny všemi ustanoveními nařízení č. 1049/2001, o čemž svědčí též body odůvodnění 1 a 2 uvedeného nařízení, které výslovně odkazují na zásady otevřenosti, demokracie a větší účasti občanů na rozhodovacím procesu.
‘82 … those principles are implemented by the provisions of Regulation No 1049/2001 as a whole, as evidenced by recitals 1 and 2 of the preamble, which refer explicitly to the principles of openness, of democracy and of greater participation of citizens in the decisionmaking process …
Není-li stanoveno jinak, přísluší žalobci přinejmenším, aby prokázal, že s ohledem na specifické okolnosti projednávané věci uplatnění těchto zásad vykazuje naléhavost, která přesahuje potřebu ochrany sporného dokumentu.
If that is not the case, it is, at the very least, incumbent on the applicant to show that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document in question.
Tak tomu ovšem v projednávané věci není.
That is not, however, the case here.
Soud proto žalobu zamítl v rozsahu, v němž se týká odepření přístupu k dotčenému právnímu stanovisku.
Consequently, the Court of First Instance dismissed the application in so far as it related to the refusal of access to the legal opinion in question.
Řízení před Soudním dvorem a návrhová žádání účastníků řízení
Procedure before the Court and forms of order sought by the parties
Svými kasačními opravnými prostředky se Švédské království a M. Turco domáhají zrušení napadeného rozsudku v rozsahu, v němž M. Turcovi odepírá přístup k dotčenému právnímu stanovisku.
By their appeals, the Kingdom of Sweden and Mr Turco request that the judgment under appeal be set aside in so far as it refuses to grant Mr Turco access to the legal opinion in question.
Švédské království mimoto žádá, aby Soudní dvůr sám rozhodl o žalobě tak, že zruší sporné rozhodnutí.
The Kingdom of Sweden also requests that the Court itself give judgment in the matter by annulling the contested decision.
Maurizio Turco se naproti tomu domáhá toho, aby, jestliže se to bude jevit jako nezbytné, byla věc vrácena Soudu k novému rozhodnutí.
Mr Turco on the other hand, asks that, if necessary, the case be referred back to the Court of First Instance for judgment.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 19. dubna 2005 byly oba kasační opravné prostředky spojeny pro účely písemné a ústní části řízení, jakož i rozsudku.
By order of the President of the Court of 19 April 2005, the two appeals were joined for the purposes of the written and oral procedure and the judgment.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 5. října 2005 bylo Nizozemskému království povoleno vedlejší účastenství na podporu návrhových žádání navrhovatelů.
By order of the President of the Court of 5 October 2005, the Kingdom of the Netherlands was granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the appellants.
Dánské království, Nizozemské království a Finská republika navrhují, aby bylo kasačním opravným prostředkům vyhověno.
The Kingdom of Denmark, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland submit that the appeals should be upheld.
Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Rada a Komise navrhují zamítnutí kasačních opravných prostředků.
The United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Council and the Commission contend that the appeals should be dismissed.
Kasační opravné prostředky uvádějí pět důvodů, z nichž první tři odkazují na tři části žalobního důvodu uplatněného M. Turcem v prvním stupni.
The appeals put forward five pleas in law, the first three of which refer to the three parts of the plea in law relied on by Mr Turco at first instance.
Poslední dva důvody vznesené M. Turcem se dovolávají zásady, podle níž je právní řád Společenství založen na zásadě právního státu, a nedostatečného odůvodnění.
The final two pleas in law raised by Mr Turco rely, respectively, on the principle that the Community legal order is based on the rule of law and a failure on the part of the Court of First Instance to give sufficient reasons for the judgment under appeal.
Úvodní úvahy
Initial observations
Předtím, než budou zkoumány důvody uplatněné na podporu kasačních opravných prostředků, je třeba připomenout rozhodná pravidla týkající se jednak přezkumu, který má Rada provést, pokud je na ní požadováno zpřístupnění stanoviska její právní služby týkajícího se legislativního procesu, a jednak odůvodnění, které má poskytnout pro odůvodnění případného odepření přístupu.
Before dealing with the pleas relied on in support of the appeals, it is necessary to consider the relevant rules relating, first, to the examination to be undertaken by the Council where disclosure of an opinion of its legal service relating to a legislative process is requested and, secondly, to the statement of reasons which the Council must provide in order to justify any refusal to disclose.
Přezkum, který má orgán provést
The examination to be undertaken by the institution
Nařízení č. 1049/2001 má za cíl, jak uvádějí jeho čtvrtý bod odůvodnění a jeho článek 1, přiznat veřejnosti co nejširší právo přístupu k dokumentům orgánů.
Regulation No 1049/2001 seeks, as indicated in recital 4 of the preamble and Article 1, to give the public a right of access to documents of the institutions which is as wide as possible.
Podle svého prvního bodu odůvodnění je toto nařízení v souladu s vůlí vyjádřenou v čl. 1 druhém pododstavci Smlouvy o EU, vloženém Amsterodamskou smlouvou, zahájit novou etapu v procesu vytváření stále užšího svazku mezi národy Evropy, v němž jsou rozhodnutí přijímána co nejotevřeněji a co nejblíže občanům.
As appears from recital 1 of the preamble to Regulation No 1049/2001, that regulation reflects the intention expressed in the second paragraph of Article 1 of the EU Treaty, which was inserted by the Treaty of Amsterdam, to mark a new stage in the process of creating an ever closer union among the peoples of Europe, in which decisions are taken as openly as possible and as closely as possible to the citizen.
Jak připomíná druhý bod odůvodnění uvedeného nařízení, právo na přístup veřejnosti k dokumentům orgánů souvisí s demokratickou povahou těchto orgánů.
As recital 2 of the preamble to Regulation No 1049/2001 notes, the right of public access to documents of the institutions is related to the democratic nature of those institutions.
Pokud je Rada požádána o zpřístupnění dokumentu, je povinna posoudit v každém jednotlivém případě, zda se na tento dokument vztahují výjimky z práva přístupu veřejnosti k dokumentům orgánů vyjmenované v článku 4 nařízení č. 1049/2001.
When the Council is asked to disclose a document, it must assess, in each individual case, whether that document falls within the exceptions to the right of public access to documents of the institutions set out in Article 4 of Regulation No 1049/2001.
S ohledem na cíle sledované tímto nařízením musí být tyto výjimky vykládány a používány restriktivně (viz rozsudek ze dne 18. prosince 2007, Švédsko v. Komise a další, C-64/05 P, Sb. rozh. s. I-9261, bod 66).
In view of the objectives pursued by Regulation No 1049/2001, those exceptions must be interpreted and applied strictly (see Case C-64/05 P Sweden v Commission and Others [2007] ECR I-11389, paragraph 66).
V první fázi se Rada musí ujistit, že dokument, jehož zpřístupnění je požadováno, se skutečně týká právního poradenství, a pokud tomu tak je, určit, kterých jeho částí se skutečně týká, a které by tedy mohly spadat do působnosti uvedené výjimky.
First, the Council must satisfy itself that the document which it is asked to disclose does indeed relate to legal advice and, if so, it must decide which parts of it are actually concerned and may, therefore, be covered by that exception.
V druhé fázi musí Rada zkoumat, zda by zpřístupnění částí dotčeného dokumentu, ohledně nichž bylo zjištěno, že se týkají právního poradenství, „vedlo k porušení ochrany“ právního poradenství.
Second, the Council must examine whether disclosure of the parts of the document in question which have been identified as relating to legal advice ‘would undermine the protection’ of that advice.
V tomto ohledu je třeba uvést, že ani nařízení č. 1049/2001, ani přípravné práce na něm neobjasňují rozsah pojmu „ochrana“ právního poradenství.
In that regard, it must be pointed out that neither Regulation No 1049/2001 nor its travaux préparatoires throw any light on the meaning of ‘protection’ of legal advice.
Proto je tento pojem třeba vykládat podle celkové systematiky a účelu právní úpravy, jejíž část tvoří.
Therefore, that term must be interpreted by reference to the purpose and general scheme of the rules of which it forms part.
Konečně jestliže se Rada domnívá, že by zpřístupnění dokumentu vedlo k porušení ochrany právního poradenství, tak jak byla právě vymezena, musí v třetí fázi ověřit, zda neexistuje převažující veřejný zájem odůvodňující toto zpřístupnění bez ohledu na z toho vyplývající ohrožení její schopnosti žádat o právní poradenství a obdržet nezávislá, objektivní a úplná stanoviska.
Third and last, if the Council takes the view that disclosure of a document would undermine the protection of legal advice as defined above, it is incumbent on the Council to ascertain whether there is any overriding public interest justifying disclosure despite the fact that its ability to seek legal advice and receive frank, objective and comprehensive advice would thereby be undermined.