natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co se týče zdanění dividend vyplácených do zahraničí, ustálená judikatura rovněž stanoví, že jakmile členský stát jednostranně nebo prostřednictvím smluv podrobí nejen podílníky-rezidenty, ale rovněž podílní-ky-nerezidenty dani z příjmu, pokud jde o dividendy, které obdrží od společnostirezidenta, musí tento stát dbát na to, aby s ohledem na mechanismus upravený jeho vnitrostátním právem za účelem zamezení nebo omezení řetězového zdanění podléhaly podílníci-nerezidenti zacházení rovno-
As regards the taxation of outgoing dividends, it is also settled caselaw that, from the time when a Member State, unilaterally or by agreement, makes not only resident shareholders but also nonresident shareholders liable to income tax on dividends which they receive from a resident company, that State must ensure that, with regard to the mechanism provided for in its domestic law to prevent or mitigate a series of charges to tax, nonresident shareholders are afforded
I-4071); ohledně použití nulové nebo poloviční sazby daně, rozsudek ze dne 15. července 2004, Lenz (C-315/02, Sb. rozh. s.
The Court held that that equal treatment was necessary on the ground that, in the light of the purpose of such provisions, the
Tentýž požadavek se automaticky nevztahuje na dividendy vyplacené společnostmi usazenými ve třetích zemích.
The same requirement does not necessarily apply to dividends paid by companies established in nonmember countries.
V tomto rozsudku Soudní dvůr připustil, že nelze vyloučit, že členský stát může prokázat, že omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí je odůvodněno určitým důvodem za okolností, kdy by tento důvod nemohl představovat platné odůvodnění omezení pohybu kapitálu mezi členskými státy.
In that judgment, the Court accepted that it cannot be ruled out that a Member State may be able to demonstrate that a restriction on capital movements to or from nonmember countries is justified for a particular reason in circumstances where that reason would not constitute a valid justification for a restriction on capital movements between Member States.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND cennému zacházení, kterého se dostává podílníkům-rezidentům 16.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND treatment that is equivalent to that enjoyed by resident shareholders. 16
Jinými slovy, členský stát nemůže podmiňovat tato práva dohodou o vzájemnosti uzavřenou s jiným členským státem za účelem získání odpovídajících výhod od tohoto státu 19.
18In other words, a Member State may not make those rights subject to a reciprocity agreement entered into with another Member State for the purpose of obtaining corresponding advantages in that State. 19
V takovém případě musí členský stát původu dividend uplatňovat rovné zacházení, jelikož se rozhodl uplatňovat svoji daňovou pravomoc nejen na dividendy vyplácené podílníkům-rezi- dentům, ale rovněž na dividendy vyplácené podílníkům-nerezidentům 17.
In such a case, equal treatment is required of the Member State which is the source of the dividends because that State has decided to exercise its fiscal powers not only in relation to dividends paid to resident shareholders but also in relation to dividends distributed to nonresident shareholders. 17
Druhý závěr je ten, že v případě existence daňového opatření členského státu omezujícího svobodu pohybu stanovenou Smlouvou může být zohledněna dvoustranná dohoda, neutralizuje-li toto omezení 20.
The second lesson is that, where a tax measure introduced by a Member State constitutes an obstacle to a freedom of movement provided for in the Treaty, a bilateral convention may be taken into account when it neutralises that obstacle. 20The Court
Přezkum judikatury týkající se dopadu dvoustranných daňových dohod umožňuje dojít ke čtyřem závěrům relevantním pro řízení v projednávané věci.
An examination of the caselaw on the effect of bilateral tax conventions provides four lessons which are relevant to the present case.
Třetím závěrem je skutečnost, že je-li daňový poplatník-nerezident ve stejné situaci jako daňový poplatník-rezident, musí se mu na základě zásady vnitrostátního
The third lesson is that, where a nonresident taxpayer is in the same situation as a resident taxpayer, he must, under the principle of national treatment, benefit from the advantages of a bilateral convention
18 — Rozsudek ze dne 28. ledna 1986, Komise v. Francie (270/83, Recueil, s. 273, bod 26).
18 — Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273, paragraph 26.
20 — Výše uvedený rozsudek Denkavit Internationaal a Denkavit France (bod 45 a uvedená judikatura).
20 — Denkavit Internationaal and Denkavit France, paragraph 45 and the caselaw cited.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-194/06
OPINION OF MR BOT — CASE C-194/06 concluded between the Member State of residence and a nonmember country under the same conditions as resident taxpayers. 23
S ohledem na tyto hlavní směry judikatury posoudím předběžné otázky položené Hoge Raad der Nederlanden.
I shall now examine the questions referred for a preliminary ruling by the Hoge Raad der Nederlanden in the light of that outline of the case-law.
B – K předběžným otázkám
B — The questions referred
Úvod a) K použitelné svobodě pohybu
Introduction
Čtvrtý závěr je ten, že právo Společenství neukládá členskému státu, aby poskytl daňovému poplatníkovi-nerezidentovi, který se nenachází v situaci srovnatelné se situací daňového poplatníka-rezidenta, výhody plynoucí z dvoustranné dohody uzavřené s jinou zemí, než ze které pochází daňový poplatník-nerezident 24.
The fourth lesson is that Community law does not require a Member State to extend to a nonresident taxpayer who is not in a situation comparable to that of a resident taxpayer the benefit of a bilateral convention concluded with a country other than that of that nonresident taxpayer.
Jinými slovy, právo Společenství neukládá v oblasti daní členskému státu poskytnout rezidentovi jiného členského státu výhody vyplývající z doložky nejvyšších výhod.
24 In other words, in matters of taxation, Community law does not require a Member State to grant to a resident of another Member State the benefit of the most-favoured-nation clause.
23 — Výše uvedený rozsudek Saint Gobain ZN (bod 59).
23 — Saint-Gobain ZN, paragraph 59.
V tomto rozsudku Soudní dvůr rozhodl, že stálé provozovně společ-nosti-nerezidenta musí být stejně jako společnosti-reziden-tovi poskytnuta možnost využívat osvobození od korporační daně vztahující se na dividendy vyplacené společnostmi usazenými ve třetí zemi, stanovené daňovou smlouvou uzavřenou s touto třetí zemí.
In that judgment, the Court held that the permanent establishment of a nonresident company must, like resident companies, benefit from the exemption from corporation tax for dividends received from companies established in a nonmember country, provided for by a tax convention concluded with that nonmember country.
Úvodem je třeba připomenout, že pobírání dividend od společností-nerezidentů podílníkem majícím bydliště nebo sídlo v členském státě představuje pohyb kapitálu ve smyslu článku 56 ES 25.
It should be noted at the outset that the receipt, by a shareholder resident or established in a Member State, of dividends from nonresident companies constitutes a movement of capital within the meaning of Article 56 EC. 25
Z judikatury vyplývá, že na vnitrostátní právní předpisy podrobující pobírání dividend dani, jejíž sazba závisí na původu těchto dividend, vnitrostátním, či nikoli, nezávisle na velikosti účasti, kterou akcionář vlastní ve vyplácející společnosti, se může vztahovat jak článek 43 ES týkající se svobody usazování,
According to the caselaw, national legislation which makes the receipt of dividends liable to tax, where the rate depends
24 — Rozsudek ze dne 5. července 2005, D.
24 — Case C-376/03 D. [2005] ECR I-5821.
Soudní dvůr rozhodl, že tuto daň z majetku je možno považovat za daň z příjmu, jelikož byla stanovena na základě platební schopnosti daňového poplatníka.
The Court held that that wealth tax could be treated in the same way as income tax in that it was established on the basis of the taxpayer’s capacity to pay.
Soudní dvůr z toho vyvodil, že daňový poplatník-nerezident, který v Nizozemsku vlastní jen malou část svého majetku, není ve stejné situaci, jako daňový poplatník-rezident, takže nemůže požadovat, aby mohl využít dotčenou nezdanitelnou částku.
It inferred from this that a nonresident taxpayer who held only a small portion of his wealth in the Netherlands was not in the same situation as a resident taxpayer, with the result that he was not eligible for the allowance at issue.
Dále bylo třeba vyřešit otázku, zda byl D. předmětem diskriminace z důvodu, že daňový poplatník mající bydliště nebo sídlo v Belgii a nacházející se v situaci obdobné jeho, mohl využít spornou odpočitatelnou částku na základě dohody uzavřené mezi Nizozemským královstvím a Belgickým královstvím.
The next question was whether D. was the subject of discrimination on the ground that a taxpayer resident in Belgium in a situation similar to his own was eligible for the disputed allowance by virtue of the convention concluded between the Kingdom of the Netherlands and the Kingdom of Belgium.
Soudní dvůr se domníval, takové rozdílné zacházení není v rozporu s právem Společenství.
The Court held that such a difference in treatment was not contrary to Community law.
Viz rovněž v témže smyslu výše uvedený rozsudek Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, ohledně rozdílné situace vyplývající ze skutečnosti, že pouze některé z dvoustranných dohod uzavřených mezi členským státem a jinými státy stanovovaly slevu na dani ve prospěch rezidentů ze smluvních států.
See also, to the same effect, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, with regard to the difference in circumstances resulting from the fact that only some of the bilateral conventions concluded between Member States and other States provided for a tax credit for residents of the contracting States.
25 — Výše uvedený rozsudek Verkooijen (body 28 až 30).
25 — Verkooijen, paragraphs 28 to 30.
Soudního dvora táže na slučitelnost obou dotčených omezení s ustanoveními článků 56 ES a 58 ES.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND first question, parts (a) and (b), it asks the Court whether the two limitations at issue are compatible with the provisions of Articles 56 EC and 58 EC.
podílníka na kapitálu společnosti vykonávat mu určitý vliv na rozhodování této společnosti ani určovat její činnosti, použijí se pouze ustanovení článku 56 ES 27.
26 However, where the shareholder’s interest in the capital of a company does not give him definite influence over the decisions of that company and does not allow him to determine its activities, the provisions of Article 56 EC alone are applicable. 27
Otázkami 2 a) až c), ke kterým přiřazuji otázky 3 b) a c), se táže, jaké důsledky je třeba vyvodit ze skutečnosti, že subjekt kolektivního investování, jako je OESF, investoval ve třetích zemích a sám má podílníky, kteří mají bydliště nebo sídlo ve třetích zemích.
By its second question, parts (a) to (c), to which I attach the third question, parts (b) and (c), the Hoge Raad seeks to ascertain what conclusions should be drawn from the fact that a fiscal investment enterprise such as OESF has invested in nonmember countries and itself has shareholders who are resident or established in nonmember countries.
Z údajů poskytnutých předkládajícím soudem vyplývá, že účast OESF na kapitálu vyplácejících společností jí v průběhu relevantního účetního období neumožňovala určovat činnosti těchto společností.
It is clear from the information provided by the referring court that, during the relevant financial year, the interest held by OESF in the capital of the companies making distributions did not permit it to determine the activities of those companies.
Slučitelnost sporných omezení s právem Společenství tak budu posuzovat pouze a výlučně s ohledem na ustanovení Smlouvy týkající se volného pohybu kapitálu.
I shall therefore examine the compatibility of the contested limitations with Community law in the light of the Treaty provisions on the free movement of capital, and in the light of those provisions alone.
b) K obsahu předběžných otázek a pořadí jejich přezkumu
(b) Substance of the questions referred and the order in which they are to be examined
A konečně, svou otázkou 3 a) se předkládající soud táže, zda okolnost, že daň, která je sražena v jiné zemi, je vyšší než srážka, které podléhají dividendy vyplacené zahraničním podílníkům v členském státě, ve kterém je subjekt kolektivního investování usazen, má dopad na odpověď na předcházející otázky.
Finally, by its third question, part (a), the Hoge Raad asks whether the fact that the tax deducted in another country is higher than the tax payable on dividends distributed to foreign shareholders in the Member State in which the fiscal investment enterprise is established affects the answers to the preceding questions.
Předkládající soud pokládá tři skupiny předběžných otázek. Otázkami 1 a) a b) se
The Hoge Raad has referred three sets of questions for preliminary ruling.
26 — Rozsudek ze dne 24. května 2007, Holböck (C-157/05, Sb. rozh. s. I-4051, bod 24 a uvedená judikatura).
26 — Case C-157/05 Holböck [2007] ECR I-4051, paragraph 24 and the caselaw cited.
Postupně posoudím všechny tři skupiny otázek.
I shall examine those three sets of questions in turn.
K první skupině předběžných otázek skutečnost, že subjektu kolektivního investování, kterému jsou vyplaceny dividendy společností usazených v Nizozemsku, je v plné výši vrácena nizozemská daň z dividend sražená u zdroje těmito společnostmi.
The first set of questions referred established in the Netherlands enjoys a full refund of the Netherlands tax on dividends deducted at source by those companies.
OESF a Komise Evropských společenství s ohledem na toto konstatování tvrdí, že sporný režim zachází neodůvodněně rozdílně s daněmi sraženými u zdroje v Německu a Portugalsku a s daněmi sraženými u zdroje v Nizozemsku, a že je v důsledku toho v rozporu s právem Společenství.
OESF and the Commission of the European Communities submit, in the light of that statement, that the contested scheme unjustifiably affords different treatment to tax deducted at source in Germany and Portugal and to tax deducted at source in the Netherlands and that it is therefore contrary to Community law.
Svojí otázkou 1 a) se předkládající soud v podstatě táže, zda články 56 ES a 58 ES musejí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je dotčená nizozemská právní úprava, jež omezuje kompenzaci, která má být poskytnuta subjektu kolektivního investování k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje v jiném členském státě z dividend vyplacených tomuto subjektu, na částku, kterou by si na základě dohody o zamezení dvojího zdanění uzavřené s druhým členským státem mohla započíst fyzická osoba s bydlištěm v Nizozemsku.
By its first question, part (a), the Hoge Raad asks in essence whether Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding legislation of a Member State, such as the Netherlands legislation at issue, which, in providing for the benefit of fiscal investment enterprises a concession intended to take account of tax deducted at source by another Member State on dividends paid to those enterprises, restricts that concession to the amount which a natural person resident in the Netherlands could have offset under a convention for the prevention of double taxation concluded with that other Member State.
OESF rovněž uplatňuje, že tento režim je také v rozporu s články 56 ES a 58 ES, jelikož v případě investování do jakéhokoliv jiného členského státu, než je Německo a Portugalsko, získá subjekt kolektivního investování kompenzaci určenou k zamezení nebo zmírnění dvojího zdanění dividend.
OESF further submits that the scheme is also contrary to Articles 56 EC and 58 EC because, if it invests in any Member State other than Germany and Portugal, the fiscal investment enterprise receives a concession intended to prevent or mitigate the double taxation of the dividends.
Touto otázkou se uvedený soud táže, zda skutečnost, že nizozemský daňový orgán odmítl započíst daň uhrazenou OESF v Německu a Portugalsku z dividend pocházejících z těchto států, je v rozporu s články 56 ES a 58 ES.
By that question, the Hoge Raad seeks to ascertain whether the refusal by the Netherlands tax authority to take account of the tax paid by OESF in Germany and Portugal on dividends originating in those States is contrary to Articles 56 EC and 58 EC.
Předkládající soud uvádí, že tuto otázku předkládá Soudnímu dvoru s ohledem na
The Hoge Raad explains that it is putting this question to the Court in the light of the fact that a fiscal investment enterprise which receives dividends from companies
Nizozemská vláda tvrdí, že sporný režim je v souladu s právem Společenství.
The Netherlands Government argues that the contested scheme complies with Community law.
Podle ní totiž tento režim nijak nerozlišuje podle původu dividend, jelikož vrácení nizozemské daně představuje ve skutečnosti osvobození od daně, takže subjektům kolektivního investování nejsou zdaňovány ani vnitrostátní, ani zahraniční dividendy. Proto dvojí zdanění, které zatěžuje dividendy pocházející
In its opinion, that scheme makes no distinction based on the origin of the dividends because the refund of the Netherlands tax is in reality an exemption, with the result that fiscal investment enter-
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND z Německa a Portugalska, vyplývá v projednávaném případě z výkonu pravomocí v daňové oblasti každým z těchto členských států a situace v projednávaném případě je srovnatelná se situací, která vedla k vydání výše uvedeného rozsudku Kerckhaert a Morres.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND prises are taxed neither on national dividends nor on foreign dividends. Consequently, the double taxation of the dividends from Germany and Portugal follows in this case from the exercise by each of those Member States of its respective powers in matters of taxation and the situation in the present case is comparable to that in Kerckhaert and Morres.
Podle mého názoru nemůže být omezení nároku na kompenzaci stanovené tímto režimem pro daně sražené u zdroje v jiných členských státech než Německu a Portugalsku považováno za rozdílné zacházení inherentní dvoustranným dohodám uzavřeným mezi Nizozemským královstvím a členskými státy ve smyslu výše uvedeného rozsudku D.
In my opinion, limiting the benefit of the concession provided for under that scheme to taxes deducted at source in Member States other than Germany and Portugal cannot be considered to be a difference in treatment which is inherent in the bilateral conventions concluded between the Kingdom of the Netherlands and the Member States, within the meaning of the judgment in D.
Postupně se budu věnovat každému z těchto bodů.
I shall deal with each of those points in turn.
Nizozemská vláda rovněž uvádí, že okolnost, že daň odváděná v Německu a Portugalsku nezakládá nárok na kompenzaci, na rozdíl od srážek u zdroje uskutečněných v jiných členských státech, jako je například Itálie, je inherentním důsledkem obsahu dvoustranných dohod uzavřených s těmito jinými státy, takže v tomto ohledu je situace v projednávaném případě srovnatelná se situací ve věci, která vedla k vydání výše uvedeného rozsudku D.
The Netherlands Government also explains that the fact that the tax deducted in Germany and Portugal does not give rise to a concession, unlike the tax deducted at source in other Member States such as Italy, is inherent in the content of the bilateral conventions concluded with those other States, with the result that, from that point of view, the situation in this case is comparable to that in the judgment in D.
Sdílím názor nizozemské vlády, co se týče první části její analýzy.
I share the opinion of the Netherlands Government with regard to the first part of its analysis.
Srovnám-li zacházení, kterého se v tomto režimu dostává dividendám pocházejícím z Německa a Portugalska, se zacházením, kterého se dostává dividendám pocházejícím z Nizozemska, na rozdíl od OESF a Komise se nedomnívám, že by sporný daňový režim musel být považován za odporující právu Společenství.
Unlike OESF and the Commission, I do not believe that the contested tax scheme must be considered contrary to Community law when the treatment afforded under that scheme to dividends from Germany and Portugal is compared with that afforded to dividends originating in the Netherlands.
Úvodem je třeba připomenout, že podle sporného daňového režimu jsou zisky subjektu kolektivního investování zdaňovány nulovou sazbou a že jeho podílníkům jsou zdaňovány veškeré zisky, které jim jsou tímto subjektem vyplaceny, nezávisle na jejich původu, to znamená jak dividendy vyplacené společnostmi usazenými v Nizozemsku, tak dividendy zahraničního původu.
It should be noted at the outset that, under the contested tax scheme, a fiscal investment enterprise is taxed on its profits at a zero rate and that its shareholders are taxed on the entirety of the profits distributed to them by that enterprise irrespective of their origin, that is to say, both dividends paid by companies established in the Netherlands and foreign-sourced dividends.
Zisky vyplacené subjektu kolektivního investování společnostmi usazenými v Německu a Portugalsku jsou tedy součástí zisků zdaňovaných v Nizozemsku při jejich výplatě podílníkům tohoto subjektu prostřednictvím jím uskutečněné srážky u zdroje.
The profits distributed to a fiscal investment enterprise by companies established in Germany and Portugal therefore form part of the profits taxed in the Netherlands on their distribution to the shareholders of that enterprise by means of deduction at source by the latter.
Je rovněž nesporné, že nizozemská daň z dividend sražená u zdroje společnostmi usazenými v Nizozemsku je subjektu kolektivního investování vrácena a že tento subjekt dostává od Nizozemského království kompenzaci z titulu daní sražených u zdroje v jiných členských státech, než je Německo a Portugalsko.
It is also common ground that the Netherlands tax on dividends, which is deducted at source by companies established in the Netherlands, is refunded to the fiscal investment enterprise and that that enterprise receives from the Kingdom of the Netherlands a concession for taxes deducted at source in Member States other than Germany and Portugal.
Srovnáme-li ve sporném daňovém režimu zacházení s dividendami pocházejícími z Německa a Portugalska se zacházením s dividendami nizozemského původu a vžijeme-li se do situace subjektu kolektivního investování, můžeme konstatovat, že tyto dividendy nejsou, nezávisle na svém původu, zdaňovány podle nizozemského práva.
A comparison of the treatment afforded under the contested tax scheme to dividends originating in Germany and Portugal and that afforded to dividends originating in the Netherlands shows that, at the level of the fiscal investment enterprise, those dividends, whatever their origin, are not taxed under Netherlands law.
Za těchto podmínek je pro subjekt kolektivního investování výhodnější investovat do společností usazených v Nizozemsku, jakož i v jiných členských státech, než je Německo a Portugalsko, nežli do společností usazených v těchto dvou státech.
In those circumstances, it is more advantageous for a fiscal investment enterprise to invest in companies established in the Netherlands and in Member States other than Germany and Portugal than to invest in companies established in the latter two Member States.
Zatímco totiž dividendy pocházející z Nizozemska jsou zdaňovány pouze jednou u podílníků a zatímco dividendy pocházející z jiných členských států než z Německa a Portugalska vedou ke kompenzaci z titulu daně sražené u zdroje, dividendy pocházející z těchto dvou států zůstávají zatíženy dvojím zdaněním.
While dividends originating in the Netherlands are taxed only once at the level of the shareholders, and while dividends originating in Member States other than Germany and Portugal give rise to a concession in respect of the tax deducted at source, dividends from the latter two Member States still remain subject to double taxation.