natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Naproti tomu, pokud jde o spotřební daň, kterou jsou zatížena ojetá vozidla prodávaná po více než dvou letech ode dne jejich výroby, sazba spotřební daně se vypočítá podle vzorce stanoveného v článku 7 vyhlášky z roku 2004.
By contrast, the rate of excise duty imposed on secondhand vehicles sold more than two years after their date of manufacture is calculated using the formula provided for in Article 7 of the 2004 Order.
Použití tohoto vzorce vede ke zvýšení zmíněné sazby v závislosti na stáří vozidla (v tomto smyslu viz výše uvedený rozsudek Brzeziński, bod 37).
The application of that formula results in a situation in which the rate increases with the age of the vehicle (see, to that effect, Brzeziński, paragraph 37).
Předkládajícímu soudu přitom přísluší, aby přezkoumal, zda takovéto zvýšení uvedené sazby zatěžuje jen ojetá vozidla pocházející z jiného členského státu než z Polské republiky, a zda naopak sazba zůstatkové spotřební daně na ojetá vozidla zaregistrovaná v Polsku jako nová, zahrnutá v hodnotě takového vozidla, zůstává stejná (výše uvedený rozsudek Brzeziński, bod 38).
It is for the national court to examine whether such an increase in the rate is imposed only on secondhand vehicles originating in a Member State other than the Republic of Poland and whether, by contrast, for secondhand vehicles which were registered when they were new in Poland, the rate of residual excise duty incorporated into the price of such a vehicle remains constant (Brzeziński, paragraph 38).
S ohledem na výše uvedené je na druhou položenou otázku třeba odpovědět tak, že čl. 90 první pododstavec ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové spotřební dani, jako je daň ve věci v původním řízení, v rozsahu, v němž její výše zatěžující prodej ojetých vozidel dovezených z jiného členského státu před jejich první registrací přesahuje zůstatkovou výši této daně zahrnutou v prodejní hodnotě podobných vozidel, zaregistrovaných předtím v členském státě, který tuto daň stanovil.
In the light of the above considerations, the answer to the second question must be that the first paragraph of Article 90 EC is to be interpreted as precluding an excise duty, such as that at issue in the main proceedings, in so far as the amount of the duty imposed on the sale, before their first registration, of secondhand vehicles imported from another Member State exceeds the residual amount of the same duty incorporated into the market value of similar vehicles previously registered in the Member State which introduced that duty.
Předkládajícímu soudu přísluší, aby přezkoumal, zda právní úprava, o kterou se jedná v původním řízení, a zejména použití článku 7 vyhlášky z roku 2004 má takovýto důsledek.
It is for the national court to examine whether the legislation at issue in the main proceedings, and in particular the application of Article 7 of the 2004 Order, has such an effect.
K omezení časových účinků tohoto rozsudku
Limitation of the temporal effects of this judgment
Ve svém písemném vyjádření navrhla polská vláda Soudnímu dvoru, aby v případě, že by rozhodl, že taková vnitrostátní právní úprava, jaká je dotčena v původním řízení, je neslučitelná s čl. 90 prvním pododstavcem ES, omezil časové účinky rozsudku v projednávané věci.
In its written observations submitted to the Court, the Polish Government asks the Court, should it find national legislation such as that at issue in the main proceedings to be incompatible with Article 90 EC, to place a temporal limit on the effects of the judgment.
Na podporu svého návrhu se polská vláda dovolává na jedné straně toho, že v době přijetí vnitrostátní právní úpravy, která je dotčena v původním řízení, brala zřetel na rozsudky Soudu, třebaže se nedotýkaly právních a skutkových situací podobných situaci ve zmíněné věci, a na druhé straně toho, že navzdory skutečnosti, že určitá ustanovení vyhlášky z roku 2004 nejsou podle Komise a Soudního dvora v souladu s čl.
In support of its request, that government refers, first, to the fact that, when the national legislation at issue in the main proceedings was adopted, it took into account the judgments of the Court even it they did not concern legal and factual situations similar to those of the present case.
90 prvním pododstavcem ES, neboť stanoví zvyšování sazby spotřební daně v závislosti na stáří vozidla, takovéto zjištění neplatí, co se týče ostatních ustanovení zmíněné vyhlášky.
It then goes on to argue that, despite the fact that certain provisions of the 2004 Order do not, according to the Commission and the Court, comply with the first paragraph of Article 90 EC, since they provide for an increase in the rate of excise duty with the age of the vehicle, such a finding cannot be sustained with regard to the other provisions of that order.
Ve vztahu k posledně zmíněným ustanovením by Soudní dvůr mohl omezit časové účinky tohoto rozsudku.
With regard to those provisions, it submits, the Court may place a temporal limit on the effects of the present judgment.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že jen výjimečně mohou okolnosti přimět Soudní dvůr k tomu, aby na základě obecné zásady právní jistoty, která je vlastní právnímu řádu Společenství, omezil možnost všech zúčastněných osob dovolávat se ustanovení, jehož výklad podal, za účelem zpochybnění právních vztahů založených v dobré víře (rozsudek ze dne 6. března 2007, Meilicke a další, C-292/04, Sb. rozh. s. I-1835, bod 35 a citovaná judikatura).
It should be recalled in this connection that it is only exceptionally that, in application of a general principle of legal certainty which is inherent in the Community legal order, the Court may decide to restrict the right to rely upon a provision, which it has interpreted, with a view to calling in question legal relations established in good faith (Case C-292/04 Meilicke and Others [2007] ECR I-1835, paragraph 35 and the caselaw cited).
Takovéto omezení lze podle ustálené judikatury Soudního dvora připustit pouze v samotném rozsudku, kterým se rozhoduje o požadovaném výkladu (výše uvedený rozsudek Meilicke a další, bod 36 a citovaná judikatura).
Such a restriction may, according to the Court’s settled caselaw, be allowed only in the actual judgment ruling upon the interpretation sought (Meilicke and Others, paragraph 36 and the caselaw cited).
Je totiž nutná existence jediného okamžiku určení časových účinků požadovaného výkladu ustanovení práva Společenství podaného Soudním dvorem.
Indeed, there must necessarily be a single occasion when a decision is made on the temporal effects of the requested interpretation, which the Court gives of a provision of Community law.
V tomto ohledu zásada, že omezení lze připustit pouze v samotném rozsudku, kterým se rozhoduje
In that regard, the principle that a restriction may be allowed
KRAWCZYŃSKI o požadovaném výkladu, zaručuje rovné zacházení s členskými státy a ostatními právními subjekty ve vztahu k tomuto právu, a splňuje tak rovněž požadavky, jež vyplývají ze zásady právní jistoty (výše uvedený rozsudek Meilicke a další, bod 37 a citovaná judikatura).
KRAWCZYŃSKI only in the actual judgment ruling upon that interpretation guarantees the equal treatment of the Member States and of other persons subject to Community law, under that law, fulfilling, at the same time, the requirements arising from the principle of legal certainty (Meilicke and Others, paragraph 37).
Tato žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká v podstatě slučitelnosti spotřební daně, která zatěžuje automobily před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku, s čl. 90 prvním pododstavcem ES.
The present reference for a preliminary ruling concerns, essentially, the question of the compatibility with the first paragraph of Article 90 EC of an excise duty which is levied on the sale of motor vehicles before their initial registration on national territory.
V tomto ohledu z bodu 41 výše uvedeného rozsudku Brzeziński vyplývá, že čl. 90 první pododstavec ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání spotřební dani v rozsahu, v němž její výše zatěžující prodej ojetých vozidel starších dvou let nabytých v jiném členském státě, než je ten, který takovouto daň zavedl, přesahuje zůstatkovou výši této daně zahrnutou v prodejní hodnotě podobných vozidel, zaregistrovaných předtím v členském státě, který tuto daň stanovil.
In that regard, it follows from paragraph 41 of the judgment in Brzeziński that the first paragraph of Article 90 EC is to be interpreted as precluding an excise duty, in so far as the amount of the duty imposed on secondhand vehicles over two years old acquired in a Member State other than that which introduced such a duty exceeds the residual amount of the same duty incorporated into the market value of similar vehicles previously registered in the Member State which introduced that duty.
Předkládajícímu soudu přísluší, aby přezkoumal, zda právní úprava, o kterou se jedná v původním řízení, a zejména použití článku 7 vyhlášky z roku 2004, má takovýto důsledek.
It is for the national court to examine whether the legislation at issue in the main proceedings, and in particular the application of Article 7 of the 2004 Order, has such an effect.
Z bodu 62 výše uvedeného rozsudku Brzeziński přitom vyplývá, že Soud časové účinky uvedeného rozsudku neomezil.
As indicated in paragraph 62 of Brzeziński, the Court did not limit the temporal effects of that judgment.
V důsledku toho není namístě omezit časové účinky tohoto rozsudku.
It is therefore not appropriate to limit the temporal effects of the present judgment.
1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 91/680/EHS ze dne 16. prosince 1991, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové spotřební dani, jako je spotřební daň stanovená v Polsku zákonem o spotřební dani (ustawa o podatku akcyzowym) ze dne 23. ledna 2004, jíž jsou zatíženy všechny prodeje automobilů před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku.
Article 33(1) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, as amended by Council Directive 91/680/EEC of 16 December 1991, is to be interpreted as not precluding an excise duty such as that provided for in Poland by the Law on Excise Duty (ustawa o podatku akcyzowym) of 23 January 2004, which is charged on all sales of motor vehicles before their first registration on national territory.
Předkládajícímu soudu přísluší, aby přezkoumal, zda právní úprava, o kterou se jedná v původním řízení, a zejména použití článku 7 vyhlášky ministra financí o snížení sazeb spotřební daně (rozporządzenie Ministra Finansów w sprawie obniżenia stawek podatku akcyzowego) ze dne 22. dubna 2004, má takovýto důsledek.
It is for the national court to examine whether the legislation at issue in the main proceedings, and in particular the application of Article 7 of the Order of the Minister for Finance on the lowering of the rates of excise duty (rozporządzenie Ministra Finansów w sprawie obniżenia stawek podatku akcyzowego), has such an effect.
Věc C-66/08
Case C-66/08
Řízení týkající se výkonu evropského zatýkacího rozkazu proti Szymonu Kozłowskému
Proceedings concerning the execution of a European arrest warrant issued against Szymon Kozłowski
„Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech – Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV – Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy – Článek 4 bod 6 – Důvod, pro který je možné odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu – Výklad pojmů ‚má trvalé bydliště‘ a ‚zdržuje se‘ ve vykonávajícím členském státě“
(Police and judicial cooperation in criminal matters — Framework Decision 2002/584/JHA — European arrest warrant and surrender procedures between Member States — Article 4(6) — Ground for optional nonexecution of a European arrest warrant — Interpretation of the terms ‘resident’ and ‘staying’ in the executing Member State)
Evropská unie – Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech – Rámcové rozhodnutí o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy
European Union — Police and judicial cooperation in criminal matters — Framework Decision on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States
(Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584, čl. 4 bod 6)
(Council Framework Decision 2002/584, Art. 4(6))
SHRNUTÍ – VĚC C-66/08
SUMMARY — CASE C-66/08
právo přiznat těmto pojmům širší rozsah než rozsah vyplývající z takového jednotného výkladu.
entitled to give those terms a broader meaning than that which derives from such a uniform interpretation.
(viz body 43, 46, 54 a výrok)
(see paras 43, 46, 54, operative part)
Článek 4 bod 6 rámcového rozhodnutí 2002/584 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, který opravňuje vykonávající justiční orgán odmítnout vykonat takový rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody, pokud se vyžádaná osoba „zdržuje ve vykonávajícím členském státě, je jeho státním příslušníkem nebo zde má trvalé bydliště“, a pokud se tento stát zaváže provést výkon tohoto trestu odnětí svobody v souladu se svým vnitrostátním právem, je nutno vykládat tak, že vyžádaná osoba „má trvalé bydliště“ ve vykonávajícím členském státě, pokud zřídila své skutečné bydliště v tomto státě, a „zdržuje se“ tam, pokud si v důsledku stálého pobytu po určitou dobu v tomto členském státě vytvořila pouto k tomuto státu, které je srovnatelné s poutem vzniklým v důsledku bydliště.
Article 4(6) of Framework Decision 2002/584 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States, which authorises the executing judicial authority to refuse to execute such a warrant issued for the purposes of execution of a sentence where the requested person ‘is staying in, or is a national or a resident of, the executing Member State’, and where that State undertakes to execute that sentence in accordance with its domestic law, must be interpreted as meaning that a requested person is ‘resident’ in the executing Member State when he has established his actual place of residence there and he is ‘staying’ there when, following a stable period of presence in that State, he has acquired connections with that State which are of a similar degree to those resulting from residence.
Aby mohlo být v rámci výkladu čl. 4 bodu 6 rámcového rozhodnutí 2002/584 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy určeno, zda mezi vyžádanou osobou a vykonávajícím členským státem exi -stuje pouto, na jehož základě by bylo možné konstatovat, že se na tuto osobu vztahuje výraz „zdržuje se“ ve smyslu uvedeného ustanovení, které opravňuje vykonávající justiční orgán odmítnout vykonat takový rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody, pokud se vyžádaná osoba zdržuje ve vykonávajícím členském státě, uvedenému orgánu přísluší provést celkové posouzení více objektivních skutečností, kterými se vyznačuje situace této osoby, mezi něž patří zejména délka, povaha a podmínky pobytu vyžádané osoby, jakož i rodinné a hospodářské vazby, které tato osoba udržuje k vykonávajícímu členskému státu.
In order to ascertain, when interpreting Article 4(6) of Framework Decision 2002/584 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States, whether there are connections between the requested person and the executing Member State which lead to the conclusion that that person is covered by the term ‘staying’ within the meaning of that provision, which authorises the executing judicial authority to refuse to execute such a warrant issued for the purposes of execution of a sentence where the requested person is staying in the executing Member State, it is for that authority to make an overall assessment of various objective factors characterising the situation of that person, including, in particular, the length, nature and conditions of his presence and the family and economic connections which that person has with the executing Member State.
Vzhledem k tomu, že cílem uvedeného rámcového rozhodnutí je zavedení systému předávání mezi justičními orgány odsouzených nebo podezřelých osob za účelem výkonu soudních rozhodnutí nebo trestního stíhání na základě zásady vzájemného uznávání, přičemž proti tomuto předávání se vykonávající justiční orgán může postavit pouze na základě jednoho z důvodů pro odmítnutí zakotvených rámcovým rozhodnutím, výrazy „zdržuje se“ a „má trvalé bydliště“, jež určují rozsah působnosti jeho čl. 4 bodu 6, je totiž třeba vymezit jednotně, jelikož se vztahují na autonomní pojmy práva Unie.
Since the objective of the Framework Decision is to put in place a system of surrender, as between judicial authorities, of convicted persons or suspects for the purpose of enforcing judgments or of criminal proceedings, based on the principle of mutual recognition — a surrender which the executing judicial authority can oppose only on one of the grounds for refusal provided for by the Framework Decision — the terms ‘staying’ and ‘resident’, which determine the scope of Article 4(6), must be defined uniformly, since they concern autonomous concepts of Union law.
Proto ve vnitrostátním právu, kterým se provádí tento čl. 4 bod 6, nemají členské státy
Therefore, in their national law transposing Article 4(6), the Member States are not
(viz body 48, 54 a výrok)
(see paras 48, 54, operative part)
NÁZOR GENERÁLNÍHO ADVOKÁTAYVESE BOTA přednesený dne 28. dubna 2008 1
VIEW OF ADVOCATE GENERALBOT delivered on 28 April 2008 1
V projednávané věci má Soudní dvůr poprvé rozhodnout o rozsahu působnosti čl. 4 bodu 6 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV 2, který upravuje důvod, pro který je možné odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu.
In the present case, the Court is asked to rule for the first time on the scope of Article 4(6) of Council Framework Decision 2002/584/JHA, 2 which provides for an optional ground for refusing to execute a European arrest warrant.
jako je rámcové rozhodnutí.
Framework Decision.
Tento soud chce vědět, v jakém rozsahu se důvod pro odmítnutí výkonu stanovený v čl. 4 bodě 6 tohoto rozhodnutí může vztahovat na polského státního příslušníka S. Kozłowského, na kterého byl Polskou republikou vydán zatýkací rozkaz za účelem výkonu trestu odnětí svobody a který je v současné době ve vězení v Německu, kde vykonává trest odnětí svobody ve výši tří let a šesti měsíců.
The Oberlandesgericht wishes to know to what extent the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision can apply to a Polish national — Mr Kozłowski — who is the subject of an arrest warrant issued by the Republic of Poland for the purposes of the execution of a sentence of imprisonment and who is currently in custody in Germany where he is serving a prison sentence of three years and six months.
Podle tohoto ustanovení může justiční orgán vykonávajícího členského státu (dále jen „vykonávající justiční orgán“) odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu, který byl vydán za účelem výkonu trestu odnětí svobody, pokud je vyžádaná osoba státním příslušníkem vykonávajícího členského státu, zdržuje se v něm nebo zde má trvalé bydliště, a tento stát se zaváže sám provést výkon tohoto trestu.
Under that provision, the judicial authority of the executing Member State (‘the executing judicial authority’) has the option not to execute a European arrest warrant issued for the purposes of the execution of a custodial sentence, where the requested person is a national of the executing Member State, or is staying in or is a resident of that State, on condition that the executing Member State undertakes to execute the sentence itself.
Uvedený soud se konkrétněji táže, v jakém rozsahu lze S. Kozłowského považovat za osobu, která se zdržuje nebo má trvalé bydliště v Německu, vzhledem k následujícím okolnostem: nezdržoval se zde nepřetržitě, nezdržoval se zde v souladu s vnitrostátními předpisy upravujícími vstup a pobyt cizinců, opakovaně zde páchal trestnou činnost a konečně, vykonává zde trest odnětí svobody.
The referring court asks, more precisely, to what extent Mr Kozłowski can be regarded as staying in or being a resident of Germany in the light of the following circumstances: he has not lived there continuously; he is not living there in compliance with the national legislation governing the right of foreign nationals to enter and remain in the country; he has systematically committed crimes there; and, finally, he is in custody there.
Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) je na základě prohlášení Spolkové republiky Německo v souladu s článkem 35 EU oprávněn se na Soudní dvůr obrátit s žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu takového aktu přijatého v rámci policejní a soudní spolupráce v trestních věcech 3,
Pursuant to the declaration made by the Federal Republic of Germany in accordance with Article 35(2) EU, the Oberlandesgericht Stuttgart (Higher Regional Court, Stuttgart) (Germany) may seek a preliminary ruling from the Court of Justice on a question concerning the interpretation of an act adopted in the context of police and judicial cooperation in criminal matters, 3 such as the
2 — Rámcové rozhodnutí ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s.
2 — Council Framework Decision of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (OJ 2002 L 190, p.
3 — Informace o datu vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost (Úř. věst. 1999, L 114, s. 56).
3 — Information concerning the date of entry into force of the Treaty of Amsterdam (OJ 1999 L 114, p. 56).
Táže se rovněž na důsledky, které je třeba vyvodit ze skutečnosti, že dotčený nesouhlasil s výkonem evropského zatýkacího rozkazu a že podle vnitrostátního práva nemůže být německý státní příslušník, který nesouhlasí s výkonem takového zatýkacího rozkazu, předán proti své vůli justičním orgánům jiného členského státu.
The referring court also raises a question as to the implications of the fact that the person concerned has not consented to the execution of the European arrest warrant and that, under German law, a German national who objects to the execution of such an arrest warrant cannot be surrendered against his will to the judicial authorities of another Member State.
NÁZOR GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-66/08
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08
Oberlandesgericht požádal Soudní dvůr o projednání této věci v řízení o naléhavé předběžné otázce upraveném v článku 23a statutu Soudního dvora a článku 104b jednacího řádu Soudního dvora z toho důvodu, že S. Kozłowski, jehož výkon trestu odnětí svobody v Německu skončí dne 10. listopadu 2009, by mohl být propuštěn již dne 10. září 2008.
The Oberlandesgericht asked the Court to deal with this case under the urgent preliminary ruling procedure, provided for under Article 23a of the Statute of the Court and Article 104b of its Rules of Procedure, on the ground that Mr Kozłowski, whose prison sentence in Germany is due to end on 10 November 2009, is entitled to be released as from 10 September 2008.
příslušník tohoto státu nemůže být předán proti své vůli justičním orgánům jiného členského státu, který vykonává evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu, jsou v rozporu s rámcovým rozhodnutím.
of that State may not be surrendered against his will to the judicial authorities of another Member State, in execution of a European arrest warrant issued for the purposes of the execution of a custodial sentence, is contrary to the Framework Decision.
Z toho vyvodím, že takové právní předpisy nemohou bránit výkonu evropského zatýkacího rozkazu vydaného Polskou republikou na S. Kozłowského příslušným německým justičním orgánem.
I shall go on to infer from this that such legislation cannot preclude the execution, by the competent German judicial authority, of the European arrest warrant issued by the Republic of Poland against Mr Kozłowski.