natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve světle všech těchto prvků je třeba pojem „let“ ve smyslu nařízení č. 261/2004 vykládat tak, že se v zásadě skládá z jedné operace letecké dopravy, a tak určitým způsobem představuje „jednotku“ této dopravy provedenou leteckým dopravcem, který určuje svůj letový řád.
In the light of all the above considerations, the concept of ‘flight’ within the meaning of Regulation No 261/2004 must be interpreted as consisting essentially in an air transport operation, being as it were a ‘unit’ of such transport, performed by an air carrier which fixes its itinerary.
Naopak pojem „cesta“ se váže k osobě cestujícího, který si zvolí místo určení a přepraví se tam s použitím leteckých spojů zajišťovaných leteckými dopravci.
By contrast, the concept of ‘journey’ attaches to the person of the passenger, who chooses his destination and makes his way there by means of flights operated by air carriers.
Cesta, která obvykle zahrnuje části „cesta tam“ a „zpáteční cesta“, je určována především osobním a individuálním cílem přemístění se.
A journey, which normally comprises ‘outward’ and ‘return’ legs, is determined above all by the personal and individual purpose of travelling.
Za těchto podmínek je třeba posoudit, mohou-li mít jiné právní nástroje, jež jsou relevantní v dané záležitosti, význam pro výklad pojmu „let“.
In those circumstances, it must be ascertained whether other relevant legal instruments may affect the interpretation of the term ‘flight’.
V této souvislosti je třeba zkoumat, zda – jak se zdá konstatoval předkládající soud – je rozhodující Montrealská úmluva.
In this respect, it must be examined whether, as the referring court appears to have found, the Montreal Convention is decisive.
Tato úmluva vymezuje povinnosti leteckých dopravců vůči cestujícím, s nimiž uzavřeli smlouvu o přepravě, a zejména stanovuje podmínky, za nichž může být cestujícím přiznána individualizovaná náprava ve formě náhrady škody, jestliže utrpěné škody byly důsledkem zpoždění.
That convention defines the obligations of air carriers towards passengers with whom they have concluded a contract for transport, and fixes in particular the terms on which passengers may obtain individualised compensation in the form of damages for losses arising from a delay.
Skutečností je, že Montrealská úmluva představuje nedílnou součást právního řádu Společenství (v tomto smyslu viz výše uvedený rozsudek IATA a ELFAA body 35 a 36).
It is true that the Montreal Convention forms an integral part of the Community legal order (see, to that effect, IATA and ELFAA, paragraphs 35 and 36).
Montrealská úmluva však žádným způsobem neurčuje rozsah zmíněných povinností jakoukoli zmínkou o pojmu „let“, který se ostatně v textu této úmluvy nevyskytuje.
However, the Montreal Convention does not in any way determine the extent of the obligations mentioned above by any reference to the concept of ‘flight’, a term which does not appear in the text of the convention.
Krom toho jsou, jak správně uvádí předkládající soud, následné přepravy považovány podle Montrealské úmluvy za „jedinou přepravu“, zejména byly-li sjednány formou jediné smlouvy.
Moreover, as the referring court rightly points out, successive carriages are regarded under the Montreal Convention as ‘one undivided carriage’, inter alia if they have been agreed upon in the form of a single contract.
Jelikož se však tento pojem „jediná přeprava“ odvolává na posloupnou řadu několika spojů zvolených cestujícím, blíží se spíše pojmu „cesta“, jak je vymezen v bodě 41 tohoto rozsudku.
In so far as that concept of un -divided carriage refers to a succession of several stages chosen by the passenger, it resembles rather the concept of ‘journey’ as defined in paragraph 41 above.
Montrealská úmluva tudíž není určující pro výklad pojmu „let“ ve smyslu nařízení č. 261/2004.
The Montreal Convention is not therefore decisive for the interpretation of the concept of ‘flight’ within the meaning of Regulation No 261/2004.
Z bodů 32 až 41 tohoto rozsudku vyplývá, že zpáteční cesta nemůže být považována za jeden a tentýž let.
It follows from paragraphs 32 to 41 above that a journey out and back cannot be regarded as a single flight.
17 druhá odrážka nařízení č. 261/2004 vysvětlená ve dvacátém třetím bodě odůvodnění tohoto nařízení, podle nějž zákonodárce Společenství v budoucnu zamýšlí případné rozšíření oblasti působnosti zmíněného nařízení na cestující, kteří nastupují lety z letiště v třetí zemi s místem určení v členském státě, jež nejsou provozovány dopravci Společenství.
That interpretation is also supported by the second indent of Article 17 of Regulation No 261/2004, as seen in the light of recital 23 in the preamble to the regulation, in which the Community legislature envisages the possibility of extending the scope of the regulation in future to passengers on flights from a nonmember country to a Member State not operated by Community carriers.
Toto ustanovení by tudíž pozbylo smyslu.
That provision would therefore be pointless.
Otázka týkající se okolnosti, že let tam a let zpáteční jsou předmětem jedné jediné rezervace, není relevantní pro závěr uvedený v bodě 47 tohoto rozsudku.
As to the question concerning the fact that the outward and return flights are the subject of a single booking, this has no effect on the conclusion stated in point 47 above.
2008 – VĚC C-173/07 na které se vztahují ustanovení Smlouvy, se vrátí na toto letiště letadlem, které odletělo z letiště umístěného ve třetí zemi.
2008 — CASE C-173/07 airport on a flight from an airport located in a nonmember country.
Věc C-195/08 PPU
Case C-195/08 PPU
„Soudní spolupráce v občanských věcech – Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí – Výkon ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti – Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 – Návrh na neuznání rozhodnutí o navrácení dítěte neoprávněně zadrženého v jiném členském státě – Řízení o naléhavé předběžné otázce“
(Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction and enforcement of judgments — Enforcement in matrimonial matters and matters of parental responsibility — Regulation (EC) No 2201/2003 — Application for nonrecognition of a decision requiring the return of a child wrongfully retained in another Member State — Urgent preliminary ruling procedure)
Názor generální advokátky E. Sharpston přednesené dne 1. července 2008 . . .
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 6 March 2008 . . . . . .
Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2008 . . . . . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 11 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Předběžné otázky – Řízení o naléhavé předběžné otázce – Podmínky (Jednací řád Soudního dvora, článek 104b)
Preliminary rulings — Urgent preliminary ruling procedure — Conditions (Rules of Procedure of the Court, Art. 104b)
SHRNUTÍ – VĚC C-195/08 PPU
SUMMARY — CASE C-195/08 PPU
Soudní spolupráce v občanských věcech – Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti – Nařízení č. 2201/2003 – Vyko­natelnost osvědčeného rozhodnutí nařizujícího navrácení dítěte, které následovalo po rozhodnutí o nenavrácení dítěte
Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction, recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and matters of parental responsibility — Regulation No 2201/2003 — Enforceability of a certified judgment requiring the return of a child following a judgment of nonreturn
11 odst. 8, články 40 a 42 a příloha IV)
(Council Regulation No 2201/2003, Arts 11(8), 40 and 42, and Annex IV)
Soudní spolupráce v občanských věcech – Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti – Nařízení č. 2201/2003 – Návrh na neuznání soudního rozhodnutí, nebyl­li předtím podán návrh na uznání rozhodnutí
Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction, recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and matters of parental responsibility — Regulation No 2201/2003 — Application for nonrecognition of a judicial decision if no application for recognition has been submitted beforehand
21 odst. 3 a 4 a články 40 až 42)
(Council Regulation No 2201/2003, Arts 11(8), 21(3) and (4), 40 to 42)
31 odst. 1)
(Council Regulation No 2201/2003, Art. 31(1))
pro vydání rozhodnutí. Potřeba chránit dítě před jakoukoli případnou újmou a nutnost zajistit spravedlivou rovnováhu mezi zájmy dítěte a zájmy rodičů rovněž odůvodňují použití naléhavého řízení.
child against any possible harm and the need to ensure a fair balance between the interests of the child and those of the parents are also capable of justifying recourse to the urgent preliminary ruling procedure.
(viz body 44–45)
(see paras 44, 45)
Tak tomu je v případě, že veškeré zpoždění by bylo velmi neprospěšné pro vztahy mezi dítětem a rodičem, s nímž nebydlí a poškození těchto vztahů by mohlo být nenapravitelné.
That is the case where any delay would be very unfavourable to the relationship between the child and the parent with whom he or she does not live and where the damage to that relationship could be irreparable.
Taková nutnost vyplývá jak ze sedmnáctého bodu odůvodnění nařízení, který uvádí cíl neprodleného navrácení uneseného dítěte, tak i z čl.
Such a need is apparent both from recital 17 in the preamble to the regulation, which refers to the return without delay of a child which has been removed or retained, and to Article 11(3) of that regulation, which sets a deadline of six weeks for the court to which an application for return is made to issue its judgment.
3 téhož nařízení, který stanoví soudu, u kterého je podána žádost o navrácení dítěte, šestitýdenní lhůtu
Once a nonreturn decision in respect of a child has been taken and brought to the attention of the court of origin, it is irrelevant, for the purposes of issuing the certificate provided for in Article 42 of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation
RINAU jednotlivých smluvních států, je nicméně důležité, aby použitím těchto vnitrostátních pravidel nebyl dotčen jeho užitečný účinek.
RINAU different Member States, it is nevertheless important that the application of those national rules does not prejudice its useful effect.
Pouze tento výklad nařízení, který je v souladu s jeho požadavky a účelem, zajišťuje nejlépe efektivitu práva Společenství.
That interpretation of the regulation, which is consistent with its requirements and purpose, is the only interpretation which best ensures the effectiveness of Community law.
za jakýchkoli okolností nestalo pravomocným nebo bylo nahrazeno rozhodnutím o navrácení dítěte, jestliže ke skutečnému navrácení dítěte nedošlo.
No 1347/2000, that that decision has been suspended, overturned, set aside or, in any event, has not become res judicata or has been replaced by a decision ordering return, in so far as the return of the child has not actually taken place.
Jestliže nevyvstala žádná pochybnost, pokud jde o pravost uvedeného osvědčení, které bylo vyhotoveno podle formuláře, jehož vzor se nachází v příloze IV uvedeného nařízení, opravný prostředek proti uznání rozhodnutí je zakázán a dožádanému soudu přísluší pouze konstatovat vykonatelnost osvědčeného rozhodnutí a vyhovět okamžitému navrácení dítěte.
If no doubt has been expressed as regards the authenticity of that certificate and if it was drawn up in accordance with the standard form set out in Annex IV to the regulation, opposition to the recognition of the decision ordering return is not permitted and it is for the requested court only to declare the enforceability of the certified decision and to allow the immediate return of the child.
21 odst. 3 nařízení potvrzuje takovou možnost s výhradou ustanovení spadajících do oddílu 4 kapitoly III, a jednak není vyloučeno, že návrh na neuznání rozhodnutí povede k uznání tohoto rozhodnutí na základě vzájemného návrhu nebo procesní námitky, v kterémžto případě se použije odstavec 4 uvedeného článku 21.
First, Article 21(3) of the egulation confirms such a possibility, subject to the provisions of Section 4 of Chapter III and, second, it is not precluded that an application for nonrecognition of a decision results incidentally in its recognition, in which case Article 21(4) would apply.
Možnost předložit návrh na neuznání, aniž by předtím byl
The possibility of submitting an application for nonrecognition if no application for recognition has
Vykonatelnost rozhodnutí nařizujícího navrácení dítěte, následujícího po rozhodnutí o nenavrácení dítěte, požívá totiž procesní autonomie za tím účelem, aby se neodkládalo navrácení dítěte, které bylo neoprávněně odebráno nebo zadrženo v jiném členském státě, než je stát, v němž mělo toto dítě obvyklé bydliště bezprostředně před svým neoprávněným odebráním nebo nenavrácením.
The enforceability of a judgment requiring the return of a child following a judgment of nonreturn enjoys proced -ural autonomy, so as not to delay the return of a child who has been wrongfully removed to or retained in a Member State other than that in which that child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention.
Procesní námitky nebo překážky, které jsou uplatněny nebo opětovně uplatněny v členském státě výkonu po přijetí rozhodnutí o nenavrácení dítěte, nejsou rozhodné a mohou být považovány pro účely provádění nařízení za bezpředmětné.
Procedural steps which, after a nonreturn decision has been taken, occur or recur in the Member State of enforcement are not decisive and may be regarded as irrelevant for the purposes of implementing the regulation.
Pokud by tomu tak nebylo, hrozilo by totiž, že nařízení bude zbaveno veškerého užitečného účinku, neboť cíl spočívající v okamžitém navrácení dítěte by zůstal podřízen podmínce vyčerpání procesních prostředků, které připouští vnitrostátní právo členského státu, v němž je dítě neoprávněně zadrženo.
If the position were otherwise, there would be a risk that the regulation would be deprived of its useful effect, since the objective of the immediate return of the child would remain subject to the condition that the redress procedures allowed under the domestic law of the Member State in which the child is wrongfully retained have been exhausted.
Ačkoli tedy cílem nařízení č. 2201/2003 není sjednotit procesní a hmotněprávní pravidla
Thus, even if the object of Regulation No 2201/2003 is not to unify the rules of substantive law and of procedure of the
SHRNUTÍ – VĚC C-195/08 PPU podán návrh na uznání rozhodnutí, je způsobilá odpovídat různým cílům, buď hmotného charakteru, zejména cílům směřujícím k nejlepšímu zájmu dítěte či stabilitě a klidu rodiny, nebo procesní povahy, dovolujíc předložit v předstihu důkazní prostředky, které by již nemusely být k dispozici v budoucnosti.
SUMMARY — CASE C-195/08 PPU been lodged beforehand is capable of satisfying various objectives, either of a substantive nature, in particular those relating to the best interests of the child or the stability and harmony of the family, or of a procedural nature, by making it possible to bring forward the production of evidence which might no longer be available in the future.
Takový návrh by však musel dodržet postup stanovený v kapitole III oddílu 2 nařízení, zejména může být proveden podle ustanovení vnitrostátního práva pouze tehdy, jestliže tato ustanovení neomezují dosah a účinky nařízení.
Such an application must however comply with the procedure provided for in Section 2 of Chapter III of the regulation and, in particular, it can be pursued according to the provisions of domestic law only if they do not limit the scope and effects of the regulation.
(viz body 92–96, výrok 2)
(see paras 92-96, operative part 2)
V takové situaci odpůrce, který se domáhá uznání rozhodnutí, může předložit vyjádření.
In such a situation, the defendant, who is seeking recognition, is entitled to make submissions.
(viz body 101–107, výrok 3)
(see paras 101-107, operative part 3)
NÁZOR GENERÁLNÍ ADVOKÁTKYELEANOR SHARPSTON ze dne 1. července 2008 1 vení, budu se však na ně odvolávat ve své analýze.
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON of 1 July 2008 1 provisions here in full, but I shall refer to them in my analysis.
Hlavní prvky skutkového a procesního rámce sporu lze shrnout do přehledné tabulky.
The main elements of the factual and procedural background may be summarised in tabular form.
Tuto tabulku uvádím níže:
In the table below:
Dítě narozené v Německu v roce 2005 německému otci a litevské matce, kteří byli v té době manželi, ale v současnosti jsou již rozvedení, se v současné době proti vůli otce nachází se svou matkou v Litvě.
A child born in Germany in 2005 to a German father and a Lithuanian mother, who were married at the time but are now divorced, is at present in Lithuania with the mother, against the wishes of the father.
V rozvodovém řízení svěřily německé soudy péči o dítě otci a nařídily jeho navrácení k otci.
In the context of the divorce proceedings, the German courts awarded custody of the child to the father, and ordered that she be returned to him.
Lietuvos Aukščiausiasis teismas (Nejvyšší soud Litvy) položil Soudnímu dvoru šest otázek týkajících se podmínek přezkumu návrhu matky na vydání rozhodnutí o neuznání těchto částí rozsudku o rozvodu.
The Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Supreme Court of Lithuania) seeks a preliminary ruling on six questions concerning the conditions governing examination of the mother’s application for a declaration of nonrecognition of those aspects of the divorce judgment.
Na úrovni Společenství je tato situace upravena nařízením „Brusel IIa“ 2ve spojení s Haagskou úmluvou z roku 1980 3.
Such a situation is governed in Community law, by the ‘Brussels II bis’ 2Regula-tion, read together with the 1980 3Hague
Nebudu zde uvádět plné znění příslušných ustano- zvýrazněné údaje se týkají rozvodového řízení v Německu, které skončilo vydáním rozsudku o rozvodu, definitivním svěřením dítěte do péče otce a nařízením navrácení dítěte k otci, na jedné straně, a řízení zahájeného v Litvě matkou, ve kterém chce dosáhnout neuznání dvou posledních aspektů uvedeného rozsudku a které také vedlo k předložení projednávané žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, na straně druhé;
— information in bold type concerns, on the one hand, the divorce proceedings in Germany, culminating in a judgment granting divorce, awarding custody to the father and ordering that the child be returned to him and, on the other hand, the proceedings commenced by the mother in Lithuania for a declaration that the judgment should not be recognised as regards the two latter aspects, and thus to the present request for a preliminary ruling by the Court;
1 — Původní jazyky: francouzština a angličtina.
1 — Original languages: French and English.
3 — Úmluva o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí uzavřená dne 25. října 1980, dále jen „úmluva“ nebo „Haagská úmluva“.
3 — Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the Convention’ or ‘the Hague Convention’).
Je třeba poznamenat, že na rozdíl od nařízení neobsahuje úmluva žádná pravidla o příslušnosti.
Unlike the Regulation, the Convention does not contain any rules conferring jurisdiction.
V tomto ohledu se nařízení řídí pravidly obsaženými v úmluvě o příslušnosti, použitelném právu, uznávání, výkonu a spolupráci ve věcech rodičovské zodpovědnosti a opatření k ochraně dětí uzavřené v Haagu dne 19 října 1996, která dosud nevstoupila v platnost mezi všemi členskými státy, a to zejména mezi Spolkovou republikou Německo a Litevskou republikou.
In that regard, the Regulation draws on the Hague Convention of 19 October 1996 on Jurisdiction, Applicable Law, Recognition, Enforcement and Cooperation in respect of Parental Responsibility and Measures for the Protection of Children, which is not yet in force between all the Member States, and in particular not between Germany and Lithuania.
Je třeba poznamenat, že podle jejího článku 60 má ve věcech upravených nařízením přednost nařízení před úmluvou.
It may be noted that, under Article 60, the Regulation takes precedence over the Convention in so far as the latter concerns matters governed by the Regulation.
údaje označené kurzivou se týkají odlišného řízení, které bylo zahájeno otcem v Litvě za účelem získání od soudů tohoto státu rozhodnutí nařizující navrácení dítěte do Německa; v důsledku různých námitek a odkladu výkonu rozhodnutí nařizujícího navrácení pokračuje toto řízení v Litvě souběžně s řízením, které vedlo k předložení žádosti o rozhodnutí o předběžných otázkách.
— information in italic type concerns a separate procedure initiated by the father in Lithuania seeking a court order there for the child’s return to Germany; the order made has been subject to various challenges and suspensions, so that the procedure is still continuing in Lithuania in parallel to the proceedings which have given rise to the request for a preliminary ruling.
NÁZOR GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-195/08 PPU
VIEW OF MS SHARPSTON — CASE C-195/08 PPU
Narození dítěte
Birth of the child
Manželé žijí odděleně; dítě zůstává ve společné péči; dítě bydlí s matkou, ale je s otcem v častém kontaktu. Je zahájeno rozvodové řízení.
The parents separate; custody remains joint; the child lives with the mother but maintains frequent contact with the father Divorce proceedings commence
Matka se souhlasem otce odjíždí s dítětem strávit dva týdny prázdnin v Litvě.
With the father’s consent, the mother takes the child to Lithuania for two weeks’ holiday
Matka zůstává s dítětem v Litvě.
The mother remains in Lithuania with the child
Amtsgericht Oranienburg (okresní soud v Oranienburgu) (Německo) zrušil společnou péči a dočasně svěřil dítě do péče otci.
The Amtsgericht (Local Court) in Oranienburg annuls joint custody and awards provisional custody to the father
Matka se odvolává proti rozhodnutí Amtsgericht Oranienburg.
The mother appeals against the Oranienburg court’s decision
Branderburgisches Oberlandesgericht (Vrchní zemský odvolací soud v Brandeburku) (Německo) zamítl odvolání matky a potvrdil dočasné svěření dítěte do péče otci.
The Brandenburgisches Oberlandesgericht (Brandenburg Regional Appeal Court) dismisses the mother’s appeal and confirms the provisional award of custody to the father
Otec žádá Klaipėdos apygardos teismas (okresní soud v Klaipėdě) (Litva) 4, aby nařídil navrácení dítěte do Německa.
The father asks the Klaipėda court 4 to order the child’s return to
Lietuvos apeliacinis teismas (Litevský odvolací soud) zrušil usnesení Klai­pėdos apygardos teismas a nařídil navrácení dítěte do 15. dubna 2007.
The Lietuvos apeliacinio teismas (Lithuanian Court of Appeal) quashes the Klaipėda Court’s decision and orders the child’s return by 15/4/2007
Matka podává návrh na znovuote­vření řízení, ve kterém bylo vydáno usnesení ze dne 15. března 2007, přičemž se dovolává nových skuteč­ností a zájmu dítěte ve smyslu článku 13 úmluvy.
The mother requests a reopening of the proceedings leading to the order of 15/3/2007, alleging new circumstances and the child’s interests, on the basis of Article 13 of the Convention
Generální prokurátor Litevské repub­liky podává návrh na znovuotevření totožného řízení, přičemž se dovolává nesprávného použití úmluvy ze strany Lietuvos apeliacinis teismas.
The State Attorney of the Republic of Lithuania requests the reopening of the same proceedings, alleging misapplication of the Convention by the Court of Appeal
Klaipėdos apygardos teismas zamítl oba návrhy na znovuotevření řízení a konstatoval příslušnost Amtsgericht Orianenburg.
The Klaipėda court dismisses the two requests for a reopening and recognises the jurisdiction of the Oranienburg court
Amtsgericht Oranienburg rozhodl o rozvodu, svěřil péči o dítě otci, nařídil navrácení dítěte a na základě článku 42 nařízení vystavil osvědčení.
The Oranienburg court grants divorce, awards custody to the father, orders the child’s return and issues a certificate under Article 42 of the Regulation
Matka se odvolala proti svěření péče o dítě otci a proti nařízení navrácení dítěte.
The mother appeals against the award of custody and the return order