natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Omezení nákladů se zakládá na demografickém kritériu: čím je pozůstalý po zaměstnanci, který se účastnil systému podnikového důchodového pojištění, mladší, tím delší je v průměru období, po které mu musí zaměstnavatel poskytovat pozůstalostní důchod.
The cost limitation is based on a demographic criterion: the younger the survivors are in relation to the employees to whom an occupational pension was granted, the longer the period in which the employer has, on average, to provide a survivor’s pension.
Zaprvé, z odpovědi zástupce BSH na jednání vyplývá, že v době, kdy byl systém důchodového pojištění vytvářen, zaměřila se společnost pouze na otázku, jakým způsobem rozdělit (disponibilní) prostředky.
First, it is apparent from the answer which BSH’s representative gave at the hearing that, when the pension scheme was originally set up, the company had had regard purely to the issue of how to distribute the (available) funds.
111 — Soudní dvůr v bodu 56 rozsudku Lindorfer, citovaného v poznámce pod čarou 19, rozhodl, že požadavek řádné finanční správy důchodového systému Společenství nelze použít k podpoře nezbytnosti vyšších pojistně matematických hodnot u žen. Viz též stanovisko generálního advokáta Jacobse, body 49 až 69, a mé stanovisko, body 43 až 50, k uvedené věci. V rozsudku ze dne 22. prosince 1993, Neath (C-152/91, Recueil, s.
111 — In Lindorfer, cited in footnote 19, paragraph 56, the Court held that a need for sound financial management of a pension scheme could not be invoked to support the need for higher actuarial values for women.
I-2651); rozsudek ze dne 21. listopadu 2002, X & Y (C-436/00, Recueil, s. I-10829), rozsudek ze dne 11. března 2004, Hughes de Lasteyrie du Saillant (C-9/02, Recueil, s. I-2409), a rozsudek ze dne 28. září 2006, Komise v. Nizozemsko (spojené věci C-282/04 a C-283/04, Sb. rozh. s. I-9141) (Soudní dvůr odmítl uznat jako odůvodnění diskriminace zakázané článkem 43 ES ztrátu daňového příjmu). 113 — To znamená vdovu, která je o více než 15 let mladší než její zesnulý manžel, který zemřel za trvání zaměstnaneckého poměru k BSH.
Compare also Case C-264/96 ICI [1998] ECR I-4695, Case C-307/97 St Gobain [1999] ECR I-2651, Case C-436/00 X & Y [2002] ECR I-10829, Case C-9/02 Hughes de Lasteyrie du Saillant [2004] ECR I-2409, and Joined Cases C-282/04 and C-283/04 Commission v Netherlands [2006] ECR I-9141 (rejection by the Court of loss of tax revenue as a justification for discrimination contrary to Article 43 EC). 113 — That is to say, a widow more than 15 years younger than her deceased husband who died while being employed by BSH.
Ustanovení o věkovém rozdílu se nepoužije na případ, kdy bývalý zaměstnanec zemře až v důchodu. Viz bod 13.
The age-gap clause does not apply if former employees die when already in retirement: see point 13.
112 — Viz výše bod 107.
112 — See point 107 above.
V každém případě by systém neobstál v testu proporcionality.
In any event, the scheme would fail under proportionality.
Zadruhé, není složité si představit méně radikální způsoby omezení celkových nákladů dobrovolného systému důchodového pojištění, než je úplné vyloučení pozůstalých.
Second, it is not difficult to imagine ways of limiting the costs borne by voluntary pension schemes that are less extreme than total exclusion of survivors.
Bylo by například možné vyplácet mladším pozůstalým nižší odstupňované dávky nebo zahájit platby až poté, co pozůstalá osoba dosáhne určitého věku.
For example, a reduced benefit could be payable for younger survivors, perhaps determined on a sliding scale; or payments could start only when the survivors reached a certain age.
Pro případ, že to bude nezbytné, bych tedy učinila závěr, že takové ustanovení, jako je ustanovení o věkovém rozdílu, které je předmětem věci v původním řízení, nemůže být odůvodněno skutečností, že zaměstnavatel má zájem na omezení celkových nákladů dobrovolného systému důchodového pojištění.
I would therefore conclude, if necessary, that a provision such as the age-gap clause at issue in the main proceedings cannot be justified by the fact that the employer has an interest in limiting the overall costs borne by a voluntary pension scheme.
Zatřetí, v dokumentech předložených Soudnímu dvoru není žádná zmínka o tom, že by pozůstalostní důchod byl splatný pouze tehdy, zemře-li zaměstnanec při nebo po dosažení určitého věku.
Third, there is nothing in the documents before the Court to suggest that a survivor’s pension is payable only if the employee dies at or above a certain age.
To znamená, že v situaci, kdy zaměstnanec a jeho manžel/manželka jsou téhož věku a tento zaměstnanec zemře ve věku 40 let, získá pozůstalá osoba důchod.
Thus, in a situation where employee and spouse are of the same age and the employee dies at the age of 40, the survivor will receive a pension.
Naopak pozůstalá osoba, která je o 16 let mladší než zaměstnaný manžel/zaměstnaná manželka, který/á zemře ve věku 56 let, nedostane nic.
By contrast, a survivor 16 years younger than an employee spouse who dies aged 56 will receive nothing.
Neexistuje však žádný relevantní rozdíl mezi těmito dvěma pozůstalými osobami (oběma je 40 let), pokud jde o jejich předpokládanou délku života, a tedy délku období, po které budou pravděpodobně pobírat pozůstalostní důchod.
However, there exists no relevant distinction between those two survivors (both aged 40) in terms of their own life expectancy and hence the length of time during which they are likely to draw a survivor’s pension.
Předkládající soud se táže, zda má možný zákaz diskriminace na základě věku ve vztahu k právu podnikových systémů důchodového pojištění neomezenou zpětnou účinnost.
The referring court asks whether the possible prohibition of discrimination on grounds of age has unlimited retroactive effect as regards the law relating to occupational pension schemes.
Pokud nikoli, jakým způsobem je omezen?
If not, in what way is it limited?
Je-li otázka 3 b) analyzována z pohledu obecné zásady zakazující diskriminaci použité na specifický důvod věku, lze si jen těžko představit, že by takováto diskriminace na základě věku mohla být přípustná.
If question 3(b) is analysed from the perspective of the general principle prohibiting discrimination, applied to the specific ground of age, it is difficult to see how such discrimination on grounds of age would be
BARTSCH věci časově omezit 114. Odpovím proto na otázku na tomto základě.
114 I shall therefore answer the question on that basis.
Zaprvé Soudnímu dvoru nebyl předložen žádný materiál (ať již v předkládacím rozhodnutí, nebo ve spisech BSH či Německa 117), který by dostatečně svědčil o riziku závažných hospodářských dopadů, pokud by Soudní dvůr neomezil časový účinek svého rozsudku.
First, there is no material before the Court (whether from the order for reference or from BSH or Germany 117) sufficient to indicate a risk of serious economic repercussions if the Court were not to limit the temporal effect of its judgment.
Zadruhé, Soudní dvůr svůj rozsudek ve věci Mangold nikterak časově neomezil.
Secondly, the Court in Mangold did not place any temporal limitation on its judgment.
Přitom tento rozsudek je rozsudkem, kterým byla uznána zásada, která by (případně) byla nyní použita.
It is that judgment which identified the principle which (on this hypothesis) would here be applied.
O omezení zpětné účinnosti rozsudku je rozhodnuto pouze ve výjimečných případech a jsou-li splněny dvě podmínky.
Limitations on the retroactivity of a judgment are imposed only exceptionally and on two conditions.
Zaprvé musí v případě, že omezení nebude připuštěno, existovat riziko závažných hospodářských dopadů a zadruhé musí být splněna podmínka, že jednotlivci a vnitrostátní orgány byli vedeni k chování, které nebylo v souladu s právní úpravou Společenství, z důvodu objektivní a závažné nejistoty ohledně dosahu ustanovení práva Společenství 115. Tyto podmínky musí být splněny kumulativně.
First, there must otherwise be a risk of serious economic repercussions; second, individuals and national authorities must have been led to adopt practices which do not comply with Community legislation by reason of objective, significant uncertainty regarding the implications of Community provisions. 115 Those conditions are cumulative.
O jakémkoli omezení zpětného účinku rozsudku musí být navíc rozhodnuto
Any restriction of the retroactive effect of a judgment must, moreover, be laid down by the Court in the first judgment which gives the ruling on the interpretation requested. 116
I kdybychom zaujali stanovisko, že toto je první příležitost, kdy se Soudní dvůr zabývá použitím této zásady na podnikový systém důchodového zabezpečení financovaný ze soukromých finančních zdrojů, i tak by nebyla splněna první z obou (kumulativních) podmínek.
Even if one took the view that this is the first occasion on which the Court has had to consider the application of that principle to a privately-funded occupational pension scheme, the first of the two (cumulative) conditions would still not be satisfied.
Nejsem toho názoru, že by zpětný účinek rozsudku v projednávané věci měl být omezen.
I do not consider that the retroactive effect of the judgment in the present case should be limited.
Není tedy namístě rozsudek v projednávané věci časově omezovat.
No temporal limitation should therefore be placed upon the judgment in the present case.
114 — Německo o toto omezení výslovně požádalo.
114 — Germany specifically asked for such a limitation.
115 — Viz rozsudek Richards, citovaný v poznámce pod čarou 94, bod 42, a rozsudek ze dne 18. ledna 2007, Brzeziński (C-313/05, Sb. rozh. s. I-513, bod 57).
115 — See Richards, cited in footnote 94, paragraph 42, and Case C-313/05 Brzeziński [2007] ECR I-513, paragraph 57.
116 — Rozsudek Barber, citovaný v poznámce pod čarou 109, bod 41; Rozsudek Vroege citovaný v poznámce pod čarou 110, bod 31; rozsudek ze dne 6. března 2007, Meilicke (C-292/04, Sb. rozh. I-1835, body 36 až 37).
117 — Germany asserts that a large number of contracts might be affected by such a ruling, but admits that it has no statistical evidence to adduce in support of that assertion.
117 — Německo tvrdí, že by takovýmto rozsudkem mohl být dotčen vysoký počet smluv, připouští však, že nemá žádný statistický důkaz, kterým by mohlo podpořit toto tvrzení.
116 — Barber, cited in footnote 109, paragraph 41; Vroege cited in footnote 110, paragraph 31; Case C-292/04 Meilicke [2007] ECR I-1835, paragraphs 36 to 37.
Navrhuji proto, aby Soudní dvůr o předložených otázkách rozhodl následovně:
I therefore propose that, in answer to the questions referred, the Court should rule as follows:
„(1) Členské státy nemají povinnost zaručit ochranu na základě obecné zásady rovnosti (včetně rovného zacházení bez rozdílu věku) obsažené v právu Společenství, jestliže se na údajné diskriminační zacházení nevztahuje právo Společenství.
Member States are not under an obligation to guarantee protection under the general principle of equality (including equal treatment irrespective of age) contained in Community law if the alleged discriminatory treatment does not fall within the scope of Community law.
(2) V právu Společenství neexistuje žádné hmotněprávní pravidlo, které by mohlo sloužit jako základ pro použití obecné zásady rovnosti (včetně rovného zacházení bez rozdílu věku) na situaci, která byla podnětem k této žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce. “
There is no specific substantive rule of Community law that may serve as the basis for applying the general principle of equality (including equal treatment irrespective of age) to the situation giving rise to the reference.
23. září 2008 *
23 September 2008 *
Ve věci C-427/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesarbeitsgericht (Německo) ze dne 27. června 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 18. října 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesarbeitsgericht (Germany), made by decision of 27 June 2006, received at the Court on 18 October 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts a L. Bay Larsen, předsedové senátů, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Lindh, J.-C. Bonichot a T. von Danwitz, soudci,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Lindh, J.-C. Bonichot and T. von Danwitz, Judges,
ROZSUDEK ZE DNE 23. 9.
JUDGMENT OF 23. 9.
2008 – VĚC C-427/06 generální advokátka: E. Sharpston, vedoucí soudní kanceláře: C. Strömholm, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 10. října 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 10 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za vládu Spojeného království E. O’Neill, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s A. Dashwoodem, barrister,
— the United Kingdom Government, by E. O’Neill, acting as Agent, and by A. Dash-wood, Barrister,
– za Komisi Evropských společenství V. Kreuschitzem a J. Enegrenem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 22. května 2008,
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and J. Enegren, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 May 2008,
79) a obecných zásad práva Společenství.
16), and of general principles of Community law.
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi B. Bartsch a Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (dále jen „BSH Altersfürsorge“), podnikovým fondem sociálního zabezpečení, ohledně odmítnutí tohoto fondu vyplácet B. Bartsch pozůstalostní důchod.
The reference was made in the context of a dispute between Mrs Bartsch and Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (‘BSH Altersfürsorge’), which is a company provident fund, with regard to this latter’s refusal to pay Mrs Bartsch a survivor’s pension.
Právní úprava Společenství
The Community rules
Podle článku 1 směrnice 2000/78:
Article 1 of Directive 2000/78 provides:
„Účelem této směrnice je stanovit obecný rámec pro boj s diskriminací na základě náboženského vyznání či víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální
‘The purpose of this Directive is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual
2008 – VĚC C-427/06 orientace v zaměstnání a povolání, s cílem zavést v členských státech zásadu rovného zacházení.“
2008 — CASE C-427/06 orientation as regards employment and occupation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment.’
Článek 6 této směrnice stanoví:
Article 6 states:
2 odst. 2 mohou členské státy stanovit, že rozdíly v zacházení na základě věku nepředstavují diskriminaci, jestliže jsou v souvislosti s vnitrostátními právními předpisy objektivně a rozumně odůvodněny legitimními cíli, zejména legitimními cíli politiky zaměstnanosti, trhu práce a odborného vzdělávání, a jestliže prostředky k dosažení uvedených cílů jsou přiměřené a nezbytné.
Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide that differences of treatment on grounds of age shall not constitute discrimination, if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim, including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary.
Tyto rozdíly v zacházení mohou zahrnovat zejména: a) stanovení zvláštních podmínek pro přístup k zaměstnání a odbornému vzdělávání, pro zaměstnání a povolání včetně podmínek propuštění a odměňování, a to pro mladé pracovníky, starší osoby a osoby s pečovatelskými povinnostmi za účelem podpory jejich pracovního začlenění nebo zajištění jejich ochrany; b) stanovení minimálních podmínek věku, odborné praxe nebo let služby pro přístup k zaměstnání nebo k určitým výhodám spojeným se zaměstnáním; c) stanovení maximálního věku pro přijetí, který je založen na požadavcích dotyčného pracovního místa na odbornou přípravu nebo na potřebě přiměřené doby zaměstnání před odchodem do důchodu.
(a) the setting of special conditions on access to employment and vocational training, employment and occupation, including dismissal and remuneration conditions, for young people, older workers and persons with caring responsibilities in order to promote their vocational integration or ensure their protection;
2 odst. 2 mohou členské státy stanovit, že v systémech sociálního zabezpečení v zaměstnání nepředstavuje stanovení věkových hranic pro přijetí nebo pro nárok na dávky v důchodu nebo invaliditě, včetně stanovení různých věkových hranic pro zaměstnance nebo skupiny či kategorie zaměstnanců v těchto systémech, a používání věkových kritérií při pojistně matematických výpočtech v souvislosti s těmito systémy diskriminaci na základě věku, pokud nepovede k diskriminaci na základě pohlaví.“
Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide that the fixing for occupational social security schemes of ages for admission or entitlement to retirement or invalidity benefits, including the fixing under those schemes of different ages for employees or groups or categories of employees, and the use, in the context of such schemes, of age criteria in actuarial calculations, does not constitute discrimination on the grounds of age, provided this does not result in discrimination on the grounds of sex.’
18 prvního pododstavce uvedené směrnice mělo dojít k jejímu provedení do právního řádu členských států nejpozději do 2. prosince 2003.
In accordance with the first paragraph of Article 18 of the directive, the latter was to be transposed into the national law of the Member States by 2 December 2003 at the latest.
Nicméně podle druhého pododstavce tohoto článku:
However, the second paragraph of that article states:
V tom případě neprodleně uvědomí Komisi. […]“
In that event they shall inform the Commission forthwith. …’
Spolková republika Německo této možnosti využila, takže k provedení ustanovení směrnice 2000/78 týkajících se diskriminace na základě věku a zdravotního postižení mělo v tomto členském státě dojít nejpozději do 2. prosince 2006.
The Federal Republic of Germany made use of this option, so that the provisions of Directive 2000/78 on age and disability discrimination were to be implemented in that Member State by 2 December 2006 at the latest.
2008 – VĚC C-427/06
2008 — CASE C-427/06
Ustanovení § 6 odst. 4 pokynů BSH Altersfürsorge ze dne 1. ledna 1984, ve znění použitelném od 1. dubna 1992 (dále jen „pokyny“), zní takto:
Paragraph 6(4) of the BSH Altersfürsorge guidelines dated 1 January 1984, in the version of 1 April 1992 (‘the guidelines’), provides:
„Podmínky vyplácení důchodu
‘Conditions for the retirement pension
Důchod [podle § 5 odst. 1 písm. b)] je vyplácen vdovci/vdově po pracovníkovi, který během svého zaměstnaneckého poměru ?…? zemřel a splnil čekací lhůtu (§ 2), pokud a dokud existuje nárok na pozůstalostní důchod (vdovský/vdovecký důchod) z německého zákonného důchodového pojištění.
A retirement pension (Paragraph 5(1)(b)) shall be paid to the widow(er) of an employee who has died during his or her employment relationship and who had fulfilled the qualifying period (Paragraph 2) provided that a claim for a survivor’s pension (widow(er)’s pension) exists under the German statutory pension insurance scheme.
Totéž platí pro vdovu/vdovce po příjemci starobního důchodu.
This applies mutatis mutandis to the widow(er) of the recipient of a retirement pension.
Dávky se nevyplácejí, jestliže: a) je vdova/vdovec o více než patnáct let mladší než bývalý zaměstnanec;
(a) the widow/widower is more than 15 years younger than the former employee,
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že B. Bartsch, narozená v roce 1965, byla od roku 1986 vdaná za M. H. Bartsche, který se narodil v roce 1944 a zemřel dne 5. května 2004.
It is apparent from the decision to refer that Mrs Bartsch, who was born in 1965, married Mr Bartsch in 1986. The latter was born in 1944 and died on 5 May 2004.
Dne 1. března 1988 nastoupil M. H. Bartsch na základě pracovní smlouvy ze dne 23. února 1988 do zaměstnání u společnosti Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH (dále jen „BSH“) a pracoval pro ni jako prodejce až do své smrti.
On 23 February 1988 Mr Bartsch had concluded an employment contract with Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH (‘BSH’). He started work with them on 1 March 1988 and was employed as a salesman until his death.
BSH Altersfürsorge, který založila společnost BSH, se vůči B. Bartsch zavázal převzít případné závazky z podnikového důchodového zabezpečení, které tato společnost sjednala ve prospěch zesnulého M. H. Bartsche.
BSH Altersfürsorge, which was established by BSH, undertook to perform any obligations with respect to Mrs Bartsch that that company had contracted concerning a company pension for the benefit of the late Mr Bartsch.
Z předkládacího rozhodnutí dále vyplývá, že na pracovní poměr M. H. Bartsche u společnosti BSH se vztahovaly pokyny a mimo jiné jejich § 6. Skutkový stav v původním řízení spadá pod ustanovení § 6 odst.
It is also apparent from the decision to refer that the employment relationship between Mr Bartsch and BSH was governed by the guidelines and, in particular, Paragraph 6 thereof.
4 druhého pododstavce písm. a) pokynů, jelikož B. Bartsch je o více než patnáct let mladší než její zesnulý manžel.
The situation in the main proceedings falls within the terms of Paragraph 6(4)(a) of the guidelines in so far as Mrs Bartsch is more than 15 years younger than her deceased husband.
Po úmrtí svého manžela požádala B. Bartsch u BSH Altersfürsorge o výplatu pozůstalostního důchodu na základě pokynů.
After the death of her husband, Mrs Bartsch requested BSH Altersfürsorge to pay her a survivor’s pension on the basis of the guidelines.
Vzhledem k tomu, že BSH Altersfürsorge žádost B. Bartsch zamítl, obrátila se uvedená na Arbeitsgericht za účelem určení, že uvedený fond sociálního zabezpečení je podle pokynů povinen jí vyplácet důchod.
BSH Altersfürsorge rejected Mrs Bartsch’s request and she applied to the Arbeitsgericht (Labour Court) for a declaration that the provident fund was obliged to pay her a pension in accordance with the guidelines.
Arbeitsgericht jejímu návrhu nevyhověl, proti čemuž se dotčená odvolala k Landesarbeitsgericht, který rozsudek soudu prvního stupně potvrdil.
The Arbeitsgericht rejected her application and she appealed to the Landesarbeitsgericht (Higher Labour Court), which upheld the judgment at first instance.
Brigit Bartsch podala proti rozsudku Landesarbeitsgericht opravný prostředek „Revision“ k Bundesarbeitsgericht, který se rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
Mrs Bartsch applied for review on a point of law of the judgment of the Landesarbeitsgericht to the Bundesarbeitsgericht (Federal Labour Court), which decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
„1) a) Obsahuje primární právo ES zákaz diskriminace na základě věku, jehož ochranu musí soudy členských států zajistit i tehdy, jestliže případné diskriminační zacházení nevykazuje žádnou souvislost s právem Společenství?
‘(1) (a) Does the primary law of the European Communities contain a prohibition of discrimination on grounds of age, protection under which must be guaranteed by the Member States even if the allegedly discriminatory treatment is unconnected to Community law?
b) V případně záporné odpovědi na otázku 1 a):
(b) If question (a) is answered in the negative, does such a connection to Community law arise from Article 13 EC or — even before the timelimit for transposition has expired — from Directive 2000/78 …?