natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ze souhrnu výše uvedeného vyplývá, že hlavní kasační opravný prostředek a vzájemný kasační opravný prostředek musejí být zamítnuty.
It follows from all of the foregoing that the main appeal and the cross-appeal must be dismissed.
69 odst. 2 jednacího řádu, jenž se na řízení o kasačním opravném prostředku použije na základě článku 118 téhož jednacího řádu, se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, applicable to appeal proceedings pursuant to Article 118 of those Rules, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they are applied for in the successful party’s pleadings.
Vzhledem k tomu, že M.-C. Girardot požadovala náhradu nákladů řízení a Komise neměla úspěch ve svém důvodu kasačního opravného prostředku, je důvodné jí uložit náhradu nákladů řízení o hlavním kasačním opravném prostředku.
Since Mrs Girardot applied for costs against the Commission and the latter has been unsuccessful in its grounds of appeal, the Commission must be ordered to pay the costs of the main appeal.
Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení o vzájemném kasačním opravném prostředku a M.-C. Girardot neměla úspěch ve svých důvodech vzájemného kasačního opravného prostředku, je důvodné jí uložit náhradu nákladů řízení o vzájemném kasačním opravném prostředku.
Since the Commission applied for the costs of the cross-appeal against Mrs Girardot and she has been unsuccessful in her grounds of appeal, she must be ordered to pay the costs of that appeal.
Věc C-425/06
Case C-425/06
Daňová ustanovení – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Šestá směrnice – Plnění představující zneužívající praktiku
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Sixth Directive — Transactions constituting an abusive practice
(Směrnice Rady 77/388)
(Council Directive 77/388)
SHRNUTÍ – VĚC C-425/06
SUMMARY — CASE C-425/06
– samotné plnění leasingové společnosti je rozděleno, přičemž typický prvek financování je svěřen jiné společnosti za účelem rozdělení na úvěrové, pojišťovací a zprostředkovatelské plnění;
— the service supplied by the leasing company is subject to a division, the financing element is entrusted to another company to be split into a credit service, an insurance service and a brokerage service;
Šestou směrnici 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu je nutno vykládat tak, že lze shledat existenci zneužívající praktiky tehdy, pokud hlavním účelem dotčeného nebo dotčených plnění je dosažení daňového zvýhodnění.
The Sixth Directive 77/338 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes must be interpreted as meaning that there can be a finding of an abusive practice when the accrual of a tax advantage constitutes the principal aim of the transaction or transactions at issue.
(viz bod 45, výrok 1)
45, operative part 1)
– plnění leasingové společnosti je tak omezeno na plnění spočívající v pronájmu vozidla;
— the service of the leasing company is therefore reduced to a service for renting a vehicle;
– nájemné placené nájemcem činí celkem o něco málo vyšší částku, než je kupní cena věci;
— the lease payments made by the customer are of an amount which is only slightly higher than the purchase cost of the vehicle;
Vnitrostátnímu Soudu přísluší určit, zda lze pro účely uplatnění daně z přidané hodnoty považovat operace finančního pronájmu, vyznačující se následujícími rysy, za plnění, jež jsou zneužívající praktikou ve smyslu šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu.
It is for the national court to determine whether, for the purposes of the application of value added tax, leasing transactions having the following characteristics can be considered to be an abusive practice under the Sixth Directive 77/338 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes:
– obě společnosti podílející se na operaci finančního pronájmu náležejí k téže finanční skupině;
— that service, considered in isolation, therefore seems to be economically unprofitable, so that the viability of the business cannot be ensured solely by means of contracts concluded with the customers;
– toto plnění, nahlížené samostatně, se v důsledku toho zdá hospodářsky nerentabilní, takže životaschopnost podniku nemůže být zajištěna pouze prostřednictvím smluv uzavřených s nájemci;
— the two companies taking part in the leasing transaction are part of the same group;
– leasingová společnost dostává protiplnění z finančního pronájmu pouze díky kumulaci nájemného placeného nájemcem a částek placených druhou společností téže skupiny.
— the leasing company receives the consideration of the leasing transaction only through the cumulative lease payments made by the customer and the amounts transferred from the other company of the same group.
11 části A odst.
leasing company.
1 šesté směrnice, a sice zdaněním všeho, co představuje protiplnění, které se získá nebo má získat od nájemce.
That result would appear to be contrary to the objective of Article 11A(1) of the Sixth Directive, namely the taxation of everything which constitutes consideration received or to be received from the customer.
Vnitrostátnímu soudu přísluší rovněž, aby posoudil, zda lze ze skutečností, které mu jsou předloženy, vyvodit závěr o existenci jediného plnění, nehledě na smluvní strukturu plnění.
It is also for the national court to assess if, the contractual structure of the transaction notwithstanding, the evidence put before the court discloses the characteristics of a single transaction.
V tomto kontextu může být veden k rozšíření své analýzy prostřednictvím vyhledávání indicií odhalujících existenci zneužívající praktiky.
In that context, it may find it necessary to extend its analysis by seeking evidence of indications of the existence of an abusive practice.
Za tímto účelem vnitro státní soud musí nejprve ověřit, zda je sledovaným výsledkem daňové zvýhodnění, jehož poskytnutí by bylo v rozporu s jedním nebo několika cíli šesté směrnice, a dále, zda daňové zvýhodnění bylo hlavním účelem přijatého smluvního řešení.
For that purpose, the national court must verify, first, whether the result sought is a tax advantage, the granting of which would be contrary to one or more of the objectives of the Sixth Directive and, then, whether that constituted the principal aim of the contractual approach adopted.
Co se týče druhého kritéria, vnitrostátní soud může při posuzování, které mu přísluší provést, vzít v úvahu čistě umělý charakter těchto plnění, jakož i právní, hospodářské nebo personální vztahy mezi dotčenými hospodářskými subjekty, jelikož tyto skutečnosti jsou takové povahy, že ukazují na to, že získání daňového zvýhodnění představuje hlavní sledovaný cíl, přes případné vedle toho existující hospodářské cíle vycházející z hledisek týkajících se například marketingu, organizace a záruk.
As regards the second criterion, the national court, in the assessment which it must carry out, may take account of the purely artificial nature of the transactions and the links of a legal, economic and/or personal nature between the operators involved, those aspects being such as to demonstrate that the accrual of a tax advantage constitutes the principal aim pursued, notwithstanding the possible existence, in addition, of economic objectives arising from, for example, marketing, organisation or guarantee considerations.
Co se týče prvního kritéria, uvedený soud může vzít v úvahu skutečnost, že sledovaným výsledkem je získání daňového zvýhodnění souvisejícího s osvobozením od daně, podle čl. 13 části B písm. a) a d) šesté směrnice, plnění svěřených
As regards the first criterion, that court can take into account that the anticipated result is the accrual of a tax advantage linked to the exemption, pursuant to Article 13B(a) and (d) of the Sixth Directive, of the services entrusted to the co-contracting company of the
(viz body 54–55, 57–63, výrok 2)
(see paras 54, 55, 57-63, operative part 2)
2008 – VĚC C-425/06
2008 — CASE C-425/06
Ve věci C-425/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Corte suprema di cassazione (Itálie) ze dne 10. března 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 16. října 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Corte suprema di cassazione (Italy), made by decision of 10 March 2006, received at the Court on 16 October 2006, in the proceedings
PART SERVICE generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 25. října 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 25 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za italskou vládu I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci s G. Lanciou a S. Fiorentinem, avvocati dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and by G. Lancia and S. Fiorentino, avvocati dello Stato,
– za řeckou vládu M. Apessosem, jakož i M. Papida a I. Pouli, jako zmocněnci,
— the Greek Government, by M. Apessos and by M. Papida and I. Pouli, acting as Agents,
– za Irsko D. O’Haganem, jako zmocněncem, ve spolupráci s D. McDonaldem SC a B. Conwayem BL, jakož i G. Clohessy BL,
— Ireland, by D. O’Hagan, Agent and by D McDonald SC, B. Conway BL and G. Clohessy BL,
– za portugalskou vládu L. Fernandesem a C. Lança, jako zmocněnci,
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and C. Lança, acting as Agents,
– za vládu Spojeného království T. Harris, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s R. Hillem, barrister,
— the United Kingdom Government, by T. Harris, acting as Agent, and R. Hill, barrister,
– za Komisi Evropských společenství A. Aresuem a M. Afonso, jako zmocněnci, s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by A. Aresu and M. Afonso, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu Šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common System of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Ministero dell’Economia e delle Finanze (ministerstvo hospodářství a financí) a Part Service Srl (dále jen „Part Service“), dříve Italservice Srl (dále jen „Italservice“), ve věci dodatečného platebního výměru na daň z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) za rok 1987, co se týče operací finančního pronájmu (leasing), jejichž předmětem byla převážně motorová vozidla.
The reference has been made in the course of proceedings between the Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ministry of the Economy and Finance) and Part Service Srl (‘Part Service’), formerly Italservice Srl (‘Italservice’), regarding a notice of adjustment of value added tax (‘VAT’) notified in respect of the 1987 financial year, for leasing transactions in connection, for the most part, with motor vehicles.
Článek 11 část A odst. 1 šesté směrnice týkající se základu DPH stanoví:
Article 11A(1) of the Sixth Directive, relating to the taxable amount for VAT, provides:
„Základem daně je: a) při dodání zboží a poskytování služeb jiných než těch, které jsou uvedeny dále v písm. b), c) a d), vše, co představuje protiplnění, které dodavatel nebo poskytovatel získal nebo má získat od kupujícího, zákazníka nebo třetí strany za takové dodání zboží nebo poskytnutí služby včetně dotací přímo vázaných na cenu takového dodání zboží nebo poskytnutí služby;
(a) in respect of supplies of goods and services other than those referred to in (b), (c) and (d) below, everything which constitutes the consideration which has been or is to be obtained by the supplier from the purchaser, the customer or a third party for such supplies including subsidies directly linked to the price of such supplies;
Článek 13 část B šesté směrnice stanoví osvobození jednotlivých operací od daně v tomto znění:
Article 13B of the Sixth Directive provides for the exemption of certain transactions:
„Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Společenství, osvobodí členské země od daně následující plnění, a to za podmínek, které samy stanoví k zajištění správného a jednoznačného uplatňování těchto osvobození a k zamezení jakýchkoli daňových úniků, vyhýbání se daňovým povinnostem či zneužití daňového režimu:
‘Without prejudice to other Community provisions, Member States shall exempt the following under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of the exemptions and of preventing any possible evasion, avoidance or abuse:
2008 – VĚC C-425/06 a) pojišťovací a zajišťovací operace včetně souvisejících služeb poskytovaných pojišťovacími makléři a pojišťovacími agenty;
(a) insurance and reinsurance transactions, including related services performed by insurance brokers and insurance agents;
[…] d) tyto operace:
(d) the following transactions:
1. poskytnutí a sjednání úvěru a správa úvěru osobou, která jej poskytla;
1. the granting and the negotiation of credit and the management of credit by the person granting it;
2. sjednání nebo převzetí závazků, ručení a jiných jistot a záruk, jakož i správa úvěrových záruk osobou, která úvěr poskytuje;
2. the negotiation of or any dealings in credit guarantees or any other security for money and the management of credit guarantees by the person who is granting the credit;
3. operace včetně sjednání týkající se vkladových a běžných účtů, plateb, převodů, dluhů, šeků a dalších převoditelných cenných papírů, s výjimkou vymáhání dluhů;
3. transactions, including negotiation, concerning deposit and current accounts, payments, transfers, debts, cheques and other negotiable instruments, but excluding debt collection and factoring;
2), ve znění několikrát pozměněném (dále jen „NPR č. 633/72“), definuje poskytování služeb takto:
2), as amended on a number of occasions (‘DPR No 633/72’) defined the supply of services as follows:
„Poskytováním služeb jsou poskytování uskutečněná za protiplnění na základě dohody o provedení práce, smlouvy o dílo, smlouvy o přepravě, smlouvy mandátní, zasílatelské, smlouvy o zprostředkování, skladování a obecně smlouvy obsahující povinnosti něco vykonat nebo strpět a umožnit bez ohledu na jejich zdroj.
‘Supplies for consideration under contract for work, procurement, transport, representation, haulage, agency, brokerage, or deposit and generally under obligations to do or refrain from doing or to permit something to be done, whatever the basis thereof, constitute a supply of services.
Mimoto je rovněž poskytováním služeb, pokud jsou uskutečněny za protiplnění:
When carried out for consideration, the following also constitute a supply of services:
1) poskytnutí majetku do pronájmu, pacht, leasing a podobná plnění;
(1) the letting, leasing and rental of property and similar services;
Článek 10 NPR č. 633/72 osvobozuje od DPH různé operace v tomto znění:
Article 10 of DPR No 633/72 exempts certain transactions from VAT:
„Od daně jsou osvobozeny:
‘The following are exempt from tax:
1) poskytování služeb týkající se poskytnutí a sjednání úvěru, správa úvěru osobou, která jej poskytla a finanční transakce; sjednání a převzetí závazků, ručení a jiných
(1) supply of the services of granting and negotiation of credit, credit management by the credit supplier, finance transactions; the negotiating and undertaking of
2008 – VĚC C-425/06 jistot a záruk, jakož i správa úvěrových záruk osobou, která úvěr poskytuje; odložení plateb, operace, včetně jejich sjednání, týkající se vkladových a běžných účtů, plateb, převodů, dluhů, šeků a dalších převoditelných cenných papírů, s výjimkou vymáhání dluhů; spravování zvláštních investičních fondů a penzijních fondů uvedených v legislativním nařízení č. 124 ze dne 21. dubna 1993, podobná odložení a spravování a finanční a poštovní služby (banka – pošta);
2008 — CASE C-425/06 commitments, securities and other deposits and guarantees and the management of credit guarantees by the credit supplier; payment deadlines, transactions, including negotiations, concerning deposit accounts, current accounts, payments, transfers, debts, cheques and other negotiable instruments, excluding debt collection; the management of unit trusts and pension investment trusts referred to in legislative Decree No 124 of 21 April 1993, similar periods and management activities and financial and postal services (bank — post office);
2) pojišťovací a zajišťovací operace, životní pojištění;
(2) insurance and reinsurance transactions, life annuity transactions;
9) služby poskytované zmocněnci, zprostředkovateli a makléři týkající se operací uvedených v bodech 1 až 7, jakož i služby týkající se zlata a devizových prostředků, včetně vkladů i na běžný účet uskutečněných ve vztahu k operacím provedeným italskou národní bankou a italským devizovým úřadem, ve smyslu čl. 4 pátého pododstavce tohoto nařízení.“
(9) representation, brokerage and intermediation services relating to those transactions referred to in paragraphs 1 to 7, and relating to gold and foreign securities, also including deposits in a current account, carried out on transactions implemented by the Bank of Italy and the Italian currency exchange, within the meaning of the fifth paragraph of Article 4 of the present decree.’
Článek 13 první pododstavec NPR č. 633/72 definuje základ DPH takto:
The first paragraph of Article 13 of DPR No 633/72 defines the taxable amount for VAT purposes:
„Základem daně při dodání zboží a poskytování služeb je vše, co představuje protiplnění, které dodavatel nebo poskytovatel získal nebo má získat podle smluvních podmínek, včetně nákladů a výdajů spojených s provedením a dluhů nebo jiných
‘The taxable amount for the supply of goods and services comprises the total amount of consideration received or to be received by the supplier or provider according to the contractual terms, including the charges and expenses involved in performance
PART SERVICE závazků cesionáře nebo objednatele vůči třetím osobám, navýšené o dodatečné částky přímo související s protiplněním dlužným jinými osobami.“
PART SERVICE and the debts or other obligations to third parties imposed on the transferee or the principal, increased by additional amounts directly linked to the consideration due from other parties.’
Během roku 1987 se Italservice a leasingová společnost IFIM Leasing Sas (dále jen „IFIM“), společnosti náležející k téže finanční skupině, společně podílely na operacích finančního pronájmu, jejichž předmětem byla převážně motorová vozidla.
Throughout 1987 Italservice and the leasing company IFIM Leasing Sas (‘IFIM’), both belonging to the same financial group, were involved together in leasing arrangement transactions in connection, for the most part, with motor vehicles.
Tyto operace byly prováděny následujícím způsobem.
Those transactions were carried out under the following terms:
IFIM uzavřela s uživatelem smlouvu, jejímž předmětem bylo užívání motorového vozidla a možnost jeho koupě prostřednictvím platby nájemného, složení záruky odpovídající ceně věci nekryté nájemným, jakož i poskytnutí neomezeného ručení.
IFIM concluded a contract with a customer for the use of a motor vehicle with an option to purchase, in consideration of lease payments, the setting up of a surety corresponding to the costs of the vehicle not covered by the lease payments and the provision of an unlimited security.
Italservice uzavřela s uživatelem smlouvu, na základě které pojistila věc proti jiným rizikům než plynoucím z občanskoprávní odpovědnosti a prostřednictvím financování složené záruky a poskytnutí neomezeného ručení zaručila plnění závazků, které na sebe vzal uvedený uživatel vůči IFIM.
Italservice concluded a contract with the customer under which it insured the vehicle against all risks except civil liability and guaranteed — by financing the surety and providing the unlimited security — the fulfilment of the obligations, in favour of IFIM, undertaken by that customer.
Jako protiplnění uživatel uhradil předem společnosti Italservice částku, jež měla za následek snížení celkové výše splátek nájemného dohodnutého mezi uživatelem a IFIM, ve většině případů až do snížení této celkové výše na částku jen o málo vyšší, než byla cena věci, spolu s 1 % provizí pro poradce.
In consideration thereof the customer paid, in advance, to Italservice an amount which reduced the total of the lease payments agreed between the customer and IFIM, reducing that total, in the majority of cases, to an amount barely above the cost of the vehicle, as well as a commission of 1% paid to a consultant.
Uživatel pověřil Italservice, aby na jeho účet platila IFIM financovanou částku z titulu složení záruky stanovené smlouvou o užívání.
The customer instructed Italservice to pay the amount financed to IFIM, on his behalf, by way of the surety provided for in the contract for use of the vehicle.
Italservice svěřila plnění smlouvy s uživatelem IFIM.
Italservice entrusted the performance of the contract with the customer to IFIM.
IFIM jako zprostředkovatel obdržela od Italservice dodatečnou odměnu a v případě neplnění povinnosti uživatelem částku rovnocennou částce, kterou uživateli Italservice přislíbila navrátit v případě dodržení jeho povinnosti platit nájemné.
IFIM, as an intermediary, received additional remuneration from Italservice, and, in the event of default by the customer, an amount equivalent to that promised by Italservice to the customer, by way of refund, in the event of the customer fulfilling his obligations to make the lease payments.
Podle článku 3 NPR č. 633/72 uplatnila IFIM na nájemné placené uživatelem DPH.
Pursuant to Article 3 of DPR No 633/72, IFIM levied VAT on the customer’s lease payments.
Naproti tomu na základě článku 10 NPR č. 633/72 byla protiplnění placená uživatelem Italservice a Italservice společnosti IFIM účtována jako osvobozená od DPH.
By contrast, on the basis of Article 10 of DPR No 633/72, the consideration paid by the customer to Italservice and by Italservice to IFIM was invoiced without VAT.
V návaznosti na šetření provedené ve vztahu k Italservice daňová správa rozhodla, že jednotlivé závazky, jež na sebe vzaly dotyčné osoby, tvořily společně jedinou smlouvu uzavřenou mezi třemi stranami, přestože byly obsaženy v oddělených smlouvách.
Following investigations carried out into Italservice the tax office held that, although the different agreements signed by the interested parties were contained in separate contracts, they together constituted a single contract concluded between three parties.
Podle daňové správy bylo protiplnění placené uživatelem za finanční pronájem uměle rozděleno za účelem snížení základu daně a úloha pronajímatele byla rozdělena mezi Italservice a IFIM.
According to that office, the consideration paid by the customer for the leasing arrangement had been artificially divided to reduce the taxable amount, as the role of lessor was split between Italservice and IFIM.
V důsledku toho daňová správa zaslala dne 1. září 1992 Italservice dodatečný platební výměr na DPH za rok 1987 ve výši 3 169 519 000 ITL, navýšený o úroky a penále ve výši 9 496 469 000 ITL.
As a consequence, the tax office issued Italservice, on 1 September 1992, with an adjustment notice for VAT, in respect of the year 1987, in the amount of ITL 3 169 519 000, with interest and penalties of ITL 9 496 469 000.