natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V případě záporné odpovědi na tuto otázku se předkládající soud ve třetí otázce písm. c) táže, zda uvedené náklady lze prokázat oceněním na základě analytického modelu nákladů zdola nahoru nebo shora dolů.
If that question is to be answered in the negative, the national court asks, by Question 3(c), whether those costs may be proven by a valuation made on the basis of a bottomup or top-down analytical cost model.
V tomto ohledu předkládající soud rovněž žádá Soudní dvůr, aby určil zejména metodické požadavky tohoto ocenění.
In that regard, the national court also asks the Court to determine, in particular, the methodological requirements of that valuation.
– K třetí otázce písm. b) týkající se účetních dokladů
— Question 3(b): accounting documents
3 nařízení č. 2887/2000, je namístě konstatovat, že toto nařízení, jakož i směrnice 97/33 a 98/10, neobsahují v tomto ohledu žádné ustanovení.
As regards proof, on the basis of complete and comprehensible accounting documents, of the costs which have to be taken into consideration when applying the pricing principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, it should be noted that that regulation and Directives 97/33 and 98/10 do not contain any provisions in that regard.
Arcor nicméně tvrdí, že příloha V směrnice 97/33 obsahuje indicie, podle kterých bylo cílem zákonodárce Společenství zajistit přijetí systému účtování nákladů založeného na podrobných dokladech, tak aby oznámený operátor nemohl obejít tento systém tím, že zašle neúplné nebo nedostatečné účetní doklady, což znamená, že VRO používají teoretické modely účtování nákladů.
Arcor submits, however, that there are indications in Annex V to Directive 97/33 that the Community legislature sought to ensure the adoption of a costaccounting system based on detailed documents in such a way that a notified operator cannot circumvent that system by sending incomplete and incomprehensible accounting documents. That implies that the NRAs are to use theoretical costaccounting models.
Jestliže by tomu tak bylo, nelze při neexistenci výslovného ustanovení v tomto smyslu ze samotné přílohy V směrnice 97/33 vyvodit, že existuje povinnost prokázat ve všech případech prostřednictvím úplných a srozumitelných dokladů náklady, které byly vzaty v úvahu v rámci použití zásady stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace.
Supposing that to be the case, in the absence of an express provision to that effect, it cannot be inferred from Annex V to Directive 97/33 alone that there is an obligation to prove in each case, by means of complete and comprehensible documents, the costs taken into account when applying the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
Jelikož právo Společenství neobsahuje ustanovení týkající se přezkoumání účetních dokladů, samotným VRO přísluší dle použitelného práva přezkoumat, zda předložené doklady jsou nejvhodnější pro potřeby účtování nákladů.
Since Community law does not contain any provision concerning the accounting documents to be checked, it is the task of the NRAs alone, in accordance with the law applicable, to examine whether, for the purposes of cost-accounting, the documents produced are the most appropriate ones.
– K třetí otázce písm. c) týkající se analytických modelů nákladů
— Question 3(c): analytical cost models
Co se týče analytických modelů nákladů, je třeba úvodem připomenout, že v rámci analytického modelu nákladů zdola nahoru, rovněž zvaného „bottom up“, je třeba vzít v úvahu stávající hodnotu investic do vybudování nové sítě.
As regards analytical cost models, it should be noted, as a preliminary point, that, in the analytical model for bottomup costs, it is necessary to take account of the current value of the investments in the construction of a new network.
Tento model je založen na nákladech, které by operátor vynaložil za účelem nabytí a provozování vlastní sítě.
That model is based on the costs which an operator would incur to acquire and exploit its own network.
Naproti tomu model shora dolů, zvaný rovněž „top down“, je založen na nákladech skutečně vynaložených oznámeným operátorem.
By contrast, the top-down model is based on the costs actually incurred by the notified operator.
V tomto ohledu je třeba bez dalšího konstatovat, že ani nařízení č. 2887/2000, ani směrnice 97/33 a 98/10 neobsahují konkrétní a shodující se údaje k otázce položené předkládajícím soudem.
In that regard, it should be noted at the outset that neither Regulation No 2887/2000 nor Directives 97/33 and 98/10 contain any concrete and consistent guidance on the question referred by the national court.
Krom toho pátý bod odůvodnění doporučení 98/322 uvádí, že ekonomické modely zdola nahoru se stávají vysoce sofistikovanými, přičemž však zůstávají nedokonalými, takže do dohledné budoucnosti je doporučováno sblížení přístupů zdola nahoru a shora dolů.
In addition, the fifth recital in the preamble to Recommendation 98/322 states that although the bottomup economic/engineering models are becoming highly sophisticated, they are as yet imperfect, and thus reconciliation of top-down and bottomup approaches is advised for the foreseeable future.
Z nařízení č. 2887/2000 a z textů DPR použitelných na věc v původním řízení vyplývá, že neexistují údaje, na základě kterých by bylo možné právně dostačujícím způsobem stanovit, zda se zákonodárce Společenství rozhodl pro účetní model zdola nahoru nebo shora dolů.
Therefore, it is apparent from Regulation No 2887/2000 and the legislation of the FRF applicable in the case in the main proceedings that there is no evidence to establish to the required legal standard that the Community legislature opted for either a bottomup or a top-down accounting model.
Při neexistenci jiné úpravy je třeba konstatovat, že právo Společenství ponechává VRO na základě použitelného práva možnost zvolit použití metod účtování nákladů, které se jim podle okolností případu jeví jako nejvhodnější.
In the absence of further clarification, it must be found that Community law leaves to the NRAs, on the basis of the applicable law, the choice of costaccounting method which they deem most appropriate in a specific case.
Za těchto podmínek není třeba odpovědět na následující otázku předkládajícího soudu týkající metodických požadavků ocenění založeného na analytickém modelu nákladů zdola nahoru nebo shora dolů.
In those circumstances it is not necessary to answer the subsequent question concerning the methodological requirements of the valuation based on an analytical model of bottomup or top-down costs.
Na třetí otázku písm. c) je tudíž třeba odpovědět tak, že právo Společenství nevylučuje možnost, že v rámci použití zásady stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace stanoví VRO v případě neexistence úplných a srozumitelných účetních dokladů náklady na základě analytického modelu nákladů zdola nahoru nebo shora dolů.
The answer to Question 3(c) must therefore be that when NRAs are applying the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation, Community law does not preclude them, in the absence of complete and comprehensible accounting documents, from determining the costs on the basis of an analytical bottomup or top-down cost model.
K první otázce týkající se rozsahu působnosti zásady stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace
Question 1: the scope of the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
4 nařízení č. 2887/2000 tímto nařízením není dotčeno právo členských států zachovávat nebo zavádět v souladu s právními předpisy Společenství opatření, která obsahují podrobnější ustanovení, než která jsou uvedená ve zmiňovaném nařízení nebo která nespadají do oblasti působnosti tohoto nařízení, mimo jiné pokud jde o jiné typy přístupu k místním infrastrukturám.
In that regard, pursuant to Article 1(4) thereof, Regulation No 2887/2000 is without prejudice to the rights of Member States to maintain or introduce measures in conformity with Community law which contain more detailed provisions than those set out in that regulation and/or are outside the scope of that regulation, inter alia with respect to other types of access to local infrastructures.
3 odst. 3 téhož nařízení, je rovněž třeba připomenout, že ten pouze obecným způsobem uvádí, že oznámení operátoři účtují za zpřístupnění účastnického vedení a souvisejících zařízení ceny, které byly stanoveny na základě nákladové orientace, bez dalšího upřesnění.
As regards Article 3(3) of that regulation, it should also be pointed out that it merely states, in a general manner, that notified operators are to charge prices for unbundled access to the local loop set on the basis of costorientation, without any further details.
4 nařízení č. 2887/2000 zajisté ponechává členským státům možnost zachovat nebo zavést opatření, která obsahují podrobnější ustanovení než ustanovení, která jsou uvedena v tomto nařízení, a zejména ustanovení týkající se zásady stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace.
In that regard, the Court notes, first, that Article 1(4) of Regulation No 2887/2000 does grant the Member States the possibility to maintain in force or to introduce measures which contain more detailed provisions than those laid down in that regulation and, in particular, those concerning the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
Takové ustanovení nelze nicméně vykládat tak, že poskytuje členským státům možnost odchýlit se od výše uvedené zásady prostřednictvím zachování nebo přijetí vnitrostátních právních předpisů.
However, such a provision cannot be interpreted as granting the Member States the right to derogate from that principle by maintaining in force or adopting national measures.
4 nařízení č. 2887/2000 totiž vyplývá, že toto ustanovení umožňuje dotčenému členskému státu doplnit podrobnými vnitrostátními právními předpisy relevantní ustanovení tohoto nařízení, v daném případě ustanovení týkající se zásady stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace, a neumožňuje se od nich odchýlit.
It is apparent from the wording of Article 1(4) of Regulation No 2887/2000 that that provision permits the Member State concerned to supplement, by means of detailed national provisions, the relevant provisions of that regulation, in this case those concerning the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation, but not to derogate from it.
4 nařízení č. 2887/2000 dotčenému členskému státu, existuje s ohledem na skutečnost, že jak bylo uvedeno v bodech 48 a 49 tohoto rozsudku, toto nařízení neobsahuje žádný prvek týkající se vymezení této zásady.
The discretionary power which Article 1(4) of Regulation No 2887/2000 grants to the Member State concerned is necessary in the light of the fact that, as pointed out in paragraphs 48 and 49 above, that regulation does not contain any specific information concerning the definition of that principle.
Krom toho je třeba připomenout, že uvedené nařízení bylo přijato, jak je uvedeno ve čtrnáctém bodu odůvodnění, v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy, a v pouze tomto kontextu je výslovně uvedeno, že členské státy si ponechávají možnost zavést podrobnější pravidla v dotčené oblasti.
In addition, it should be pointed out that that regulation was adopted, as is stated in recital 14 in the preamble thereto, in accordance with the principle of subsidiarity set out in Article 5 of the Treaty and it is only in that context that it is expressly stated that the Member States retain the possibility to establish specific rules in the field in question.
4 nařízení č. 2887/2000, jelikož vnitrostátní právní předpisy použitelné ve sporu v původním řízení, tedy § 24 TKG 1996 a § 2 a § 3 TEntgV, představují podrobné použití této zásady.
Furthermore, the parties to the main proceedings which submitted observations to the Court of Justice do not argue that the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation can not apply by reason of Article 1(4) of Regulation No 2887/2000, since the national provisions applicable in the main proceedings, namely Paragraph 24 of the TKG 1996 and Paragraphs 2 and 3 of the TEntgV, constitute a detailed application of that principle.
Naproti tomu bylo tvrzeno, že zásadu stanovení sazeb dotčenou ve věci v původním řízení je třeba upřesnit vnitrostátními právními předpisy v rámci prostoru pro uvážení, který v této oblasti mají členské státy, a že v každém případě nebyl tento prostor pro uvážení v projednávané věci překročen.
By contrast, they have submitted that the pricing principle at issue in the main proceedings must be given concrete expression by national provisions in the context of the discretion which the Member States enjoy in the field and that, in any event, that discretion has not been exceeded in this instance.
Uvedenými vnitrostátními ustanoveními je totiž v souladu s právem Společenství provedena zásada stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace prostřednictvím technických opatření týkajících se zejména poplatků a dokumentů, které musí předložit podnik, jenž podal žádost o žádost o schválení sazeb.
Those national provisions implement, in accordance with Community law, the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation by means of technical measures regarding, inter alia, the charges and documents which have to be produced by the undertaking which has made an application for rates approval.
4 nařízení č. 2887/2000 podrobná vnitrostátní opatření nemůže způsobit nepoužitelnost zásady stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace, zakotvené v čl.
It follows from the above that the answer to Question 1 must be that the possibility granted to the Member States, in Article 1(4) of Regulation No 2887/2000, to adopt detailed national measures cannot render inapplicable the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation as laid down in Article 3(3) of that regulation.
3 odst. 3 uvedeného nařízení.
Question 3(e): the discretion of the NRAs in applying the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
1 nařízení č. 2887/2000, nazvaný „Dohled [VRO]“, stanoví, že VRO zajistí, aby zpoplatnění zpřístupnění účastnického vedení podporovalo korektní a trvalou hospodářskou soutěž.
It should be pointed out that Article 4(1) of Regulation No 2887/2000, entitled ‘Supervision by the [NRA]’, provides that the NRA is to ensure that charging for unbundled access to the local loop fosters fair and sustainable competition.
V tomto ohledu odstavec 2 téhož článku uvádí, že VRO je oprávněn jednak nařídit změny referenční nabídky pro zpřístupnění účastnického vedení a souvisejících zařízení, včetně ceny, jsou-li takové změny oprávněné, a jednak požadovat od oznámených operátorů, aby mu poskytovali informace důležité pro provádění tohoto nařízení.
In that regard, Article 4(2) of that regulation states that the NRA is to have the power, first, to impose changes on the reference offer for unbundled access to the local loop and related facilities, including prices, where such changes are justified, and, second, to require notified operators to supply information relevant for the implementation of that regulation.
Z těchto ustanovení vyplývá, že VRO mají širokou pravomoc zasáhnout do různých aspektů stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení, a to až po možnost změnit ceny, tedy navrhované sazby.
It is apparent from those provisions that the NRAs have broad discretion to intervene in the various pricing aspects for the provision of unbundled access to the local loop, including the discretion to change prices, and thus the proposed tariffs.
3 nařízení č. 2887/2000 musí být úroveň sazeb za zpřístupnění účastnického vedení stanovena na základě skutečných nákladů, tedy již vynaložených nákladů a odhadovaných nákladů oznámeného operátora.
In that regard, in accordance with the principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, the level of rates for unbundled access to the local loop must be set on the basis of actual costs, namely the historic and forwardlooking costs incurred by the notified operator.
Za těchto podmínek z toho vyplývá, že široká pravomoc, která je nařízením č. 2887/2000 přiznána VRO ve věci posouzení aspektů týkajících se sazeb za zpřístupnění účastnického vedení, se vztahuje rovněž na ocenění nákladů vynaložených oznámeným operátorem.
In those circumstances, it follows that the broad discretion granted by Regulation No 2887/2000 to the NRAs as regards the assessment of pricing aspects of unbundled access to the local loop also concerns the evaluation of the costs incurred by the notified operator.
4 odst. 2 uvedeného nařízení rovněž vyplývá, že VRO v rámci širokých pravomocí jim přiznaných těmito ustanoveními mají rovněž pravomoc provádět dohled nad stanovením sazeb za zpřístupnění účastnického vedení tak, že mohou požadovat informace týkající se zejména nákladů vynaložených při použití zásady nákladové orientace sazeb.
In addition, it is also apparent from Article 4(2) of that regulation that, in the context of the broad discretion granted to them by those provisions, the NRAs are also entrusted with the power to conduct proceedings to control the pricing for unbundled access to the local loop in that they may request information concerning, inter alia, costs incurred in applying the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
Tato široká pravomoc se rovněž vztahuje na náklady vynaložené oznámenými operátory, jako jsou úroky z investovaného kapitálu a odpisy fixních aktiv, na základ pro jejich výpočet, jakož i na modely účetního prokázání těchto nákladů.
That broad discretion also relates to the costs incurred by notified operators, such as interest on invested capital and depreciation of fixed assets, the calculation basis of those costs and the costaccounting models used to prove them.
K třetí otázce písm. d) a f) až h) týkající se procesních aspektů souvisejících s použitím zásady stanovení sazeb za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace
Question 3(d) and (f) to (h): the procedural aspects related to the application of the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
Zadruhé předkládající soud žádá Soudní dvůr, aby se vyjádřil ohledně možnosti telekomunikačních operátorů spadajících do kategorie, kterou nařízení č. 2887/2000 označuje za oprávněné operátory, tedy soutěžitele působící v oblasti telekomunikací, podat žalobu proti rozhodnutím VRO o schválení sazeb oznámených operátorů za zpřístupnění účastnického vedení.
Second, the national court requests the Court of Justice to give a ruling on whether telecommunications operators falling within the category which Regulation No 2887/2000 classes as beneficiaries, namely competing third parties operating in the telecommunications sector, are able to challenge before the courts decisions of the NRAs authorising the tariffs of notified operators for the provision of unbundled access to their local loop.
Zatřetí a jako poslední vyvstává v tomto kontextu otázka, kdo nese, zejména během soudního řízení a též během řízení o dohledu zakotveného v článku 4 nařízení č. 2887/2000, důkazní břemeno ohledně dodržování zásady stanovení cen za zpřístupnění účastnického vedení na základě nákladové orientace, na kterou odkazuje čl.
Third and finally, it asks, in that context, who is to bear, in particular in court proceedings or the supervisory procedure laid down in Article 4 of Regulation No 2887/2000, the burden of proving that the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation referred to in Article 3(3) of that regulation has been respected.
3 odst. 3 zmíněného nařízení.
Question 3(d): the scope of the review by the courts
Je třeba úvodem konstatovat, že ani nařízení č. 2887/2000, ani směrnice DPR nepředpokládají harmonizaci vnitrostátních pravidel týkajících se použitelných soudních řízení, a tudíž ani rozsahu případného soudního přezkumu.
It should be pointed out at the outset that neither Regulation No 2887/2000 nor the directives of the FRF envisage harmonisation of the national rules concerning the applicable court proceedings or, in that regard, the scope of any review by the courts.
V tomto ohledu se německá vláda, Spolková republika Německo jako účastník sporu v původním řízení, a Deutsche Telekom opírají o argument vycházející z judikatury, která stanoví, že pokud právo Společenství přiznává orgánům Společenství v této oblasti širokou posuzovací pravomoc z důvodu komplexních ekonomických posouzení, která provádějí v dotčené oblasti, se případný přezkum soudu Společenství musí omezit na ověření, zda dotčená opatření nejsou stižena zjevným pochybením nebo zneužitím pravomoci, nebo zda dotčený orgán zjevně nepřekročil meze
The German Government, the Bundesrepublik Deutschland, as party to the main proceedings, and Deutsche Telekom base their argument on the caselaw according to which, when Community law grants the Community institutions a wide measure of discretion by reason of complex economic assessments which they carry out in the field at issue, any review by the Community judicature must be limited to verifying that the measures in dispute are not vitiated by a manifest error or a misuse of powers, or that the institution in question did not clearly exceed the bounds of its
V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle judikatury přísluší při neexistenci právní úpravy Společenství v dané oblasti vnitrostátnímu právnímu řádu každého členského státu, aby určil příslušné soudy a upravil procesní podmínky soudních řízení určených k zajištění ochrany práv, která jednotlivcům vyplývají z práva Společenství, za předpokladu, že tyto podmínky nejsou na jedné straně méně příznivé než ty, které se týkají obdobných řízení na základě vnitrostátního práva (zásada rovnocennosti), a že na druhé straně v praxi neznemožňují nebo nadměrně neztěžují výkon práv přiznaných právním řádem Společenství (zásada efektivity) (viz rozsudky ze dne 17. června 2004, Recheio – Cash & Carry, C-30/02, Sb. rozh. s. I-6051, bod 17, a ze dne 7. června 2007, van der Weerd a další, C-222/05 až C-225/05, Sb. rozh. s. I-4233, bod 28 a citovaná judikatura). 167
In that regard, according to the caselaw, in the absence of relevant Community rules it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, first, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and, secondly, that they do not render in practice impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness) (see Case C-30/02 Recheio — Cash & Carry [2004] ECR I-6051, paragraph 17, and Joined Cases C-222/05 to C-225/05 van der Weerd and Others [2007] ECR I-4233, paragraph 28 and the caselaw cited). 167
4 odst. 3 uvedeného nařízení vyplývá, že VRO musí zajistit použití sazeb za zpřístupnění účastnického vedení za průhledných, spravedlivých a nediskriminačních podmínek.
In that regard, it needs to be pointed out that, as rightly submitted by Arcor and, more generally, the Lithuanian Government, it is apparent from recital 11 in the preamble to Regulation No 2887/2000 as well as Articles 3(2) and (3) and 4(3) of that regulation that the NRAs must ensure the application of rates for access to the local loop in transparent, fair and non-discriminatory conditions.