natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nic jiného ostatně neplatí s ohledem na základní svobody Smlouvy o ES, přičemž výjimky z těchto svobod rovněž nebrání jejich přímé použitelnosti; viz namísto mnoha rozsudky Van Duyn (uvedený v poznámce pod čarou 43, bod 7) a Baumbast a R (uvedený v poznámce pod čarou 52, body 85 a 86).
The same applies, incidentally, to the fundamental freedoms under the EC Treaty, which are also directly applicable notwithstanding the exceptions for which they provide; see, by way of example, Van Duyn (cited in footnote 43), paragraph 7, and Baumbast and R (cited in footnote 52), paragraphs 85 and 86.
59 — Viz namísto mnoha rozsudek Advocaten voor de Wereld (uvedený v poznámce pod čarou 21, bod 56).
59 — See, by way of example, Advocaten voor de Wereld (cited in footnote 21), paragraph 56.
60 — Viz k tomu ustanovení 4 bod 4 rámcové dohody.
60 — In that regard, see also Clause 4(4) of the Framework Agreement.
K druhé části druhé otázky: ustanovení 5 rámcové dohody za srovnatelné zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou.
Second part of Question 2: Clause 5 of the Framework Agreement to fixedterm unestablished workers such as the complainants.
To závisí na celkovém zhodnocení všech okolností konkrétního případu.
That depends on an overall assessment of all the circumstances of each case.
Pouze na okraj je nutné v této souvislosti poznamenat, že například soudy Společenství odmítly s ohledem na evropskou veřejnou službu srovnatelnost úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství 61.
I should point out merely in passing that, in relation to the European Civil Service, for example, the Community courts have rejected any comparability between officials and other servants of the European Communities. 61
Druhou částí své druhé otázky [otázka 2 písm. b)] požaduje Labour Court informaci o tom, zda má ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou přímý účinek.
By the second part of Question 2 (Question 2(b)), the Labour Court asks whether Clause 5(1) of the framework agreement on fixedterm work is directly effective.
Toto ustanovení zavazuje členské státy k zavedení jednoho nebo více z uvedených opatření k předcházení zneužití vyplývajícího z použití po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou.
That provision requires Member States to introduce one or more of the measures listed in order to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships.
Jak IMPACT, tak také Komise zastávají názor, že ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody lze přímo použít.
Both IMPACT and the Commission take the view that Clause 5(1) of the Framework Agreement can be directly applied.
Zatímco však IMPACT vychází bez omezení z přímého účinku tohoto ustanovení, je Komise zdrženlivější: ustanovení má přímý účinek pouze v rozsahu, v němž obnovení pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou vyžaduje objektivní důvod; to platí v každém případě tehdy, když dotčený členský stát během lhůty k provedení nepřijal žádná jiná opatření slučitelná s ustanovením 5 bodem 1.
However, while IMPACT assumes unconditionally that that provision has direct effect, the Commission takes a more cautious view: it submits that the provision has direct effect only in so far as an objective reason is required for the renewal of fixedterm contracts or relationships, which is certainly the case where the Member State concerned has not introduced any other measures pursuant to Clause 5(1) within the period prescribed for transposing the directive.
62 — Viz namísto mnoha rozsudky Cordero Alonso (uvedený v poznámce pod čarou 21, body 45 a 46) a Jonkman (uvedený v poznámce pod čarou 49, bod 39).
62 — See, by way of example, Cordero Alonso (cited in footnote 21), paragraphs 45 and 46, and Jonkman (cited in footnote 49), paragraph 39.
Naproti tomu jak žalovaná irská ministerstva, tak i předkládající soud obecně přímý
By contrast, both the respondents and the referring court reject altogether the notion of any direct effect. They refer to the
– objektivní důvody ospravedlňující obnovení těchto pracovních smluv a poměrů [ustanovení 5 bod 1 písm. a)]; účinek odmítají; odkazují na široký prostor pro uvážení, který toto ustanovení ponechává členským státům.
— objective reasons justifying the renewal of fixedterm employment contracts or relationships (Clause 5(1)(a));
Rovnou říkám, posledně uvedený názor.
I should make it clear from the outset that I prefer the latter view.
– stanovení maximálního celkového trvání po sobě jdoucích pracovních smluv a poměrů na dobu určitou [ustanovení 5 bod 1 písm. b)];
— definition of the maximum total duration of successive fixedterm employment contracts or relationships (Clause 5(1)(b));
– stanovení počtu obnovení těchto smluv a poměrů [ustanovení 5 bod 1 písm. c)].
— definition of the number of renewals of fixedterm employment contracts or relationships (Clause 5(1)(c)).
Rámcová dohoda jistě vychází z úvah, že trvalé zaměstnanecké poměry představují důležitý aspekt ochrany zaměstnanců, zatímco opakované používání pracovních smluv na dobu určitou se považuje za zdroj potenciálního zneužívání pracovníků a přispívá k znejistění postavení zaměstnanců 63.
Certainly the Framework Agreement proceeds on the premiss that the benefit of stable employment is viewed as a major element in the protection of workers, whereas successive recourse to fixedterm employment contracts is regarded as a potential source of abuse to the disadvantage of workers and contributes to greater in security in the status of employees.
Proto bylo cílem sociálních partnerů „vytvořit rámec, který zabrání zneužití vyplývajícímu z použití po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů uzavřených na dobu určitou“ 64.
63 That is why the social partners sought to ‘establish a frame- work to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships’. 64
Naopak ponechává členským státům volbu mezi třemi druhy opatření, která stojí rovnocenně vedle
Instead it leaves it to the Member States to choose between the three types of measure, all of which are ranked equally and one or more of which the Member States must — at their total discretion — implement
63 — Rozsudek Adeneler (uvedený v poznámce pod čarou 3, body 62 a 63).
63 — Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 62 and 63.
64 — Ustanovení 1 písm. b) rámcové dohody.
64 — Clause 1(b) of the Framework Agreement.
Viz také rozsudek Adeneler (uvedený v poznámce pod čarou 3, body 63 a 79).
See also Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 63 and 79.
IMPACT neexistuje žádný vztah nadřazenosti, nelze z pouhého opoždění členského státu při provádění směrnice vyvozovat přímou použitelnost tohoto ustanovení nebo jeho jednotlivých částí.
IMPACT in a manner that is effective and consistent with the purpose of the Directive.
sebe a z nichž mají podle svého uvážení provést jedno nebo více opatření účinným a cíli směrnice odpovídajícím způsobem 66.
66In that way, account is taken of the situation in each Member State and the circumstances of particular sectors and occupations.
Takto má být přihlédnuto k situaci v členském státě a okolnostem v konkrétních odvětvích a povoláních 67.
67 the Framework Agreement are not ranked inter se, it cannot be inferred merely from the Member State’s failure to transpose the Directive that Clause 5(1) or individual components of it are directly applicable.
Členský stát nemusí tedy nutně přijmout první ze tří opatření daných na výběr.
A Member State is therefore not necessarily required to introduce the first of the three possible measures.
Nic mu nebrání v tom, aby namísto objektivních důvodů stanovil maximální celkové trvání po sobě jdoucích pracovních smluv a poměrů na dobu určitou nebo maximální počet obnovení těchto smluv a poměrů za účelem vyloučení zneužití.
There is nothing to prevent it from simply defining the maximum total duration of successive employment relationships or the maximum number of renewals of fixedterm employment relationships in order to prevent abuse, instead of defining objective reasons.
Na rozdíl od názoru Komise nepředstavuje požadavek objektivního důvodu pro obnovení pracovních poměrů na dobu určitou také žádný druh nejmenšího společného jmenovatele, který by bylo možné v případě nedostatečného provedení „vydestilovat“ z ustanovení 5 bodu 1 rámcové dohody jako minimální obsah.
Nor, contrary to the Commission’s view, does the requirement of an objective reason for the renewal of fixedterm employment relationships represent a sort of lowest common denominator which, if the Directive is not properly transposed, could be distilled from Clause 5(1) of the Framework Agreement as constituting the minimum content of that provision.
Stejně tak z nezavedení obou ostatních možných opatření nevyplývá, že se možnost volby dotčeného členského státu s uplynutím lhůty k provedení směrnice 1999/70 nutně omezila na první opatření.
Nor does a failure to introduce the other two possible measures necessarily imply that the options available to the Member State concerned are limited to the first measure once the deadline for transposing Direct- ive 1999/70 has passed.
Uplynutím lhůty k provedení je pouze jisté, že dotčený členský stát nesplnil svou povinnost k provedení směrnice.
Once that deadline has passed, all that has been established is that the Member State concerned has failed to fulfil its obligations to transpose the directive.
Vzhledem k tomu, že však mezi třemi opatřeními stanovenými v ustanovení 5 bodě 1 písm. a) až c) rámcové dohody
However, as the three measures laid down under Clause 5(1)(a) to (c) of
66 — K povinnosti vztahující se k cíli a praktické účinnosti směrnice, respektive rámcové dohody viz rozsudek Adeneler (uvedený v poznámce pod čarou 3, body 68, 82 a 101).
66 — As to the obligation in respect of the purpose and the practical effectiveness of the Directive or of the Framework Agreement, see Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 68, 82 and 101.
67 — Viz bod 10 odůvodnění rámcové dohody a třetí pododstavec její preambule, dále rozsudek Adeneler (uvedený v poznámce pod čarou 3, bod 68).
67 — See paragraph 10 of the General Considerations of the Framework Agreement and the third paragraph in the preamble to the Agreement; also Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 68.
Pouze první ze tří volitelných opatření totiž vede, je-li převzato do vnitrostátního práva, vůbec k požadavku objektivních důvodů pro obnovení pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou.
This is because only the first of the three possible measures would, on being incorporated into national law, result in any requirement that the renewal of fixedterm employment contracts or relationships be based on objective reasons.
Naproti tomu nevyvolávají obě ostatní opatření nutně takový požadavek odůvodnění. Do doby překročení maximální celkové doby trvání, respektive maximálního přípustného počtu obnovení stanoveného v souladu se směrnicí, může být pracovní poměr na dobu určitou obnoven i v případě nedostatku objektivního důvodu, aniž by to bylo v rozporu s rámcovou dohodou.
By contrast, the other two measures do not necessarily entail the need for such justification since, provided that the maximum total duration or maximum number of renewals fixed in accordance with the Directive, is not exceeded, a fixedterm employment relationship may be renewed even if there is no objective reason for doing so, without that renewal being contrary to the Framework Agreement.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-268/06 zaměstnavatelů, tak zaměstnanců 71.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 ment relationships.
Povahu výjimky pracovních smluv na dobu určitou mohou členské státy ve svém vnitrostátním právu vyjádřit jiným způsobem, zejména stanovením maximálního celkového trvání [ustanovení 5 bod 1 písm. b)] nebo maximálního přípustného počtu obnovení [ustanovení 5 bod 1 písm. c)].
Member States may reflect the exceptional nature of fixedterm employment relationships in their national law in other ways too, for example by defining a maximum total duration (Clause 5(1)(b)) or a maximum number of renewals (Clause 5(1)(c)).
V bodě 7 obecného odůvodnění rámcové dohody je sice zvláště zdůrazňováno, že použití pracovních smluv na dobu určitou, založené na objektivních příčinách 68, představuje určitý způsob, jak zabránit zneužívání. To však neznamená, že by pracovní smlouvy na dobu určitou byly vůbec přípustné pouze v případě, že by existovaly objektivní důvody pro jejich časové omezení a že by bylo nutné je v případě nedostatku objektivních důvodů automaticky považovat za zneužívající.
Although it is made particularly clear in paragraph 7 of the General Considerations of the Framework Agreement that the use of fixedterm employment contracts founded on objective reasons 68is a way to prevent abuse, that does not mean, however, that fixedterm employment contracts are permissible only if there are objective reasons for fixing the term, or that, in the absence of objective reasons, such contracts should automatically be regarded as an abuse.
V opačném případě by byla opatření stanovená v ustanovení 5 bodě 1 písm. b) a c) rámcové dohody nadbytečná.
If that were the case, the measures provided for in Clause 5(1)(b) and (c) of the Framework Agreement would be superfluous.
Obecně se tedy projednávaný případ příliš nepodobá Komisí citované věci Francovich – v této věci bylo v každém případě možné vyvodit ze sporné směrnice minimální obsah, pokud jde o rozsah ochrany 72 – jako spíše věci Von Colson a Kamann uváděné Labour Court, ve kterých nebyla členským státům stanovena žádná určitá opatření a byl jim dále ponechán široký prostor pro uvážení, pokud jde o druh opatření, které bylo třeba přijmout 73.
In general terms, therefore, the present case is not so much on a par with Francovich (cited by the Commission) — the minimum scope of protection could at least be established from the directive at issue in that case 72 — as it is with Von Colson and Kamann (referred to by the Labour Court), in which no particular measure was prescribed and in which, moreover, the Member States were given a wide discretion as to the nature of the measures to be adopted.
V souhrnu tak ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody nesplňuje podmínky pro své přímé použití.
Overall, therefore, Clause 5(1) of the Framework Agreement does not fulfil the requirements for direct applicability.
71 — Rozsudek Adeneler (uvedený v poznámce pod čarou 3, bod 62), viz krom toho bod 8 obecného odůvodnění rámcové dohody, jakož i druhý pododstavec její preambule.
68 — The terminology varies in the German text of the Framework Agreement.
68 — V německém znění rámcové dohody je terminologie nejednotná; v bodě 7 obecného odůvodnění se hovoří o „objektive Gründe“ a v ustanovení 5 bodě 1 písm. a) o „sachliche Gründe“.
Thus, in paragraph 7 of the General Considerations, the reference is to ‘objektive Gründe’ and in Clause 5(1)(a) to ‘sachliche Gründe’.
Pohled na jiné jazykové verze však ukazuje, že je to zvláštní problém německé verze a že to není odůvodněno žádným obsahovým rozdílem.
It is clear from the other language versions, however, that the problem is confined specifically to the German version and that there is no material distinction.
72 — Rozsudek Francovich (uvedený v poznámce pod čarou 25, body 17 až 20, k „obsahu záruky“).
72 — Francovich (cited in footnote 25), paragraphs 17 to 20, on the ‘content of the guarantee’).
Přímý účinek směrnice, která byla dotčena v této věci, byl odmítnut z jiných důvodů (rozsudek Francovich, body 23 až 26).
The direct effect of the directive at issue in that case was rejected on other grounds (Francovich, paragraphs 23 to 26).
69 — V tomto smyslu rozsudek Adeneler (uvedený v poznámce pod čarou 3, bod 62).
71 — Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 62.
73 — Rozsudek ze dne 10. dubna 1984, Von Colson a Kamann (14/83, Recueil, s. 1891, zejména body 18 a 27).
73 — Case 14/83 Von Colson and Kamann [1984] ECR 1891, in particular, paragraphs 18 and 27.
C – K třetí otázce: požadavky práva Spole­čenství na obnovení pracovních poměrů na dobu určitou po uplynutí lhůty k provedení směrnice 1999/70, ale před vstupem vnitro­státního prováděcího zákona v platnost
C — Question 3: Community-law requirements for the renewal of fixedterm employment relationships after the deadline for transposing Directive 1999/70 but before the entry into force of the national transposing legislation
Pokud bychom naproti tomu připustili použitelnost ustanovení 5 bodu 1 rámcové dohody ve smyslu navrženém Komisí, bylo by nutné zajistit, aby ochrana dotčených zaměstnanců byla náležitě zohledněna.
If, on the other hand, Clause 5(1) of the Framework Agreement were confirmed to be directly applicable in the terms suggested by the Commission, the protection of the workers concerned would need to be appropriately safeguarded.
Rámcová dohoda sice neobsahuje žádnou obecnou povinnost pro členské státy stanovit přeměnu pracovních poměrů na dobu určitou na pracovní poměry na dobu neurčitou 74, bylo by však v rozporu s účelem ochrany rámcové dohody, pokud by dotčení zaměstnanci okamžitě pozbyli svá pracovní místa již na základě protiprávního časového omezení jejich pracovních smluv.
While the Framework Agreement does not place the Member States under any general obligation to convert fixedterm employment relationships to employment relationships of indefinite duration, 74it would be contrary to the protective purpose of the Framework Agreement if the workers concerned were to lose their jobs immediately solely on the basis of an unlawful time-limit on their employment contracts.
Třetí otázkou předkládající soud žádá o informaci, zda ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody členskému státu jakožto zaměstnavateli umožňuje od okamžiku uplynutí lhůty k provedení směrnice 1999/70 do vstupu vnitrostátního prováděcího zákona v platnost obnovit existující pracovní smlouvy na dobu určitou o srovnatelně dlouhá časově omezená období – v projednávaném případě až na dobu osmi let – na dobu určitou.
By its third question, the referring court seeks to obtain a ruling on whether Clause 5(1) of the Framework Agreement permits a Member State, acting in its capacity as an employer, to renew existing fixedterm employment contracts for relatively extended fixed terms — up to eight years in the present case — in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the entry into force of the national transposing legislation.
Základem této otázky jsou obavy, že dotčeným zaměstnancům byla obnovením jejich pracovních smluv na takto dlouhá časově omezená období krátce před vstupem irského prováděcího zákona v platnost odepřena ochrana zákona z roku 2003, jakož i rámcové dohody.
Underlying this question is the concern that the employees affected may have lost the protection of the 2003 Act and of the Framework Agreement because their employment contracts were renewed for such extended terms shortly before the Irish transposing legislation entered into force.
Nezávisle na tom, zda se jednotlivec může přímo dovolávat ustanovení 5 bodu 1 rámcové dohody, však může být liknavý členský stát podle rozsudku Francovich a tam stanovených podmínek povinen nahradit jednotlivcům škodu, která jim vznikla v důsledku nesprávného provedení směrnice 1999/70 75.
Irrespective of whether individuals can rely directly on Clause 5(1) of the Framework Agreement, the defaulting Member State may however be required (in accordance with Francovich and subject to the conditions laid down in that case) to compensate citizens in respect of any loss or damage caused by the failure properly to transpose Directive 1999/70. 75
74 — Viz k tomu rozsudky Adeneler (body 91 a 101) a Marrosu a Sardino (bod 47) uvedené v poznámce pod čarou 3.
74 — See Adeneler, paragraphs 91 and 101, and Marrosu and Sardino, paragraph 47 (both cited in footnote 3).
75 — Rozsudek Francovich (uvedený v poznámce pod čarou 25, body 30 až 46) a od té doby ustálená judikatura, viz naposledy rozsudek Farrell (uvedený v poznámce pod čarou 44, bod 43).
75 — Francovich (cited in footnote 25), paragraphs 30 to 46, and settled caselaw since, most recently Farrell (cited in footnote 44), paragraph 43.
Předkládající soud žádá Soudní dvůr, aby tuto otázku projednal „s přihlédnutím“ k jeho odpovědím na otázku 1 a na otázku 2 písm. b).
The referring court asks the Court of Justice to consider this question ‘having regard’ to the Court’s answers to Questions 1 and 2(b).
Předpokladem následujících úvah tedy je, že ustanovení 5 bod 1 rámcové
The following remarks are therefore
76, není přímo dohody, jak bylo uvedeno výšepoužitelné.
76 authorities are subject to a positive obligation — beyond a mere prohibition on frustrating the objective of a directive — actively to promote the attainment of that objective.
Nepřichází-li přímé použití ustanovení v úvahu, nelze tak ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody jako takový namítat proti obnovení sporných pracovních poměrů až na osm let.
If the direct application of that provision is ruled out, Clause 5(1) of the Framework Agreement in itself cannot preclude the renewal for up to eight years of the employment relationships concerned.
Rámcovou dohodou o pracovních poměrech na dobu určitou má být ovšem vytvořen pouze rámec, který zabrání zneužití vyplývajícímu z použití po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů uzavřených na dobu určitou (viz ustanovení 1 písm. b) a ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody).
However, the framework agreement on fixedterm work is intended merely to establish a framework to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships (see Clause 1(b) and Clause 5(1) of the Framework Agreement).
Totéž platí i při zohlednění zákazu zmařit cíle směrnice, na který poukázal jak předkládající soud, tak také IMPACT.
No other conclusion can be drawn if the prohibition on frustrating the objective of a directive, referred to both by the referring court and by IMPACT, is taken into account.
Tento cíl spočívající ve vytvoření vhodných rámcových podmínek, nemohlo irské ministerstvo zahraničních věcí jakožto veřejný zaměstnavatel porušit pouze tím, že jednotlivé pracovní poměry na dobu určitou ještě krátce před vstupem vnitrostátního prováděcího zákona v platnost obnovilo na časově omezené, byť poměrně dlouhé období.
The Irish Department of Foreign Affairs, in its capacity as a public employer, cannot have infringed that objective of establishing appropriate general requirements simply by renewing individual fixedterm employment relationships — for another, albeit relatively extended, fixed term — shortly before the national transposing legislation entered into force.
Všechny vnitrostátní orgány jsou sice povinny přispět k uskutečnění cíle stanoveného směrnicí.
Admittedly, all national authorities are obliged to help to achieve the result prescribed by a directive.
Již během lhůty k provedení směrnice jsou tudíž členské státy povinny zdržet se všeho, co by mohlo vážně ohrozit dosažení cíle stanoveného
77Even during the period prescribed for transposing a direct- ive, the Member States are therefore obliged to refrain from anything that could be liable seriously to compromise the attainment of the result prescribed by it, 78 and all the more so once the period prescribed for transposition has expired, at which point all public
Ustano- dohody o pracovních poměrech na dobu určitou nebrání členskému státu jakožto zaměstnavateli, aby v období mezi uplynutím lhůty k provedení směrnice 1999/70 a jejím skutečným provedením do vnitrostátního práva obnovil jednotlivé pracovní smlouvy na dobu určitou na poměrně dlouhé časově omezené období.
5(1) of the framework agreement on fixedterm work, do not preclude a Member State, in its capacity as employer, from renewing individual fixedterm employment contracts for relatively extended fixed terms in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date of its actual transposition into domestic law.
vení 5 bod 1 rámcové dohody nemá však za cíl vytvořit nezávisle na opatřeních stanovených v písmenech a) až c) individuální zákaz zneužití.
of abuse in individual cases also. 79 However, Clause 5(1) of the Framework Agreement is not aimed at establishing an individual prohibition of abuse, independently of the measures envisaged in Clause 5(1)(a) to (c).