natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aktuality Zjednodušení společné politiky rybolovu
In the news Simplifying the Common Fisheries Policy
• Fishing 2006, Glasgow (Spojené království), 17.-19. května 2006Výroční veletrh v Glasgow nabízí široký výběr rybářskýchpotřeb.
• Fishing 2006, Glasgow (United Kingdom), 17-19 May 2006This annual exhibition in Glasgow presents a wide range of fishing equipment.
Je zde vystavováno veškeré potřebné vybavení pro rybolovné činnosti. > Pro více informací:Tel: +44 (0) 20 70 17 46 61
Commercial fishermen will find everythingthey need on display. > For more information:
Názory čtenářů Své připomínky či podněty zasílejte na adresu: European Commission – Directorate-General for Fisheries and Maritime Affairs – Communication and Information Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels či faxem na (+ 32) 2 299 30 40, s poznámkou Rybolov a chov ryb v Evropě. E-mail: fisheries-magazine@cec.eu.int
Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address:European Commission – Directorate-General for Fisheries and Maritime Affairs – Communication and Information Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fisheries and aquaculture in Europe. E-mail: fisheries-magazine@cec.eu.int
Dvojstranné dohody: o přístupu ke zdrojům v rámci partnerství
Bilateral agreements: from access to partnership
Žijeme ve světě, který je čím dál tím otevřenější a nezávislejší, a to platí rovněž pro oblast rybolovu.
We live in an increasingly open and interdependent world, and this is also true for fisheries. The aims of the
Cíle společné politiky rybolovu, jejímž předmětem je zachování zdrojů a ochrana životního prostředí, se nemohouomezovat na vody Společenství, ale musí se rovněž vztahovat na naše rybolovné činnosti mimo jejichrámec.
Common Fisheries Policy as concerns conservation of resources and environmental protection cannot belimited to Community waters alone, but must also apply to our fishing activities outside EU waters.
Přítomnost velké flotily evropských rybářských lodí mimo hranice Evropské unie nás nutí zaujmoutpostoj slučitelný s těmito zásadami všude tam, kde je tato flotila aktivní.
Many European fishing vessels operate beyond the Union’s boundaries, and we therefore need to ensure that ourattitude remains consistent with these principles wherever the fleet is active.
Závazek Společenství přijmout odpovědnost v oblasti zodpovědného rybolovu mimo své hranice se projevujehlavně skrze výraznou přítomnost v regionálních a vícestranných organizacích, jejichž prvořadým úkolem jespravovat všechny rybolovné činnosti v rámci jedné zóny či obecným způsobem.
The Community’s commitment to promote responsible fishing beyond its borders is primarily expressedthrough our active involvement in regional and multilateral organisations whose main role is to oversee fishingactivities either in a particular area, or more broadly.
Tyto organizace sezabývají především otázkami spojenými se správou činností na širém moři, s překrývajícími se zásobami ryba s často migrujícími rybami, jako je tuňák.
These organisations focus on the management of high seasfisheries, straddling stocks and highly migratory species such as tuna.
Předmětem vyjednávání a realizace dvojstranných dohod mezi Společenstvím a třetími zeměmi na severu či jihu, které jsou probírány v části Téma, je zajištění přístupuevropského loďstva k územním vodám pobřežních zemí, které nejsou členy EU, a podpora rozvoje politikyzodpovědného rybolovu ve vodách těchto zemí, zvláště cestou rozvoje místního rybolovného sektoru.
The negotiation and implementation ofbilateral agreements between the Community and third countries in both the Northern and Southernhemispheres, which is the subject of this issue’s Fact File, aim to provide the European fleet with access to theterritorial waters of non-EU countries and to promote responsible fishing in the waters of those countries, inparticular by developing the local fisheries sector.
Tyto dohody mají různou povahu.
These agreements come in a number of different forms.
Pokud se budou týkat rozvinutých zemí – a to je především případ zemíze severu – které mají prostředky k využívání svých zdrojů, bude se nejčastěji jednat o pouhé směny kvót.U rozvojových zemí se již nejedná pouze o dohodu o přístupu k vodám, ale – zvláště v závislosti na reforměspolečné politiky rybolovu z roku 2002 – o opravdová partnerství mezi Společenstvím a těmito zeměmi,jejichž předmětem je především podpora jejich sektorové politiky, a to v zájmu jak evropského rybolovu, takbudoucího rozvoje těchto zemí.
When it comes to the developing countries, however, the idea is not simplyto obtain access to waters. Particularly since the reform of the Common Fisheries Policy in 2002, the aim is tobuild real partnerships that can support their national fisheries policies – and approach which is in the interestsof both the European industry and the partner countries themselves.
Proto se dohody o rybolovu týkají pouze toho, co se nazývá „přístup kpřebytečným zdrojům“: stručně zdrojů rybolovu, které dotčené země samy o sobě ne zcela využívají.
As a result, these agreements deal onlywith “surplus resources”, i.e. fishery resources that are not already fully exploited by the countries concerned.
V tomto kontextu je Společenství rovněž odpovědné ujistit se, že ustanovení dohod o partnerství v oblastirybolovu jsou v souladu s jinými politikami Evropské unie, jako jsou rozvoj, obchodní politika, spotřebiteléapod.
With this in mind, the Community also has to ensure that the provisions of fisheries partnership agreements areconsistent with other EU policies in areas such as development, trade, consumer protection and so on.
Dohody stěmito zeměmi dosáhly určitého vývoje: od prostých směn založených na finanční kompenzacise dnes stávají opravdovými partnerstvími pro rozvoj trvale udržitelného a zodpovědného rybolovu.
As a result, the agreements we have with these countries have undergone a transformation. What were oncenothing more than arrangements based on financial compensation have now become genuine partnerships forthe development of sustainable and responsible fisheries.
Nedávnédvojstranné dohody tak obsahují vedle opatření, jejichž cílem je podpora rybolovné činnosti, opatření s cílem zajistit lepší správu zdrojů.
As a result, recent bilateral agreements do not simplyseek to promote fishing activity, but also include measures to ensure better management of resources.
Takto je v rámci dohod stanoveno financování vzdělávání, modernizaceloďstva, infrastruktur, podpory vědeckého výzkumu k lepšímu poznání vývoje zdrojů, příspěvků proopuštění málo výběrových rybolovných technik, jako jsou volně plující sítě, či zesílení kontrolyrybolovných činností.
Underthese agreements financing is also allocated to training, fleet modernisation, infrastructure, the promotion ofresearch to enhance knowledge of stocks, incentives to abandon non-selective fishing practices such as driftnetting, and improved control and monitoring of fishing activities.
Zvláštní důležitost je rovněž přisuzována transparentnosti těchto dohod: tyto jsou systematicky zveřejňoványv Úředním věstníku Evropské unie a jsou předmětem hodnocení.
Special emphasis is also placed on the transparency of these agreements. Each agreement is published in the Official Journal of the European Union and is subject to a number of evaluations.
V současnosti je Společenství jedinouentitou na světě, která zveřejňuje své dohody o rybolovu vyjednané a uzavřené střetími zeměmi.
As of today, the Communityis the only entity in the world that publishes the fisheries agreements which it concludes with third countries.
v Evropě b y r v ho
in Europe e
Tato komplexní rovnováha vyžaduje solidní přípravu před uzavřením dohod a často obtížné rozhovory spartnery (členskými státy, sektory, třetími zeměmi).
This complex set of criteria means every agreement has to be thoroughly prepared in advance, and the priordiscussions with internal partners (Member States, the sector and third countries) can be a very delicatebusiness too.
Avšak je to právě tímto způsobem, jak mohou kroky Evropy ve světě v oblasti rybolovu odpovědět na potřebu trojí slučitelnosti: slučitelnosti sesvými cíli voblastirozvojové pomoci, slučitelnosti svnitřní oblastí své politiky rybolovu a slučitelnosti voblasti trvale udržitelnéhorybolovu a ochrany životního prostředí.
But only by taking on these challenges can we be sure that European fisheries activities aroundthe world are consistent with the three imperatives they have to answer to: EU development policy, our internalfisheries policy, and the overriding aims of sustainable fisheries and environmental protection.
Redakce březen 2006
March 2006
Na svět přicházejí dvě nové regionální konzultační rady
Two new Regional Advisory Councils are created
V posledních měsících byly vytvořeny dvě nové regionální konzultační rady.
Two new Regional Advisory Councils have been created in the last few months.
Regionální konzultační rada Zásobypelagických ryb byla ustanovena v Nizozemí v srpnu 2005. Regionální konzultační rada Severozápadní vody zahájilasvou práci v září v Dublinu.
The Pelagic Stocks RAC was set up in August 2005 in the Netherlands, while the North-western Waters RAC became operational in September in Dublin.
S přihlédnutím k regionální konzultační radě Severní moře vytvořené v listopadu 2004existují v současnosti tři tyto rady, rok po té, co byly zavedeny jako participující instituce.
Together with the North Sea Regional Advisory Council created in November 2004, three RACs are thus upand running only one year after the introduction of this new participatory structure.
Regionální konzultační rady (ve zkratce RAC,
The Regional Advisory Councils (RACs) bring together
Tato RAC již odeslala do Bruselu stanovisko k akčnímuplánu pro makrelu obecnou v severovýchodním Atlantiku(ve spolupráci s pelagickým sektorem Norska a Faerskýchostrovů) a technické doporučení, jehož předmětem jsou spodní částí rybářských sítí typu „nevod“.
This RAC has already submitted an opinion to Brusselson the action plan for mackerel in the North-east Atlantic(in collaboration with the pelagic sector for Norway andthe Faeroe Islands) and a technical recommendation on codends.
zangličtiny Regional Advisory Councils) jsou seskupeními,která sdružují odborníky v oblasti rybolovu a různé strany se zájmem v sektoru.
North-western Waters fishery professionals and different stakeholders in thesector.
Jako hlavní osy společnépolitiky rybolovu sledují dva cíle: přiblížit sektoru politickározhodnutí, která se ho dotýkají, a napomáhat dialogumezi odborníky a ostatními stranami dotčenými rybolovem – především vědci, ale rovněž sdruženími žen, ochrany životního prostředí, spotřebitelů apod.
An essential pillar of the Common Fisheries Policy, they have two aims: to involve the sector in thedecisions that affect it and to promote dialogue betweenprofessionals and the other parties concerned by fisheries– scientists first and foremost, but also women’s networks,environmental protection groups, consumer associations,etc.
Jako prostředníci dialogu mezi všemi stranami mohou RAC předkládat Komisi doporučení a návrhy vztahujícíse ke všem aspektům týkajícím se správy rybolovu v zóně či pro oblast jejich působnosti.
A forum for dialogue between all the different parties,the RACs can submit recommendations and suggestionsto the Commission on all aspects of fisheries managementin their zone or field of competence.
Sekretariát založení RAC severozápadních vod zajistil BIM (Irish Sea Fisheries Board).
The BIM (Irish Sea Fisheries Board) hosts the Secretariatof the North-western Waters RAC.
Oficiální požadavek provytvoření rady byl předložen Belgií, Španělskem, Francií,Irskem, Nizozemím a Velkou Británií.
The official requestfor establishment had the backing of Belgium, Spain,France, Ireland, the Netherlands and the United Kingdom.
Lodě těchto členských států jsou aktivní v zóně působnosti této RAC,která zahrnuje kanál La Manche a celou západní stranubritských ostrovů.
Indeed, the fleets of these Member States are active in the field of competence of this RAC, which coversthe English Channel and the whole Western shoreline ofthe British Isles.
Práce výkonného výboru se člení dočtyř podregionálníchpracovních skupin: západní Skotsko, západní Irsko/Keltské moře, kanál La Manchea Irské moře.
The work of the Executive Committee isdivided among four sub-regional working groups: West Scotland, West Ireland/Celtic Sea, English Channel and Irish Sea.
Iniciativa směřující k vytvoření RAC musí vycházet ze samotného sektoru.
The initiative of creating a RAC must be taken by thesector itself.
Jeho iniciátoři musí sdružit zúčastněnéstrany zastupující jednotlivé oblasti, shodnout se na způsobech fungování a provést formální náležitosti spojené se založením rady v Komisi a členských státech.To vysvětluje, proč nejsou všechny RAC ustanovenélegislativou vytvořeny najednou.
Its founders must bring together the partiesrepresenting the different interests concerned, agree on the body’s operating arrangements and carry out the necessary formalities with the Commission and the Member States. This explains why all the RACs providedfor by law were not created simultaneously.
Zásoby pelagických ryb
Pelagic stocks
Během své první valné hromady tato RAC jasně vymezilapriority svého programu, který se především soustředí naproblémy spojené se správou, jako jsou víceleté plány,ekosystémový přístup a vědecká stanoviska.
At its first General Assembly, this RAC clearly defined the priorities of its programme, based mainly on management issues such as multiannual plans, the ecosystem approach and scientific advice.
Avšakvýkonný výbor se hodlá rovněž zaměřit na jiné námořníčinnosti, jako je vykládání odpadů, bagrování, těžbaplynu či větrné elektrarny, jejichž interakce s rybolovem se v regionu stávají význačnými.
The Executive Committee also intends to review otheractivities taking place at sea, including the dumping of waste, dredging, gas extraction and wind farms, all of which have important impacts on fishing activitiesin the region.
V tomto roce musí být zprovozněny ještě čtyři RAC: v Baltském moři, v jihozápadních vodách, ve Středozemnímmoři a pro rybolov ve vzdálených mořích.
Four RACs still have to be established this year: for the Baltic, South-western waters, Mediterranean and high seas fisheries.
V pořadí druhá regionální konzultační rada se zabývázásobami pelagických ryb (kranas obecný, sleď obecný,makrela obecná a treska modravá).
The second Regional Advisory Council to come intoexistence deals with pelagic stocks (horse mackerel,herring, mackerel and blue whiting).
Zakládající kroky byly učiněny evropskou federací organizací výrobců(EAPO), zatímco požadavek na vytvoření této rady bylpředložen vícero členskými státy: Německem, Dánskem,Španělskem, Francií, Irskem, Nizozemím, Polskem, Portugalskem, Švédskem a Spojenýmkrálovstvím, jejichž sektory jsou v současnosti zastoupeny v rámci Valné hromady a Výkonného výboru.
The European Association of Producers Organisations (EAPO) launchedthe process and its request was relayed by numerous Member States: Germany, Denmark, Spain, France, Ireland, the Netherlands, Poland, Portugal, Sweden andthe United Kingdom, whose sectors are now representedin the General Assembly and Executive Committee.
«Praktické informace» o sekretariátu dvou RAC: březen 2006
March 2006
RAC Zásoby pelagických ryb Treubstraat 17 IPO Box 72 I2280 AB Rijswijk I Nizozemí Kontaktní osoby: Rob Banning a Ingvild Harkes (Tel.: +31 (0)70 336 9633, e-mail: info@pelagic-rac.org)
The Pelagic Stocks RACTreubstraat 17 IPO Box 72 I2280 AB Rijswijk IThe Netherlands Contacts: Rob Banning and Ingvild Harkes (Tel. +31 (0)70 336 9633, e-mail: info@pelagic-rac.org)
Dohody o rybolovu: partneři pro trvaleudržitelný a odpovědný rybolov
Fisheries agreements: partners in sustainable and responsible fishing
Působnost Evropské unie v oblasti rybolovu se neomezuje na vody Společenství.
The European Union’s competence for fisheries is not restricted to Community waters.
Boj proti nelegálnímurybolovu, účast v regionálních organizacích rybolovu, správa vzdáleného rybolovu, … Veškeré tytoexterní oblasti tvoří součást společné politiky rybolovu.
Combatingillegal fishing, participating in regional fisheries organisations and managing distant waters fishing also form part of the Common Fisheries Policy.
Je to právě v tomto kontextu, ve kterémvyjednávání dohod o rybolovu umožňujících lodím Společenství, aby se zásobovaly ve vodách jinýchstátů v různých částích světa, zaujímá velmi významné místo.
It is in that context that the negotiation of fisheriesagreements, which enable the Community fleet to operate in the waters of other countries, takes onconsiderable importance.
Co to vlastně je dohoda o rybolovu?
What is a fisheries agreement?
Je to diplomatické
It is a diplomatic
Tyto dohody jsou pro Evropskou unii velmi důležité.
These agreements are of considerable importance forthe Union.
Především umožňují evropskému průmyslu počítat s ročním zásobováním ve výši zhruba 2,5 miliónů tunryb, což je asi 40 procent výlovu loďstva Společenství.Dále se odhaduje, že 40 000 pracovních míst v Evropě a 3 000 lodí je využito díky dohodám o rybolovu.
Firstly, they enable the European industry tocount on an additional yearly supply of some 2.5 milliontonnes of fish, which represents around 40% of the catches of the Community fleet. Secondly, they provideemployment for an estimated 40 000 European workersand opportunities for around 3 000 vessels.
Jedná se tedy o skutečný ekonomický přínos.
So theyhave a real economic impact.
Směna kvót či finanční příspěvek opatření, kterým stát povoluje jinému státu lovit ve svérybolovné zóně.
Exchange of quotas or financial contribution agreement by which one state authorises another to fishin its national waters.
Toto povolení je poskytováno pouze zaurčitých podmínek, především finančních.
This authorisation comes with certain conditions attached – in particular, financialconditions.
Tyto podmínkyjsou vyjednávány v pravidelných časových úsecích v rámci „protokolů“ vztahujících se na několik let.
These precise terms are renegotiated atregular intervals in the form of “protocols” each of whichruns for a period of several years.
Jednou z vlastností dohod Evropské unie o rybolovu je transparentnost: jednotlivé dohody a protokoly jsouzveřejňovány, a tak se může občan informovat o jejichhodnotě a povaze.
Transparency is one of the features that distinguish the European Union’s fisheries agreements: all the agreements and protocolsentered into are published, so that citizens know exactlywhat has been decided on their behalf.
Zkaždé dohody vyplývá plnění ve formě směny kvót,což se týká dohod se severními zeměmi (viz s.
Every fisheries agreement is paid for either through an exchange of quotas (for agreements with Northern European countries, see p.
8), nebo ve formě finančních příspěvků, což se týká dohod
8) or through financial contributions (for agreements with Southern countries)
Tento finanční příspěvek, sdílený s jižními zeměmi mezi Společenstvím a námořními dopravci, se váže na hodnotu výlovů, na možnosti rybolovu a na stupeňkooperace mezi oběma stranami za účelem rozvoje sektorové politiky rybolovu ve dané třetí zemi.
Financial compensation, to which both the Communityand vessel owners contribute, is linked to the value ofcatches, the fishing possibilities obtained and the level of cooperation agreed between the two parties for thedevelopment of the third country’s fisheries policy.
Vše začalo v šedesátých a sedmdesátých letech dvacátého století.
It all began in the 1960s and 1970s.
Do té doby územní působnostpobřežních států sahala po hranici 12 mořských mil odpobřeží.
Until then, the territorial authority of coastal countries went no furtherthan 12 nautical miles from their shores.
Zbytek by považován za „otevřené moře“ a nespadal do působnosti žádného státu.
Beyond the 12-mile mark, no country could claim authority over the“high sea”.
Po druhé světové válce se objevil pojem výlučné hospodářskézóny: zóny, která je širší než 12 mil, ve které pouzepobřežní stát využívá určitá hospodářská práva, jako je těžba ropy či… využívání rybolovných zdrojů.
However, after World War II, the concept ofthe exclusive economic zone (EEZ) emerged, referring to an area extending well beyond the 12-mile strip, inwhich the coastal state has certain economic rights such as the extraction of petrol or the exploitation of fish resources.
Například v nedávnédohodě s Gabonem se zvýšila účast námořních dopravcůna ceně povolení z 25 na 35 EUR za tunu tuňáka, a zároveň se účast Evropské unie snížila ze 75 na 65 EUR.
Initially equated with the continental shelf, the EEZ gradually came to be defined as a zone of up to 200 nauticalmiles (around 350 km) from shore.
Pro takzvané „smíšené“ dohody je cena povolení stanovována v poměru k tonáži plavidel.
More and more stateshave created EEZs, which were given official internationalrecognition in 1982 with the adoption of the United Nations Convention on the Law of the Sea.
Výlučná hospodářská zóna (VHZ), která byla nejdřívezavedena v rámci kontinentálního šelfu, byla postupněvymezena jako pás o maximálně 200 mořských mílích(přibližně 350 km), který se rozprostírá podél pobřeží.Čím dál více států tak vytvořily svou VHZ, jejíž princip byl oficiálně uznán v roce 1982 v rámci přijetí Úmluvy OSN o mořském právu.
In July 2004, the Council decided that the share of the financial burden falling on the vessel owners shouldbe gradually increased, so as to redress the imbalancebetween the private and public contributions to fisheriesagreements.
Cíle trvale udržitelného a zodpovědného rybolovu, kteréjsou podporovány reformou společné politiky rybolovu,se vztahují rovněž na tyto vzdálené vody.
So for instance, in the agreement concludedrecently with Gabon, the licence fee for vessel ownerswas increased from EUR 25 to 35 per tonne of tuna,while the European Union’s share per tonne droppedfrom EUR 75 to 65.
Právě tomutose budeme věnovat na následujících stránkách.
Under what are known as “mixed”agreements, the licence fee is set in proportion to the vessel’s tonnage.
v Evropě b y
in Europe e
Následkem tohoto vývoje se velmi velká část světovýchrybolovných zásob, která doposud spadala pod režimširého moře, ocitla vpůsobnosti rozličných vnitrostátníchjurisdikcí.
The objectives of sustainable and responsible fishingestablished by the reform of the Common Fisheries Policyare as relevant to distant waters as they are at home, aswe will demonstrate in the following pages.
Aby měly nadále přístup k určitým zásobám – zvláště africkým zásobám, které využívají od koloniálníchdob –, musely státy Evropské unie vyjednat dohody o rybolovu s příslušnými pobřežními státy.
To maintain access to certain stocks – notably African stocks they had fished since the colonial period –, the European Union Member States had tonegotiate fisheries agreements with the coastal countries.
Jelikož je rybolov společnou politikou Evropské unie, má Komise výlučnou působnost pro vyjednávání těchtodohod, i když se musí radit s členskými státy a zástupcisektoru.
Since fisheries policy is a common policy of the European Union, the Commission has exclusive competence tonegotiate such agreements, while consulting with the Member States and the sector.
Loďstvo Společenství tak může využívat síťdohod pokrývajících zóny VHZ dvacítky zemí, jak na severu, tak na jihu.
The Community fleetthus benefits from a network of agreements covering the EEZs of some 20 countries, in the Northern and Southern hemispheres alike.
(1) Všimněte si zvláštního případu Grónska.
(1) Greenland is a special case.
Vysvětlivky s. 9.
See p. 9.
Rozvíjení zodpovědného rybolovu v partnerství s rozvojovými zeměmi
Partnering with developing countries for responsible fishing
Rozvojové země nevyužívají veškeré své rybolovné zdroje. Proto umožňují jiným státům přístup ke svýmúzemním vodám, aby využily část těchto zdrojů za poskytnutí finančního příspěvku.
Since developing countries do not fully exploit their fish resources, they allow other states to fish intheir territorial waters in exchange for financial compensation.