natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zavedení omezujících opatření upravených v uvedeném nařízení vůči určité osobě nebo subjektu na základě jejich zapsání na seznam v jeho příloze I představuje neodůvodněné omezení jejich vlastnického práva, neboť toto nařízení bylo přijato, aniž by takové osobě nebo takovému subjektu byla poskytnuta jakákoli záruka, že bude moci příslušným orgánům vylíčit svůj případ, a to v situaci, kdy je nutné omezení jeho vlastnických práv kvalifikovat jako značné vzhledem k obecnému rozsahu a skutečné době trvání omezujících opatření, které vůči nim byla uplatněna.
Thus, the imposition of the restrictive measures laid down by that regulation in respect of a person or entity, by including him or it in the list contained in its Annex I, constitutes an unjustified restriction of the right to property, for that regulation was adopted without furnishing any guarantee enabling that person or entity to put his or its case to the competent authorities, in a situation in which the restriction of property rights must be regarded as significant, having regard to the general application and actual continuation of the restrictive measures affecting him or it.
Vzhledem k tak zásadnímu obecnému zájmu, jakým je pro mezinárodní společenství boj všemi prostředky – v souladu s Chartou Spojených národů – proti ohrožení mezinárodního míru a bezpečnosti, které představují teroristické činy, nemůže být zmrazení prostředků, finančních aktiv a jiných hospodářských zdrojů osob označených Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce za osoby spojené s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem považováno samo o sobě za nevhodné či nepřiměřené.
With reference to an objective of public interest as fundamental to the international community as the fight by all means, in accordance with the Charter of the United Nations, against the threats to international peace and security posed by acts of terrorism, the freezing of the funds, financial assets and other economic resources of the persons identified by the Security Council or the Sanctions Committee as being associated with Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban cannot per se be regarded as inappropriate or disproportionate.
V tomto ohledu omezující opatření, která zavádí nařízení č. 818/2002 o zavedení některých omezujících opatření proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem, jsou omezeními vlastnického práva, která lze v zásadě odůvodnit.
In this respect, the restrictive measures imposed by Regulation No 881/2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban constitute restrictions of the right to property which may, in principle, be justified.
Třebaže takové nařízení, jakým je nařízení č. 818/2002 o zavedení některých omezujících opatření proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem,
In so far as a regulation such as Regulation No 881/2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the
Příslušné postupy však musí dotčené osobě nebo subjektu poskytovat vhodnou příležitost k vylíčení svého
The applicable procedures must, however, afford the person or entity concerned a reasonable opportunity of
SHRNUTÍ – SPOJENÉ VĚCI C-402/05 P a C-415/05 P musí být zrušeno z důvodu porušení zásad použitelných v rámci postupu při přijímání omezujících opatření zavedených tímto nařízením, nelze vyloučit, že uvalení takovýchto opatření na navrhovatele by se mohlo přesto ukázat z věcného hlediska jako odůvodněné.
Al-Qaeda network and the Taliban must be annulled so far as concerns the appellants, by reason of breach of principles applicable in the procedure followed when the restrictive measures introduced by that regulation were adopted, it cannot be excluded that, on the merits of the case, the imposition of those measures on the appellants may for all that prove to be justified.
a která musí Společenství uplatňovat, neboť v mezidobí předcházejícím jeho případnému nahrazení novým nařízením by žalobci mohli podniknout kroky s cílem vyhnout se tomu, aby na ně mohlo být zmrazení prostředků nadále uplatňováno.
measures imposed by the regulation and which the Community is required to implement, because in the interval preceding its replacement by a new regulation the appellants might take steps seeking to prevent measures freezing funds from being applied to them again.
Za těchto okolností bude použití článku 231 ES učiněno zadost tím, že účinky sporného nařízení v rozsahu, v němž se vztahuje na navrhovatele, budou zachovány po dobu, která nesmí přesáhnout tři měsíce ode dne vyhlášení rozsudku.
In those circumstances, Article 231 EC will be correctly applied in maintaining the effects of the contested regulation, so far as concerns the appellants, for a period that may not exceed three months running from the date of delivery of this judgment.
Zrušení takového nařízení s okamžitým účinkem by proto mohlo vážně a nevratně narušit účinnost omezujících opatření, která stanoví uvedené nařízení
Annulment of that regulation with immediate effect would thus be capable of seriously and irreversibly prejudicing the effectiveness of the restrictive
(viz body 373–374, 376)
(see paras 373, 374, 376)
I – Skutkové okolnosti kasačního opravného prostředku
I — Background to the appeal
Yassin Abdullah Kadi (dále jen „navrhovatel“) má bydliště v Saudské Arábii.
Mr Kadi (‘the appellant’) is resident in Saudi Arabia.
Dne 19. října 2001 byl zapsán na seznam v příloze I nařízení Rady č. 467/2001 jako osoba, která je podezřelá z podpory terorismu 2.
On 19 October 2001, he was included in the list in Annex I to Regulation No 467/2001 as a person suspected of supporting terrorism.
V důsledku toho měly být všechny jeho prostředky a jiné finanční zdroje ve Společenství zmrazeny.
2As a consequence, all his funds and other financial resources in the Community were to be frozen.
Dne 27. května 2002 bylo toto nařízení zrušeno a nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 881/2002 (dále jen „napadené nařízení“) 3.
On 27 May 2002, that regulation was repealed and replaced by Council Regulation (EC) No 881/2002 (‘the contested regulation’).
Navrhovatel však nadále zůstal na seznamu – v příloze I napadeného nařízení – jako osoba podezřelá z podpory terorismu, jejíž prostředky musí být zmrazeny.
3However, the appellant continued to be listed — in Annex I to the contested regulation — as a person suspected of supporting terrorism whose funds were to be frozen.
Jméno navrhovatele bylo přidáno nařízením Komise (ES) č.
He argued — unsuccessfully — that the Community lacked competence to adopt that regulation, and, moreover, that the regulation breached a number of his fundamental rights.
2062/2001 ze dne 19. října 2001, kterým bylo potřetí změněno nařízení (ES) č. 467/2001 (Úř. věst. L 277, s. 25).
The Council and the Commission disagree with the appellant on both counts.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – VĚC C-402/05 P hovatele bylo přidáno na seznam Výborem pro sankce dne 19. října 2001.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P of the appellant was added to the list by the Sanctions Committee on 19 October 2001.
Napadené nařízení bylo přijato na základě článků 60 ES, 301 ES a 308 ES za účelem provedení společného postoje Rady 2002/402/SZBP 4ve Společenství.
The contested regulation was adopted on the basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC in order to give effect, within the Community, to Council Common Position 2002/402/CFSP.
Tento společný postoj zase odrážel rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1267(1999) 5, 1333(2000) 6a 1390(2002) 7.
4That Common Position, in turn, reflected Resolutions 1267(1999), 51333(2000) 6and 1390(2002) 7of the United
Rada bezpečnosti přijala tyto rezoluce na základě kapitoly VII Charty OSN, jelikož měla za to, že odstranění mezinárodního terorismu je nezbytné pro zachování mezinárodního míru a bezpečnosti.
Nations Security Council. Considering that the suppression of international terrorism is essential for the maintenance of international peace and security, the Security Council adopted those resolutions under Chapter VII of the UN Charter.
Dne 20. prosince 2002 přijala Rada bezpečnosti rezoluci 1452(2002), jejímž záměrem bylo usnadnit provedení protiteroristických opatření.
On 20 December 2002, the Security Council adopted Resolution 1452(2002), intended to facilitate the implementation of counter-terrorism measures.
Tato rezoluce stanoví několik výjimek ze zmrazení prostředků uložených rezolucemi 1267(1999), 1333(2000) a 1390(2002), které mohou být přiznány státy z humanitárních důvodů za podmínky, že to bylo Výboru pro sankce oznámeno a tento výbor proti tomu nevznesl námitky nebo, v některých případech, k tomu dal souhlas.
That resolution provides for a number of exceptions to the freezing of funds imposed by Resolutions 1267(1999), 1333(2000) and 1390(2002) that may be granted by the States on humanitarian grounds, on condition that the Sanctions Committee has been notified and has not objected or, in some cases, has given its consent.
Dne 17. ledna 2003 Rada bezpečnosti navíc přijala rezoluci 1455(2003) s cílem zdokonalit provádění opatření pro zmrazení prostředků.
In addition, on 17 January 2003, the Security Council adopted Resolution 1455(2003), intended to improve the implementation of the measures for the freezing of funds.
Rezoluce mimo jiné stanoví, že všechny státy musí přijmout opatření ke zmrazení prostředků a jiných finančních aktiv jednotlivců a subjektů spojených s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem, jak byli tito jednotlivci a subjekty určeni výborem Rady bezpečnosti složeným ze všech jejích členů (dále jen „Výbor pro sankce“).
The resolutions provide, inter alia, that all States are to take measures to freeze the funds and other financial assets of individuals and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaida network and the Taliban, as designated by a committee of the Security Council composed of all its members (‘the Sanctions Committee’).
Dne 8. března 2001 uveřejnil Výbor pro sankce první konsolidovaný seznam osob a subjektů, na které se mělo vztahovat zmrazení prostředků.
On 8 March 2001, the Sanctions Committee published a first consolidated list of the persons and entities that were to be subjected to the freezing of funds.
Tento seznam byl od té doby několikrát změněn a doplněn.
That list has since been amended and supplemented several times.
Jméno navr-
The name
Ve světle těchto rezolucí Rada přijala společný postoj 2003/140/SZBP 8, aby upra- vila výjimky povolené Radou bezpečnosti.
In the light of those resolutions, the Council adopted Common Position 2003/140/CFSP 8in order to provide for the exceptions permitted by the Security Council.
Dále dne 27. března 2003 Rada změnila napa-
In addition, on 27 March 2003, the
4 — O omezujících opatřeních proti Usámu bin Ládinovi, členům organizace Al-Kajdá a Talibanu a dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny, a o zrušení společných postojů 96/746/SZBP, 1999/727/SZBP, 2001/154/SZBP a 2001/771/SZBP (Úř. věst. L 139, s. 4; Zvl. vyd. 18/01, s. 292).
4 — Concerning restrictive measures against Usama bin Laden, members of the Al-Qaida organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them and repealing Common Positions 96/746/CFSP, 1999/727/CFSP, 2001/154/CFSP and 2001/771/CFSP (OJ 2002 L 139, p. 4).
8 — O výjimkách z omezujících opatření uložených společným postojem 2002/402/SZBP (Úř. věst. L 53, s. 62).
8 — Concerning exceptions to the restrictive measures imposed by Common Position 2002/402/CFSP (OJ 2003 L 53, p. 62).
KADI v. RADA A KOMISE dené nařízení, pokud jde o výjimky ze zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů 9.
Council amended the contested regulation as regards exceptions to the freezing of funds and economic resources. 9 was given leave to intervene in support of the defendants.
Napadené nařízení, ve znění změn a doplňků, v článku 2 stanoví, že „[v]šechny prostředky a hospodářské zdroje, které patří fyzické nebo právnické osobě, skupině nebo subjektu určenému Výborem pro sankce a uvedenému v příloze I, nebo jsou v jeho vlastnictví nebo držbě, se zmrazují“.
The contested regulation, as amended, provides in Article 2 that ‘all funds and other financial resources belonging to, or owned or held by, a natural or legal person, group or entity designated by the Sanctions Committee and listed in Annex I shall be frozen’.
Článek 2a stanoví určité výjimky, například, pokud jde o výdaje za potraviny, lékařské výdaje a přiměřené výdaje za právní služby za podmínky, že rozhodnutí o těchto výjimkách bylo Výboru pro sankce oznámeno a ten proti němu nepodal námitky.
Article 2a provides for certain exceptions, for instance as regards food, medical expenses and reasonable legal fees, on condition that the Sanctions Committee has been notified and has not objected.
Žalobou podanou dne 18. prosince 2001 navrhovatel podal k Soudu prvního stupně žalobu proti Radě a Komisi, kterou žádal, aby Soud zrušil nařízení č. 2062/2001 a č.
By application lodged on 18 December 2001, the appellant brought an action before the Court of First Instance against the Council and the Commission, claiming that that Court should annul Regulations Nos 2062/2001 and 467/2001, in so far as they related to him.
Před Soudem prvního stupně navrhovatel argumentoval, že Rada neměla pravomoc přijmout napadené nařízení.
Before the Court of First Instance, the appellant argued that the Council had lacked competence to adopt the contested regulation.
Navrhovatel zejména tvrdil, že nařízení porušuje řadu jeho základních práv, zejména právo na ochranu majetku a právo na spravedlivý proces.
Most importantly, the appellant asserted that that regulation breached a number of his fundamental rights, in particular the right to property and the right to a fair hearing.
Rozsudkem ze dne 21. září 2005 ve věci T-315/01 Kadi v. Rada a Komise (dále jen „napadený rozsudek“) 10Soud prvního stupně potvrdil napadené nařízení a zamítnul všechny žalobní důvody navrhovatele.
By judgment of 21 September 2005 in Case T-315/01 Kadi v Council and Commission (‘the judgment under appeal’), 10the Court of First Instance upheld the contested regulation and rejected all of the appellant’s pleas.
Dne 17. listopadu 2005 podal navrhovatel tento kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně.
On 17 November 2005, the appellant brought the present appeal against the judgment of the Court of First Instance.
Kromě navrhovatele jsou účastníky tohoto řízení o kasačním opravném prostředku Rada, Komise a Spojené království, jakož i Španělsko, Francie a Nizozemsko jakožto vedlejší účastníci řízení.
Apart from the appellant, the parties to the present appeal proceedings are the Council, the Commission and the United Kingdom, as well as Spain, France and the Netherlands, as interveners in the appeal.
Z důvodu stručnosti budu odkazovat v případě nutnosti na Radu, Komisi a Spojené království jako na „odpůrce“.
For the sake of brevity I shall refer, on occasion, to the Council, the Commission and the United Kingdom as ‘the respondents’.
10 — Sb. rozh. s. II-3649.
10 — [2005] ECR II-3649.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – VĚC C-402/05 P dené nařízení nachází svůj právní základ v článcích 60 ES, 301 ES a 308 ES.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P justifications, both the Council and the United Kingdom agree with the Court of First Instance that the contested regulation finds its legal basis in Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC.
Komise však zastává jiný názor a dochází k závěru, že samy články 60 ES a 301 ES poskytují dostatečný právní základ.
The Commission, however, takes a different view and concludes that Articles 60 EC and 301 EC alone would have provided a sufficient legal basis.
Moje analýza tohoto kasačního opravního prostředku bude probíhat následovně.
My analysis of the appeal will proceed as follows.
Zaprvé posoudím žalobní důvody týkající se právního základu napadeného nařízení.
First, I shall discuss the pleas concerning the legal basis of the contested regulation.
Poté posoudím žalobní důvody týkající se pravomoci soudů Společenství přezkoumat, zda napadené nařízení porušuje základní práva.
Subsequently, I shall address the pleas concerning the jurisdiction of the Community Courts to review whether the contested regulation breaches fundamental rights.
Nakonec se budu zabývat otázkou vhodného standardu přezkumu a posoudím, zda napadené nařízení porušuje základní práva, kterých se navrhovatel dovolává.
Finally, I shall discuss the question of the appropriate standard of review and I shall assess whether or not the contested regulation infringes the fundamental rights invoked by the appellant.
II – Právní základ napadeného nařízení
II — The legal basis of the contested regulation
První žalobní důvod navrhovatele se týká právního základu napadeného nařízení.
The appellant’s first plea relates to the legal basis of the contested regulation.
Napadený rozsudek věnuje této otázce velkou pozornost.
The judgment under appeal devotes considerable attention to this issue.
Po posouzení různých alternativ Soud prvního stupně došel k závěru, že kombinovaný účinek článků 60 ES, 301 ES a 308 ES dává Společenství pravomoc přijmout napadené nařízení 11.
Upon consideration of various alternatives, the Court of First Instance concluded that the combined effect of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC gave the Community power to adopt the contested regulation.
Navrhovatel tvrdí, že toto zjištění je po právní stránce nesprávné a má za to, že Společenství nemá žádnou pravomoc přijmout napadené nařízení.
11 The appellant argues that this finding is mistaken in law and maintains that the Community lacked competence altogether to adopt the contested regulation.
Souhlasím s tímto argumentem.
I agree with that argument.
Soud prvního stupně měl za to, že pravomoci uložit hospodářské a finanční sankce upravené články 60 ES a 301 ES, konkrétně pozastavení, omezení nebo úplné přerušení hospodářských vztahů s jednou nebo několika třetími zeměmi, se nevztahují na pozastavení, omezení nebo úplné přerušení hospodářských vztahů s jednotlivci v těchto zemích, ale pouze s jejich vládnoucími režimy.
The Court of First Instance considered that the powers to impose economic and financial sanctions provided for by Articles 60 EC and 301 EC, namely, the interruption or reduction of economic relations with one or more third countries, do not cover the interruption or reduction of economic relations with individuals within those countries, but only with their governing regimes.
Tento názor je obtížné uvést do souladu se zněním a účelem těchto ustanovení.
That view is difficult to reconcile with the wording and the purpose of those provisions.
Článek 301 ES zmocňuje Radu, aby „[pozastavila, omezila nebo úplně přerušila hospodářské vztahy] s jednou nebo několika třetími zeměmi“ prostřednictvím nespecifikovaných „naléhavých opatření“ nezbytných pro provádění společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie (dále jen „SZBP“).
Article 301 EC authorises the Council to ‘interrupt or to reduce … economic relations with one or more third countries’ through unspecified ‘urgent measures’ that are necessary to carry out the Union’s Common Foreign and Security Policy (‘CFSP’).
Článek 301 ES se jako takový zabývá hlavně cíli takových opatření, konkrétně cíli SZBP, kterých má být dosaženo narušením hospodářských vztahů Společenství s třetími zeměmi.
As such, Article 301 EC is fundamentally concerned with the objectives of these measures, namely the objectives of the CFSP, to be achieved by affecting the Community’s economic relations with third countries.
Článek 60 odst. 1 ES zmocňuje Radu, aby přijala taková opatření vůči „dotyčným třetím zemím […] v oblasti pohybu kapitálu a plateb“.
Article 60(1) EC authorises the Council to take such measures with respect to the ‘movement of capital and on payments as regards the third countries concerned’.
Označuje tudíž prostředky pro provedení výše uvedených cílů; těmito prostředky jsou omezení pohybu prostředků do a ze Společenství.
It therefore indicates the means for carrying out the objectives stated earlier; those means involve restricting the flow of funds into and
„pozastaví, omezí nebo úplně přeruší“ hospodářské vztahy se třetími zeměmi v oblasti pohybu kapitálu a plateb.
Rather, the only requirement is that the measures ‘interrupt or reduce’ economic relations with third countries, in the area of movement of capital or payments.
ustanovení z velké části jeho praktického užitku.
this provision of much of its practical use.
V rámci SZBP se Unie může rozhodnout, z důvodů týkajících se zachování mezinárodního míru a bezpečnosti, uložit hospodářské a finanční sankce proti nestátním činitelům, kteří se nacházejí ve třetí zemi.
Within the framework of the CFSP, the Union may decide, for reasons relating to the maintenance of international peace and security, to impose economic and financial sanctions against non-State actors who are situated in third countries.
Nevidím důvod, proč by měl být článek 301 ES vykládán úžeji.
I fail to see why Article 301 EC should be interpreted more narrowly.
Jak Soud prvního stupně sám uznal „ani Unii a jejímu pilíři Společenství nelze bránit v tom, aby se přizpůsobily […] hrozbám ukládáním hospodářských a finančních sankcí nejen třetím zemím, ale rovněž osobám, skupinám, podnikům nebo subjektům s nimi spojeným, které vyvíjejí mezinárodní teroristickou činnost nebo jinak narušují mezinárodní mír a bezpečnost“ 12.
As the Court of First Instance itself recognised, ‘the Union and its Community pillar are not to be prevented from adapting to [threats to international peace and security] by imposing economic and financial sanctions not only on third countries, but also on associated persons, groups, undertakings or entities engaged in international terrorist activity or in any other way constituting a threat to international peace and security’. 12
Finanční sankce v napadeném nařízení splňují tento požadavek: jejich cílem jsou zejména jednotlivci a skupiny ve třetích zemích.
The financial sanctions in the contested regulation meet that requirement: they are targeted predominantly at individuals and groups within third countries.
Narušením hospodářských vztahů se subjekty v dané zemi sankce zajisté narušují celkový stav hospodářských vztahů mezi Společenstvím a touto zemí.
By affecting economic relations with entities within a given country, the sanctions necessarily affect the overall state of economic relations between the Community and that country.
Hospodářské vztahy s jednotlivci a skupinami ze třetí země jsou součástí hospodářských vztahů s touto zemí; zaměřit se na tyto jednotlivce a skupiny nezbytně ovlivňuje tuto zemi.
Economic relations with individuals and groups from within a third country are part of economic relations with that country; targeting the former necessarily affects the latter.
Vyjmout hospodářské vztahy s jednotlivci nebo skupinami z okruhu „hospodářských vztahů s […] třetími zeměmi“ by bylo opomíjením základní reality mezinárodního hospodářského života, a sice že vlády většiny zemí nefungují jako zprostředkovatelé hospodářských vztahů a činností každého konkrétního subjektu v rámci svých hranic.
To exclude economic relations with individuals or groups from the ambit of ‘economic relations with … third countries’ would be to ignore a basic reality of international economic life: that the governments of most countries do not function as gatekeepers for the economic relations and activities of each specific entity within their borders.
Soud prvního stupně shledal, že článek 308 ES musí být použit, aby mohly být uloženy finanční sankce jednotlivcům, nad kterými nevykonává kontrolu vláda.
The Court of First Instance found that Article 308 EC had to be brought into play in order to impose financial sanctions on individuals who do not exercise government control.