natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jelikož se jedná o oblast, která předpokládá ze strany zákonodárce Společenství rozhodnutí politické, ekonomické a sociální povahy, v jejichž rámci má provést komplexní posouzení, Soudní dvůr připomněl, že může vykonávat pouze omezený přezkum legality.
The Court recalled that the judicial review conducted by it is necessarily limited in the case of an area which involves political, economic and social choices on the part of the Community legislature, and in which the latter is called upon to undertake complex assessments.
Soudní dvůr rozhodl, že cílem nařízení č.
That said, it held that the purpose of Regulation No 1049/2001 (9) is to give the general public a right of access to documents of the institutions and not to lay down rules designed
Viz článek 91 písm. b) jednacího řádu Soudu prvního stupně.
See Article 91(b) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Soudní dvůr dále poznamenal, že i kdyby měl žalobce právo být podrobně seznámen s povahou a důvodem obvinění vzneseného proti němu z důvodu jeho zápisu na sporný seznam a toto právo zahrnovalo přístup k dokumentům, kterými disponuje Rada, nemůže být takové právo vykonáno specicky prostřednictvím využití mechanismů přístupu veřejnosti k dokumentům orgánů.
The Court then observed that, even assuming that the appellant had a right to be informed in detail of the nature and cause of the accusation made against him, which led to his inclusion on the list at issue, and even if that right entailed access to documents held by the Council, such a right could not be exercised by having recourse to the mechanisms for public access to documents of the institutions.
Co se týče dokumentů, jejichž obsah je mimořádně citlivý, měl Soudní dvůr za to, že orgán, který je jejich původcem, je oprávněn vyžadovat utajení, pokud jde o samotnou existenci citlivého dokumentu, a rovněž má právo mít námitky vůči zpřístupnění své totožnosti v případě, že by existence uvedeného dokumentu vešla ve známost, což je závěr, který nemůže být považován za nepřiměřený z důvodu, že pro žadatele, vůči němuž je namítáno takové odepření přístupu k citlivému dokumentu, tak může být identikace státu, z něhož pochází tento dokument, obtížnější či dokonce prakticky nemožná.
In respect of documents whose content is extremely sensitive, the Court held that the originating authority is entitled to require secrecy as regards even the existence of a sensitive document and also has the power to prevent disclosure of its own identity in the event that the existence of that document should become known, a conclusion which cannot be considered disproportionate on the ground that it may give rise, for an applicant refused access, to additional diculty, or indeed practical impossibility, in identifying the State of origin of that document.
Pokud jde o přístup občana nikoli k dokumentům, ale k právní normě, vyslovil se Soudní dvůr ve věci Skoma Lux (rozsudek ze dne 11. prosince 2007, C-161/06) k působnosti článku 58 aktu o podmínkách přistoupení z roku 200410.
With regard to citizens’ access not to documents but to the rule of law, the Court was required in its judgment of 11 December 2007 in Case C-161/06 Skoma Lux to decide on the eect of Article 58 of the 2004 Act of Accession (10).
Soudní dvůr, kterému byla českým soudem položena otázka, zda uvedený článek umožňuje uplatňovat vůči jednotlivcům v členském státě ustanovení nařízení Společenství, které nebylo vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie v jazyce tohoto členského státu, ačkoliv je tento jazyk jedním z úředních jazyků Unie, měl za to, že toto nevyhlášení činí povinnosti obsažené v nařízení Společenství neuplatnitelnými vůči jednotlivcům v tomto státě, a to i když se tyto osoby mohly seznámit s touto právní úpravou jinými způsoby.
Asked by a Czech court whether that Article 58 allows the provisions of a Community regulation which has not been published in the Ocial Journal of the European Union in the language of a Member State, although that language is an ocial language of the Union, to be enforced against individuals in that State, the Court held that that lack of publication renders the obligations contained in Community legislation unenforceable against individuals in that State, even though those persons could have learned of the legislation by other means.
Tímto rozhodnutím provedl Soudní dvůr výklad práva Společenství, a nikoli posouzení jeho platnosti.
In so deciding, the Court was interpreting Community law and not assessing its validity.
V oblasti vztahů mezi právem Společenství a vnitrostátním právem členských států podal Soudní dvůr několik upřesnění, pokud jde o přednost a přímý účinek práva Společenství.
In the eld of the relationship between Community law and the Member States’ national law, the Court claried certain matters relating to the primacy and direct eect of Community law.
Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. 2003, L 236, s.
Act concerning the conditions of accession to the European Union of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded (OJ 2003, L 236, p.
33).Článek 58 tohoto aktu stanoví: „Znění aktů přijatých orgány a Evropskou centrální bankou před přistoupením, jež byla vypracována Radou nebo Komisí nebo Evropskou centrální bankou v jazyce českém, estonském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, polském, slovenském a slovinském, jsou ode dne přistoupení platná za stejných podmínek jako znění vypracovaná ve stávajících jedenácti jazycích.
33).Article 58 of the Act provides that:‘The texts of the acts of the institutions, and of the European Central Bank, adopted before accession and drawn up by the Council, the Commission or the European Central Bank in the Czech, Estonian, Hungarian, Latvian, Lithuanian, Maltese, Polish, Slovak and Slovenian languages shall, from the date of accession, be authentic under the same conditions as the texts drawn up in the present 11 languages.
Zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie, pokud byla takto zveřejněna znění ve stávajících jazycích“.
They shall be published in the Ocial Journal of the European Union if the texts in the present languages were so published.’
Soudní dvůr o postupu ověřování shody stavebních výrobků ve smyslu čl. 20 odst.
In its judgment of 7 June 2007 in Case C-80/06 Carp, the Court had to address the question of the horizontal direct eect of decisions.
2 směrnice Rady 89/10612je aktem s obecnou působností, který upravuje typy použitelných postupů ověřování shody a uděluje pověření Evropskému výboru pro normalizaci/Evropskému výboru pro normalizaci v elektrotechnice (CEN/Cenelec), aby specikoval jejich obsah v příslušných harmonizovaných normách, které budou poté provedeny normalizačními orgány každého členského státu, ale je závazné pouze pro členské státy, kterým je jediným určeno.
It found that Decision 1999/93 on the procedure for attesting the conformity of construction products pursuant to Article 20(2) of Directive 89/106 (12) is an act of general application which species the types of attestation of conformity procedures that are applicable and authorises the European Committee for Standardisation (CEN/Cenelec) to specify the content of those procedures in the relevant harmonised standards, which will then be transposed by the standardisation bodies of each Member State, but is binding only upon the Member States, which are the sole addressees of the decision.
V důsledku toho se jej jednotlivec nemůže v rámci sporu týkajícího se smluvní odpovědnosti dovolávat vůči jinému jednotlivci.
Consequently, an individual cannot rely on the decision in the context of legal proceedings against another individual concerning contractual liability.
Následující dva rozsudky upřesnily přístup, který musí zaujmout vnitrostátní soudy k mezinárodním smlouvám uzavřeným Společenstvím.
Two judgments provided explanation regarding the approach to be adopted by national courts when faced with international agreements concluded by the Community.
V projednávaném případě se jednalo o dva turecké státní příslušníky, kteří se chtěli usadit ve Spojeném království Velké Británie a Severního Irska.
The case in point concerned two Turkish nationals who wished to establish themselves in the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Pro Soudní dvůr má toto jednoznačné ustanovení přímý účinek a nepůsobí jako hmotněprávní pravidlo, které činí nepoužitelným hmotné právo týkající se vstupu na území členského státu, které nahrazuje, ale jako kvazi procesní pravidlo, které ratione temporis stanoví, s ohledem na která ustanovení právní úpravy členského státu v oblasti přistěhovalecké politiky je namístě posoudit postavení tureckého státního příslušníka, jenž hodlá využít svobody usazování.
In the Court’s view, this unequivocal provision has direct eect, and it does not operate in the same way as a substantive rule, rendering inapplicable the relevant substantive law concerning entry into the territory of a Member State that it replaces, but as a quasiprocedural rule, stipulating, ratione temporis, which are the provisions of a Member State’s immigration legislation that must be referred to for the purposes of assessing the position of a Turkish national who wishes to exercise freedom of establishment.
Soudní dvůr z toho proto vyvodil, že uvedené ustanovení nezpochybňuje zásadní pravomoc členských států stanovit svou vnitrostátní přistěhovaleckou politiku.
Accordingly, the ‘standstill’ clause does not call into question the competence, as a matter of principle, of the Member States to conduct their national immigration policy.
V tomto ohledu pouhá okolnost, že taková klauzule ukládá od okamžiku svého vstupu v platnost těmto státům povinnost zdržet se jednání, která do určité míry omezuje jejich rozhodovací prostor v této oblasti, neumožňuje mít za to, že by z tohoto důvodu došlo k zásahu do vlastní podstaty svrchované pravomoci těchto členských států v oblasti cizineckého práva.
The mere fact that, as from its entry into force, such a clause imposes on those States a duty not to act which has the eect of limiting, to some extent, their room for manoevre on such matters does not mean that the very substance of their sovereign competence in respect of aliens should be regarded as having been undermined.
Vývoj a činnost použít z úřední povinnosti nebo na návrh jednoho z účastníků řízení článek 33 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (DohodaTRIPS) týkající se minimální doby ochrany patentů.
In Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos, the Court was asked by the Portuguese Supreme Court of Justice whether national courts must, on their own initiative or at the request of one of the parties, apply Article 33 of the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement) — which relates to the minimum term of patent protection — in proceedings pending before them.
Soudní dvůr nejprve připomněl, že má pravomoc vykládat ustanovení uvedené dohody, a rozhodl, že v této souvislosti je třeba rozlišovat mezi oblastmi, v nichž Společenství dosud nepřijalo právní předpisy, a oblastmi, ve kterých tak již učinilo.
After observing that it has jurisdiction to interpret the provisions of the TRIPs Agreement, the Court stated that, in this context, it is necessary to distinguish between fields in which the Community has not yet legislated and those in which it already has.
Pokud jde o prvně uvedené oblasti, které tedy ještě spadají do pravomoci členských států, rozhodl, že ochrana práv duševního vlastnictví a opatření přijatá za tímto účelem soudními orgány nespadají do práva Společenství, takže právo Společenství nevyžaduje ani nevylučuje, aby právní řád členského státu přiznával jednotlivcům právo opírat se přímo o normu obsaženou v Dohodě TRIPS nebo ukládal soudci povinnost uplatnit tuto normu z úřední povinnosti.
As regards the former elds, which still fall within the competence of the Member States, the Court held that the protection of intellectual property rights and measures taken for that purpose by the judicial authorities do not fall within the scope of Community law, so that Community law neither requires nor forbids the legal order of a Member State to accord to individuals the right to rely directly on a rule laid down in the TRIPs Agreement or to oblige the courts to apply that rule of their own motion.
Pokud jde o oblasti uvedené na druhém místě, Soudní dvůr naopak stanovil, že se použije právo Společenství, což znamená povinnost provést výklad v co největším možném rozsahu v souladu s Dohodou TRIPS, aniž by však mohl být dotčenému ustanovení této dohody přiznán přímý účinek.
In the case of the latter elds, on the other hand, Community law applies, which means that it is necessary, as far as may be possible, to supply an interpretation in keeping with the TRIPs Agreement, although no direct eect may be given to the provision of that agreement at issue.
V projednávaném případě Soudní dvůr konstatoval, že Společenství dosud v oblasti patentů, do níž patří článek 33 Dohody TRIPS, neuplatnilo své pravomoci, anebo přinejmenším, že na vnitřní úrovni není dosud toto uplatnění dostatečně významné, aby bylo možné mít za to, že tato oblast za současného stavu náleží do práva Společenství.
In the case in point, the Court found that the Community has not yet exercised its powers in the sphere of patents, within which Article 33 of the TRIPs Agreement falls, or that, at the very least, at internal level, that exercise has not to date been of sucient importance to lead to the conclusion that, as matters now stand, that sphere falls within the scope of Community law.
Vyvodil z toho závěr, že právo Společenství v současnosti nebrání tomu, aby byl článek 33 použit vnitrostátním soudem za podmínek stanovených vnitrostátním právem přímo.
It drew the conclusion that it is not currently contrary to Community law for Article 33 of the TRIPs Agreement to be directly applied by a national court subject to the conditions provided for by national law.
Zmínku si konečně zasluhují tři rozsudky týkající se účinné soudní ochrany práv plynoucích z práva Společenství, jíž požívají procesní subjekty.
Finally, there are three noteworthy judgments concerning the eective judicial protection of rights derived from Community law that is to be enjoyed by individuals.
Ve věci Unibet (rozsudek ze dne 13. března 2007, C-432/05, Sb. rozh. s. I-2271) Soudní dvůr připomněl, že se jedná o obecnou zásadu práva Společenství, a poté zopakoval, že při neexistenci právní úpravy Společenství v této oblasti přísluší každému členskému státu v souladu s jeho povinností spolupráce, aby určil příslušné soudy a upravil procesní podmínky soudních řízení určených k zajištění ochrany práv, která procesním subjektům vyplývají z práva Společenství.
In Case C-432/05 Unibet [2007] ECR I-2271, the Court, after pointing out that the principle of eective judicial protection is a general principle of Community law, repeated the standard caselaw that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for each Member State, in accordance with its duty of cooperation, to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law.
Tato procesní autonomie vymezená zásadami rovnocennosti a efektivity by mohla být zpochybněna pouze tehdy, kdyby ze struktury dotyčného vnitrostátního právního řádu vyplývalo, že neexistuje žádný právní prostředek umožňující, byť na základě procesní námitky, zajistit dodržování práv, která procesním subjektům vyplývají z práva Společenství.
This procedural autonomy, which is limited by the principles of equivalence and eectiveness, could be called into question only if it were apparent from the overall scheme of the national legal system in question that no legal remedy exists which makes it possible to ensure, even indirectly, respect for an individual’s rights under Community law.
Ze zásady účinné soudní ochrany Soudní dvůr dále vyvodil povinnost členských států stanovit možnost vyhovět návrhu procesního subjektu na předběžná opatření až do doby, kdy příslušný soud rozhodne o souladu dotčených vnitrostátních ustanovení s právem Společenství, je-li nařízení takových opatření nezbytné k zaručení plné účinnosti soudního rozhodnutí, které má být vydáno, přičemž upřesnil, že tato možnost nepřichází v úvahu, pokud je návrh procesního subjektu nepřípustný podle práva dotyčného členského státu a pokud právo Společenství tuto nepřípustnost nezpochybňuje.
That having been said, the Court observed that the principle of eective judicial protection of an individual’s rights under Community law does not require domestic law to provide a free-standing action for an examination of whether national provisions are compatible with Community law, provided that other eective legal remedies, which are no less favourable than those governing similar domestic actions, make it possible for such a question of compatibility to be determined as a preliminary issue, which is a matter for the national court to establish.
Při neexistenci právní úpravy Společenství v této oblasti se případné nařízení předběžných opatření řídí kritérii vnitrostátního práva s výhradou dodržení výše uvedených zásad rovnocennosti a efektivity.
In concrete terms, if an individual is forced to be subject to administrative or criminal proceedings and to any penalties that may result as the sole form of legal remedy for disputing the compatibility of the contested national provision with Community law, his judicial protection is not eectively secured.
I-2107) Soudní dvůr zejména připomněl, že pokud členský stát vybral daně v rozporu s pravidly práva Společenství, mají procesní subjekty nárok na vrácení neoprávněně vybrané daně a částek vyplacených v přímé souvislosti s touto daní.
In the absence of relevant Community legislation, the grant of any interim relief is governed by the criteria in national law, subject to observance of the principles of equivalence and eectiveness referred to above.
Pokud jde o jiné škody někomu vzniklé v důsledku porušení práva Společenství přičitatelného členskému státu, musí tento členský stát nahradit takto způsobenou škodu za podmínek uvedených v judikatuře Soudního dvora, a to v souladu s vnitrostátními právními předpisy upravujícími odpovědnost, přičemž tato autonomie je vymezena zásadami rovnocennosti a efektivity.
In Case C-524/04 Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation [2007] ECR I-2107, the Court pointed out that, where a Member State has levied charges in breach of the rules of Community law, individuals are entitled to reimbursement of the tax unduly levied and of the amounts paid which relate directly to that tax.
Konkrétně, jestliže se ukáže, že právní předpisy členského státu představují překážku svobodě usazování zakázanou článkem 43 ES, může vnitrostátní soud za účelem určení škody, za niž lze náhradu přiznat, ověřit, zda poškození projevili přiměřenou snahu, aby tuto škodu odvrátili nebo omezili její rozsah, a zvláště zda včas využili všech dostupných právních prostředků.
As regards other loss or damage which a person has sustained by reason of a breach of Community law for which a Member State is liable, the latter is under a duty to make reparation for the loss or damage caused in the circumstances set out in the Court’s caselaw and — subject to the principles of equivalence and eectiveness — on the basis of the rules of national law on liability.
Po tomto upřesnění Soudní dvůr rovněž připomněl, že pro určení, zda právo Společenství bylo porušeno dostatečně závažně, je namístě zohlednit všechny skutečnosti, jimiž se vyznačuje situace, která je vnitrostátnímu soudu předložena. V takové oblasti, jako je oblast přímých daní, musí vnitrostátní soud zohlednit skutečnost, že důsledky vyplývající z volného pohybu zaručeného Smlouvou vyšly najevo pouze postupně, zejména na základě zásad vytýčených judikaturou Soudního dvora.
Specically, where it is established that the legislation of a Member State constitutes an obstacle to freedom of establishment prohibited by Article 43 EC, the national court may, in order to establish the recoverable losses, determine whether the injured parties have shown reasonable diligence in order to avoid those losses or to limit their extent and whether, in particular, they availed themselves in time of all legal remedies available to them.
Ve spojených věcech van der Weerd a další (rozsudek ze dne 7. června 2007, C-222/05 až C-225/05) se Soudní dvůr zabýval zejména otázkou, zda v rámci soudního řízení týkajícího se legality správního aktu ukládá právo Společenství vnitrostátnímu soudu povinnost provést i bez návrhu přezkum legality správního aktu ve vztahu ke kritériím nezahrnutým
However, the application of the provisions relating to freedom of establishment would be rendered impossible or excessively dicult if claims for restitution or compensation based on infringement of those provisions were rejected or reduced solely because the companies concerned had not applied to the tax authorities to be allowed to pay interest on loans granted by a nonresident parent company without that interest being treated as a distribution when, in the circumstances at issue, national law, combined, where appropriate, with the relevant provisions of the double taxation conventions, provided for such treatment to apply.
Vývoj a činnost v původním rámci sporu, která však vycházejí ze směrnice 85/511, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky14.
In Joined Cases C-222/05 to C-225/05 van der Weerd and Others (judgment of 7 June 2007), the Court was asked in particular whether, in judicial proceedings concerning the legality of an administrative measure, Community law required a national court to conduct an examination of its own motion of grounds which were outside the terms of the dispute but based on Directive 85/511 introducing Community measures for the control of foot-and-mouth disease (14).
Soudní dvůr odpověděl záporně a uvedl, že ani zásada rovnocennosti, ani zásada efektivity, které zakotvuje jeho judikatura, neukládají vnitrostátnímu soudu povinnost uplatnit i bez návrhu důvod vycházející z porušení práva Společenství.
The Court replied in the negative, holding that neither the principle of equivalence nor the principle of eectiveness enshrined in its caselaw required the national court to raise of its own motion a plea alleging infringement of Community law.
Pokud jde o první z uvedených zásad, Soudní dvůr upřesnil, že ustanovení dotčené směrnice neurčují ani podmínky pro zahájení řízení v oblasti tlumení slintavky a kulhavky, ani orgány příslušné v jejich rámci stanovit rozsah práv a povinností procesních subjektů, takže je nelze považovat za rovnocenná s vnitrostátními nepominutelnými pravidly, která jsou samotným základem vnitrostátních řízení vzhledem k tomu, že vymezují podmínky, za nichž je lze zahájit, jakož i orgány příslušné v jejich rámci k určení rozsahu práv a povinností procesních subjektů.
As regards the principle of equivalence, the Court held, more specically, that the provisions of the directive which were at issue laid down neither the conditions in which procedures relating to the control of foot-and-mouth disease could be initiated nor the authorities which had the power, within the framework of those procedures, to determine the extent of the rights and obligations of individuals. Those provisions could not therefore be considered equivalent to the national rules of public policy, which lay at the very basis of the national procedures since they dened the conditions in which those procedures could be initiated and the authorities which had the power, within the framework of those procedures, to determine the extent of the rights and obligations of individuals.