natgillin/translations-raw huggingface dataset:
S ohledem na výše uvedené je třeba na první otázku písm. b) odpovědět, že články 56 ES a 58 ES brání takovým právním předpisům členského státu, jaké jsou dotčené v původním řízení, jež omezují kompenzaci, která má být poskytnuta daňovému subjektu kolektivního investování usazeném na území tohoto členského státu k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje v jiném členském státě z dividend vyplacených tomuto subjektu, v případě a v rozsahu, ve kterém jsou jeho podílníky fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny v jiných členských státech nebo ve třetích zemích, jelikož takové snížení znevýhodňuje bez rozdílu všechny podílníky uvedeného subjektu.
In view of the foregoing, the answer to Question 1(b) must be that Articles 56 EC and 58 EC preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are natural or legal persons resident or established in other Member States or in third countries, since such a reduction adversely affects all the shareholders of those enterprises without distinction.
K druhé otázce písm. a)
Question 2(a)
57 odst. 1 ES není článkem 56 dotčeno používání žádných omezení vůči třetím zemím, která existují ke dni 31. prosince 1993 podle vnitrostátního práva nebo práva Společenství ve vztahu k pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí, zahrnujícího přímé investice včetně investic do nemovitostí, usazování, poskytování finančních služeb či přijetí cenných papírů na kapitálové trhy.
Under Article 57(1) EC, the provisions of Article 56 EC are without prejudice to the application to third countries of any restrictions which existed on 31 December 1993 under national or Community law adopted in respect of the movement of capital to or from third countries involving direct investment — including investment in real estate — establishment, the provision of financial services or the admission of securities to capital markets.
Pokud jde o účasti v nových nebo stávajících podnicích, jak potvrzují tyto vysvětlující poznámky, cíl vytvořit nebo udržet dlouhodobé hospodářské vztahy předpokládá, že akcie vlastněné akcionářem mu dávají buď na základě ustanovení vnitrostátních právních předpisů o akciových společnostech, nebo jinak možnost skutečně se účastnit řízení této společnosti nebo její kontroly (výše uvedený rozsudek Komise v. Německo, bod 18 a citovaná judikatura).
As regards shareholdings in new or existing undertakings, as those explanatory notes confirm, the objective of establishing or maintaining lasting economic links presupposes that the shares held by the shareholder enable him, either pursuant to the provisions of the national laws relating to companies limited by shares or in some other way, to participate effectively in the management of that company or in its control (Commission v Germany, paragraph 18 and the caselaw cited).
K druhé otázce písm. b) a c)
Question 2(b) and 2(c)
Předkládající soud se svojí druhou otázkou písm. b) v podstatě táže, zda má článek 56 ES tentýž dosah, co se týče pohybu kapitálu do a ze třetích zemí a pohybu uvnitř Společenství, a svojí druhou otázkou písm. c), zda to, že členský stát sníží kompenzaci stanovenou ve prospěch daňových subjektů kolektivního investování usazených na jeho území a určenou k zohlednění srážkové daně uplatněné třetím státem na dividendy v závislosti na účasti podílníků, kteří nemají bydliště nebo nejsou usazeni v dotčeném členském státě, na kapitálu těchto subjektů, představuje omezení pohybu kapitálu.
By its Question 2(b), the referring court asks, in essence, whether Article 56 EC has the same effect as regards the movement of capital to or from third countries as it does within the Community, and, by Question 2(c), whether a Member State’s reduction of the concession provided for fiscal investment enterprises established in that Member State with regard to taxation at source of a dividend received from a third country on the basis of the interest in that enterprise of shareholders who are not resident or are not established in the Member State concerned constitutes a restriction on the free movement of capital.
Tyto otázky, které je třeba posuzovat společně, se týkají toho, zda se odpověď na první otázku písm. b) liší v závislosti na tom, zda dividendy pocházejí nikoliv z jiného členského státu, ale ze třetí země.
These questions, which should be considered together, seek to establish whether the answer to Question 1(b) would be different if the dividends are received from a third country instead of from another Member State.
V tomto ohledu z bodů 79 a 96 tohoto rozsudku vyplývá, že od okamžiku, kdy se Nizozemské království rozhodlo poskytnout daňovým subjektům kolektivního investování usazeným na svém území kompenzaci z titulu daně sražené v zahraničí a vykonávat svoji daňovou pravomoc nad všemi dividendami vyplácenými takovými subjekty svým podílníkům, nezávisle na tom, zda tito mají bydliště nebo jsou usazeni v tomto nebo jiném členském státě nebo ve třetí zemi, musí poskytnout nárok na tuto kompenzaci i daňovým subjektům kolektivního investování s podílníky, kteří nemají bydliště nebo nejsou usazeni v Nizozemsku.
In that regard, it is apparent from paragraphs 79 and 96 of this judgment that, as soon as the Kingdom of the Netherlands decided to grant fiscal investment enterprises established on its territory a concession for tax deducted abroad and to exercise its fiscal sovereignty over all dividends distributed by such enterprises to their shareholders, whether resident or established in that Member State or in others, or in third countries, it had to extend the benefit of that concession to fiscal investment enterprises whose shareholders include shareholders who are not resident or are not established in the Netherlands.
Jak totiž bylo uvedeno v bodech 70 až 96 tohoto rozsudku, pravidlo, podle kterého je taková kompenzace snížena v poměru k podílu kapitálu subjektu kolektivního investování drženého podílníky, kteří mají bydliště nebo jsou usazeni v jiném členském státě nebo ve třetí zemi, zavádí nerovnost zacházení mezi takovými subjekty, jejichž všichni podílníci mají bydliště nebo jsou usazení v Nizozemsku, a subjekty, část jejichž podílníků má bydliště nebo je usazena v jiném členském státě nebo ve třetí zemi, kterou nelze odůvodnit ani skutečností, že tyto subjekty jsou v odlišné situaci, ani cíli daňové politiky uplatňovanými nizozemskou vládou.
As has been noted in paragraphs 70 to 96 of this judgment, a rule under which such a concession is reduced in proportion to the interest in the enterprise held by shareholders resident or established in another Member State or in a third country introduces a distinction in the treatment of such enterprises all of whose shareholders are resident or established in the Netherlands and those enterprises whose shareholders include shareholders resident or established in another Member State or in a third country which is not justified by the fact that those bodies are in a different situation or by fiscal-policy objectives such as those put forward by the Netherlands Government.
Je nutno konstatovat, že takové pravidlo je v rozporu s články 56 ES a 58 ES nezávisle na tom, zda ke srážkám daně, vedoucím k nároku na kompenzaci, došlo v jiném členském státě nebo ve třetí zemi, jelikož v obou případech existuje nerovnost zacházení mezi subjekty, jehož všichni podílníci mají bydliště nebo jsou usazení v Nizozemsku, a subjekty, část jejichž podílníků má bydliště nebo je usazena v jiném členském státě
It must be held that such a rule is contrary to Articles 56 EC and 58 EC irrespective of whether the tax revenue giving rise to the concession has been deducted in another Member State or in a third country, inasmuch as, in both cases, there is a difference in the treatment of fiscal investment enterprises all of whose shareholders are resident or established in the Netherlands and those whose shareholders include
2008 – VĚC C-194/06 nebo ve třetí zemi, a uplatňovaná odůvodnění se neváží ke státu, ze kterého byly uvedeným subjektům dividendy vyplaceny.
2008 — CASE C-194/06 shareholders resident or established in another Member State or in a third country, and the justification put forward does not relate to the State of origin of the dividends received by those enterprises.
Na druhou otázku písm. b) a c) je tedy třeba odpovědět, že články 56 ES a 58 ES brání takovým právním předpisům členského státu, jaké jsou dotčené v původním řízení, jež omezují kompenzaci, která má být poskytnuta daňovým subjektům kolektivního investování usazeným na území tohoto členského státu k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje ve třetí zemi z dividend vyplacených těmto subjektům, v případě a v rozsahu, ve kterém jsou jejich podílníky fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny v jiných členských státech nebo ve třetích zemích, jelikož takové snížení znevýhodňuje bez rozdílu všechny podílníky uvedených subjektů.
The answer to Question 2(b) and 2(c) must therefore be that Articles 56 EC and 58 EC preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to collective investment enterprises established in that Member State designed to take account of tax deducted at source in a third country from dividends received by those enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are natural or legal persons resident or established in other Member States or in third countries, since such a reduction adversely affects all the shareholders of those enterprises without distinction.
Ke třetí otázce písm. a)
Question 3(a)
Svojí třetí otázkou písm. a) se předkládající soud táže, zda to, že daň, která je sražena ve členském státě z dividend vyplácených z tohoto státu subjektu kolektivního investování usazenému v jiném členském státě, je vyšší než srážka, které v posledně uvedeném členském státě podléhají dividendy vyplácené zahraničním podílníkům, má vliv na odpovědi na obě první otázky.
By its Question 3(a), the referring court asks whether the fact that the tax deducted in a Member State from dividends received in that Member State by a collective investment enterprise established in another Member State is higher than the tax on the payment of that dividend to foreign shareholders in that second Member State is relevant to the answers to Questions 1 and 2.
Jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí, tato otázka je odůvodněna tím, že v průběhu dotčeného účetního období činila sazba srážky u zdroje uskutečněné v Portugalsku z dividend vyplacených společnosti OESF v tomto členském státě 17,5 %, zatímco sazba srážky u zdroje uskutečněné v Nizozemsku z dividend vyplacených podílníkům společnosti OESF činila 15 %.
As the order for reference shows, that question is motivated by the fact that, in the financial year concerned, tax was deducted at source in Portugal from dividends paid to OESF from Portugal at a rate of 17.5%, whereas the rate at which tax was deducted at source in the Netherlands from dividends distributed to OESF shareholders was 15%.
Nicméně vzhledem k tomu, že dividendy vyplacené z Portugalska nebyly zohledněny při výpočtu kompenzace poskytnuté daňovému subjektu kolektivního investování ve věci v původním řízení, a s ohledem na odpověď na první otázku písm. a), není třeba na třetí otázku písm. a) odpovídat.
However, since the dividends from Portugal were not taken into account in the calculation of the concession granted to the fiscal investment enterprise involved in the main proceedings, and in the light of the answer to Question 1(a), there is no need to answer Question 3(a).
Ke třetí otázce písm. b)
Question 3(b)
Svou třetí otázkou písm. b) se předkládající soud táže, zda je třeba pro odpověď na první dvě otázky zohlednit, že zahraniční podílníci daňového subjektu kolektivního investování mají bydliště nebo jsou usazeni ve státě, se kterým má členský stát, ve kterém je tento subjekt usazen, dohodu, která stanoví vzájemné započtení srážkové daně z dividend.
By its Question 3(b), the referring court asks whether the answer to Questions 1 and 2 is affected by whether the foreign shareholders of a collective investment enterprise are resident or established in a State with which the Member State of establishment of that enterprise has a convention providing for reciprocal crediting of tax deducted at source from dividends.
Nicméně, jelikož je místo bydliště nebo usazení podílníků uvedeného subjektu zohledňováno pouze při snížení kompenzace v poměru k podílu na kapitálu uvedeného subjektu drženého podílníky, kteří nemají bydliště nebo nejsou usazeni v členském státě, ve kterém je usazen tento subjekt, je třeba mít za to, že se tato otázka vztahuje pouze k první otázce písm. b).
However, since the place of residence or establishment of the shareholders of that enterprise is taken into account only for the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders who are not resident or established in the Member State in which that enterprise is established, this question must be regarded as relating solely to Question 1(b).
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že skutečnost, že se stát, ve kterém mají podílníci daňového subjektu kolektivního investování bydliště nebo ve kterém jsou usazeni, a Nizozemské království dohodly na možnosti započtení daně, kterou posledně uvedený stát vybírá z dividend vyplácených uvedeným subjektem těmto podílníkům, nic nemění na okolnosti, že Nizozemské království zdaňováním těchto dividend vykonává svoji daňovou pravomoc.
It must be held in that regard that the fact that the State of residence or establishment of the shareholders of the fiscal investment enterprise and the Kingdom of the Netherlands have agreed on the possibility of crediting tax deducted by the latter from the dividends distributed to those shareholders by that enterprise does not in any way alter the fact that the Kingdom of the Netherlands is exercising its fiscal sovereignty by taxing those dividends.
Přitom, jak vyplývá z bodů 79 a 96 tohoto rozsudku, v případě, kdy je stanovena taková kompenzace, jaká je dotčena ve věci v původním řízení, nezbytnost poskytnout tuto kompenzaci i daňovým
As paragraphs 79 and 96 of this judgment show, it is the exercise by a Member State of its fiscal sovereignty over the dividends
2008 – VĚC C-194/06 subjektům kolektivního investování s podílníky, kteří nemají bydliště nebo nejsou usazeni v tomto členském státě, je odůvodněna výkonem daňové pravomoci členského státu nad dividendami vyplácenými daňovými subjekty kolektivního investování usazenými na území tohoto členského státu jak podílníkům, kteří mají bydliště nebo jsou usazeni v tomto členském státě, tak podílníkům, kteří mají bydliště nebo jsou usazeni v jiných členských státech nebo ve třetích zemích.
2008 — CASE C-194/06 paid by the fiscal investment enterprises established in that Member State both to shareholders resident or established in that Member State and to shareholders resident or established in other Member States or third countries which — where a concession such as that at issue in the main proceedings is provided for — justifies the need to extend it to the fiscal investment enterprises that include shareholders who are not resident or established in that Member State.
Proto je třeba na třetí otázku písm. b) odpovědět, že to, že zahraniční podílníci daňového subjektu kolektivního investování mají bydliště nebo jsou usazeni ve státě, se kterým má členský stát, ve kterém je tento subjekt usazen, dohodu, která stanoví vzájemné započtení srážkové daně z dividend, nemá vliv na odpověď na první otázku písm. b).
Accordingly, the answer to Question 3(b) must be that whether the foreign shareholders of a fiscal investment enterprise are resident or established in a State with which the Member State of establishment of that enterprise has concluded a convention providing for reciprocal crediting of tax deducted at source from dividends is irrelevant to the answer given to Question 1(b).
Ke třetí otázce písm. c)
Question 3(c)
Svou třetí otázkou písm. c) se předkládající soud táže, zda je třeba pro odpověď na první dvě otázky zohlednit skutečnost, že zahraniční podílníci daňového subjektu kolektivního investování mají bydliště nebo jsou usazeni v jiném členském státě Společenství.
By its Question 3(c), the referring court asks whether, in answering Questions 1 and 2, it is necessary to take into account the fact that the shareholders of the fiscal investment enterprise who have their place of residence outside the Member State of establishment of the fiscal investment enterprise are resident or established in another Member State of the Community.
Vzhledem k odpovědi na první otázku písm. b) již na tuto otázku není třeba odpovídat.
In the light of the answer to Question 1(b), there is no need to answer that question.
2008 – VĚC C-194/06 subjektu, v případě a v rozsahu, ve kterém jsou jeho podílníky fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny v jiných členských státech nebo ve třetích zemích, jelikož takové snížení znevýhodňuje bez rozdílu všechny podílníky uvedeného subjektu.
2008 — CASE C-194/06 dividends received by those enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are natural or legal persons resident or established in other Member States or in third countries, since such a reduction adversely affects all the shareholders of those enterprises without distinction.
V tomto ohledu nemá žádný vliv skutečnost, že zahraniční podílníci daňového subjektu kolektivního investování mají bydliště nebo jsou usazeni ve státě, se kterým má členský stát, ve kterém je tento subjekt usazen, dohodu, která stanoví vzájemné započtení srážkové daně z dividend.
In that respect, whether the foreign shareholders of a fiscal investment enterprise are resident or established in a State with which the Member State of establishment of that enterprise has concluded a convention providing for reciprocal crediting of tax deducted at source from dividends is irrelevant.
57 odst. 1 ES, jakožto omezení pohybu kapitálu zahrnujícího přímé investice, pokud se toto omezení vztahuje na investice jakékoli povahy, které provádí fyzické nebo právnické osoby a které slouží k tomu, aby vytvořily nebo udržely dlouhodobé a přímé vztahy mezi osobou, která poskytla kapitál, a podnikem, kterému je tento kapitál za účelem výkonu hospodářské činnosti určen.
A restriction is covered by Article 57(1) EC as being a restriction on the movement of capital involving direct investment in so far as it relates to investments of any kind undertaken by natural or legal persons and which serve to establish or maintain lasting and direct links between the persons providing the capital and the undertakings to which that capital is made available in order to carry out an economic activity.
Věc C-352/06
Case C-352/06
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln)
(Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Köln)
Stanovisko generálního advokáta J. Mazáka přednesené dne 29. listopadu 2007 . .
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 29 November 2007 . . . . .
Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. května 2008 . . . . . .
I - 3829Judgment of the Court (Grand Chamber), 20 May 2008 . . . . . . . . . . .
Sociální zabezpečení migrujících pracovníků – Použitelné právní předpisy – Právní předpisy členského státu zaměstnání
Social security for migrant workers — Legislation applicable — Legislation of the Member State of employment
SHRNUTÍ – VĚC C-352/06 státu zaměstnání, pobíral na základě vnitrostátních právních předpisů členského státu bydliště rodinné dávky v posledně uvedeném státě.
SUMMARY — CASE C-352/06 employment, from receiving, pursuant to the national legislation of the Member State of residence, child benefit in the latter State.
Předkládajícímu soudu přísluší určit, zda je otázka, zda se pracovník po každém pracovním dni vrací do místa bydliště rodiny v dotyčném členském státě, rozhodná pro účely posouzení, zda takovýto pracovník splňuje podmínky pro přiznání dotčené rodinné dávky v tomto státě podle jeho právních předpisů.
It is for the referring court to determine whether the fact that a worker returns at the end of each working day to the family residence in the Member State concerned is relevant for the purposes of deciding whether such a worker satisfies the requirements for the grant of the child benefit in question in that State pursuant to its legislation.
Z toho vyplývá, že uvedený článek nebrání tomu, aby migrující pracovník, který podléhá systému sociálního zabezpečení členského
Therefore that article does not preclude a migrant worker, who is subject to the social security scheme of the Member State of
(viz body 29, 33, 37, výrok 1–2)
(see paras 29, 33, 37, operative part 1, 2)
1408/71, ve znění nařízení (ES) č. 647/2005 (dále jen „nařízení č. 574/72“) 4.
I — Introduction by Regulation (EC) No 647/2005 (‘Regulation No 574/72’). 4
Předběžné otázky byly vzneseny v řízení o žalobě podané Brigitte Bosmann, belgickou státní příslušnicí s bydlištěm v Německu a vykonávající činnost v Nizozemsku, proti Bundesagentur für Arbeit (spolkový úřad práce, dále jen „Bundesagentur“), kterou žalobkyně v původním řízení napadla rozhodnutí posledně jmenovaného, v němž jí odmítl poskytnout německé rodinné přídavky na její dvě děti, jež byly na ni závislé, z důvodu, že její právo na rodinné přídavky se řídí výlučně právními předpisy státu zaměstnání, v tomto případě Nizozemska.
The questions were raised in proceedings brought by Ms Brigitte Bosmann, a Belgian national residing in Germany and pursuing an occupation in the Netherlands, against the Bundesagentur für Arbeit (Federal Employment Agency, ‘the Bundesagentur’), challenging its refusal to grant her German child benefit for her two dependent children on the grounds that her right to child benefit is governed exclusively by the legislation of the State of employment, in this case the Netherlands.
Usnesením ze dne 10. srpna 2006, došlým kanceláři Soudního dvora dne 25. srpna 2006, Finanzgericht Köln (finanční soud, Kolín nad Rýnem) (Německo) předložil Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podle článku 234 ES, v jejímž rámci položil čtyři předběžné otázky. Uvedené otázky se týkají výkladu čl.
By order of 10 August 2006, received at the Court on 25 August 2006, the Finanzgericht Köln (Finance Court, Cologne) (Germany), referred four questions to the Court of Justice for a preliminary ruling under Article 234 EC.
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda v situaci, kdy zaměstnaná osoba nemá nárok na rodinné přídavky ve státě zaměstnání z důvodu věku dětí, může být použito
The referring court essentially wishes to ascertain whether in a situation where an employed person does not qualify for child benefit in the State of employment on the grounds of the children’s ages, the law of the
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-352/06
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06
S výhradou článků 14 až 17: právo státu bydliště, na jehož základě může mít tato osoba nárok na rodinné přídavky.
Subject to Articles 14 to 17:
II – Právní rámec a) osoba zaměstnaná na území jednoho členského státu podléhá právním předpisům uvedeného státu, i když má bydliště na území jiného členského státu nebo i když podnik nebo zaměstnavatel, který ji zaměstnává, má sídlo nebo místo podnikání na území jiného členského státu;
(a) a person employed in the territory of one Member State shall be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State or if the registered office or place of business of the undertaking or individual employing him is situated in the territory of another Member State;
A – Právní úprava Společenství
A — Community legislation
Nařízení č. 1408/71
Regulation No 1408/71