natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Žádosti byly podány v rámci sporů mezi Viamex Agrar Handels GmbH (dále jen „Viamex“) a Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (dále jen „ZVK“) na straně jedné a Hauptzollamt Hamburg-Jonas (dále jen „Hauptzollamt“) na straně druhé ve věci vývozních náhrad za živý skot vyvážený do Libanonu a do Egypta.
Those references were made in proceedings brought by Viamex Agrar Handels GmbH (‘Viamex’) and Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (‘ZVK’) against the Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Principal Customs Office, ‘the Hauptzollamt’) concerning refunds in respect of the export of live bovine animals to Lebanon and Egypt respectively.
13, dále jen „nařízení č. 805/68“), stanoví, že výplata vývozní náhrady za živá zvířata je podmíněna dodržováním právních předpisů Společenství týkajících se dobrých životních podmínek zvířat a zejména ochrany zvířat během přepravy.
13) (‘Regulation No 805/68’), provides that the payment of export refunds for live animals is subject to compliance with Community legislation concerning animal welfare and, in particular, the protection of animals during transport.
466, dále jen „směrnice 91/628“) a ustanovení uvedeného nařízení.
52) (‘Directive 91/628’), and with the provisions of that regulation.
Podle článku 2 tohoto nařízení dojde při opuštění celního území Evropského společenství ke kontrole zvířat.
According to Article 2 of Regulation No 615/98, checks are to be carried out on animals exiting the customs territory of the European Community.
Úřední veterinář musí ověřit a potvrdit, že zvířata jsou schopna přepravy v souladu s ustanoveními směrnice 91/628, že dopravní prostředek, ve kterém zvířata opustí celní území Společenství, je v souladu s požadavky této směrnice a že byla učiněna opatření pro péči o zvířata během přepravy v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.
An official veterinarian must verify and certify that the animals are fit for the intended journey in compliance with Directive 91/628, that the means of transport by which the animals are to leave the customs territory of the Community complies with that directive and that provisions have been made for the care of the animals during the journey in accordance with the directive.
3 nařízení č. 615/98 nicméně stanoví, že vývozní náhrada se nevyplácí za zvířata, která uhynula během přepravy, nebo zvířata, u nichž příslušný orgán
Article 5(3) of Regulation No 615/98 provides, however, that the export refund is not to be paid for animals which died during transport or for animals for which
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-37/06 A C-58/06 na základě podkladů podle odstavce 2 uvedeného článku 5, zpráv o kontrole podle článku 4 tohoto nařízení nebo na základě dalších informací týkajících se dodržování ustanovení uvedených v článku 1 uvedeného nařízení dospěl k závěru, že nebyla dodržena směrnice 91/628.
2008 — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 the competent authority considers, in the light of the documents referred to in Article 5(2), the reports on the checks referred to in Article 4 of that regulation and/or all other elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of the regulation, that Directive 91/628 was not complied with.
Článek 3 odst. 1 směrnice 91/628 stanoví, že členské státy dbají na to, aby délka trvání cesty a doby pro odpočinek, jakož i intervaly ke krmení a napájení odpovídaly hodnotám stanoveným v kapitole VII přílohy směrnice.
Article 3(1) of Directive 91/628 provides that the Member States are to ensure that travelling times and rest periods as well as feeding and watering intervals comply with those laid down in Chapter VII of the Annex to the directive.
V případě přepravy živého skotu po silnici ukládá bod 48 odst. 4 písm. d) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628 dodržování dostatečně dlouhého odpočinku v délce nejméně jedné hodiny po 14 hodinách cesty.
In the case of transport by road of live bovine animals, point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628 requires a sufficient rest period of at least one hour to be given after 14 hours of travel.
Po této přestávce může přeprava pokračovat dalších 14 hodin.
After that rest period, the animals may be transported for a further 14 hours.
Maximální doba přepravy je tak stanovena na 29 hodin.
The maximum transport time is therefore set at 29 hours.
Odstavec 8 uvedeného bodu 48 nicméně stanoví, že v zájmu zvířat je možné délku trvání cesty prodloužit o dvě hodiny, zejména s ohledem na blízkost místa určení.
However, point 48(8) provides that, in the interests of the animals, the journey time may be extended by two hours, taking account in particular of the proximity of the place of destination.
Podle bodu 48 odst. 5 kapitoly VII přílohy směrnice 91/628 musí být zvířatům po uplynutí stanovené délky trvání cesty poskytnut odpočinek alespoň na 24 hodin.
In accordance with point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628, the animals must be rested for a period of at least 24 hours after the journey time laid down.
Spory v původních řízeních a předběžné otázky
The disputes in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
V první věci v původním řízení uvedla Viamax v celním prohlášení u Hauptzollamt Kiel vývoz 35 kusů živého skotu do Libanonu.
In the first case in the main proceedings, Viamex submitted a declaration to the Hauptzollamt Kiel covering the export of 35 live bovine animals to Lebanon. By
2001 Hauptzollamt zamítl žádost o vývozní náhradu, kterou mu Viamex předložila z důvodu, že se na základě přezkumu plánu cesty předloženého touto společností ukázalo, že nebyla dodržena doba odpočinku 24 hodin stanovená v bodě 48 odst. 5 kapitoly VII přílohy směrnice 91/628.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK notice of 1 February 2001, on the basis in particular of Articles 1 and 5(3) of Regulation No 615/98, the Hauptzollamt rejected Viamex’s application for an export refund on the ground that examination of the route plan submitted by that company showed that the 24-hour rest period required under point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Directive 61/628 had not been complied with.
Viamex nicméně namítala, že k nedodržení tohoto ustanovení došlo v důsledku okolnosti, že jí úřední veterinární lékař přikázal pokračovat v přepravě dříve, než byla dodržena doba odpočinku v délce 24 hodin.
However, Viamex claimed that the failure to comply with that provision was due to the fact that the official veterinarian had instructed it to resume the journey before the 24-hour rest period had been observed.
Hauptzollamt se domnívá, že bez ohledu na tuto okolnost se Viamex měla informovat na doby odpočinku předepsané směrnicí 91/628.
The Hauptzollamt took the view that, notwithstanding that fact, Viamex should have been aware of the rest periods required under Directive 91/628.
Mimoto Viamex z důvodu vyřizování nehody a přepravní kontroly nedodržela maximální dobu druhé části přepravy stanovenou v bodě 48 odst. 4 písm. d) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628.
Moreover, as a result of stops to record the details of an accident and for a heavy goods vehicle roadside check, Viamex failed to observe the maximum period for the second leg of the journey laid down in point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628.
Ve druhé věci v původním řízení uvedla ZVK v celním prohlášení u Hauptzollamt Bamberg vývoz 32 kusů živého skotu do Egypta, a z tohoto důvodu žádala o předem vyplacenou vývozní náhradu, kterou jí Hauptzollamt poskytl.
In the second case in the main proceedings, ZVK submitted a declaration to the Hauptzollamt Bamberg covering the export of 32 live bovine animals to Egypt and applied for an export refund in that respect by way of advance payment, which the Hauptzollamt granted to it.
Nicméně pozměňujícím rozhodnutím ze dne 1. září 2003 se Hauptzollamt rozhodl požadovat vrácení této náhrady, navýšené o 10 %, zejména z důvodu, že zvířata byla přepravována déle než 14 hodin, čímž došlo k porušení ustanovení směrnice 91/628.
However, by amendment notice of 1 September 2003, the Hauptzollamt decided to seek repayment of that refund, increased by 10%, on the ground in particular that the animals had travelled for more than 14 hours in breach of Directive 91/628.
Druhá část přepravy totiž trvala 15 hodin a 45 minut.
The second leg of the journey had in fact lasted 15 hours and 45 minutes.
Důsledkem překročení maximální doby druhé části přepravy je mimo jiné skutečnost, že ZVK porušila pravidlo stanovené v bodě 48 odst. 5 kapitoly VII přílohy směrnice 91/628, podle kterého musejí být po uplynutí maximální doby přepravy v délce 29 hodin zvířata vyložena, nakrmena a napojena a musí jim být poskytnut odpočinek alespoň na 24 hodin.
The fact that the second leg of the journey overran also has the result that ZVK breached the rule in point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Direct ive 91/628, according to which, after a maximum journey time of 29 hours, animals must be unloaded, fed and watered and be rested for at least 24 hours.
Jelikož stížnostem podaným Viamex a ZVK proti rozhodnutím Hauptzollamt ze dne 1. února 2001 a ze dne 1. září 2003 nebylo vyhověno, rozhodly se tyto společnosti podat žalobu u Finanzgericht Hamburg, který měl za to, že řešení obou věcí, které mu byly předloženy, závisí na výkladu ustanovení Společenství, a rozhodl se přerušit
Since the objections made by Viamex and ZVK to the notices of the Hauptzollamt of 1 February 2001 and 1 September 2003 respectively were not upheld, those companies decided to appeal before the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg, which, considering that the outcome of the two cases before it depends on the interpreta-
„1) Je článek 1 nařízení […] č.
JUDGMENT OF 17. 1.
3 nařízení č. 615/98, podle něhož se vývozní náhrada nevyplácí za zvířata, u nichž má příslušný orgán na základě dalších informací týkajících se dodržování ustanovení uvedených v článku 1 nařízení č.
‘(1) Is Article 1 of Regulation … No 615/98 valid inasmuch as it links the grant of an export refund to compliance with Directive 91/628 …?
615/98 za to, že nebyla dodržena směrnice [91/628], slučitelné se zásadou proporcionality?“
(2) If the first question should be answered in the affirmative: Is Article 5(3) of Regulation No 615/98, according to which export refunds are not to be paid for animals for which the competent authority considers, in the light of all elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of Regulation No 615/98, that Directive [91/628] was not complied with, compatible with the principle of proportionality?’
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 17. února 2006 byly věci C-37/06 a C-58/06 spojeny pro účely písemné a ústní části řízení, jakož i rozsudku.
By order of the President of the Court of Justice of 17 February 2006, Cases C-37/06 and C-58/06 were joined for the purposes of the written and oral procedure and of the judgment.
K předběžným otázkám
The questions referred for a preliminary ruling
K první otázce
Question 1
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda článek 1 nařízení č. 615/98 je platný v části, ve které podmiňuje výplatu vývozní náhrady za živá zvířata dodržo-
By its first question, the Finanzgericht Hamburg asks in essence whether Article 1 of Regulation No 615/98 is valid inasmuch as it makes payment of export refunds for live
VIAMEX AGRAR HANDEL A ZVK váním směrnice 91/628.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK animals subject to compliance with Directive 91/628.
Předkládající soud se zabývá zejména existencí vazby mezi režimem vývozních náhrad, který spadá do společné zemědělské politiky, a právem Společenství týkajícím se ochrany zvířat.
In particular, the Finanzgericht Hamburg entertains doubts as to whether there is a link between the rules on export refunds, which fall within the common agricultural policy, and Community animalwelfare legislation.
9 byl zaveden za účelem odstranění praxe, podle které nebylo během přepravy vždy dbáno na dobré životní podmínky zvířat.
Article 13(9) was introduced in order to provide a remedy for practice in which account was not always taken of animal welfare during transport.
615/98 v tomto ohledu upřesňuje, že pokud se na základě tělesného a zdravotního stavu více zvířat jednoho turnusu prokáže, že nebyla dodržena ustanovení o ochraně zvířat během přepravy, přijmou se dodatečná opatření, která mají odstrašující účinky, a používají se jednotně.
The fifth recital in the preamble to Regulation No 615/98 states in this regard that, in cases where it is established on the basis of the physical condition and/or state of health of a certain number of the animals in a consignment that the provisions on the protection of animals during transport have not been complied with, further measures should be taken which will act as an adequate deterrent and which should be applied uniformly.
Zadruhé je třeba připomenout, že ochrana dobrých životních podmínek zvířat představuje legitimní cíl veřejného zájmu, jehož význam se projevuje zejména tím, že členské státy přijaly protokol o ochraně zvířat a o zacházení s nimi, který je přílohou Smlouvy o založení Evropského společenství (Úř. věst. 1997, C 340, s.
It should be noted, secondly, that the protection of animal welfare is a legitimate objective in the public interest, the importance of which was reflected, in particular, in the adoption by the Member States of the Protocol on protection and welfare of animals annexed to the Treaty establishing the European Community (OJ 1997 C 340, p.
Význam tohoto cíle se dále odráží v Prohlášení č. 24 o ochraně zvířat připojeném k závěrečnému aktu Smlouvy o Evropské unii.
The importance of that objective is also reflected in Declaration No 24 on the protection of animals annexed to the Final Act of the Treaty on European Union.
Soudní dvůr krom toho opakovaně konstatoval důležitost, kterou Společenství přikládá zdraví a ochraně zvířat (rozsudky ze dne 1. dubna 1982, Holdijk a další,
Moreover, the Court has held on a number of occasions that the interests of the Community include the health and protection of animals (Joined Cases 141/81 to 143/81 Holdijk and Others [1982] ECR 1299, paragraph 13, and Case 131/86
1299, bod 13, a ze dne 23. února 1988, Spojené království v. Rada, 131/86, Recueil, s. 905, bod 17).
United Kingdom v Council [1988] ECR 905, paragraph 17).
Z toho plyne, že takovým svázáním výplaty vývozních náhrad za živý skot s dodržováním právní úpravy Společenství týkající se dobrých životních podmínek zvířat se zákonodárce Společenství snaží chránit požadavky obecného zájmu, přičemž sledování tohoto cíle nemůže samo o sobě vést ke konstatování neplatnosti článku 1 nařízení č. 615/98.
It follows that, by thus linking payment of export refunds for live bovine animals to compliance with Community animalwelfare legislation, the Community legislature seeks to uphold public-interest requirements and the pursuit of that objective cannot, of itself, lead to a finding that Article 1 of Regulation No 615/98 is invalid.
Takový odkaz přináší mimoto tu výhodu, že zaručuje, že rozpočet Společenství nefinancuje vývozy, ke kterým by docházelo při porušování ustanovení Společenství týkajících se dobrých životních podmínek zvířat.
The link thus made also has the advantage of ensuring that the Community budget does not finance exports made in breach of Community provisions on animal welfare.
Předkládající soud nicméně v postatě podotýká, že povaha cílů nařízení č. 615/98 a směrnice 91/628 je odlišná, a že nařízení tak nemůže obecně odkazovat na směrnici, krom toho „politováníhodně neurčitou“.
However, the Finanzgericht Hamburg observes, in essence, that Regulation No 615/98 and Directive 91/628 pursue different objectives and that a regulation cannot thus refer in global terms to a directive which is, moreover, ‘regrettably vague’.
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že pouhá skutečnost, že výplata vývozních náhrad za živý skot je nařízením č. 615/98 podmíněna dodržováním určitého počtu podmínek definovaných právní úpravou sledující své vlastní cíle, nemůže být sama o sobě považována za důvod neplatnosti uvedeného nařízení, jelikož, jak konstatoval Soudní dvůr v bodech 22 až 24 rozsudku v projednávané věci, takto sledované cíle jsou nejen zcela legitimní, ale dokonce představují povinnosti ležící podle práva Společenství stále a trvale na všech členských státech a orgánech při formulování a provádění společné zemědělské politiky.
It must be emphasised in this regard that the simple fact that payment of export refunds for live bovine animals is subject under Regulation No 615/98 to compliance with a number of conditions laid down in legislation pursuing objectives which are specific to that legislation cannot of itself be regarded as a ground of invalidity in relation to that regulation since, as was stated at paragraphs 22 to 24 above, objectives thus pursued are not only perfectly legitimate but also constitute obligations to which, under Community law, all the Member States and institutions are continuously and permanently subject in the formulation and implementation of the common agricultural policy.
Nicméně nelze v zásadě vyloučit, že se mohou ustanovení směrnice uplatňovat prostřednictvím výslovného odkazu na její ustanovení obsaženého v nařízení s výhradou dodržování obecných právních zásad a zejména zásady právní jistoty.
However, it cannot be precluded, in principle, that the provisions of a directive may be applicable by means of an express reference in a regulation to its provisions, provided that general principles of law and, in particular, the principle of legal certainty, are observed.
Uvedený odkaz zavádějící podmínky pro poskytování náhrad tak nemůže být vykládán jako pokrývající veškerá ustanovení směrnice 91/628 a zejména ta, která nemají žádný vztah k hlavnímu cíli sledovanému uvedenou směrnicí.
That reference, which lays down the conditions for the grant of refunds, cannot therefore be interpreted as covering all the provisions in Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principle objective pursued by that directive.
V důsledku toho nelze užitečně tvrdit, jak namítala žalobkyně ve sporu v původním řízení ve věci C-58/06, že uvedený odkaz je v rozporu se zásadou právní jistoty, jelikož se vztahuje na veškerá ustanovení směrnice 91/628.
Consequently, it cannot properly be held, as was submitted by the applicant in the main proceedings in Case C-58/06, that that reference is contrary to the principle of legal certainty in so far as it covers all the provisions of Directive 91/628.
Ze všech výše uvedených úvah vyplývá, že přezkum první otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost článku 1 nařízení č. 615/98.
It is apparent from the foregoing arguments that consideration of the first question has disclosed nothing capable of casting doubt on the validity of Article 1 of Regulation No 615/98.
Ke druhé otázce
Question 2
Tato zásada musí být rovněž dodržována příslušnými vnitrostátními orgány v rámci používání ustanovení nařízení č. 615/98.
That principle must also be observed by the competent national authorities in the application of Regulation No 615/98.
Dále je třeba připomenout, že zákonodárce Společenství má, jakkoliv je vázán zásadou proporcionality, v oblasti společné zemědělské politiky širokou posuzovací pravomoc, která odpovídá politické odpovědnosti, kterou mu přiznávají články 34 ES až 37 ES.
Next, it should be borne in mind that, while being bound by the principle of proportionality, the Community legislature enjoys a wide discretionary power in matters concerning the common agricultural policy, corresponding to the political responsibilities given to it by Articles 34 EC to 37 EC.
V důsledku toho se musí přezkum soudu Společenství omezit na ověření, zda dotčené opatření není stiženo zjevným nesprávným posouzením nebo zneu-
Consequently, judicial review must
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-37/06 A C-58/06 žitím pravomoci, nebo zda dotčený orgán zjevně nepřekročil hranice své posuzovací pravomoci (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Jippes a další, bod 80).
2008 — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 be limited to verifying that the measure in question is not vitiated by any manifest error or misuse of powers and that the authority concerned has not manifestly exceeded the limits of its discretionary power (see, to that effect, Jippes and Others, paragraph 80).
Co se týče zásady proporcionality, ta vyžaduje, aby akty orgánů Společenství nepřekročily meze toho, co je přiměřené a nezbytné k dosažení legitimních cílů sledovaných dotčenou právní úpravou, přičemž se rozumí, že pokud se nabízí volba mezi několika přiměřenými opatřeními, je třeba zvolit nejméně omezující opatření a způsobené nepříznivé následky nesmějí být nepřiměřené vzhledem ke sledovaným cílům (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 13. listopadu 1990, Fedesa a další, C-331/88, Recueil, s. I-4023, bod 13, jakož i výše uvedený rozsudek Jippes a další, bod 81).
The principle of proportionality requires that measures adopted by Community institutions do not exceed the limits of what is appropriate and necessary in order to attain the objectives legitimately pursued by the legislation in question; when there is a choice between several appropriate measures, recourse must be had to the least onerous, and the disadvantages caused must not be disproportionate to the aims pursued (see, to that effect, Case C-331/88 Fedesa and Others [1990] ECR I-4023, paragraph 13, and Jippes and Others, paragraph 81).
A konečně, pokud jde o soudní přezkum podmínek uplatňování této zásady s ohledem na širokou posuzovací pravomoc, kterou má zákonodárce Společenství v oblasti společné zemědělské politiky, pouze zjevně nepřiměřená povaha opatření přijatého v této oblasti ve vztahu k cíli, který příslušný orgán zamýšlí sledovat, může ovlivnit legalitu takového opatření (viz výše uvedené rozsudky Fedesa a další, bod 14, jakož i Jippes a další, bod 82).
Finally, as regards judicial review of compliance with that principle, bearing in mind the wide discretionary power enjoyed by the Community legislature in matters concerning the common agricultural policy, the legality of a measure adopted in that sphere can be affected only if the measure is manifestly inappropriate in terms of the objective which the competent institution is seeking to pursue (see Fedesa and Others, paragraph 14, and Jippes and Others, paragraph 82).
Nejde tedy o to zjistit, zda opatření přijaté zákonodárcem bylo jediným a nejlepším možným opatřením, ale o to, zda bylo zjevně nepřiměřené (výše uvedený rozsudek Jippes a další, bod 83).
Thus, the criterion to be applied is not whether the measure adopted by the legislature was the only one or the best one possible but whether it was manifestly inappropriate (Jippes and Others, paragraph 83).
3 nařízení č. 615/98 totiž zakotvuje ztrátu nároku na náhradu v případě jejího nevyplacení jako důsledku nedodržování ustanovení uvedené směrnice.
Article 5(3) of Regulation No 615/98 establishes that the consequence of failing to comply with the provisions of that directive is forfeiture of the right to the refund, leading to non-payment.
Je tedy
It is
Naopak ve druhém případě, má-li uvedený orgán za to, že směrnice 91/628 nebyla dodržena, aniž by ale toto nedodržení způsobilo smrt zvířat, poskytuje zákonodárce Společenství příslušnému orgánu určitý prostor pro uvážení při rozhodování, zda nedodržení ustanovení uvedené směrnice může způsobit ztrátu, snížení nebo zachování vývozní náhrady.
On the other hand, in the second situation, where those authorities consider that Directive 91/628 has not been complied with, but that failure has not resulted in the death of animals, the Community legislature confers a certain degree of discretion upon the competent authorities to determine whether it is appropriate, as a result of noncompliance with a provision of that directive, for the export refund to be forfeited, reduced or retained.
Takový prostor pro uvážení nicméně není neomezený, neboť je vymezen článkem 5 nařízení č. 615/98.
However, such discretion is not unlimited, since it is circumscribed by Article 5 of Regulation No 615/98.