natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Konkrétně, pokud jde o rubriku „Příjem (děl) – přímá pracovní síla“ odůvodňovala Komise v příloze IV napadeného rozhodnutí použití násobícího koeficientu „tři“ skutečností, že příjem děl pocházejících od velkých vydavatelů nebo distributorů je díky čárkovému kódu EAN, který umožňuje identifikaci díla optickou čtečkou, automatizován.
In particular, with regard to the heading ‘Reception (of works), direct labour’ in Annex IV to the contested decision, the Commission justified the application of a multiplying factor of three on the basis that the reception of works from large publishers or distributors is computerised using the EAN code, which makes recognition of the work by optical scanning possible.
Komise zdůraznila, že naopak se často stává, že díla vydávaná malými vydavateli nemají čárkové kódy, což vede k ruční identifikaci.
It points out that, conversely, works published by small publishers often do not contain a bar code, which means that manual recognition is necessary.
Kromě toho Komise uvedla, že velcí vydavatelé účtují pařížským zákazníkům částku představující účast na mezioborově stanovených přepravních nákladech, která činí 0,75 FRF/kg (0,11 eur/kg), zatímco cena placená za kurýrní službu je 6,5 FRF/kg (0,99 eur/kg) u balíků, používaných na díla od malých distributorů.
Moreover, it pointed out that large publishers delivered to Pari-sian customers for a contribution to the transport costs fixed by the trade association which is FRF 0,75/kg (EUR 0.11/kg), whereas the price paid to messengers is FRF 6,5/kg (EUR 0.99/kg) for the packages used for works from small distributors.
Tento posledně uvedený údaj se však týká pouze kategorie přepravních nákladů nákupu a kurýrní služby, pro kterou, jak uvidíme níže (bod 128), neměl být použit žádný násobící faktor, alespoň částečně, jak vyplývá z dopisu francouzských orgánů Komisi ze dne 11. března 2003.
However, those facts have a bearing only on the category of transport costs for purchases and messengers for which, as will be seen below (paragraph 128), no multiplying factor should have been applied, at least in part, as is apparent from the letter of the French authorities to the Commission of 11 March 2003.
Co se týče nákladů zařazených do rubriky „Obchodní oddělení: přímá pracovní síla“, odůvodnila Komise použití násobícího faktoru „tři“ v příloze IV napadeného rozhodnutí tím, že malé objednávky obnášejí složitější vyřizování na úrovni administrativy prodeje.
As regards the costs grouped under the heading ‘Sales department, direct labour’, the Commission justified the application of a multiplying factor of three in Annex IV to the contested decision on the ground that small orders involve more onerous processing as regards sales administration.
Komise tuto volbu vysvětlila zdůrazněním, že například v případě existence obtíží spojených s kódováním objednávek jsou nezbytné dodatkové práce.
The Commission explained that choice by stating that, for example, if there are difficulties with coding orders, further work is needed.
Komise rovněž uvedla, že záznam objednávky je doprovázen předběžným vyhledáváním, a sice pokud jde o ISBN, katalog vydavatelů, různé databáze, ověření, zda je dílo k dispozici (nebo není) a potvrzení, že objednávka odpovídá uvedenému vydavateli.
Similarly, the Commission stated that research is required before an order can be inputted, namely the ISBN, publishers’ catalogues, various data bases, checks on the availability (or not) of the work and checks on the match between order and publisher.
Komise v tomto ohledu vysvětlila, že v případě obtíží spojených s kvalitou
It explained in that connection that difficulties associated with
SIDE v. KOMISE objednávkového listu vznikají dodatečné náklady.
SIDE v COMMISSION the quality of the order form will give rise to extra costs.
Dodala, že tyto obtíže se častěji objevují v případě malých objednávek, jelikož velká knihkupectví, jejichž obrat dosažený s CELF je velký, zpravidla používají výkonné nástroje, které jim umožňují racionalizovat jejich řízení a zejména předávat normalizované objednávky, které obsahují jasné identifikační údaje.
It added that such difficulties occur more often in the case of small orders, given that large bookshops, which have a considerable turnover with CELF, generally use high-performance tools to enable them to rationalise their management, and in particular to transmit orders containing clear identification features.
Naproti tomu podle Komise malá knihkupectví vždy moderní prostředky mezinárodního obchodu nepoužívají a jejich objednávky jsou někdy obtížné dešifrovatelné a neúplné, což představuje dodatečné náklady na vyřizování.
By contrast, according to the Commission, small bookshops do not always use modern international business resources and their orders are sometimes difficult to decipher and incomplete, which entails additional processing costs.
Co se týče kategorie režijních nákladů, zahrnující zejména náklady na telefon, dálnopis, náklady na inkaso atd., neumožňuje příloha IV napadeného rozhodnutí určit, zda náklady přidělené malým objednávkám byly vypočítány na základě průměrných nákladů na prodanou knihu, jako v případě režijních nákladů, na základě obratu dosaženého v rámci malých objednávek, jako v případě některých nepřímých odloučených fixních nákladů, nebo na základě průměrných nákladů na vystavenou fakturu, jako v případě režijních nákladů zahrnujících náklady na kancelářské potřeby.
With regard to the category ‘overheads’, which includes, for example, telephone, telex and collection charges etc, it is not possible to ascertain from Annex IV to the contested decision whether the costs allocated to small orders were calculated on the basis of the average cost per book sold, as in the case of staff costs, on the basis of the turnover on small orders, as in the case of certain individual, indirect fixed charges, or on the basis of the average cost per invoice issued, as in the case of overheads which include the costs of administrative supplies.
Z uvedené přílohy přitom jasně vyplývá, že výsledek této operace byl, bez ohledu na způsob jejího provedení, vynásoben koeficientem 2,5.
However, it is apparent from that annex that that calculation, irrespective of the manner in which it was carried out, was multiplied by a coefficient of 2.5.
Komise použití výše uvedeného koeficientu odůvodnila v příloze IV napadeného rozhodnutí skutečností, že náklady na telefon se mění podle mnoha faktorů, zejména podle „odpovědí zákazníkům“ a „vyhledávání vydavatelů“.
The Commission justified the application of that coefficient in Annex IV to the contested decision on the ground that telephone costs vary in accordance with many factors, in particular ‘customer replies’ and ‘publisher searches’.
Komise dodala, že tyto náklady se týkají několika operací, včetně příjmu objednávkového listu z knihkupectví, kódování objednávky, záznam objednávky a účetnictví, jehož úlohou je zaznamenat veškeré toky, které se týkají popsaných činností.
It added that those costs concern several operations, including reception of the order form from the bookseller, coding the order, inputting the order and accounting, whose purpose is to record all the flows relating to the operations described.
Je tedy třeba ověřit, zda, jak tvrdí žalobkyně, za předpokladu, že rozdělovací klíče mezi malými objednávkami a zbytkem činností CELF pro různé kategorie nákladů nesených CELF jsou správné, je volba uvedených násobících koeficientů svévolná a zda se Komise měla každopádně zdržet použití těchto násobících koeficientů na dálkově přenášené objednávky.
It is therefore necessary to establish whether, as the applicant claims, even if the allocation keys used for small orders and those used for the rest of CELF’s activities for the various categories of costs incurred by the latter are correct, the choice of those individual multiplying factors is arbitrary and whether, in any event, the Commission should not have applied those individual multiplying factors to teletransmitted orders.
Podle vysvětlení dodaných Komisí a žalobkyní v jejich spisech a na jednání je dálkově přenášená objednávka objednávkou přijatou elektronicky, což v porovnání s objednávkou na papírovém podkladě zjednodušuje její další vyřízení, jelikož objednávka na papírovém podkladě musí být dále zpracována některým zaměstnancem k jejímu přijetí do administrativního systému, v současnosti s automatickým zpracováním dat.
According to the explanations provided by the Commission and the applicant in their written pleadings and at the hearing, a teletransmitted order is an order received by electronic means, which facilitates the subsequent processing of the order in comparison with an order in written form, since the latter must be reprocessed by a member of staff so that it can be adapted to the administrative system, which is now computerised.
Důležitost dálkového přenosu objednávek byla zdůrazněna v průběhu přezkumného řízení ohledně sporné podpory.
The significance of teletransmission of orders was pointed out during the procedure for examining the contested aid.
V příloze dopisu Francouzské republiky Komisi ze dne 5. března 1998, nazvané „Odůvodnění přiměřenosti podpory“ tak francouzské orgány tvrdily, že absence dálkového přenosu způsobuje nesporné vícenáklady ve vyřizování objednávky.
Thus, in an annex to the letter from the French Republic to the Commission of 5 March 1998, entitled ‘Justification as to why the subsidy is proportionate’, the French authorities argued that, where an order was not tele-transmitted, an extra cost was undeniably incurred in processing the order.
Francouzské orgány proto uvedly, že jedna z okolností prokazujících, že vyřizování malých objednávek s sebou nese vícenáklady ve srovnání s vyřizováním jiných objednávek je to, že jsou často adresovány malým vydavatelům, s nimiž není možno použít automatických postupů prostřednictvím dálkového přenosu.
The French authorities therefore maintained that one of the factors justifying the contention that processing small orders entails an extra cost in comparison with processing other orders was that, often, they are sent to small publishers with whom automatic teletransmission procedures are not possible.
Francouzské orgány konečně uvedly, že dálkový přenos umožňuje identifikaci každého díla optickou čtečkou.
The French authorities stated, finally, that teletransmission made it possible for each work to be recognised by optical scanning.
Jak bylo uvedeno (viz body 114 až 119 výše), Komise v příloze IV napadeného rozhodnutí a zejména v bodech 2, 4 a 9 poznámek a vysvětlivek rovněž opakovaně odůvodnila použití násobících koeficientů skutečností, že malé objednávky vyžadují ruční vyřizování, jelikož příjem děl není automatizován nebo vyžaduje předběžná
Similarly, as had been stated (see paragraphs 114 to 119 above), in Annex IV to the contested decision, and in particular at points 2, 4 and 9 of the comments and explanations, on a number of occasions the Commission justified the use of individual multiplying factors on the ground that, often, small orders require manual processing, since the reception of works is not computerised or requires prior research
SIDE v. KOMISE vyhledávání spojená s chybějícím kódováním.
SIDE v COMMISSION where there are difficulties with coding orders.
Stejně tak pro odůvodnění použití koeficientu pro režijní náklady – telefon, dálnopis, náklady na inkaso – uvedla Komise skutečnost, že byly k provedení jejich kódování nezbytné dodatečné činnosti.
In the same way, in order to justify the use of a coefficient for overheads — telephone, telex and collection charges —, the Commission relied on the fact that additional work was necessary to codify them.
Je však zjevně nesoudržné tvrdit, že absence dálkového přenosu je zdrojem vícenákladů, a zároveň používat stejný násobící koeficient jak na dálkově přenášené objednávky, tak i na objednávky dálkově nepřenášené.
It is clearly inconsistent to argue that, where orders are not tele-transmitted, extra costs are incurred, and at the same time to apply the same individual multiplying factor to orders that have been teletransmitted and those which have not been so transmitted.
Používat násobící faktor na náklady vzniklé vyřizováním malých objednávek vzhledem k absenci dálkového přenosu by totiž bylo přijatelné pouze tehdy, jestliže by dálkový přenos byl mezi malými objednávkami výrazně méně rozšířen než mezi ostatními objednávkami.
With regard to the absence of tele-transmission, it would be acceptable to apply a multiplying factor to the costs incurred in processing small orders only if teletransmission was clearly less widely used in processing small orders than in other orders.
Takový předpoklad vyplývá z přílohy dopisu Francouzské republiky Komisi ze dne 5. března 1998, nazvané „Odůvodnění přiměřenosti podpory“.
The validity of that premise is apparent from the annex to the letter from the French Republic to the Commission of 5 March 1998 entitled ‘Justification as to why the subsidy is proportionate’.
Francouzské orgány totiž Komisi oznámily, že pouze jedna třetina malých objednávek je přenášena dálkově, zatímco dálkový přenos jiných objednávek CELF je uskutečňován ve výši 58 %.
In fact, the French authorities informed the Commission that only one third of small orders were teletransmitted whereas 58% of other CELF orders were so transmitted.
Tato čísla sloužila za základ analýzy nákladů na vyřizování malých objednávek provedené Komisí.
Those figures formed the basis of the Commission’s analysis of the cost of processing small orders.
Jak však Komise připustila v napadeném rozhodnutí (bod odůvodnění 212), francouzské orgány v dopise ze dne 5. března 1998 zaměnily procentní podíly dálkově přenášených objednávek a dálkově nepřenášených objednávek.
However, as the Commission acknowledged in the contested decision (recital 212), in their letter of 5 March 1998 the French authorities switched the percentage of teletransmitted orders and that of orders not so transmitted.
Skutečná čísla pro malé objednávky činila dvě třetiny dálkově přenášených objednávek a jednu třetinu dálkově nepřenášených objednávek.
The actual figures showed that two-thirds of small orders were teletransmitted and one third was not.
Je tedy třeba konstatovat, že v roce 1994 byl dálkový přenos jednoznačně mnohem rozšířenější v činnosti vyřizování malých objednávek než v jiných činnostech CELF, jak francouzské orgány přiznaly a oznámily Komisi dopisem ze dne 11. března 2003.
It is therefore clear that, in 1994, teletransmission was much more widely used in processing small orders than in other CELF activities, as the French authorities acknowledged and informed the Commission in their letter of 11 March 2003.
Komise nicméně v napadeném rozhodnutí (bod odůvodnění 212) měla za to, že omyl francouzských orgánů, převzatý do jejích vlastních výpočtů nezpůsobil následky, které by zpochybňovaly přiměřenost sporné podpory, protože finanční dopad záměny dálkově přenášených objednávek a dálkově nepřenášených objednávek představuje nevelkou částku 0,24 eur na knihu.
The Commission nevertheless took the view in the contested decision (recital 212) that the effect of the French authorities’ error, repeated in its own calculations, was not such as to call into question the proportionate nature of the contested aid, since the financial incidence of the switch of teletransmitted orders and orders not so transmitted amounted to the modest sum of EUR 0.24 per book.
Tento závěr přebírá vysvětlení dodaná francouzskými orgány v příloze 1 dopisu Komisi ze dne 11. března 2003.
That conclusion reiterates the explanations provided by the French authorities in the annex to their letter to the Commission of 11 March 2003.
Podle těchto vysvětlení byla touto záměnou dotčena jediná kategorie nákladů, totiž kategorie nákladů na kurýrní službu, jelikož na náklady započtené na malé objednávky byl nesprávně použit násobící koeficient.
According to those explanations, only one category of costs, namely messenger costs, was affected by that switch, in so far as an individual multiplying factor was applied — incorrectly — to the costs attributed to small orders.
Avšak, jak žalobkyně uvedla na jednání, stanovisko Komise založené jednak na převzetí výpočtů poskytnutých francouzskými orgány v jejich dopise ze dne 5. března 1998, které v podstatě vycházely z předpokladu, že slabá míra dálkového přenosu malých objednávek je ve značném rozsahu příčinou vícenákladů na jejich vyřizování, a jednak na připuštění a převzetí stanoviska francouzských orgánů, uvedeného v dopise ze dne 11. března 2003, podle kterého skutečnost, že byly dálkově přeneseny dvě třetiny, namísto jedné třetiny, malých objednávek, měla pouze zanedbatelný účinek na přiměřenost sporné pomoci, je zjevně nesoudržné.
As the applicant argued at the hearing, the Commission’s position, which consisted, on the one hand, of accepting the calculations provided by the French authorities in their letter of 5 March 1998 — which, essentially, were based on the premise that the low rate of teletransmission for small orders accounted, to a large degree, for the extra costs of processing such orders — and on the other hand, accepting and endorsing the position of the French authorities, set out in its letter of 11 March 2003, that the fact that two-thirds as opposed to one third of small orders was teletransmitted had only a minor impact on whether the contested aid was proportionate, is manifestly inconsistent.
Stanovisko Komise je rovněž zjevně nesprávné.
The Commission’s position is also clearly incorrect.
Jak jasně vyplývá z přílohy IV napadeného rozhodnutí, jak údajná slabá míra dálkového přenosu malých objednávek, tak obtíže s jejich vyřizováním, v zásadě do značné míry vyřešené díky dálkovému přenosu, byly totiž použity jako skutečnosti odůvodňující použití různých násobících koeficientů.
As is apparent from Annex IV to the contested decision, both the alleged low rate of teletransmission for small orders and the difficulties entailed in processing those orders, which were, theoretically, to a large extent resolved by tele-transmission, were used as factors to justify the application of various individual multiplying factors.
Argument, podle kterého záměna procentních podílů týkajících se dálkového přenosu hrála roli, pouze pokud jde o náklady na kurýrní službu, tedy není skutkově podložen.
The argument that the fact that the percentages of teletransmitted small orders and those not so transmitted were switched affected only messengers’ expenses therefore has no factual basis.
Je třeba učinit závěr, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že na své původní vyčíslení nákladů spojených s vyřizováním malých objednávek použila
It must therefore be concluded that the Commission committed a manifest error of assessment by applying to its initial assessment of the costs associated with
SIDE v. KOMISE násobící koeficienty, jejichž odůvodnění vychází z technických dodatečných obtíží vyřizování, které by mohly být vyřešeny díky dálkovému přenosu.
SIDE v COMMISSION processing small orders individual multiplying factors, which were justified on the basis of additional technical processing difficulties which could be resolved by the use of tele-transmission.
Tak tomu zjevně je, co se týče nákladů na příjem děl, na přímou pracovní sílu obchodního oddělení, nákladů na telefon, dálnopis a nákladů na inkaso.
That is clearly the case with regard to the reception of works costs, the direct labour costs of the service department and telephone, telex and collection charges.
Vzhledem k obsahu odpovědí Komise na písemné otázky Soudu tomu tak je i v případě nákladů na kurýrní službu.
In the light of the content of the Commission’s responses to the written questions of the Court, that was also the case with regard to messengers’ expenses.
Pro ověření vlivu, který mělo toto nesprávné posouzení na skutečnost, že Komise v napadeném rozhodnutí spornou podporu neposoudila jako nadměrnou, požádal Soud Komisi o dodání výpočtu nákladů spojených s malými objednávkami bez násobících koeficientů.
In order to ascertain the effect that error had on the Commission’s assessment in the contested decision as to whether the contested aid was excessive, the Court asked the Commission to provide it with a calculation of the costs associated with small orders without individual multiplying factors.
Komise na tuto otázku neodpověděla udáním přesného čísla.
The Commission did not provide a precise figure in response to that question.
Z její odpovědi však zjevně vyplývá, že bez násobících koeficientů by se náklady spojené s vyřizováním malých objednávek snížily o více než 635 000 FRF (96 805,13 eur), a to i bez zohlednění jiných kategorií nákladů než kategorií, pro něž byl použit koeficient „tři“.
However, it is perfectly clear from its response that, without those multiplying factors, the costs of processing small orders would have decreased by more than FRF 635 000 (EUR 96 805.13), even where the categories of costs other than those to which a multiplying factor of three was applied were not taken into account.
Bez použití násobících koeficientů by tak Komise na základě číselných údajů, které použila v příloze IV napadeného rozhodnutí, nemohla určit, že podpora, kterou obdržela CELF, nebyla větší, než by odpovídalo částce na kompenzaci náhradu nákladů vzniklých vyřizováním malých objednávek.
Therefore, had it not applied individual multiplying factors, the Commission would not have been able to establish, on the basis of the figures it used in Annex IV to the contested decision, that the aid received by CELF did not overcompensate the costs incurred in processing small orders.
Bez použití násobících koeficientů by byl totiž provozní výsledek u této činnosti kladný a vyšší než 600 000 FRF.
In fact, but for the application of individual multiplying factors, the operating profit from those activities would have been in excess of FRF 600 000.
V každém případě je třeba konstatovat, že i kdyby Komise mohla použít násobící koeficient na kategorie nákladů uvedené výše v bodě 130, dopustila by se zjevně nesprávného posouzení tím, že uvedené násobící koeficienty použila rovněž na dálkově přenášené objednávky, jelikož tyto zjevně nenarážejí na obtíže, které byly uplatněny jako hlavní odůvodnění uvedených násobících koeficientů.
In any event, even if the Commission could apply an individual multiplying factor to the categories of costs referred to at paragraph 130 above, it would have committed a manifest error of assessment by also applying such factors to teletransmitted orders, given that such orders clearly did not give rise to the difficulties relied on as the main justification for using those multiplying factors.
V důsledku toho je nutno konstatovat, že v každém případě dvě třetiny zvýšení nákladů vyplývajícího z použití násobících koeficientů jsou důsledkem zjevně nesprávného posouzení.
It is therefore clear, in any event, that two-thirds of the increase in costs resulting from the application of individual multiplying factors is attributable to a manifestly incorrect assessment.
Žalobkyně proto důvodně tvrdí, že Komise nadhodnotila náklady vlastní vyřizování malých objednávek skutečně nesené CELF, o nichž se mělo za to, že jsou striktně a přiměřeně kompenzovány spornou podporou.
Accordingly, the applicant is justified in claiming that the Commission overestimated the costs of processing small orders which were actually incurred by CELF and were supposed to be strictly and proportionately offset by the contested aid.
Na základě výše uvedeného musí být vyhověno druhé části třetího žalobního důvodu, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení při přezkumu slučitelnosti sporné podpory.
In the light of the foregoing, the second part of the third plea, alleging a manifest error of assessment in the examination of the compatibility of the contested aid, must be upheld.
Proto a aniž by bylo třeba zkoumat další argumenty a žalobní důvody žalobkyně, je třeba poslední větu článku 1 napadeného rozhodnutí zrušit.
Therefore, without it being necessary to examine the applicant’s other arguments and pleas, the last sentence of Article 1 of the contested decision must be annulled.