natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nicméně z výše uvedené argumentace vyplývá, že oprava výpočtu průměrné ztráty zmiňovaná v bodě 63 tohoto rozsudku není v rozsahu, v němž je založena na metodice výpočtu uvedené v témže bodě, v souladu s článkem 15 nařízení č. 1260/2001.
That notwithstanding, it follows from the arguments set out above that the correction of the calculation of the average loss noted at paragraph 63 of the present judgment, inasmuch as it was based on the method of calculation noted in that paragraph, does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Vzhledem ke všem výše uvedeným úvahám je na položené otázky nutno odpovědět tak, že:
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that:
– článek 15 odst. 1 písm. d) zmíněného nařízení je třeba vykládat tak, že pro účely určení jak exportovatelného přebytku, tak průměrné ztráty na tunu produktu je třeba zohlednit všechny objemy vyvážených produktů podle tohoto článku bez ohledu na to, zda byly skutečně zaplaceny náhrady;
— Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product;
– nařízení č. 1762/2003 a 1775/2004 jsou neplatná, a že
— Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004 are invalid; and
– přezkum nařízení č. 1837/2002 neodhalil skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena jeho platnost.
— examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původních řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporům probíhajícím před předkládajícími soudy, jsou k rozhodnutí o nákladech řízení příslušné uvedené soudy.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the respective actions pending before the national courts, the decisions on costs are a matter for those courts.
Článek 15 odst. 1 písm. d) zmíněného nařízení je třeba vykládat tak, že pro účely určení jak exportovatelného přebytku, tak průměrné ztráty na tunu produktu je třeba zohlednit všechny objemy vyvážených produktů podle tohoto článku bez ohledu na to, zda byly skutečně zaplaceny náhrady.
Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product.
Přezkum nařízení Komise (ES) č. 1837/2002 ze dne 15. října 2002, kterým se pro hospodářský rok 2001/02 stanoví dávky z výroby a koeficient pro doplňkovou dávku v odvětví cukru neodhalil skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena jeho platnost.
Examination of Commission Regulation (EC) No 1837/2002 of 15 October 2002 fixing the production levies and the coefficient for the additional levy in the sugar sector for the marketing year 2001/02 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Věc C-304/06 P
Case C-304/06 P
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
40/94 – Článek 7 odst. 1 písm. b) – Slovní ochranná známka EUROHYPO – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Ochranná známka postrádající rozlišovací způsobilost“
(Appeal — Community trade mark — Regulation (EC) No 40/94 — Article 7(1)(b) — Word mark EUROHYPO — Absolute ground for refusal of registration — Trade mark devoid of any distinctive character)
Stanovisko generální advokátky V. Trstenjak přednesené dne 8. listopadu 2007 . .
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 8 November 2007 . . . .
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. května 2008 . . . . . . .
I - 3300Judgment of the Court (First Chamber), 8 May 2008 . . . . . . . . . . . . .
Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Absolutní důvody pro zamítnutí – Samostatný přezkum jednotlivých důvodů pro zamítnutí – Výklad důvodů pro zamítnutí ve světle obecného zájmu, který je základem každého z nich – Posouzení rozlišovací způsobilosti ochranné známky tím způsobem, že je provedena pouze analýza popisného charakteru ochranné známky
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Separate assessment of the different grounds for refusal — Interpretation of the grounds for refusal in the light of the general interest underlying each of them — Assessment of the distinctive character of a trade mark analysing only the descriptive character of the mark
7 odst. 1 písm. b) a c)]
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b) and (c))
SHRNUTÍ – VĚC C-304/06 P
SUMMARY — CASE C-304/06 P
Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Absolutní důvody pro zamítnutí – Ochranné známky postrádající rozlišovací způsobilost
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks devoid of any distinctive character
7 odst. 1 písm. b)]
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b))
tím, že jim umožní tento výrobek nebo službu odlišit bez možnosti záměny od výrobku nebo služby, které mají jiný původ.
the product or service from others which have another origin.
40/94 je nezávislý na ostatních a vyžaduje samostatný přezkum. Krom toho je třeba uvedené důvody pro zamítnutí vykládat ve světle obecného zájmu, který je základem každého z nich, a obecný zájem zohledněný při zkoumání každého z těchto důvodů pro zamítnutí může, ba dokonce musí, odrážet rozdílné úvahy podle dotčeného důvodu pro zamítnutí.
The public interest taken into account in the examination of each of those grounds for refusal may, or even must, reflect different considerations, depending upon which ground for refusal is at issue.
Taková analýza totiž nezohledňuje veřejný zájem, který toto posledně uvedené ustanovení specificky chrání, a sice zaručení totožnosti původu výrobku nebo služby označených ochrannou známkou.
Such an analysis fails to take into account the public interest which Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 aims specifically to protect, that is, to guarantee the identity of the origin of the designated product or service.
(viz body 54–56, 58–59, 61–62)
(see paras 54-56, 58, 59, 61, 62)
Průměrný německy hovořící spotřebitel totiž v oblasti, které se týká přihláška ochranné známky k zápisu, pochopí slovní označení EUROHYPO jako označení celkově a obecně odkazující na finanční služby vyžadující věcná zajištění, a zvláště pak na hypotéční půjčky vyplácené v měně Evropské hospodářské a měnové unie.
In the field covered by the trade mark application, the average Germanspeaking consumer understands the word sign EUROHYPO as referring, as a whole and in general, to financial services requiring real securities and, in particular, to mortgage loans paid in the currency of the European Economic and Monetary Union.
Krom toho žádná další skutečnost neumožňuje mít za to, že spojení tvořené běžnými a obvyklými prvky EURO a HYPO je nezvyklé nebo má vlastní význam, který ve vnímání dotčené veřejnosti odliší služby přihlašovatele od služeb, které mají jiný obchodní původ.
Furthermore, there is no additional element which would allow the view to be reached that the combination, created by the current and usual components EURO and HYPO, is unusual or might have its own meaning which, in the perception of the relevant public, distinguishes the services offered by the trade mark applicant from those of a different commercial origin.
Relevantní veřejnost tedy dotčenou ochrannou známku vnímá jako poskytující informace ohledně povahy služeb, které označuje, a nikoli jako údaj o původu dotčených služeb.
Therefore, the relevant public will perceive the trade mark in question as providing details of the type of services which it designates and not as indicating the origin of those services.
(viz body 68–69)
(see paras 68, 69)
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKYVERICI TRSTENJAK přednesené dne 8. listopadu 2007 1
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
Do rejstříku se nezapíšou:
TRSTENJAKdelivered on 8 November 2007
[…] b) ochranné známky, které postrádají rozlišovací způsobilost;
(b) trade marks which are devoid of any distinctive character;
c) ochranné známky, které jsou tvořeny výlučně označeními nebo údaji, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení druhu, jakosti, množství, účelu,
(c) trade marks which consist exclusively of signs or indications which may serve, in trade, to designate the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin or the time of production of the goods or of rendering
EUROHYPO v. OHIM hodnoty, zeměpisného původu nebo doby výroby výrobků nebo poskytnutí služby nebo jiných jejich vlastností; […]“ ochranné známky Společenství pro následující služby spadající do třídy 36 Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků: „bankovnictví; finanční operace a měnové služby; obchodování s nemovitostmi, finanční služby, financování, finanční analýzy, investiční operace, pojišťovnictví.“
36 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended: ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing; financial analysis; investment affairs; insurance affairs’.
Odstavec 2 uvedeného článku 7 upřesňuje, že „[o]dstavec 1 se použije, i když důvody k zamítnutí existují jen v části Společenství“.
Article 7(2) states that ‘paragraph 1 shall apply notwithstanding that the grounds of non-registrability obtain in only part of the Community’.
Článek 74 odst. 1 nařízení uvádí, že „[v] průběhu řízení zkoumá [OHIM] skutečnosti z moci úřední; […]“.
Article 73 of the regulation provides that ‘decisions of [OHIM] shall state the reasons on which they are based’.
Dne 30. září 2002 podala navrhovatelka proti tomuto rozhodnutí odvolání.
On 30 September 2002, the appellant brought an appeal against this decision.
III – Skutečnosti předcházející nímu opravnému prostředku
III — Background to the appeal
Dne 30. dubna 2002 Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, nyní Eurohypo AG [dále jen „účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka)“], požádala o zápis ochranné známky Společenství „EUROHYPO“ jako
On 30 April 2002, Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, since renamed Eurohypo AG (‘the appellant’), applied for registration of the Community trade mark ‘EUROHYPO’ as a Community trade mark for the following services falling within Class
Rozhodnutím ze dne 6. srpna 2004 čtvrtý odvolací senát odvolání vyhověl, pokud jde o služby „finanční analýzy, investiční operace, pojišťovnictví“.
By decision of 6 August 2004, the Fourth Board of Appeal upheld the appeal as regards ‘financial analysis, investment affairs, insurance affairs’.
Odvolání bylo naproti tomu zamítnuto, pokud jde o ostatní služby třídy 36, tedy „bankovnictví; finanční operace a měnové služby; obchodování s nemovitostmi, finanční služby, financování“.
However, the appeal was dismissed as regards the other services in Class 36, namely, ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial ser vices; financing’.
7 odst. 1 písm. b) nařízení. Odvolací senát dodal, že toto platí v každém
Essentially, the Board of Appeal held that the word sign EUROHYPO was descriptive of those services, citing Article 7(1)(b) of the regulation.
Odvolací senát měl navíc za to, že prvky „euro“ a „hypo“ obsahují bezprostředně srozumitelné označení vlastností pěti výše uvedených služeb a že spojení obou prvků do jednoho slova nečiní ochrannou známku méně popisnou.
Since the Board of Appeal was sufficiently convinced of the descriptiveness of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ and the word ‘eurohypo’ to refuse registration, it chose not to carry out further research. Such a decision is not contrary to the first sentence of Article 74(1) of the regulation (paragraph 20).
Dne 5. listopadu 2004 podala navrhovatelka k Soudu žalobu na neplatnost, kterou se domáhala zrušení tohoto rozhodnutí.
On 5 November 2004, the appellant brought an action for annulment before the Court of First Instance, seeking to have this decision annulled.
Napadeným rozsudkem Soud žalobu zamítl.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the action.
Pokud jde o první žalobní důvod, Soud měl za to, že stačí, že odvolací senát k přijetí svého rozhodnutí použil kritérium popisného charakteru, jak je vykládáno v judikatuře, aniž by to musel odůvodnit předložením důkazů (bod 19). Podle Soudu není rozhodnutí odvo-
On the first plea in law, the Court of First Instance held that it was sufficient that the Board of Appeal applied the descriptiveness test, as interpreted by the caselaw,
Následně konstatoval, že odvolací senát správně uvedl, že dotčená veřejnost vnímá prvek „euro“ v oblasti financí jako měnu, která platí uvnitř Evropské unie, a jako popisující tento měnový prostor (bod 51); že mimoto odvolací senát právem zohlednil, že v rámci finančních služeb je prvek „hypo“ průměrným spotřebitelem chápán jako zkratka výrazu „hypotéka“ (bod 52); že slovní označení EURO-HYPO je kombinací dvou popisných prvků, která nevyvolává dojem dostatečně vzdálený dojmu vyvolanému prostým sloučením prvků, které jej tvoří, aby mohl převažovat nad souhrnem uvedených prvků (bod 55); že řešení stanovené v rozsudku BABY-DRY [rozsudek Soudu ze dne 8. července 1999,
It then held that the Board of Appeal had rightly observed that the public concerned perceived ‘euro’, in the financial field, as the currency which is in circulation in the European Union and as describing that monetary area (paragraph 51); that, furthermore, the Board of Appeal had rightly held that in the context of financial services ‘hypo’ was understood by the average consumer as an abbreviation of ‘hypothek’ (mortgage) (paragraph 52); that the word sign EUROHYPO is a combination of two descriptive elements, which does not create an impression sufficiently far removed from that produced by the mere combination of the elements of which it is composed to amount to more than the sum of its parts (paragraph 55); that the solution identified
Procter & Gamble v. OHIM (BABY-DRY), T-163/98, Recueil, s. II-2383] nemůže být použito v případě označení EUROHYPO (bod 56). 14.
A — The first ground of appeal in the BABY-DRY judgment (Case T-163/98 Procter & Gamble v OHIM (BABY-DRY) [1999] ECR II-2383) cannot be transposed to the sign EUROHYPO (paragraph 56). 14.
Ve svém kasačním opravném prostředku navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr tento rozsudek zrušil a prohlásil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu za neplatné.
In its appeal, the appellant claims that the Court of Justice should set aside this judgment and declare the decision of the Fourth Board of Appeal invalid.
Krom toho navrhuje, aby byla OHIM uložena náhrada nákladů řízení.
It also requests that OHIM should be ordered to pay the costs.
OHIM navrhuje, aby Soudní dvůr kasační opravný prostředek zamítl a uložil navrhovatelce náhradu nákladů řízení.
OHIM contends that the Court should dismiss the appeal and order the appellant to pay the costs.
Podle ní rozsudek ani předcházející rozhodnutí žalovaného neobsahují skutková zjištění týkající se údajného popisného charakteru označení EUROHYPO posuzovaného jako celek.
Neither the judgment nor the defendant’s decisions which preceded it contain findings of fact as to the allegedly descriptive character of the sign EUROHYPO, seen as a whole.
Žalovaný uplatnil pouze výsledky rešerší odkazující na případně popisná užívání prvků „euro“ a „hypo“, a bez důkazu i bez uvedení jakéhokoli zdroje pouze uvedl, že výraz je jako celek popisný stejně tak jako souhrn jeho prvků.
The defendant cited only the results of research referring to possible descriptive uses of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ and simply asserts, without evidence or indication of any source, that the word as a whole is just as descriptive as the sum of its parts.
Navrhovatelka dodává, že z některých dokumentů vyplývá, že OHIM provedl rešerše, aby nalezl důkazy o případném popisném užívání, a že Soudu „vědomě zatajil“ výsledky své rešerše.
The appellant adds that certain documents point to OHIM having carried out research in order to find evidence of a possible descriptive use, and that it ‘knowingly concealed’ the results of its research from the Court of First Instance.
Tímto OHIM zkreslil skutkový stav.
In doing so, OHIM has misrepresented the facts.
Zjištění Soudu ohledně údajně popisného významu celkového výrazu „eurohypo“ je tedy založeno na zkresleném skutkovém základě, a v důsledku toho musí být Soudním dvorem opraveno.
The finding of the Court of First Instance relating to the allegedly descriptive meaning of the whole word ‘eurohypo’ is therefore based on distorted facts and consequently should be corrected by the Court of Justice.
předložená
IV — Observations submitted to the Court of Justice
OHIM připouští, že rozhodnutí o zamítnutí přihlášky musí odůvodnit.
OHIM acknowledges that it is required to state reasons for a decision to refuse an application for registration.
Tento požadavek na odůvodnění však nesmí být zaměňován s povinností předložit důkazy.
However, this requirement to give reasons should not be confused with a duty to provide evidence.
Podle OHIM může ze svého vlastního přesvědčení posoudit, zda má určitou skutečnost
According to OHIM, it can, on the basis of its own deliberations, decide whether
„euro“ a „hypo“ odděleně, a přezkum celkového dojmu vyvolaného ochrannou známkou provedl pouze podpůrně.
OHIM argues that it is clear from the caselaw of the Court of First Instance that it may base its analysis on facts arising from practical experience generally acquired from the marketing of general consumer goods which are likely to be known by anyone and are in particular known by the consumers of those goods.
Navrhovatelka srovnává projednávanou věc s věcí, ve které byl vydán rozsudek Soudu ze dne 2. července 2002, SAT.1 v. OHIM (SAT.2) (T-323/00) 4, zrušený rozsudkem
Since that gives concrete expression to OHIM’s duty to set out the facts, and not to a duty to provide evidence, in such a case OHIM is not obliged to provide examples of such practical experience.
V takovém případě, vzhledem k tomu, že to znamená konkretizaci povinnosti uvést skutkové okolnosti, která přísluší OHIM, a nikoli povinnosti předložit důkaz, kterou by měl OHIM, nemusí uvádět příklady takové praktické zkušenosti.
The appellant compares this to the judgment of the Court of First Instance in Case T-323/00 SAT.1 v OHIM (SAT.2), 4which was set aside by the Court of Justice in Case C-329/02 P SAT.1 v OHIM.
uvádí, že v obou věcech Soud přezkoumával celkový dojem vyvolaný kombinací slov pouze podpůrně a odmítl přiznat jakoukoli relevanci takovým aspektům, jako je existence fantazijního prvku, který bylo třeba v rámci takového přezkumu zohlednit.
5 The appellant argues that in both cases, the Court of First Instance only secondarily examined the overall impression produced by the combination of words and refused to give any relevance to aspects such as the existence of an element of imaginativeness, which ought to be taken into account in the context of such an examination.
Tyto důvody byly pro zrušení rozsudku T-323/00 Soudním dvorem rozhodující a v projednávaném případě tomu nemůže být jinak.
These reasons played a decisive part in the Court’s setting aside the judgment in Case T-323/00, and in the present case, according to the appellant, there can be no other outcome.
OHIM dodává, že přezkum rozlišovací způsobilosti se provádí prostřednictvím a priori přezkumu předpokládaného vnímání průměrného spotřebitele výrobků a služeb, na něž se vztahuje přihlášená ochranná známka.
OHIM adds that distinctiveness is examined through a priori examination of the average consumer’s supposed perception of the products and services covered by the mark applied for.
V důsledku toho skutečné popisné užívání prvků označení nebo označení jako celku sice může představovat indicii ve prospěch shledání nedostatku rozlišovací způsobilosti, ale nikdy podmínku pro dospění k tomuto shledání.
Consequently, while actual descriptive use of elements of the sign or of the sign taken as a whole could support the finding that it lacked distinctiveness, such use could never require that this finding be reached.
Pokud tedy určitá skutková okolnost postrádá pro právní analýzu relevanci, nelze odvolacímu senátu vytýkat, že ji nezmínil.
Therefore, if an issue of fact is irrelevant to the legal analysis, the Board of Appeal cannot be criticised for not having mentioned it.
Navrhovatelka rovněž přirovnává projednávanou věc s rozsudkem ze dne 20. září 2001, Procter & Gamble v. OHIM (C-383/99 P) 6. V tomto rozsudku Soudní dvůr nevycházel z neobvyklého charakteru sledu slov „BABY-DRY“ (namísto DRY-BABY), ale ze skutečnosti, že tato kombinace výrazů představuje pro dětské pleny neobvyklé označení. Stejně je tomu tak v případě označení EUROHYPO pro zamítnuté finanční služby. V obou případech jsou 4 — Recueil, s.
The appellant also draws a parallel with Case C-383/99 P Procter & Gamble v OHIM. 6 In this judgment, the Court did not base its decision on the unusual nature of the sequence of the words ‘BABY-DRY’ (instead of DRY-BABY), but on the fact that this word combination represented an unusual way of referring to babies’ nappies. The same is true of EUROHYPO for the rejected financial services. In both cases, the individual elements of the two marks are comprehensible to the public. Furthermore, in the B — The second ground of appeal
Navrhovatelka zaprvé tvrdí, že Soud analyzoval pouze popisný charakter prvků
First, the appellant claims that the Court of First Instance merely analysed the
EUROHYPO v. OHIM jednotlivé prvky obou ochranných známek pro veřejnost srozumitelné.
EUROHYPO v OHIM name ‘BABY-DRY’, the individual elements are much more clearly emphasised by the hyphen than in EUROHYPO.
V tomto posledně uvedeném označení je grafické splynutí obou prvků za účelem vytvoření zvláštní kombinaci slov o mnoho výraznější.
In the latter, the graphic fusion of the two elements to form a particular combination of words is much more distinct.
1 písm. c) nařízení ohledně případného požadavku na disponibilitu, ale není použitelné pro účely výkladu písmena b) uvedeného článku pro stanovení rozlišovací způsobilosti, tedy způsobilosti být veřejností vnímáno jako označení obchodního původu. Soud tím, že pro odůvodnění zamítavého rozhodnutí použil toto kritérium, které se vztahuje pouze k čl.
That criterion is relevant in the context of Article 7(1)(c) of the regulation as regards the possibility of a requirement of availability, but it is not a criterion that applies to the interpretation of Article 7(1)(b) for the purpose of establishing distinctive character, that is, whether the mark is capable of being perceived by the public as indicating the commercial origin.
OHIM uvádí, že Soud v bodě 54 a následujících napadeného rozsudku posoudil celkový dojem vyvolaný ochrannou známkou a měl stejně jako odvolací senát za to, že kombinace dvou popisných prvků nevyvolává dojem, který převažuje nad souhrnem prvků.
OHIM argues that the Court of First Instance, in paragraph 54 et seq. of the judgment under appeal, assessed the overall impression produced by the trade mark and took the view, like the Board of Appeal, that the combination of the two descriptive elements does not create an impression that is more than the sum of its parts.
Pokud jde o otázku, zda je výsledek posouzení ochranné známky jako celku odůvodněn meritorně, jde o otázku, kterou již nelze přezkoumávat v rámci řízení o kasačním opravném prostředku.
As to whether the substance of the result of the assessment of the trade mark as a whole is vindicated, this is a question that can no longer be the subject of review at the stage of appeal proceedings.