natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spojené státy americké nato s účinností od 30. června 2001 pozastavily uplatňování celní přirážky.
The United States thereupon suspended application of the increased customs duty with effect from 30 June 2001.
Za tím účelem orgány s účinností od 1. ledna 1999 změnily režim obchodu s banány s třetími zeměmi, a to nařízením Rady (ES) č.
For that purpose, the institutions amended the regime for trade in bananas with third countries with effect from 1 January 1999 by means of Council Regulation (EC) No 1637/98 of 20 July 1998 (OJ 1998 L 210, p.
1637/98 ze dne 20. července 1998 doplněným nařízením Komise (ES) č.
28), supplemented by Commission Regulation (EC) No 2362/98 of 28 October 1998 (OJ 1998 L 293, p. 32).
Jelikož Spojené státy americké měly za to, že si nový režim dovozu banánů zachoval protiprávní prvky předcházejícího režimu, získaly dne 19. dubna 1999 od OŘS povolení k výběru cla z dovozů pocházejících ze Společenství do
As it considered that this new regime for the import of bananas retained the unlawful features of the preceding regime, on 19 April
Návrhy došlými kanceláři Soudu dne 23. března 2000 a 18. června 2001 se FIAMM a FEDON na základě článku 235 ES a čl. 288 druhého pododstavce ES domáhaly náhrady škody utrpěné v důsledku zvýšení dovozního cla, které v období od 19. dubna 1999 do 30. června 2001 vybíraly americké orgány z jejich výrobků v souladu s povolením OŘS
By applications lodged at the Registry of the Court of First Instance on 23 March 2000 and 18 June 2001 respectively, FIAMM and Fedon requested, on the basis of Article 235 EC and the second paragraph of Article 288 EC, compensation for the damage resulting from the increase in import duty levied on their products by the United States
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P po zjištění neslučitelnosti režimu dovozu banánů do Společenství s dohodami WTO.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P authorities from 19 April 1999 to 30 June 2001 in accordance with the authorisation granted by the DSB pursuant to its finding that the Community regime for importing bananas was incompatible with the WTO agreements.
B – Napadené rozsudky úpravy Společenství v případě, že OŘS uvedl, že jak tato, tak i následná právní úprava přijatá Společenstvím za účelem zejména toho, aby byla právní úprava Společenství uvedena do souladu s dotčenými pravidly WTO, byly s posledně uvedenými neslučitelné“ 5.
B — The contested judgments rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’.
V tomto ohledu připomenul ustálenou judikaturu, podle které pravidla obsažená v dohodách WTO v zásadě nepatří, s ohledem na jejich povahu a strukturu, mezi právní normy, ve vztahu k nimž soudy Společenství přezkoumávají legalitu jednání orgánů Společenství, z čehož vyvodil závěr, že případné porušení pravidel WTO nemůže v zásadě založit mimosmluvní odpovědnost Společenství.
5It pointed out in this regard that according to settled caselaw the WTO agreements are not in principle, given their nature and structure, among the rules in the light of which the Community courts review the legality of action by the Community institutions and deduced that in principle the Community cannot incur noncontractual liability by reason of any infringement of the WTO rules.
Takové protiprávní jednání lze výjimečně žalovaným orgánům vytýkat jen ve dvou případech.
The defendant institutions can be accused of unlawful conduct of this kind in only two exceptional cases.
Ty se však v projednávaném případě neuplatní: bez ohledu na zjištění OŘS o neslučitelnosti nejsou pravidla WTO ani z důvodu konkrétních závazků, které mělo Společenství splnit, ani z důvodu výslovného odkazu na konkrétní ustanovení dohod WTO normami, ve vztahu k nimž lze posoudit legalitu jednání orgánů.
These were not applicable in the case in point, however: notwithstanding a finding of incompatibility made by the DSB, the WTO rules did not, either because of particular obligations which the Community intended to implement or because of an express reference to specific provisions of the WTO agreements, amount to rules of law by reference to which the legality of the institutions’ conduct could be assessed.
Žalobkyně ve svých návrhových žádáních ohledně náhrady škody vycházely z protiprávnosti jednání orgánů Společenství.
In support of their claims for damages, the applicants essentially argued that the Community institutions had acted unlawfully.
Namítaly, že skutečnost, že Rada Evropské unie a Komise ve lhůtě patnácti měsíců stanovené OŘS neuvedly režim dovozu banánů do Společenství do souladu se závazky převzatými Společenstvím na základě dohod WTO, přičemž OŘS neslučitelnost tohoto režimu s pravidly WTO konstatoval, je protiprávní a zakládá mimosmluvní odpovědnost Společenství.
They maintained that the failure of the Council of the European Union and the Commission to bring the Community regime for importing bananas into conformity with the Community’s obligations under the WTO agreements within the period of 15 months allowed by the DSB, when the DSB had found that regime to be incompatible with the WTO rules, constituted unlawful conduct such as to give rise to noncontractual liability of the Community.
Upřesnily, že kdyby dohody WTO nebylo možné považovat za dohody s přímým účinkem, což by prokázání dané protiprávnosti bránilo, bylo by třeba tuto vlastnost přiznat rozhodnutí OŘS odsuzujícímu Společenství.
They stated that even if the WTO agreements were not to be considered to produce direct effects, a determination which would preclude proof of unlawful conduct, the DSB decision finding against the Community should be recognised as having such an effect.
Společenství totiž, zaprvé, především změnou sporného režimu dovozu banánů do Společenství nezamýšlelo splnit konkrétní povinnost, kterou by na sebe převzalo v rámci WTO 6 tím, že po přijetí rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 přijalo závazek řídit se pravidly WTO.
First, the Community did not intend to implement a specific obligation assumed in the context of the WTO 6in undertaking, after the adoption of the DSB decision of 25 September 1997, to comply with the WTO rules.
Podle Soudu je tomu tak proto, že z Ujednání o pravidlech a řízení
That is so, according to the Court of First Instance, because the dispute settlement understanding (the ‘DSU’) does
5 — Výše uvedené rozsudky Fiamm (bod 108) a Fedon (bod 101).
5 — The FIAMM judgment, paragraph 108, and the Fedon judgment, paragraph 101.
6 — Ve smyslu judikatury Nakajima v. Rada (rozsudek ze dne 7. května 1991, C-69/89, Recueil, s. I-2069).
6 — Within the meaning of Case C-69/89 Nakajima v Council [1991] ECR I-2069.
Soud v reakci na námitky nejprve poznamenal, že před samotným přezkumem legality jednání orgánů Společenství je třeba se vypořádat s otázkou možnosti dovolávat se pravidel WTO, tedy s otázkou, „zda dohody WTO zakládají pro jednotlivce ve Společenství právo uplatnit tyto dohody u soudu za účelem zpochybnění platnosti právní
In reply, the Court of First Instance observed at the outset that examination of the legality of the conduct of the Community institutions required prior resolution of the question whether the WTO rules could be invoked, in other words ‘whether the WTO agreements give rise, for persons subject to Community law, to the right to
FIAMM A DALŠÍ v. RADA A KOMISE z následných změn neobsahuje výslovný odkaz na konkrétní ustanovení dohod WTO, a proto nelze mít za to, že by na ně výslovně odkazovala, a přiznávala tak jednotlivcům právo se jich dovolávat 7.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION regime governing banana imports expressly mentions specific provisions of the WTO agreements, and can therefore not be regarded as making express reference to them and hence as conferring on individuals rights which they can invoke. 7
Soud z uvedených důvodů dospěl k závěru, že žalobkyně nemohly pro účely žaloby na náhradu škody namítat rozpor jednání vytýkaného Radě a Komisi s pravidly WTO.
The Court of First Instance concluded that the applicants were not entitled to argue, for the purposes of their claim for compensation, that the conduct of which the Council and the Commission were accused was contrary to WTO rules.
Jelikož nebylo možné prokázat protiprávnost tohoto jednání, nebyla splněna jedna ze tří podmínek pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Společenství za protiprávní jednání jeho orgánů.
Since it could not be proved that their conduct was unlawful, one of the three cumulative conditions of noncontractual liability of the Community for unlawful conduct was not met.
při řešení sporů (dále jen „UŘS“) neplyne konkrétní povinnost člena WTO přizpůsobit se ve stanovené lhůtě rozhodnutím OŘS.
not impose a specific obligation on the WTO member to comply with the DSB decision within a set period.
UŘS tím, že danému členu WTO poskytuje několik možností provedení rozhodnutí OŘS o neslučitelnosti opatření s pravidly WTO, vyhrazuje v každém případě významnou úlohu jednáním mezi členy WTO, kteří jsou stranami sporu, i po uplynutí lhůty poskytnuté pro uvedení opatření prohlášeného za neslučitelné s pravidly WTO do souladu s nimi.
By offering the WTO member involved several methods of implementing a decision of the DSB finding a measure incompatible with WTO rules, the DSU in any event accords considerable importance to negotiation between WTO members which are parties to a dispute, even after expiry of the period granted to bring the measure declared to be incompatible into conformity with the WTO rules.
Z toho vyplývá, že přezkum legality jednání žalovaných orgánů s ohledem na pravidla WTO soudem Společenství by mohl způsobit oslabení pozice zákonodárce i výkonného orgánu Společenství při hledání řešení projednávaného sporu prostřednictvím jednání; krom toho, uložení povinnosti nepoužít normy práva Společenství v případě zjištěného rozporu by uvedené orgány byly zbaveny možnosti nalézt řešení prostřednictvím jednání.
It follows that review by the Community courts of the legality of the conduct of the defendant institutions by reference to WTO rules would have the effect of weakening the position of the Community’s legislative and executive organs in the search for a negotiated solution to the dispute; in addition, to require the Community courts to refrain from applying Community rules which are shown to be incompatible with the WTO agreements would deprive those organs of the possibility of a negotiated solution.
Rada a Komise ostatně, uvádí Soud, postupnou změnou režimu dovozu banánů do Společenství skutečně neměly v úmyslu splnit konkrétní povinnost vyplývající z pravidel WTO, ve vztahu k nimž OŘS shledal neslučitelnost uvedeného režimu; usilovaly o uvedení závazků učiněných Společenstvím v rámci WTO do souladu se závazky vůči ostatním signatářům čtvrté úmluvy z Lomé, ale zároveň i o zachování cílů Společné organizace trhu (SOT) s banány (dále jen „SOT s banány“).
Moreover, the Court of First Instance noted that, in making successive amendments to the Community regime governing the import of bananas, the Council and the Commission did not in fact intend to implement a specific obligation arising from the WTO rules in the light of which the DSB had found that regime to be incompatible with those rules; they sought to reconcile the Community’s commitments both under the WTO and to the other signatories to the Fourth Lomé Convention, whilst also safeguarding the objectives of the common organisation of the market (COM) in bananas (‘the COM for bananas’).
Celkově vzato, právě řešení vyjednané se Spojenými státy americkými umožnilo spor ukončit.
Ultimately, it was a negotiated settlement with the United States that made it possible to end the dispute.
Podpůrně žalobkyně tvrdily, že podmínky pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Společenství za škody způsobené jednáním jeho orgánů, ač by nebylo protiprávní, jsou v každém případě splněny, tedy existuje skutečně utrpěná škoda, příčinná souvislost mezi ní a jednáním orgánů, jakož i neobvyklá a zvláštní povaha škody.
In the alternative, the applicants claimed that the conditions for the incurring of noncontractual liability by the Community for damage caused by its institutions even in the absence of unlawful action by them were in any event met, namely the conditions requiring that actual damage has been suffered, that a causal link exists between that damage and the conduct of the institutions and that the damage is unusual and special in nature.
Soud připustil, že „[p]okud […] není protiprávnost jednání orgánů Společenství prokázána, nevyplývá z toho, že podniky, které musí, jakožto kategorie hospodářských subjektů, nést nepřiměřenou část nákladů vyplývajících z omezení přístupu na vývozní trhy, nemohou být v žádném případě odškodněny
The Court of First Instance agreed that ‘[w]here … it has not been established that conduct attributed to the Community institutions is unlawful, that does not mean that undertakings which, as a category of economic operators, are required to bear a disproportionate part of the burden resulting from a restriction of access to export markets
7 — Ve smyslu judikatury Fediol v. Komise (rozsudek ze dne 22. června 1989, 70/87, Recueil, s. 1781).
7 — Within the meaning of Case 70/87 Fediol v Commission [1989] ECR 1781.
Zadruhé, právní úprava Společenství týkající se režimu dovozu banánů v žádné
Secondly, none of the successive amendments to the Community legislation on the
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P z titulu mimosmluvní odpovědnosti Společenství“ 8. Zároveň jakožto obecnou zásadu s pravidly WTO, v platnosti.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P regime governing the import of bananas held to be incompatible with WTO rules that the DSB determined the amount of trade up to which the United States authorities were authorised to suspend their tariff concessions in relation to the Community.
Z toho plyne, že jednání žalovaných orgánů nevyhnutelně vedlo americké úřady k přijetí odvetného opatření v souladu s postupy zavedenými UŘS a uznanými Společenstvím. Na toto jednání je tudíž třeba nahlížet jako na rozhodující příčinu škody, kterou žalobkyně utrpěly v důsledku zavedení americké celní přirážky.
The conduct of the defendant institutions therefore necessarily led to adoption of the retaliatory measure by the United States authorities in compliance with the procedures established by the DSU and accepted by the Community, so that their conduct had to be regarded as the immediate cause of the damage suffered by the applicants following the increase in customs duty by the United States.
Po ověření splnění uvedených podmínek v dané věci Soud rozhodl, že podmínka týkající se skutečné a určité povahy újmy tvrzené žalobkyněmi byla prokázána.
In verifying that these conditions were met in the case in point, the Court of First Instance held that it was proven that the damage alleged by the applicants was actual and certain.
Konstatoval i existenci dostatečně přímé příčinné souvislosti mezi jednáním orgánů Společenství a škodou.
It also found that there was a sufficiently direct causal link between the conduct of the Community institutions and the damage.
Orgán pro řešení sporů sice Spojeným státům americkým prostě povolil, aby přijaly odvetná opatření, a sestavení seznamu dotčených výrobků i zvýšení dovozního cla spadalo do možností jejich diskreční volby.
It was admittedly true that the United States was simply authorised by the DSB to adopt retaliatory measures, and both the drawing-up of the list of products affected and the setting of the rate of increase in import duties were matters falling within its discretion.
Nic to však nemění na tom, že bez předchozího konstatování neslučitelnosti režimu dovozu banánů do Společenství s pravidly WTO ze strany OŘS by Spojené státy americké nemohly takové povolení od OŘS vyžadovat ani získat.
It was none the less the case that, were it not for the prior finding by the DSB that the Community regime governing the import of bananas was incompatible with WTO rules, the United States would not have been able to seek or obtain such authorisation from the DSB.
8 — Rozsudky Fiamm (bod 157) a Fedon (bod 150).9 — Rozsudky Fiamm (bod 159) a Fedon (bod 152).
8 — The FIAMM judgment, paragraph 157, and the Fedon judgment, paragraph 150.
Žalobkyním tak zbývalo prokázat neobvyklou a zvláštní povahu utrpěné škody.
It remained for the applicants to prove that the damage they had suffered was unusual and special.
Za tímto účelem tvrdily, že byly diskriminovány oproti jiným evropským vývozcům, jejichž výrobky nebyly na seznamu sestaveném americkými úřady uvedeny, a v případě FIAMM dokonce i oproti ostatním podnikům postiženým celní přirážkou, neboť sama nesla 6 % z celkové částky odvetných opatření.
First, they claimed in this regard to be victims of discrimination vis-à-vis other European exporters whose products did not appear on the list drawn up by the United States authorities and even, in the case of FIAMM, of discrimination in relation to the other undertakings penalised by the increased customs duty, since it bore, by itself, 6% of the total sum of the retaliatory measures.
Zájem na ponechání předpisů SOT s banány v platnosti navíc nelze považovat za cíl obecného zájmu, jehož význam by mohl odůvodnit popsané negativní následky.
Nor could the interest in retaining the rules of the COM for bananas be considered to be an objective of public interest whose importance would justify such adverse consequences.
Nakonec dodaly, že možnost, že třetí země zavedou přirážky v důsledku sporu ve zcela jiném odvětví, než ve kterém působí, nelze považovat za obvyklé podnikatelské riziko.
Lastly, they added that the possibility of increased rates of duty introduced by nonmember States as a result of a dispute that has arisen in an entirely different sector to the one in which they operate cannot be regarded as a normal risk for an undertaking.
Soud ovšem odmítl přiznat škodě utrpěné žalobkyněmi neobvyklou povahu, neboť nepřesáhla meze hospodářského rizika vlastního jejich vývozní činnosti.
However, the Court of First Instance refused to acknowledge that the damage suffered by the applicants was unusual since it did not exceed the limits of the economic risks inherent in their export operations.
Suspendování celní koncese, což je opatření upravené dohodami WTO, totiž nelze považovat za cizí obvyklým rizikům mezinárodního obchodu v jeho současné podobě.
The suspension of tariff concessions, which is a measure provided for by the WTO agreements, cannot be regarded as
FIAMM A DALŠÍ v. RADA A KOMISE povahy, a nakonec uznáním přímé příčinné souvislosti mezi jednáním orgánů a škodou.
Community has failed to exercise a discretionary legislative power and to recognise a direct causal link between the conduct of the institutions and the damage.
nárok na náhradu škody z důvodu objektivní odpovědnosti.
Hence, any right to compensation based on no-fault liability in the absence of unlawful conduct had to be ruled out in the case in point.
II – Analýza prostředků
II — Analysis of the appeals
Při posuzování opodstatněnosti jednotlivých důvodů kasačního opravného prostředku se nejprve budu zabývat otázkou, zda a za jakých podmínek se v žalobě na určení mimosmluvní odpovědnosti Společenství založené na protiprávnosti jednání jeho orgánů lze dovolávat rozhodnutí OŘS konstatujícího neslučitelnost právní úpravy Společenství s právem WTO.
In examining whether these various pleas in law are well founded, I shall first investigate whether and on what conditions a DSB decision finding Community legislation to be incompatible with WTO law may be relied upon in an action seeking to establish noncontractual liability of the Community based on the unlawful conduct of its institutions.
Poté se budu věnovat zásadě objektivní odpovědnosti Společenství a podmínkám jejího vzniku.
I shall then consider the principle of, and conditions for, no-fault liability on the part of the Community.
Nakonec posoudím přiměřenost délky trvání dotčeného řízení před Soudem prvního stupně.
Finally, I shall assess whether the length of the proceedings before the Court of First Instance was reasonable.
A – Možnost dovolávat se rozhodnutí OŘS na podporu žaloby na určení mimosmluvní subjektivní odpovědnosti Společenství
A — Entitlement to rely on a DSB decision in support of an action to establish non­contractual Community liability for fault
Proti uvedeným rozhodnutím, tedy rozsudku Fiamm a rozsudku Fedon ze dne 14. prosince 2005, podaly FIAMM a FEDON k Soudnímu dvoru kasační opravný prostředek.
It is against these two decisions, the FIAMM judgment and the Fedon judgment delivered on 14 December 2005, that FIAMM and Fedon respectively have appealed to the Court of Justice.
Na jeho podporu navrhovatelky uvádí totožné důvody.
The appellants raise identical pleas in support of their actions.
Nejprve namítají nedostatek odůvodnění spočívající v tom, že napadené rozsudky nereagují na jejich základní argumenty týkající se možnosti dovolávat se pro účely žaloby na náhradu škody rozhodnutí, jímž OŘS konstatoval protiprávnost jednání Společenství.
They claim first that the contested judgments lack reasoning since they fail to address one of their principal arguments, relating to their entitlement to rely on the decision adopted by the DSB to establish unlawful conduct on the part of the Community for the purpose of their claim for compensation.
Tvrdí rovněž, že úvaha Soudu, která vyústila v závěr o tom, že škoda nemá neobvyklou povahu, je stižena nesprávným právním posouzením.
They also allege an error of law in the reasoning which led the Court of First Instance to conclude that the damage was not unusual.
Nakonec se domáhají spravedlivého odškodnění za nepřiměřenou délku řízení v prvním stupni.
Lastly, they claim fair compensation for the allegedly unreasonable length of the proceedings before the Court of First Instance.
Mimo to je třeba poznamenat, že Rada a Španělské království, jež navrhují zamítnutí hlavních kasačních opravných prostředků, podaly i vzájemné kasační opravné prostředky, jimiž se domáhají zrušení napadených rozsudků, neboť Soud podle nich pochybil potvrzením exi -stence odpovědnosti Společenství za legální akt, dále rozhodnutím, že tuto odpovědnost je možno uplatnit v případě opomenutí výkonu normotvorné pravomoci diskreční
It should also be noted that the Council and the Kingdom of Spain, which maintain that the main appeals should be dismissed, have also lodged crossappeals in which they seek to have the contested judgments set aside on the grounds that the Court of First Instance was wrong to establish that the Community can be liable for a lawful act, to rule that such liability could be incurred where the
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P omezil na přezkum použitelnosti pro daný případ dvou výjimek z pravidla absence přímého účinku dohod WTO, které stanovily rozsudky Fediol a Nakajima.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P finding it liable. According to the appellants, the Court of First Instance merely verified whether the two exceptions to the absence of direct effect of the WTO agreements identified in Fediol and Nakajima were applicable in the case in point.
odsuzujícího rozhodnutí OŘS lze přezkoumávat a posuzovat pouze v rámci prověřování splnění podmínek pro uplatnění dvou tradičních výjimek ze zásady nemožnosti dovolávat se práva WTO.
according to which the effect of an adverse DSB decision can be examined and assessed only as part of a review of whether the conditions for applying the two traditional exceptions to the principle that the WTO rules cannot be relied upon are met.