natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Otázka, která tedy v tomto kontextu vyvstává, je zda a případně v jakém rozsahu má taková osoba povinná k dani nárok na odpočet DPH odvedené na vstupu, kterou byly zatíženy výdaje, které nelze přiřadit k určitým výstupním činnostem.
The question therefore arises, in that context, whether — and, if so, to what extent — such a taxable person has the right to deduct input VAT relating to expenditure which is not attributable to specific output transactions.
Za těchto podmínek DPH odvedená na vstupu, kterou jsou zatíženy výdaje spojené s vydáváním akcií a zřizováním atypických tichých společenství, zakládá nárok na odpočet pouze tehdy, pokud takto nabytý kapitál připadá na hospodářské činnosti dotyčné osoby.
In those circumstances, the input VAT paid in relation to the expenditure connected with the issue of shares or atypical silent partnerships can give rise to the right to deduct only if the capital thus acquired was used in connection with the economic activities of the person concerned.
Soudní dvůr totiž rozhodl, že systém odpočtů zavedený šestou směrnicí se týká všech hospodářských činností osoby povinné k dani, bez ohledu na účel nebo výsledky těchto činností za podmínky, že tyto činnosti v zásadě samy podléhají DPH (viz výše uvedený rozsudek Gabalfrisa a další, bod 44; rozsudek ze dne 8. června 2000, Midland Bank, C-98/98, Recueil, s. I-4177, bod 19, a výše uvedený rozsudek Abbey National, bod 24).
The Court has held that the deductions scheme laid down by the Sixth Directive relates to all economic activities, whatever their purpose or results, provided that they are themselves subject in principle to VAT (see Gabalfrisa and Others, paragraph 44; Case C-98/98 Midland Bank [2000] ECR I-4177, paragraph 19; and Abbey National, paragraph 24).
Ve věci v původním řízení, jak poznamenal předkládající soud, výdaje spojené s plněními uskutečněnými v rámci vydávání akcií a zřizování finančních podílů nebyly výlučně přičitatelné hospodářským činnostem uskutečněným společností Securenta na výstupu a netvořily tak součást pouze prvků spoluurčujících cenu plnění vztahujících se k uvedeným činnostem.
In the main proceedings, as the national court has observed, the expenditure connected with supplies of services carried out in the context of the issue of shares and financial holdings was not solely attributable to downstream economic activities carried out by Securenta and was not therefore among the elements which, alone, go to make up the cost of the transactions relating to those activities.
Pokud by tomu tak naopak bylo, dotyčná plnění by musela mít přímou a bezprostřední spojitost s hospodářskými činnostmi osoby povinné k dani (viz výše uvedené rozsudky Abbey National, body 35 a 36, jakož i Cibo Participations, bod 33).
If, however, that had been the case, the supplies of services concerned would have had a direct and immediate link with the taxpayer’s economic activities (see Abbey National, paragraphs 35 and 36, and Cibo Participations, paragraph 33).
Ze spisu předloženého Soudnímu dvoru nicméně vyplývá, že náklady vynaložené společností Securenta na finanční operace, o které se jedná ve sporu v původním řízení, byly přinejmenším částečně určeny k uskutečnění nehospodářských činností.
However, it is apparent from the documents before the Court that the costs incurred by Securenta for the financial transactions at issue in the main proceedings were, at least in part, for the performance of noneconomic activities.
DPH, kterou byly zatíženy na vstupu výdaje vynaložené osobou povinnou k dani přitom nemůže zakládat nárok na odpočet, pokud připadá na činnosti, které vzhledem ke své nehospodářské povaze nespadají do rozsahu působnosti šesté směrnice.
To the extent that input VAT relating to expenditure incurred by a taxpayer is connected with activities which, in view of their noneconomic nature, do not fall within the scope of the Sixth Directive, it cannot give rise to a right to deduct.
Na první otázku je tedy třeba odpovědět tak, že v případě, že osoba povinná k dani provádí současně hospodářské činnosti, podléhající dani nebo od daně osvobozené, a nehospodářské činnosti, které nespadají do rozsahu působnosti šesté směrnice, je odpočet DPH, kterou jsou zatíženy výdaje spojené s vydáváním akcií a zřizováním
The answer to the first question must therefore be that, where a taxpayer simultaneously carries out economic activities, taxed or exempt, and noneconomic activities outside the scope of the Sixth Directive, deduction of the VAT relating to expenditure connected with the issue of shares and atypical silent partnerships is allowed
5 a v článku 19 šesté směrnice se týkají DPH odvedené na vstupu, kterou jsou zatíženy výdaje výlučně spojené s hospodářskými činnostmi, přičemž rozdělují uvedené činnosti na činnosti podléhající dani, které zakládají nárok na odpočet daně, a od daně osvobozené, které takový nárok nezakládají.
As the Commission has noted, the rules set out in Articles 17(5) and 19 of the Sixth Directive relate to input VAT on expenditure connected exclusively with economic activities, and distinguish between economic activities which are taxed and give rise to the right to deduct and those which are exempt and do not give rise to such a right.
Za těchto podmínek, a aby mohly osoby povinné k dani provést nezbytné výpočty, je na členských státech, aby stanovily metody a kritéria, které jsou vhodné k tomuto účelu, při dodržení zásad, na kterých je založen společný systém DPH.
In those circumstances, and so that taxpayers can make the necessary calculations, it is for the Member States to establish methods and criteria appropriate to that aim and consistent with the principles underlying the common system of VAT.
V tomto ohledu Soudní dvůr rozhodl, že pokud šestá směrnice neobsahuje vodítka nezbytná pro takové výpočty, členské státy mají povinnost vykonat uvedenou pravomoc za předpokladu, že zohlední účel a strukturu šesté směrnice (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 14. září 2006, Wollny, C-72/05, Sb. rozh. s. I-8297, bod 28).
In that regard, the Court has held that, where the Sixth Directive does not contain the guidance necessary for such precise calculations, the Member States are required to exercise that power, having regard to the aims and broad logic of the Directive (see, to that effect, Case C-72/05 Wollny [2006] ECR I-8297, paragraph 28).
Konkrétně, a jak uvedl generální advokát v bodě 47 svého stanoviska, musí opatření, která členské státy mají v tomto ohledu přijmout, dodržovat zásadu daňové neutrality, na které je založen společný systém DPH.
In particular, and as the Advocate General noted in point 47 of his Opinion, the measures which the Member States are required to adopt in that regard must comply with the principle of fiscal neutrality on which the common system of VAT is based.
Členské státy musí tudíž vykonávat svoji posuzovací pravomoc způsobem, který zaručí, že se odpočet uskuteční pouze u části DPH, která je poměrná k částce připadající na plnění, která zakládají nárok na odpočet.
Accordingly, the Member States must exercise their discretion in such a way as to ensure that deduction is made only for that part of the VAT proportional to the amount relating to transactions giving rise to the right to deduct.
Musí tudíž dbát na to, aby výpočet podílu hospodářských činností k nehospodářským činnostem objektivně odrážel podíl vstupních výdajů, který skutečně připadá na každou z těchto dvou činností.
They must therefore ensure that the calculation of the proportion of economic activities to noneconomic activities objectively reflects the part of the input expenditure actually to be attributed, respectively, to those two types of activity.
Je třeba dodat, že v rámci výkonu uvedené pravomoci mohou členské státy případně uplatnit klíč rozdělení podle povahy investic nebo klíč rozdělení podle povahy plnění nebo i jakýkoliv jiný vhodný klíč, aniž by se musely omezovat na jednu z těchto metod.
It is appropriate to add that, when exercising that discretion, the Member States have the right to apply, as necessary, an investment formula or a transaction formula or any other appropriate formula, without being required to restrict themselves to only one of those methods.
Na druhou otázku je tedy třeba odpovědět tak, že stanovení metod a kritérií rozdělení částek DPH odvedené na vstupu mezi hospodářské a nehospodářské činnosti ve smyslu šesté směrnice spadá do posuzovací pravomoci členských států, které při výkonu této pravomoci musí zohlednit účel a systematiku této směrnice a stanovit v tomto ohledu způsob výpočtu, který objektivně odráží podíl vstupních výdajů, který skutečně připadá na každou z těchto dvou činností.
The answer to the second question must therefore be that the determination of the methods and criteria for apportioning input VAT between economic and noneconomic activities within the meaning of the Sixth Directive is in the discretion of the Member States who, when exercising that discretion, must have regard to the aims and broad logic of the Directive and, on that basis, provide for a method of calculation which objectively reflects the part of the input expenditure actually to be attributed, respectively, to those two types of activity.
2008 – VĚC C-437/06 se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, je odpočet daně z přidané hodnoty, kterou jsou zatíženy výdaje spojené s vydáváním akcií a zřizováním atypických tichých společenství, možný pouze v rozsahu, ve kterém lze tyto výdaje přičíst hospodářské činnosti osoby povinné k dani ve smyslu čl.
2008 — CASE C-437/06 added tax: uniform basis of assessment, deduction of the VAT relating to expenditure connected with the issue of shares and atypical silent partnerships is allowed only to the extent that that expenditure is attributable to the taxpayer’s economic activity within the meaning of Article 2(1) of that directive.
2) Stanovení metod a kritérií rozdělení částek daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu mezi hospodářské a nehospodářské činnosti ve smyslu šesté směrnice 77/388 spadá do posuzovací pravomoci členských států, které při výkonu této pravomoci musí zohlednit účel a systematiku této směrnice a stanovit v tomto ohledu způsob výpočtu, který objektivně odráží podíl vstupních výdajů, který skutečně připadá na každou z těchto dvou činností.
The determination of the methods and criteria for apportioning input VAT between economic and noneconomic activities within the meaning of the Sixth Directive is in the discretion of the Member States who, when exercising that discretion, must have regard to the aims and broad logic of that directive and, on that basis, provide for a method of calculation which objectively reflects the part of the input expenditure actually to be attributed, respectively, to those two types of activity.
Věc C-78/07
Case C-78/07
Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. března 2008 . . . . . .
Judgment of the Court (Seventh Chamber), 13 March 2008 . . . . . . .
Zemědělství – Společná zemědělská politika – Strukturální reforma – Zlepšení účinnosti zemědělských struktur
Agriculture — Common agricultural policy — Structural reform — Improving the efficiency of agricultural structures
(Nařízení Rady č. 950/97, články 17 a 18)
(Council Regulation No 950/97, Arts 17 and 18)
SHRNUTÍ – VĚC C-78/07 zemědělec pobírá důchod, konkrétně důchod na základě služebního stáří.
SUMMARY — CASE C-78/07 farmer is in receipt of a pension, in particular, a length-of-service pension.
Články 17 a 18 nařízení č. 950/97 o zlepšení účinnosti zemědělských struktur udělují členským státům možnost přiznat vyrovnávací příspěvek zemědělci, který splňuje podmínky uvedené v těchto dvou článcích.
Articles 17 and 18 of Regulation No 950/97 on improving the efficiency of agricultural structures confer on Member States the right to grant a compensatory allowance to a farmer who fulfils the conditions laid down in those articles.
Nebrání však tomu, aby členský stát vyloučil vyplacení takového příspěvku v případě, že uvedený
However, those articles do not preclude a Member State from refusing payment of such an allowance where that
(viz bod 23 a výrok)
23, operative part)
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (sedmého senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Seventh Chamber)
Ve věci C-78/07, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Itálie) ze dne 18. května 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 13. února 2007, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italy), made by decision of 18 May 2006, received at the Court on 13 February 2007, in the proceedings
2008 – VĚC C-78/07
2008 — CASE C-78/07
SOUDNÍ DVŮR (sedmý senát), ve složení U. Lõhmus, předseda senátu, P. Lindh (zpravodajka) a A. Arabadžev, soudci, generální advokát: Y. Bot, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, s ohledem na vyjádření předložená:
THE COURT (Seventh Chamber), composed of U. Lõhmus, President of the Chamber, P. Lindh (Rapporteur) and A. Arabadjiev, Judges,
– za italskou vládu I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci s G. Aiellem, avvocato dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and G. Aiello, avvocato dello Stato,
– za Komisi Evropských společenství C. Cattabriga, jako zmocněnkyní, s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
— the Commission of the European Communities, by C. Cattabriga, acting as Agent, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
V průběhu let 1996 až 1998 bylo vyplácení vyrovnávacího příspěvku ve znevýhodněných zemědělských oblastech upraveno nejprve nařízením Rady (EHS) č. 2328/91 ze dne 15. července 1991 o zlepšení účinnosti zemědělských struktur (Úř. věst. L 218, s.
In the course of the years 1996 to 1998 the payment of a compensatory allowance in less-favoured agricultural regions was governed, originally, by Council Regulation (EEC) No 2328/91 of 15 July 1991 on improving the efficiency of agriculture structures (OJ 1991 L 218, p.
2008 – VĚC C-78/07 s.
2008 — CASE C-78/07
26, dále jen „nařízení č.
22 December 1993 (OJ 1993 L 338, p.
Za účelem zajištění další zemědělské činnosti a s tím souvisejícího zachování minimální úrovně osídlení nebo zachování krajiny v určitých znevýhodněných oblastech, jejichž seznam je stanoven na základě řízení podle článku 21, mohou členské státy zavést režim podpor určených k povzbuzení zemědělských činností a zlepšení příjmů zemědělců v těchto oblastech.
In order to ensure the continuation of farming, thereby maintaining a minimum population level or conserving the countryside in certain less-favoured areas, the list of which is determined in accordance with the procedure laid down in Article 21, Member States may introduce an aid scheme to encourage farming and to raise incomes in these areas.
Při provádění opatření stanovených uvedeným režimem se zohlední situace a cíle rozvoje vlastní jednotlivým regionům.
The application of the measures provided for in this scheme should take into account the situation and development objectives particular to each region.
V oblastech uvedených v odstavci 1 mohou členské státy přiznat roční vyrovnávací příspěvek ve prospěch zemědělských činností, který se stanoví v závislosti na trvalém přírodním znevýhodnění.
In the areas referred to in paragraph 1, Member States may grant an annual compensatory allowance to assist farming activities, such allowance to be fixed according to the permanent natural handicaps.
Členské státy mohou přiznat vyrovnávací příspěvek zemědělcům, kteří obdělávají nejméně tři hektary využívané zemědělské půdy a kteří se zaváží nadále provozovat zemědělskou činnost v souladu s cíli článku 17 nejméně po dobu pěti let od vyplacení prvního vyrovnávacího příspěvku. Od tohoto závazku může být osvobozen zemědělec, který ukončí zemědělskou činnost v případě, že je zaručeno další užívání dotyčné půdy; zemědělec je osvobozen od tohoto závazku v případě vyšší moci, a zejména v případě vyvlastnění nebo výkupu pro veřejnou potřebu; rovněž je od závazku osvobozen zemědělec, který pobírá starobní důchod nebo předčasný starobní důchod.
Member States may grant compensatory allowances to farmers who work at least three hectares of usable agricultural area (UAA) and who undertake to pursue a farming activity in accordance with the aims of Article 17 for at least five years from the first payment of a compensatory allowance; where a farmer gives up farming and the area concerned continues to be worked, he may be released from such undertaking; he shall be released from such undertaking in cases of force majeure, for example where his property is compulsorily purchased or purchased in the public interest; in addition, farmers in receipt of a retirement or early-retirement pension shall be released from such undertaking.
V italském regionu Mezzogiorno, včetně ostrovů, ve francouzských regionech zámořských departementů a ve španělských, řeckých a portugalských regionech je minimální plocha využívané zemědělské půdy stanovena na dva hektary.
However, in the Italian Mezzogiorno region, including the islands, in the regions in the French overseas departments and in the Greek, Portuguese and Spanish regions, the minimum UAA per holding shall be two hectares.
Členské státy mohou stanovit doplňující či omezující podmínky pro udělení vyrovnávacího příspěvku, včetně podmínek ve prospěch postupů slučitelných s požadavky na ochranu životního prostředí a zachování krajiny.
Member States may lay down additional or limiting conditions for the grant of the compensatory allowance, including conditions which encourage the use of practices compatible with the need to safeguard the environment and preserve the countryside.
Výdaje spojené s vyrovnávacím příspěvkem nezakládají nárok na spolufinancování ze strany [Evropského zemědělského orientačního a záručního] fondu, pokud zemědělec pobírá starobní důchod nebo předčasný starobní důchod.
Expenditure in respect of the compensatory allowances shall not be eligible for part-financing by the [European Agricultural Guidance and Guarantee] Fund where the farmer is in receipt of a retirement or early-retirement pension.
Přiznání vyrovnávacího příspěvku, který přesahuje meze nebo nesplňuje podmínky stanovené v této hlavě, je zakázáno.
The granting of a compensatory allowance which exceeds the limits or fails to satisfy the conditions laid down in this Title shall be prohibited.
Ustanovení práva Společenství v oblasti vyrovnávacích příspěvků byla provedena do práva použitelného v regionu Sicílie prostřednictvím operačního programu „programma operativo plurifondo“ (POP 2) (Gazzetta ufficiale della Regione Siciliana ze dne 13. ledna 1996, dále jen „operační program“).
The Community Law provisions on compensatory allowances were transposed into the law applicable in the Region of Sicily by the multifund operational programme (MOP 2) (Official Journal of the Region of Sicily of 13 January 1996) (‘the operational programme’).
Příjemci uvedených příspěvků jsou v operačním programu definováni jako zemědělci, kteří obdělávají nejméně dva hektary využívané zemědělské půdy a kteří se zavázali nadále provozovat zemědělskou činnost nejméně po dobu pěti let od předložení první žádosti, jakož i od přiznání podpory, a kteří nepobírají starobní důchod nebo předčasný starobní důchod.
The beneficiaries of those allowances are defined in the operational programme as farmers who work at least two hectares of usable agricultural area and undertake to pursue their farming activity for at least five years from the first application for and grant of the allowance and who are not in receipt of a retirement or early retirement pension.
Podle operačního programu mohou od závazku pětiletého období uvedeného v předchozím bodě být osvobozeni zemědělci, kteří:
According to the operational programme, the following may be released from the five-year undertaking referred to in the previous paragraph: farmers who:
– ukončí zemědělskou činnost za podmínky, že je zaručeno pokračování činnosti zemědělského podniku;
— give up farming, on condition that farming activity continues;
– ukončí zemědělskou činnost z důvodu vyšší moci, zejména v případě vyvlastnění nebo výkupu pro veřejnou potřebu;
— give up farming in cases of force majeure and in particular in cases of compulsory purchase or purchase in the public interest;
– v průběhu závazku pobírají starobní důchod nebo předčasný starobní důchod.
— during the period of the undertaking receive a retirement or early-retirement pension.
Domenico Valvo, bývalý bankovní zaměstnanec, podal ve věku 44 let výpověď ze zaměstnání, aby se mohl věnovat zemědělské činnosti.
Mr Valvo, a former bank employee, resigned from his post at the age of 44 in order to devote himself to his farming activities.
Od své výpovědi pobíral sociální dávku na základě služebního stáří poskytovanou penzijním fondem svého bývalého zaměstnavatele, přičemž tento fond je tvořen příspěvky zaměstnanců.
Since his resignation, he has received the length-of-service social insurance benefit awarded by his former employer’s pension fund, which is made up of contributions paid by employees.
Domenico Valvo požádal o vyrovnávací příspěvek pro roky 1994 až 1998.
Mr Valvo applied for a compensatory allowance for the years 1994 to 1998.
Obdržel vyrovnávací příspěvek pro roky 1994 a 1995, ale pro následující tři roky mu bylo poskytnutí této podpory odmítnuto.
He received the allowance for the years 1994 and 1995, but he was refused the aid for the three subsequent years.
Rozhodnutím ze dne 4. června 1999 totiž Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna zamítl jeho žádost směřující k přiznání vyrovnávacího příspěvku pro všechny tři roky 1996 až 1998 s tvrzením, že D. Valvo pobírá předčasný starobní důchod.
By a decision of 4 June 1999 the Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna refused his application for the compensatory allowance for the three years 1996 to 1998 on the ground that he was in receipt of an early retirement pension.
Domenico Valvo podal žalobu na neplatnost uvedeného rozhodnutí u Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia, který této žalobě vyhověl.
Mr Valvo brought an action for annulment of that decision before the Tribunale amminstrativo regionale per la Sicilia (Regional Administrative Court for Sicily), which upheld the action.
Uvedený soud měl za to, že důchod na základě služebního stáří vyplácený D. Valvovi není srovnatelný se starobním důchodem či předčasným starobním důchodem a že posledně jmenovaný splňuje veškeré podmínky požadované pro poskytnutí vyrovnávacího příspěvku.
That court held that the length-of-service pension paid to Mr Valvo is not comparable to a retirement or early-retirement pension and that Mr Valvo meets all the necessary requirements to receive the compensatory allowance. The Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna, the Assessorato all’agricoltura e foreste della Regione Sicilia and the Regione Sicilia appealed to the referring court against that judgment at first instance.
„Může být vyrovnávací příspěvek vyloučen u zemědělce, který pobírá důchod, konkrétně důchod na základě služebního stáří?“
‘May a farmer be refused the compensatory allowance when he is also in receipt of a pension, in particular, a length-of-service pension?’
Úvodní poznámka
Preliminary observation
Skutkové okolnosti sporu v původním řízení jsou upraveny pro první část dotčeného období nařízením č. 950/97 a pro druhou část dotčeného období nařízením č. 2328/91.
The facts of the main proceedings are governed, in respect of one part of the period concerned, by Regulation No 950/97 and, in respect of the other part, by Regulation No 2328/91.
Italská vláda a Komise mají obě za to, že nařízení č. 950/97 uděluje členským státům možnost vyplácet vyrovnávací příspěvek zemědělci, který krom toho pobírá starobní důchod či jinou sociální dávku.
The Italian Government and the Commission both consider that Regulation No 950/97 confers on Member States the right to pay a compensatory allowance to a farmer who is also in receipt of a retirement pension or another social insurance benefit.