natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(2) Veřejní zadavatelé se dohodnou se zhotovitelem, že nesplnění požadavků stanovených v § 3 zhotovitelem nebo jeho subdodavateli, stejně jako porušení povinností stanovených v § 4 a § 7 odst. 2 z hrubé nedbalosti nebo opakovaným způsobem opravňuje veřejného zadavatele k okamžité výpovědi smlouvy.
(2) The public contracting authorities shall agree with the contractor that failure to satisfy the requirements referred to in Paragraph 3 by the contractor or his subcontractors and any nonfulfilment stemming from gross negligence or repeated nonfulfilment of the obligations laid down in Paragraphs 4 and 7(2) will entitle the contracting authority to terminate the contract without notice.
(3) Je-li prokázáno, že podnik porušil přinejmenším z hrubé nedbalosti nebo opakovaně povinnosti vyplývající pro něho z tohoto zákona, veřejní zadavatelé ho mohou, vždy v rámci své působnosti, vyloučit z přidělování veřejných zakázek až na dobu jednoho roku.
(3) Where an undertaking is proved to have failed to fulfil its obligations under this Law as a result, at least, of gross negligence or on a repeated basis, the public contracting authorities may exclude it from the award of public contracts within their field of competence for a period of up to one year.
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že spolková země Dolní Sasko zadala na podzim 2003 po veřejném nabídkovém řízení společnosti Objekt und Bauregie zakázku na hrubé stavební práce na stavbě věznice v Göttingen-Rosdorf.
According to the order for reference, in autumn 2003, following a public invitation to tender, Land Niedersachsen awarded Objekt und Bauregie a contract for the structural work in the building of Göttingen-Rosdorf prison.
Hodnota zakázky byla 8 493 331 eur bez daně z přidané hodnoty.
The value of the contract was EUR 8 493 331 net of value added tax.
Smlouva obsahovala závazek dodržovat kolektivní smlouvy, a konkrétněji závazek vyplatit zaměstnancům pracujícím na stavbě přinejmenším mzdu platnou v místě uskutečňování plnění na základě kolektivní smlouvy, která je uvedena v seznamu reprezentativních kolektivních smluv pod č. 1 „Stavebnictví“ (dále jen „kolektivní smlouva ‚Stavebnictví‘ “).
The contract contained a declaration regarding compliance with the collective agreements and, more specifically, with that regarding payment to employees employed on the building site of at least the minimum wage in force at the place where those services were to be performed pursuant to the collective agreement mentioned in the list of sample collective agreements under No 1 ‘Buildings and public works’ (‘the “Buildings and public works” collective agreement’).
Objekt und Bauregie využila služby podniku usazeného v Polsku jakožto subdodavatele.
Objekt und Bauregie used as a subcontractor an undertaking established in Poland.
V létě 2004 se tento podnik ocitl v podezření, že na stavbě zaměstnával pracovníky za nižší plat, než byl stanoven v kolektivní smlouvě „Stavebnictví“.
In summer 2004 this undertaking came under suspicion of having employed workers on the building site at a wage below that provided for in the ‘Buildings and public works’ collective agreement.
Po začátku vyšetřování vypověděly jak Objekt und Bauregie, tak i spolková země Dolní Sasko smlouvu o dílo, která byla mezi nimi uzavřena.
After investigations had commenced, both Objekt und Bauregie and Land Niedersachsen terminated the contract for work which they had concluded with one another.
Spolková země opírala svou výpověď mimo jiné o to, že Objekt und Bauregie porušila dohodnutou povinnost dodržovat uvedenou kolektivní smlouvu.
The latter based the termination inter alia on the fact that Objekt und Bauregie had failed to fulfil its contractual obligation to comply with the collective agreement.
Proti hlavní odpovědné osobě podniku usazeného v Polsku byl vydán trestní příkaz, ve kterém jí bylo vytýkáno, že 53 dělníkům pracujícím na stavbě bylo vyplaceno pouze 46,57 % stanovené minimální mzdy.
A penalty notice was issued against the person primarily responsible at the undertaking established in Poland, accusing him of paying 53 workers engaged on the building site only 46.57% of the minimum wage laid down.
V první instanci Landgericht Hannover určil, že pohledávka Objekt und Bauregie ze smlouvy o dílo zanikla započtením smluvní pokuty ve výši 84 934,31 eur (1 % z hodnoty zakázky), na niž měla spolková země Dolní Sasko nárok.
At first instance, the Landgericht Hannover (Regional Court, Hanover) held that Objekt und Bauregie’s outstanding claim under the contract for work was offset in full by the contractual penalty of EUR 84 934.31 (1% of the amount of the contract), in favour of Land Niedersachsen.
Ve zbývající části návrh této společnosti zamítl.
It dismissed the remainder of that undertaking’s action.
Předkládající soud, kterému byl spor předložen v odvolacím řízení, má za to, že řešení sporu závisí na tom, zda je povinen nepoužít zemský zákon, zejména jeho § 8 odst. 1, z důvodu jeho neslučitelnosti s volným pohybem služeb zakotveným v článku 49 ES.
The case having come before it on appeal, the Oberlandesgericht Celle (Higher Regional Court, Celle) considers that the resolution of the dispute turns on whether it is precluded from applying the Landesvergabegesetz, in particular Paragraph 8(1), on the ground that it is incompatible with the freedom to provide services laid down in Article 49 EC.
Zmíněný soud v tomto ohledu poznamenává, že závazek dodržovat kolektivní smlouvy zavazuje stavební podniky jiných členských států k tomu, aby mzdy vyplácené svým zaměstnancům přizpůsobily úrovni odměny v místě provedení zakázky v Německu, která je obvykle vyšší.
In that regard, the national court notes that the obligations to comply with the collective agreements mean that construction undertakings from other Member States must adapt the remuneration they pay to their workers to the normally higher level in force in the place in the Federal Republic of Germany where the contract is to be performed.
Takový požadavek způsobuje, že tyto podniky ztrácejí svou výhodu v hospodářské soutěži založenou na nízkých mzdových nákladech.
Such a requirement causes those undertakings to lose the competitive advantage which they enjoy by reason of their lower wage costs.
Povinnost dodržovat kolektivní smlouvy tudíž představuje překážku vstupu na trh pro fyzické nebo právnické osoby pocházející z jiných členských států než Spolkové republiky Německo.
Consequently, the obligation to comply with the collective agreements constitutes an impediment to market access for persons or undertakings from Member States other than the Federal Republic of Germany.
Předkládající soud má kromě toho pochybnosti, pokud jde o otázku, zda je závazek dodržovat kolektivní smlouvy odůvodněn naléhavými důvody obecného zájmu.
In addition, the national court is uncertain as to whether the requirement to comply with the collective agreements is justified by overriding reasons related to the public interest.
Konkrétněji takový závazek překračuje meze toho, co je nezbytné k ochraně pracovníků.
More specifically, such a requirement goes beyond what is necessary for the protection of workers.
To, co je nezbytné k ochraně pracovníků, je vymezeno povinnou minimální mzdou, která v Německu vyplývá z použití zákona o vysílání pracovníků (Arbeit-nehmer-Entsendegesetz) ze dne 26. února 1996 (BGB1. 1996 I, s.
What is necessary for the protection of workers is defined by the mandatory minimum wage which results from the application, in Germany, of the Law on the posting of workers (ArbeitnehmerEntsendegesetz) of 26 February 1996 (BGBl. 1996 I, p.
227, dále jen „AEntG“).
227, ‘the AEntG’).
Pokud jde o zahraniční pracovníky, závazek dodržovat kolektivní smlouvy neumožňuje dosáhnout skutečné rovnosti mezi nimi a německými pracovníky, ale brání tomu, aby pracovníci pocházející z jiného členského státu než Spolkové republiky Německo byli zaměstnáváni na území tohoto státu, protože jejich zaměstnavatel nemůže uplatnit svou výhodu v hospodářské soutěži založenou na nákladech.
In the case of foreign workers, the obligation to comply with the collective agreements does not enable them to achieve genuine equality of treatment with German workers but rather prevents workers originating in a Member State other than the Federal Republic of Germany from being employed in Germany because their employer is unable to exploit his cost advantage with regard to the competition.
Vzhledem k tomu, že Oberlandesgericht Celle má za to, že řešení sporu, který mu byl předložen, vyžaduje výklad článku 49 ES, rozhodl se přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
As it took the view that the resolution of the dispute before it required the interpretation of Article 49 EC, the Oberlandesgericht Celle decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
„Představuje skutečnost, že je právním předpisem uloženo zadavateli, aby zadával veřejné zakázky na stavební práce pouze podnikům, které se při podání nabídky písemně zavážou, že svým zaměstnancům zaplatí jako protihodnotu za uskutečnění dotčených plnění přinejmenším odměnu stanovenou v kolektivní smlouvě platné v místě uskutečnění uvedených plnění, neodůvodněné omezení volného pohybu služeb s ohledem na Smlouvu o ES?“
‘Does it amount to an unjustified restriction on the freedom to provide services under the EC Treaty if a public contracting authority is required by statute to award contracts for building services only to undertakings which, when lodging a tender, undertake in writing to pay their employees, when performing those services, at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed?’
Podstatou předběžné otázky předkládajícího soudu je, zda v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, brání článek 49 ES opatření legislativního charakteru přijatému orgánem členského státu, které ukládá zadavateli, aby zadával veřejné zakázky na stavební práce pouze podnikům, které se při podání nabídky písemně zavážou, že svým zaměstnancům zaplatí jako protihodnotu za uskutečnění dotčených plnění přinejmenším odměnu stanovenou v kolektivní smlouvě platné v místě uskutečnění plnění.
By its question, the national court asks essentially whether, in a situation such as that in the main proceedings, Article 49 EC precludes an authority of a Member State from adopting a measure of a legislative nature requiring the contracting authority to designate as contractors for public works contracts only contractors which, when submitting their tenders, agree in writing to pay their employees, in return for performance of the services concerned, at least the wage provided for in the collective agreement in force at the place where those services are performed.
Jak navrhují některé z vlád, jež předložily vyjádření Soudnímu dvoru, jakož i Komise Evropských společenství, aby bylo možné poskytnout předkládajícímu soudu užitečnou odpověď, je třeba v rámci přezkoumání předběžné otázky přihlédnout k ustanovením směrnice 96/71 (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 12. října 2004,
As suggested also by a number of the Governments which have submitted observations to the Court, as well as by the Commission of the European Communities, in order to give a useful answer to the national court, it is necessary to take into consideration the provisions of Directive 96/71 when examining the question
Wolff & Müller, C-60/03, Sb. rozh. s. I-9553, bod 27, jakož i ze dne 29. ledna 2008, Promusicae, C-275/06, Sb. rozh. s. I-271, bod 42). 19
RÜFFERT referred for a preliminary ruling (see, to that effect, Case C-60/03 Wolff & Müller [2004] ECR I-9553, paragraph 27, and Case C-275/06 Promusicae [2008] ECR I-271, paragraph 42). 19
1 odst. 3 písm. a), tato směrnice se použije zejména na situaci, v níž podnik usazený v členském státě vyšle na území jiného členského státu na vlastní účet a pod svým vedením v rámci nadnárodního poskytování služeb pracovníky na základě smlouvy uzavřené mezi podnikem pracovníky vysílajícím a stranou, pro kterou jsou služby určeny, činnou v tomto členském státě, jestliže po dobu vyslání existuje pracovní poměr mezi tímto podnikem a pracovníkem.
As follows from Article 1(3)(a) thereof, Directive 96/71 applies, inter alia, to a situation in which an undertaking established in a Member State posts, in the framework of the transnational provision of services, workers on its account and under its direction to the territory of another Member State, under a contract concluded between the undertaking making the posting and the party for whom the services are intended, operating in the latter Member State, provided that an employment relationship exists between that undertaking and the employee during the period of the posting.
Přitom se zdá, že o takovou situaci se skutečně jedná ve věci v původním řízení.
Such appears essentially to be the situation in the main proceedings.
Krom toho jak uvedl generální advokát v bodě 64 svého stanoviska, pouhá skutečnost, že takové právní předpisy členského státu, jako je zemský zákon, nemají za cíl právně upravit vysílání pracovníků, nemůže mít za následek, že situace, jako je situace v původním řízení, by nespadala do působnosti směrnice 96/71.
In addition, as the Advocate General stated at point 64 of his Opinion, the mere fact that the objective of the legislation of a Member State, in this case the Landesvergabegesetz, is not to govern the posting of workers does not have the effect of precluding a situation such as that in the main proceedings from coming within the scope of Directive 96/71.
3 odst. 1 prvního pododstavce první a druhé odrážky směrnice 96/71 vyslaným pracovníkům musejí být zaručeny, pokud jde o nadnárodní poskytování služeb v oblasti stavebnictví, pracovní podmínky týkající se záležitostí uvedených pod písm. a) až g) tohoto ustanovení, mezi něž patří minimální mzda uvedená pod písm. c).
Pursuant to the first and second indents of the first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71, with regard to the provision of transnational services in the construction sector, posted workers are to be guaranteed terms and conditions of employment concerning the matters referred to under subparagraphs (a) to (g) of that provision, which include, under subparagraph (c), minimum rates of pay.
Tyto pracovní podmínky jsou stanoveny právními a správními předpisy nebo kolektivními smlouvami či rozhodčími nálezy, které byly prohlášeny za všeobecně použitelné.
Those terms and conditions of employment are fixed by laws, regulations or administrative provisions and/or by collective agreements or arbitration awards which have been declared universally applicable.
Podle odstavce 8 prvního pododstavce téhož článku se kolektivními smlouvami či rozhodčími nálezy ve smyslu tohoto ustanovení rozumějí kolektivní smlouvy či rozhodčí nálezy, kterými se musí řídit všechny podniky dotyčného odvětví nebo povolání v dané zeměpisné oblasti.
According to the first subparagraph of Article 3(8) of that directive, the collective agreements or arbitration awards within the meaning of that provision are those which must be observed by all undertakings in the geographical area and in the profession or industry concerned.
Článek 3 odst. 8 druhý pododstavec směrnice 96/71 mimoto členským státům umožňuje, aby v případě, že neexistuje systém, který by prohlásil kolektivní smlouvy či rozhodčí nálezy za všeobecně použitelné, považovaly za základ smlouvy či nálezy, které mají všeobecný účinek na všechny podobné podniky dotyčného odvětví, nebo smlouvy, které byly uzavřeny nejvíce reprezentativními organizacemi zaměstnavatelů a zaměstnanců na úrovni členského státu a které se uplatňují na celém vnitro -státním území.
The second subparagraph of Article 3(8) of Directive 96/71 gives Member States in addition the possibility, in the absence of a system for declaring collective agreements or arbitration awards to be of universal application, of basing themselves on collective agreements or arbitration awards which are generally applicable to all similar undertakings in the profession or industry concerned or agreements which have been concluded by the most representative employers’ and labour organisations at national level and which are applied throughout national territory.
Je třeba přezkoumat, zda mzda uložená takovým opatřením, jako je opatření dotčené v původním řízení, jež spočívá v právním předpisu přijatém spolkovou zemí Dolní Sasko v oblasti veřejných zakázek a jehož cílem je učinit závaznou, zejména pro takový podnik, jako je subdodavatel Objekt und Bauregie, kolektivní smlouvu upravující dotčenou mzdu, byla stanovena jedním ze způsobů uvedených v bodech 21 a 22 tohoto rozsudku.
It is necessary to examine whether the rate of pay laid down by a measure such as that at issue in the main proceedings — consisting of a legislative measure adopted by Land Niedersachsen concerning public contracts and seeking to make a collective agreement providing for the rate of pay in question binding, in particular on an undertaking such as the subcontractor Objekt und Bauregie — was fixed in accordance with one of the procedures described in paragraphs 21 and 22 of this judgment.
3 odst. 1 prvního pododstavce první odrážky směrnice 96/71, který stanoví takovou minimální mzdu, jako je mzda stanovená v témže pododstavci pod písm. c).
First, a legislative measure such as the Landesvergabegesetz, which does not itself fix any minimum rates of pay, cannot be considered to be a law, within the meaning of the first indent of the first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71, which fixed a minimum rate of pay, as provided in Article 3(1)(c) of that directive.
3 odst. 8 prvním pododstavcem téže směrnice, ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že AEntG, jehož cílem je provedení směrnice 96/71, rozšiřuje použití ustanovení týkajících se minimálních mezd stanovených v kolektivních smlouvách, které jsou v Německu prohlášeny za všeobecně použitelné, na zaměstnavatele usazené v jiném členském státě, jež vysílají své zaměstnance do Německa.
Second, as to whether a collective agreement such as that at issue in the main proceedings constitutes a collective agreement which has been declared universally applicable within the meaning of the second indent of the first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71, read in conjunction with the first subparagraph of Article 3(8) of that directive, it is apparent from the case-file submitted to the Court that the AEntG, which seeks to transpose Directive 96/71, extends the application of provisions on minimum wages in collective agreements which have been declared universally applicable in Germany to employers established in another Member State which post their workers to Germany.
Přitom v odpovědi na písemnou otázku položenou Soudním dvorem spolková země Dolní Sasko potvrdila, že kolektivní smlouva „Stavebnictví“ není kolektivní smlouvou prohlášenou za všeobecně použitelnou ve smyslu AEntG.
In answer to a written question from the Court, Land Niedersachsen confirmed that the ‘Buildings and public works’ collective agreement is not a collective agreement which has been declared universally applicable within the meaning of the AEntG.
3 odst. 8 druhý pododstavec směrnice 96/71, ze samotného znění tohoto ustanovení vyplývá, že je použitelné pouze tehdy, pokud neexistuje systém, který by prohlásil kolektivní smlouvy za všeobecně použitelné, čemuž tak ve Spolkové republice Německo není.
Third, regarding the second subparagraph of Article 3(8) of Directive 96/71, it is clear from the actual wording of that provision that it is applicable only where there is no system for declaring collective agreements to be of universal application, which is not the case in the Federal Republic of Germany.
Krom toho taková kolektivní smlouva, jako je kolektivní smlouva dotčená v původním řízení, nemůže být v žádném případě považována za kolektivní smlouvu ve smyslu uvedeného ustanovení, a konkrétněji za kolektivní smlouvu uvedenou v první odrážce tohoto ustanovení, která má „všeobecný účinek na všechny podobné podniky dotyčného odvětví nebo povolání v dané zeměpisné oblasti“.
In addition, a collective agreement such as that at issue in the main proceedings cannot, in any event, be considered to constitute a collective agreement within the meaning of the second subparagraph of Article 3(8) and, more specifically, to be a collective agreement, as mentioned in the first indent to that provision, ‘generally applicable to all similar undertakings in the geographical area and in the profession or industry concerned’.
V takovém kontextu, jako je kontext sporu v původním řízení, se totiž závazný účinek takové kolektivní smlouvy, jako je kolektivní smlouva dotčená v původním řízení, vztahuje pouze na část odvětví stavebnictví v dané zeměpisné oblasti vzhledem k tomu, že se jednak právní předpisy, které jí přiznávají takový účinek, použijí pouze na veřejné zakázky a nevztahují se na soukromé zakázky, a jednak, že uvedená kolektivní smlouva nebyla prohlášena za všeobecně použitelnou.
In a context such as that in the main proceedings, the binding effect of a collective agreement such as that at issue here covers only a part of the construction sector falling within the geographical area of that agreement, since, first, the law which gives it such an effect applies only to public contracts and not to private contracts and, second, the collective agreement has not been declared universally applicable.
Konkrétněji, uvedené ustanovení nemůže být vykládáno v tom smyslu, že umožňuje hostitelskému členskému státu podřídit poskytování služeb na jeho území dodržování pracovních podmínek, které jdou nad kogentní ustanovení zajišťující minimální ochranu.
More specifically, that provision cannot be interpreted as allowing the host Member State to make the provision of services in its territory conditional on the observance of terms and conditions of employment which go beyond the mandatory rules for minimum protection.
3 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až g), výslovně stanoví stupeň ochrany, jehož dodržování má hostitelský stát právo uložit podnikům usazeným v jiných členských státech ve prospěch jejich pracovníků vysílaných na jeho území.
As regards the matters referred to in Article 3(1), first subparagraph, (a) to (g), Directive 96/71 expressly lays down the degree of protection for workers of undertakings established in other Member States who are posted to the territory of the host Member State which the latter State is entitled to require those undertakings to observe.
Krom toho by takový výklad zbavil uvedenou směrnici užitečného účinku (výše uvedený rozsudek Laval un Partneri, bod 80).
Moreover, such an interpretation would amount to depriving the directive of its effectiveness (see Laval un Partneri, paragraph 80).
Úroveň ochrany, která musí být vysílaným pracovníkům zajištěna na území hostitelského členského státu se proto, s výhradou možnosti podniků usazených v jiných
Therefore — without prejudice to the right of undertakings established in other Member States to sign of their own accord a collective labour agreement in the host
1 prvním pododstavci písm. a) až g) směrnice 96/71, pokud uvedení pracovníci již nemají na základě zákona nebo kolektivních smluv výhodnější pracovní podmínky v členském státě původu ohledně záležitostí, kterých se týká uvedené ustanovení (výše uvedený rozsudek Laval un Partneri, bod 81).
Member State, in particular in the context of a commitment made to their own posted staff, the terms of which might be more favourable — the level of protection which must be guaranteed to workers posted to the territory of the host Member State is limited, in principle, to that provided for in Article 3(1), first subparagraph, (a) to (g), of Directive 96/71, unless, pursuant to the law or collective agreements in the Member State of origin, those workers already enjoy more favourable terms and conditions of employment as regards the matters referred to in that provision (Laval un Partneri, paragraph 81).
Zdá se nicméně, že tak tomu ve věci v původním řízení není.
However, such does not appear to be the case in the main proceedings.