natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toto odepření již pojmově představuje zcela chybějící odůvodnění, které Komise nemůže zhojit prostřednictvím úvah předložených před soudem Společenství, a v tomto ohledu odůvodňuje zrušení napadeného rozhodnutí.
Given that it seemed not to be impossible for the Commission to give reasons justifying the need for confidentiality in respect of the whole of the main contract without disclosing its content and, thereby, depriving the exception of its very purpose, and that it was not for the Court to substitute its assessment for that of the Commission, the court annulled the contested decision insofar as it refused access, even partially, to the contract.
V roce 2008 Soud znovu rozhodoval v oblasti boje proti terorismu, a to ve dvou rozsudcích, a sice v rozsudku ze dne 23. října 2008, People’s Mojahedin Organization of Iran v. Rada (T-256/07, dosud nezveřejněný, probíhá řízenío kasačním opravném prostředku), a v rozsudku ze dne 4. prosince 2008, People’s Mojahedin Organization of Iran v. Rada (T-284/08, dosud nezveřejněný), přičemž tatáž žalobkyně již měla částečný úspěch ve věci v roce 200630.
In Case T-42/05 Williams v Commission (judgment of 10 September 2008, not published), the question arose whether the decision partially refusing access to certain documents identified therein may be interpreted as entailing an implied refusal of access to certain other kinds of documents, such as memoranda and e-mails exchanged at the time of the preparatory work for Directive 2001/18 (29) on GMOs, which were not identified, but for which also access was sought.
V prvně uvedeném rozsudku Soud upřesnil, že má-li Rada
For that purpose, the Court proceeded in three stages.
Rozsudek Soudu ze dne 12. prosince 2006, Organizace Mudžáhidů íránského lidu v. Rada, T-228/02, Sb. rozh. s.
CaseT-228/02Organisation desMojahedines du peuple d’Iran v Council [2006] ECR II-4665 (see Annual Report 2006).
Činnost posoudit, zda zmrazení finančních prostředků osoby, skupiny nebo subjektu je nebo zůstává odůvodněné, musí především posoudit riziko, že by za neexistence takového opatření mohly být uvedené finanční prostředky použity na financování nebo přípravu teroristických činů.
Having carried out such a review, the Court annulled one of the contested decisions on the ground that the Council had failed to explain sufficiently the reasons why it had not taken into consideration the decision of a UnitedKingdom judicial authority, the Proscribed Organisations Appeal Commission (‘the POAC’), ordering the removal of the applicant from the list of terrorist organisations in the UnitedKingdom .
Pokud jde o úlohu Soudu, široká posuzovací pravomoc, kterou je třeba Radě přiznat, neznamená, že se musí zdržet přezkumu výkladu příslušných údajů tímto orgánem.
The Court recalled that it is imperative, for the purpose of adopting Community measures freezing funds, that the Council should check that there exists a decision taken by a competent national judicial authority and check the action taken at national level in response to that decision.
Nicméně v rámci tohoto přezkumu mu nepřísluší nahradit posouzení Rady ohledně účelnosti vlastním posouzením.
By its decision, the POAC had in particular described as unreasonable the Home Secretary’s determination that the applicant was still an organisation involved in terrorism.
Krom toho Soud zdůrazňuje, že v případě, kdy orgán Společenství disponuje širokou posuzovací pravomocí, má přezkum dodržování určitých procesních záruk zásadní význam.
In the second of those two judgments, given in an expedited procedure th everyday after the hearing, theCourtofFirstInstance , stressing that it is necessary for a fair balance to be struck between the needto combat international terrorism and the protection of fundamental rights, ruled that because the restrictions imposed by the Council on the rights of the parties concerned to a fair hearing must be offset by a strict judicial review which is independent and impartial, the Community courts must be able to review the lawfulness and merits of the measures to freeze funds without its being possible to raise objections that the evidence and information used by the Council is secret or confidential.
Soud rozhodl, že přezkum týkající se otázky, zda Rada měla přiměřené důvody proto, aby zachovala zmrazení finančních prostředků žalobkyně, zůstává nezpochybnitelně v mezích soudního přezkumu, který soud Společenství může vykonat, jelikož odpovídá v zásadě přezkumu zjevně nesprávného posouzení.
The Court annulled the contested decision on the ground, inter alia, that the Council is not entitled to base its funds-freezing decision on information or material in the file communicated by a Member State, if that Member State is not willing to authorise its communication to the Community judicature.
Poté, co Soud takový přezkum provedl, zrušil jedno z napadených rozhodnutí z důvodu, že Rada dostatečně neodůvodnila skutečnosti, pro které nezohlednila rozhodnutí vydané soudním orgánem Spojeného království, a sice Proscribed Organisations Appeals Commission (dále jen „POAC“), nařizující vynětí žalobkyně ze seznamu teroristických organizací v této zemi.
In Case T-345/05 Mote v Parliament (judgment of 15October 2008), theCourtofFirstIn-stance ruled on a decision of the Parliament waiving the parliamentary immunity of one of its Members.
Soud připomíná, že za účelem přijetí opatření Společenství týkajících zmrazení finančních prostředků je zcela nezbytné, aby se Rada ujistila o existenci rozhodnutí příslušného vnitrostátního soudního orgánu, jakož i o důsledcích, které jsou tomuto rozhodnutí vyhrazeny na vnitrostátní úrovni.
Criminal proceedings had been brought against Mr Mote, a British citizen, on the ground that he had obtained State benefits on the basis of false declarations.
Svým rozhodnutím přitom POAC zejména kvalifikovala jako nepřiměřené posouzení Home Secretary (ministra vnitra) Spojeného království, podle něhož byla žalobkyně stále organizací zapojenou do terorismu.
Following his election to the European Parliament, Mr Mote applied for the criminal proceedings pending against him to be stayed, relying on the privileges and immunities he enjoyed in his capacity as a Member of the European Parliament.
Ve druhém z uvedených rozsudků, který byl v rámci zrychleného řízení vydán již následujícího dne po jednání, Soud zdůraznil nezbytnost zabezpečit spravedlivou rovnováhu mezi požadavky boje proti terorismu a ochranou základních práva rozhodl, že omezení kladená Radou na práva obhajoby zúčastněných osob musejí být vyvážena striktním nezávislým a nestranným soudním přezkumem, přičemž soud Společenstvímusí mít pravomoc přezkoumávat legalitu a opodstatněnost opatření ke zmrazení finančních prostředků, aniž by vůči němu mohly být namítány utajení nebo důvěrnost důkazů a informací použitých Radou.
The prosecution was stayed by the competent national court, which held that the bail condition under which Mr Mote had been placed constituted an obstacle to the freemovement of Members of Parliament and thus infringed Article 8 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the EuropeanCommunities (31).
Soud napadené rozhodnutí zrušil zejména z důvodu, že Rada není oprávněna založit své rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků na informacích nebo poznatcích ze spisu sdělených členským státem, jestliže tento členský stát není ochoten povolit jejich sdělení soudu Společenství.
The UnitedKingdom having brought the matter before the Parliament, the latter decided in plenary assembly to waive Mr Mote’s immunity, whereupon Mr Mote applied to theCourtofFirstInstance for annulment of that decision.
Ve svém rozsudku Soud rozhodl, že z čl.
Proceedings plication for waiver of the immunity of a Member.
Naproti tomu neexistuje žádné pravidlo ustavující Parlament jako autoritu příslušnou k rozhodování o existenci výsady stanovené v článku 8 protokolu.
By contrast, there is no rule establishing the Parliament as the competent authority for deciding whether the privilege provided for by Article 8 of the Protocol applies.
Články 8 a 10 protokolu ostatně nemají tutéž působnost, jelikož článek 10 má za cíl zajistit nezávislost členů Parlamentu tím, že zabrání tomu, aby na ně v průběhu zasedání Parlamentu byl činěn nátlak spočívající v hrozbě zadržení nebo soudního stíhání, a účelem článku 8 je ochrana členů Parlamentu před jinými než soudními omezeními jejich volného pohybu.
The field of application of Articles 8 and 10 of the Protocol is not the same, the objective of Article 10 being to safeguard the independence of Members by ensuring that pressure, in the form of threats of arrest or legal proceedings, is not brought to bear on them during the sessions of the Parliament, and the function of Article 8 being to protect Members against restrictions on their freedomofmovement , other than judicial restrictions.
Soud uvedl, že A. N. Mote uplatňuje pouze omezení soudní povahy, a dospěl k závěru, že se Parlament nedopustil žádného nesprávného právního posouzení, když rozhodl zbavit A. N. Motea imunity, aniž by rozhodlo výsadě, která mu byla přiznána v jeho postavení člena Parlamentu.
Observing that Mr Mote had not alleged any restrictions other than judicial, the Court concluded that the Parliament had not erred in law in deciding to waive Mr Mote’s immunity without ruling on the privilege granted to him in his capacity as a Member of the Parliament.
Hlavní přínos judikatury z tohoto roku v této oblasti souvisí s podmínkami, za kterých může být založena odpovědnost Společenství jednak z důvodu, že orgán nebo instituce Společenství rozšíří informace týkající se jednotlivců, a jednak z důvodu pochybení, kterých se dopustí Komise v rámci hospodářské analýzy, která je podkladem rozhodnutí prohlašujícího spojení podniků za neslučitelné se společným trhem.
This year the chief contributions to the case-law in this sphere deal with the conditions in which the Community may incur liability by reason, first, of the dissemination by a Community institution or body of information relating to individuals and, second, of errors committed by the Commission in the economic analysis underlying a decision declaring a concentration incompatible with the common market.
Vztah s vnitrostátními řízeními
Relation to national proceedings
V rozsudku ze dne 8. července 2008, Francheta Byk v. Komise (T-48/05, dosud nezveřejněný), podal Soud výklad nařízení (ES) č. 1073/199932, které upravuje kontroly, inspekce a jiná
In Case T-48/05 Franchet and Byk v Commission (judgment of 8 July 2008), theCourtofFirstInstance interpreted Regulation No 1073/1999 (32), which governs the inspections,
F a i le d opatření prováděné zaměstnanci Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), orgánu pověřeného zejména prováděním vnitřních správních vyšetřování za účelem vyšetřování závažných činů, které mohou představovat porušení povinností úředníky a zaměstnanci Společenství, jež může vést k disciplinárnímu a popřípadě i trestnímu stíhání.
Failed checks and actions undertaken by agents of the European Anti-Fraud Office (OLAF), a body responsible, in particular, for carrying out internal administrative investigations within the institutions intended to investigate serious facts which may constitute a breach of obligations by officials and servants of the Communities likely to lead to disciplinary and, in appropriate cases, criminal proceedings.
Toto nařízení stanoví, že uvedená vyšetřování musí být prováděna v souladu se
That regulation provides that those investigations must be conducted in accordance with the Treaty, in particular with full respect for human rights and fundamental freedoms, and in observance of the right of persons involved to express their views on the facts concerning them.
Soud odmítá argument Komise, podle něhož je žaloba na náhradu škody zčásti předčasná z důvodu, že vnitrostátní řízení stále probíhají.
The Court rejected the Commission’s argument that the action for damages was in part premature because national proceedings were still pending.
V rámci řízení před Soudem totiž nejde o to, zda jsou vytýkané skutečnosti prokázány, či nikoli, nýbrž jde o to, posoudit způsob, jakým OLAF vedla uzavřel vyšetřování, které jmenovitě poukazuje na Y. Francheta a D. Byka a připisuje jim odpovědnost za nedostatky, které byly zveřejněny ještě před konečným rozhodnutím, jakož i způsob, jakým Komise jednala v kontextu tohoto vyšetřování.
In connection with the proceedings before the Court, the question was not whether or not the facts alleged had been established, but rather to evaluate the way in which OLAF conducted and completed an investigation which referred to Mr Franchet and Mr Byk by name and publicly attributed to them liability for the irregularities established well before a final decision, and also of the way in which the Commission conducted itself in the context of that investigation.
I kdyby vnitrostátní soudy považovaly žalobce za nevinné, nezhojí to totiž nutně případnou újmu, která jim byla podle nich způsobena.
Nor, if the applicants were to be found not guilty by the national judicial authorities, would such a finding necessarily make good any damage that they would then have sustained.
Vzhledem k tomu, že údajná újma uplatňovaná před Soudem se odlišuje od újmy, kterou by mohlo prokázat zprošťující rozhodnutí vnitrostátních soudních orgánů, tedy návrhová žádání žalobců směřující k náhradě škody nelze odmítnout jako předčasná.
Accordingly, since the alleged damage relied on before the Court was distinct from the damage that might be confirmed by a finding of not guilty by the national judicial authority, the applicants’claims for compensation could not be rejected as premature.
Dostatečně závažné porušení normy, která přiznává práva jednotlivcům
Sufficiently serious breach of a rule of law conferring rights on individuals
Pokud jde o věc samou, Soud ve výše uvedeném rozsudku Francheta Byk v. Komise, zaprvé uvedl, že OLAF měl Y. Francheta a D. Byka informovat před tím, než lucemburským a francouzským soudním orgánům předal spisy, které se jich týkají, a že norma, která stanoví takovou povinnost, přiznává práva jednotlivcům.
As regards the substance, in Franchet and Byk v Commission the Court first held that OLAF ought to have informed Mr Franchet and Mr Byk in advance of the forwarding to the Luxembourg and French judicial authorities of the files concerning them and that the rule of law laying down that obligation conferred rights on individuals.
I když má OLAF prostor pro posouzení v případech, které vyžadují zachování naprostého utajení pro účely vyšetřování, je tomu jinak, pokud jde o způsoby přijímání rozhodnutí o tom, že dotčení úředníci budou vyrozuměni později.
Although OLAF had discretion in cases necessitating the maintenance of absolute secrecy for the purposes of the investigation, that was not the case with regard to the procedures for adoption of the decision to defer informing the officials concerned.
Nesplnění této předchozí informační povinnosti tak představuje dostatečně závažné porušení.
Thus, failure to observe that obligation to inform in advance amounted to a sufficiently serious breach.
Zadruhé Soud konstatoval, že v rozporu s nařízením č.
Secondly, the Court found that, in contravention of Regulation No 1073/1999, OLAF’s Supervisory Committee had not been consulted before the information concerning the applicants was forwarded to the national authorities.
1073/1999 před předáním informací týkajících se žalobců vnitrostátním orgánům nebyl konzultován dozorčí výbor OLAF.
As regards the leaks, it considered that in the absence of any evidence adduced by the Commission seeking to show that they could have had any other origin, OLAF must be held responsible.
Vzhledem k tomu, že tento výbor má chránit práva osob, které jsou vyšetřovány OLAF, a jeho konzultace je bezpodmínečnou povinností, se tak OLAF dopustil dostatečně závažného porušení normy, která přiznává práva jednotlivcům.
Those principles confer rights on individuals and their breach by OLAF was sufficiently serious, given that it is for OLAF to ensure that such leaks do not take place and that the administration has no discretion as regards observance of that obligation.
Zatřetí Soud rozhodl, že skutečnost, že OLAF veřejně žalobce označil za pachatele trestných činů – včetně toho, že nechal uniknout informace do tisku – představuje porušení zásad presumpce neviny, důvěrnosti vyšetřování a řádné správy.
Last, the Court examined whether the Commission acted unlawfully when it disclosed various items of information in the context of the investigations in question, in particular by a press release clearly linking the applicants’ names with the allegations concerning the Eurostat case.
Pokud jde o úniky informací, měl za to, že v případě neexistence jakéhokoli důkazu předloženého Komisí směřujícího k prokázání, že mohly mít jiný původ, za ně OLAF musí nést odpovědnost. Výše uvedené zásady přiznávají práva jednotlivcům a jejich porušení ze strany OLAF bylo dostatečně
While bearing in mind that the institutions cannot be prevented from informing the public about investigations in progress, the Court considered that, in the instant case, the Commission could not be regarded as having done so with all necessary
Soud prvníhostupně závažné vzhledem k tomu, že mu přísluší dbát o to, aby k takovýmto únikům nedocházelo, a že nemá žádný prostor pro uvážení ohledně dodržování této povinnosti.
Proceedings discretion and reserve and striking a proper balance between the interests of Mr Franchet and Mr Byk and those of the institution.
Vzhledem k tomu, že Komise nemá žádný rozhodovací prostor v rámci povinnosti respektovat zásadu presumpce neviny, porušila posledně uvedenou zásadu dostatečně závažným způsobem.
The Commission having no latitude with regard to observance of the principle of the presumption of innocence, it had committed sufficiently serious breaches of that principle.
Otázku uvedení jména úředníka v dokumentech týkajících se případu nesprávného úředního postupu, které rozšířil orgán nebo instituce Společenství, Soud přezkoumával rovněž v rozsudku ze dne 24. září 2008, M v. Veřejný ochránce práv (T-412/05, nezveřejněný).
The question of the naming of an official in documents relating to a case of maladministration circulated by a Community institution or body was also examined by theCourtofFirstInstance in Case T-412/05 M v European Ombudsman (judgment of 24 September 2008, not published).
Žalobce, úředník Komise, požadoval náhradu škody, o níž tvrdil, že mu vznikla v důsledku uvedení jeho jména v rozhodnutí veřejného ochránce práv týkajícímse stížnosti poukazující na údajný případ nesprávného úředního postupu útvaru Komise, ke kterému byl přidělen, týkající se zejména výstavby čistírny odpadních vod, která má negativní dopad na životní prostředí.
The applicant, an official of the Commission, sought compensation for the damage he claimed to have suffered by reason of his being named in a decision of the European Ombudsman relating to a complaint of maladministration on the part of the department of the Commission to which he was assigned and concerning, inter alia, the building of a sewage treatment plant with adverse effects on the environment.
Soud rozhodl, že předmětem šetření veřejného ochránce práv mohou být pouze orgány a instituce Společenství, a nikoli jednotlivci.
The Court held that only Community institutions and bodies, and not individuals, can be the subject of an investigation by the Ombudsman.
Soud, který uplatnil per analogiam judikaturu vycházející z rozsudku ze dne 15. června 1999, Ismeri Europa v. Účetní dvůr33, však uvedl, že snaha veřejného ochránce práv, aby účinně plnil své poslání, jej může vést k tomu, aby výjimečně uvedl zjištěné skutečnosti úplným způsobem, a tedy aby uvedl jména dotčených osob.
Applying by analogy the case-law following from Case T-277/97 Ismeri Europa v Court of Auditors (33), it noted nevertheless that, prompted by the concern to ensure that his duties are properly carried out, the Ombudsman may exceptionally make a full report on the facts established and give the names of persons involved.
Zvláštní okolnosti, které mohou souviset se závažností skutečností nebo s nebezpečím záměny a které mohou poškozovat zájmy třetích osob, totiž mohou veřejnému ochránci práv umožnit, aby ve svých rozhodnutích uvedl jména osob, které v zásadě nepodléhají jeho kontrole, s výhradou, že se na tyto osoby vztahuje zásada kontradiktornosti.
Particular circumstances, which may be connected to the seriousness of the facts or the risk of confusion capable of damaging the interests of third parties, may allow the Ombudsman in his decisions to give the names of persons who in principle are not subject to his supervision, subject to the condition that such persons must have the right to be heard.
V této věci Soud konstatoval, že označení žalobce nebylo nezbytné pro dosažení cíle, který sleduje oznámení případu nesprávného úředního postupu, ani nutné za účelem zabránění nebezpečí záměny s jinými konkrétními úředníky, kteří byli zproštěni jakékoli odpovědnosti v oznámené situaci, a že veřejný ochránce práv žalobce před přijetím svého rozhodnutí nevyslechl.
In the case in point, the Court found, first, that naming the applicant was neither essential to the attaining of the objective pursued by complaining of an instance of maladministration nor necessary in order to prevent the risk of confusion with other individual officials who were clear of all liability in the situation complained of and, second, that the Ombudsman had not heard the applicant before taking his decision.
Soud dochází k závěru, že pochybení, kterého se veřejný ochránce práv dopustil, je dostatečně závažné pro založení mimosmluvní odpovědnosti Společenství, jelikož i když tento orgán má širokou posuzovací pravomoc, co se týče opodstatněnosti stížností a toho, jak v rámci nich bude postupovat, není tomu tak v případě posouzení otázky, zda je třeba v konkrétním případě upustit od pravidla důvěrnosti.
The Court concluded that the breach committed by the Ombudsman was sufficiently serious for the Community to incur noncontractual liability for, even though the Ombudsman enjoys very broad discretion as regards the merits of complaints and the action to be taken in response to them, the same is not true when determining whether there are good grounds for departing, in a particular case, from the rule of confidentiality.
Rozsudek byl potvrzen v rámci řízenío kasačním opravném prostředku rozsudkem Soudníhodvora ze dne 10. července 2001, Ismeri Europa v. Účetní dvůr (C-315/99 P, Recueil, s. I-5281).
Judgment confirmed on appeal by the Court of Justice in Case C-315/99 P Ismeri Europa v Court of Auditors [2001] ECR I-5281.
V návaznosti na tento rozsudek MyTravel podala žalobu na náhradu škody, jíž se domáhala náhrady škody, kterou údajně utrpěla z důvodu protiprávností, kterými bylo stiženo řízenío kontrole vedené Komisí.
In response to that judgment, MyTravel brought an action for damages to make good the loss it claimed to have suffered by reason of instances of unlawfulness vitiating the procedure followed by the Commission in deciding whether or not to approve.
Soud, který přijal přístup obdobný přístupu uplatněnému v rozsudku ze dne 11. července 2007, Schneider Electric v. Komise34, rozhodl, že v zásadě nelze vyloučit, že by zjevné a závažné vady ovlivňující hospodářskou analýzu Komise, z níž vycházelo rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za neslučitelné se společným trhem, mohly představovat porušení dostatečně závažná na to, aby vedla ke vzniku mimosmluvní odpovědnosti Společenství.
Adopting an approach similar to that followed in Case T-351/03 Schneider Electric v Commission (34), the Court held that the possibility could not be ruled out in principle that manifest and grave defects affecting the Commission’s economic analysis underlying a decision declaring a concentration incompatible with the common market could constitute breaches sufficiently serious to give rise to noncontractual liability on the part of the Community.