natgillin/translations-raw huggingface dataset:
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – VĚC C-412/04
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-412/04 the tender notice, and that the value of the supervision services must have been calculated in the budget.
něných výhrad změnila zákon č.
E — The award of contracts for the supervision of works
E – Zadávání stavebního dozoru a dohledu
In that connection, the infringement complained of by the Commission cannot be upheld.
Komise kritizuje obecnou povaha tohoto ustanovení a tvrdí, že porušuje směrnice 92/50 a 93/38, jejichž cílem je zajistit zveřejnění a hospodářskou soutěž v zadávacím řízení na stavební dozor a dohled, jak v případě, kdy jsou překročeny prahové hodnoty Společenství, protože tak to stanoví právní úprava, tak i pokud tyto prahové hodnoty nejsou dosaženy, z důvodu dopadu zásad Smlouvy.
The Commission complains that the general nature of that provision infringes Directives 92/50 and 93/38, the aim of which is to ensure publicity and competition in procurement procedures for supervision services both where the Community thresholds are exceeded, because the Directives so provide, and where those thresholds are not reached, in accordance with the principles of the Treaty.
Odchylné řešení se musí použít na zakázky, které jsou z důvodu své hodnoty předmětem zadávacího řízení, protože ustanovení Společenství jsou v tomto ohledu jasná.
A different solution must apply to contracts which, by reason of their value, are subject to procurement procedures because the Community provisions are precise in that regard.
4 odst. 1 směrnice 93/38 jsou kategorické, když zadávání podrobují řízení – otevřenému, omezenému a vyjednávacímu – které definují 63, takže
In those cases, there must be strict compliance with all the provisions, however convenient it may be not to hold a call for competition, because Article 11(1) of Direct ive 92/50 and Article 4(1) of Directive 93/38 make it absolutely clear that contracts must be awarded in accordance with the procedures defined therein (open, restricted and negotiated), 63 with the result
7 odst. 1 směrnice 93/37.
63 — Also, Article 6(1) of Directive 93/36 and Article 7(1) of Directive 93/37.
Italská vláda zdůrazňuje nepříznivé následky, kterým se svým systémem snaží vyhnout, ale dodává, že k zodpovězení uplat-
The Italian Government draws attention to the difficulties which its system avoids but adds that, with a view to addressing the complaints put forward, it has amended Law No 109/94 by introducing a number of safeguards which provide that the contracting authority may only award the contract to the project designer if it indicates as much in
KOMISE v. ITÁLIE podle ustálené judikatury jsou přípustné pouze stanovené výjimky 64.
COMMISSION v ITALY that, as the caselaw has made clear, only the exceptions provided for are permitted. 64
Komise trvající na argumentaci uvedené v části VII E tohoto stanoviska uplatňuje, že řízení stanovená ve směrnicích 92/50 a 93/38 musí být použita, jestliže odhadovaná výše zakázky překračuje příslušné prahové hodnoty, a že zásady upravené Smlouvou musí být dodržovány ve všech ostatních případech.
The complaint put forward by the Commission in that connection repeats the claim, set out in section VII E of this Opinion, that the procedures laid down in Direct ives 92/50 and 93/38 must be applied where the value of the contract exceeds the relevant thresholds and that the principles laid down in the Treaty must be respected in all other cases.
Činnosti stavebního dozoru a dohledu spadají do kategorie 12 přílohy I A směrnice 92/50 a přílohy XVI A směrnice 93/38; z toho vyplývá, že zadávání musí být prováděno v souladu s pravidly vyjádřenými těmito směrnicemi.
Contracts for the supervision of works are included in category 12 of Annex I A to Directive 92/50 and of Annex XVI A to Directive 93/38, from which it follows that those contracts must be awarded in accordance with the procedures laid down in those Directives.
F – Zadávání kolaudačních prací
F — The award of contracts for inspection services
64 — Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 17. listopadu 1993, Komise v. Španělsko (C-71/92, Recueil, s.
64 — Judgments in Case C-71/92 Commission v Spain [1993] ECR I-5923, paragraph 10; Teckal, paragraph 43; and Carbotermo and Consorzio Alisei, point 45.
I-5923, bod 10), a výše uvedené rozsudky Teckal, bod 43, jakož i Carbotermo a Consorzio Alisei, bod 45.
65 — In the rejoinder the defendant contends that, in judgment No 302/03 (paragraph 5.1), the Corte Constituzionale (Constitutional Court) held that Article 188(8) to (10) of the Decree is unconstitutional.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – VĚC C-412/04 vykládaný ve spojení s článkem 188 nařízení prezidenta republiky č.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-412/04
554/99 porušuje směrnice 92/50 a 93/38.
Article 188 of Presidential Decree No 554/99, is incompatible with Directives 92/50 and 93/38.
zacházení, neboť přiznává developerovi dvě výhody ve vztahu k dalším soutěžitelům, i když jeho původní nabídka by byla méně vhodná, protože se účastní řízení automaticky a má přednost volby.
G — Privately financed works other competitors, even where his original proposal is not as suitable, because he participates automatically in the procedure and has priority in the selection process.
Porušení by nebylo prokázáno, jestliže by všichni účastníci znali tyto výsady nebo kritéria posouzení, ale tyto body nejsou v původním vyhlášení uvedeny; a jednak vzhledem k tomu, že vyhlášení je povinné až ode dne 18. srpna 2002, data vstupu zákona č.
It would be possible to excuse the infringement if all the participants were aware of those advantages and of the selection criteria, but it is not obligatory to state those matters in the initial notice.
166/2002 v platnost, již zahájená řízení vedou k rozhodnutím, která jsou v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství.
Second, the Commission complains that, since the notice has only been compulsory with effect from 18 August 2002, the date on which Law No 166/2002 entered into force, procedures which have already been held lead to outcomes which are incompatible with the general Community provisions.
Podle žalované vlády byly obě tyto výhrady napraveny novelou zákona č. 109/94, která uvádí, že vyhlášení musí stanovit výhody developera, a odkazuje na podzákonný předpis upravující řízení probíhající ke dni 31. ledna 2004, u nichž vyhlášení tento údaj neobsahovalo.
The defendant contends that both complaints have been addressed in the amendment of Law No 109/94, which provides that the notice must state the advantages of the promoter, and refers to a regulatory provision governing procedures which were already underway on 31 January 2004 and in which the notices did not contain that statement.
Orgány veřejné správy povolují provádění veřejných stavebních prací, které mohou být využívány k obchodním účelům, třetími osobami.
Contracting authorities allow third parties to execute public works which may be exploited commercially.
V první fázi prostřednictvím vyhlášení vyzývají jednotlivce, aby jakožto developeři podali návrhy za účelem zadání koncese, v jejichž rámci si náklady celkově nebo částečně nesou developeři, kteří se zavázali zajistit řízení projektu v rámci protiplnění.
In the first stage of the procedure, the authorities publish a notice inviting private persons, who then acquire the status of promoters, to submit proposals for the award of concessions under which those persons assume all or part of the costs and, by way of consideration, undertake to operate the concession.
Jakmile byly předložené návrhy vyhodnoceny, ty, které jsou ve veřejném zájmu, jsou vybrány do druhé fáze, během které je pro každý přijatý návrh zahájeno omezené řízení určené k vybrání dvou dalších nabídek.
Once the proposals submitted have been evaluated, those which are in the public interest are chosen in the second stage when, in the case of each proposal chosen, a restricted procedure is commenced with a view to selecting two further offers.
Ty jsou použity jako referenční při jednání, které musí vést k výběru developera schopného přizpůsobit svou nabídku údajům dodaným zadavatelem (články 37a, 37b a 37c zákona č. 109/94).
Those offers are used as points of reference in the negotiated procedure which leads to the award of the concession and favours the promoter who is able to adapt his proposal to the specifications of the contracting authority (Articles 37a, 37b and 37c of Law No 109/94).
Ačkoliv argumenty italské vlády neumožňují vyvrátit tvrzení obsažená v žalobě, Komisi přísluší prokázat existenci tvrzeného porušení, aniž by se mohla opírat o jakékoliv domněnky 66, s tím, že pokud
Although the Italian Government does not dispute the claims advanced in the application, the burden of proving the alleged infringement falls on the Commission and it must do so without relying on any presumption, 66 although, once sufficient
Komise se jednak domnívá, že popsaný systém je v rozporu se zásadou rovného
The Commission complains, first, that the procedure described constitutes an infringement by Italy of the principle of equal treatment, since the promoter obtains two advantages in the procedure vis-à-vis the
KOMISE v. ITÁLIE jsou poskytnuty dostatečné důkazy, přísluší členskému státu, aby je věcně a podrobně zpochybnil 67.
COMMISSION v ITALY evidence has been adduced, the Member State concerned must challenge that evidence in substance and in detail. 67
H – Následky
H — Conlusion
Z předchozího vyplývá, že:
It may be concluded from the foregoing that:
Oba žalobní důvody jsou v zásadě opodstatněné.
The two claims appear to be wellfounded in principle.
První, protože podle vysvětlení Komise vnitrostátní právní úprava přiznává developerovi výhody, o nichž ostatní zúčastnění nevědí a nemohou se tomu bránit; Soudní dvůr měl příležitost rozhodnout ve svém výše uvedeném rozsudku ze dne 25. dubna 1996, Komise v. Belgie, že pokud zadavatel zohledňuje změny původní nabídky pouze u jednoho uchazeče, tento uchazeč je zvýhodněn oproti svým soutěžitelům, čímž je ohrožena zásada rovného zacházení a narušena transparentnost řízení (bod 56).
In the case of the first claim, because, as the Commission states, the national legislation accords to the promoter of the works certain advantages which the other candidates do not receive and are unable to do anything about. In that connection, the Court held in Commission v Belgium that, when a contracting entity takes into account an amendment to the initial tenders of only one tenderer, that tenderer enjoys an advantage over his competitors, which breaches the principle of the equal treatment of tenderers and impairs the transparency of the procedure (paragraph 56).
Navíc Komise uvádí případ některých vyhlášení, která neuvádějí předmětné výhody a která neuvádějí ani objektivní kritéria výběru 68.
Furthermore, the Commission cites a number of specific cases where the notice failed to state the advantages or stipulate the objective selection criteria. 68
Druhý, protože chyby kritizované situace byly napraveny a posteriori a příliš opožděně.
The second claim appears to be founded on the grounds that the subsequent correction of defects in the situation giving rise to the infringement is insufficient from a temporal point of view.
67 — Rozsudek Soudního dvora ze dne 9. listopadu 1999, Komise v. Itálie (C-365/97, Recueil, s. I-7773, body 84 a 86).
67 — Judgment in Case C-365/97 Commission v Italy [1999] ECR I-7773, paragraphs 84 and 86.
68 — Bod 87 žaloby a poznámka 12, která vykresluje tuto situaci.
68 — Point 87 of the application and footnote 12 which illustrates it.
3 uvedeného řádu může Soudní dvůr rozdělit náklady mezi účastníky řízení nebo rozhodnout, že každý z nich nese vlastní náklady, pokud každý účastník měl ve věci částečně úspěch i neúspěch.
In accordance with Article 69(3) of the Rules of Procedure, where the claims are upheld in part, the Court may order that the costs be shared or that each party bear his own costs.
Vzhledem k tomu, že Komise i Italská republika požadovaly obě uložit náhradu nákladů druhé straně a že navrhuji žalobě částečně vyhovět, bude muset tento členský stát nést polovinu nákladů Komise, která nahradí polovinu nákladů druhé strany.
In view of the fact that the Commission and the Italian Republic have each applied for costs to be awarded against the other, and since I propose that the action be allowed in part, Italy should bear half the costs of the Commission which should, in turn, bear half the costs of that Member State.
VIII – K nákladům řízení
VIII — Costs
Článek 69 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora stanoví, že každé straně, která neměla ve věci úspěch, se uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení,
Article 69(2) of the Rules of Procedure of the Court of Justice provides that the unsuccessful party must be ordered to
69 odst. 4 prvním pododstavcem jednacího řádu členské státy, které vstoupily do řízení jako vedlejší účastníci, nesou vlastní náklady.
Pursuant to the first paragraph of Article 69(4) of the Rules of Procedure, the Member States which have intervened in these proceedings must bear their own costs.
S ohledem na předchozí úvahy navrhuji, aby Soudní dvůr:
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court of Justice:
37c odst. 1 zákona č.109 ze dne 11. února 1994 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 43 ES
(1) declare that, by adopting Articles 37b and 37c(1) of Law No 109/1994 of 11 February 1994, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations
2 odst. 1 tohoto zákona tento členský stát nesplnil povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnic Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992, 93/36/EHS, 93/37/EHS a 93/38/EHS ze dne 14. června 1993, týkajících se koordinace řízení při zadávání veřejných zakázek na služby, dodávky, na stavební práce a v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací; že zachováním čl.
COMMISSION v ITALY under Articles 43 EC and 49 EC; that, by adopting Article 2(1) of Law No 109 of 11 February 1994, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directives 92/50/EEC of 18 June 1992, and 93/36/EEC, 93/37/EEC and 93/38/EEC of 14 June 1993, relating, respectively, to the coordination of procedures for the award of public service contracts, public supply contracts, public works contracts, and the procurement procedures in the water, energy, transport and telecommunications sectors; that, by adopting Article 2(5) of Law No 109/94, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Directive 93/37; and that, by adopting Articles 27(2) and 28(4) of Law No 109/94, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Directives 92/50 and 93/38;
2 odst. 5 zákona č.
(2) dismiss the remainder of action;
3) uložil Italské republice náhradu poloviny nákladů řízení Komise;
(3) order the Italian Republic to pay half the Commission’s costs;
4) uložil Komisi náhradu poloviny nákladů řízení Italské republiky;
(4) order the Commission to pay half the Italian Republic’s costs;
5) stanovil, že Finská republika a Nizozemské království ponesou vlastní náklady.“
(5) order the Republic of Finland and the Kingdom of the Netherlands to bear their own costs.
ROZSUDEK ZE DNE 21. 2.
JUDGMENT OF 21. 2.
2008 – VĚC C-412/04
2008 — CASE C-412/04
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (druhého senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Second Chamber)
21. února 2008 *
21 February 2008
Ve věci C-412/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 24. září 2004,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 24 September 2004,
Komise Evropských společenství, zastoupená X. Lewisem a K. Wiednerem, jako zmocněnci, ve spolupráci s G. Bambarem, avvocato, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalobkyně, proti
Commission of the European Communities, represented by X. Lewis and K. Wiedner, acting as Agents, and G. Bambara, avvocato, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Italské republice, zastoupené I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci s M. Fiorillim, avvocato dello Stato, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalované,
Italian Republic, represented by I.M. Braguglia, acting as Agent, and M. Fiorilli, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, defendant,
Francouzskou republikou, zastoupenou G. de Berguesem, jako zmocněncem,
French Republic, represented by G. de Bergues, acting as Agent,
Nizozemským královstvím, zastoupeným H. G. Sevenster a M. de Gravem, jako zmocněnci,
Kingdom of the Netherlands, represented by H.G. Sevenster and M. de Grave, acting as Agents,
Finskou republikou, zastoupenou A. Guimaraes-Purokoski, jako zmocněnkyní, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, vedlejšími účastníky řízení,
Republic of Finland, represented by A. Guimaraes-Purokoski, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, interveners,
SOUDNÍ DVŮR (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (zpravodaj) a J.-C. Bonichot, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 8. listopadu 2006,
Advocate General: D. Ruiz-Jarabo Colomer, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2006,
2008 – VĚC C-412/04 vydává tento
2008 — CASE C-412/04 gives the following
Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Italská republika tím, že přijala ustanovení uvedená:
By its action, the Commission of the European Communities seeks a declaration from the Court that, by adopting the provisions contained in:
163), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997 (Úř. věst. L 328, s.
54) as amended by European Parliament and Council Directive 97/52/EC of 13 October 1997 (OJ 1997 L 328, p.
194), jakož i z článků 43 ES a 49 ES a ze zásad transparentnosti a rovného zacházení, které s nimi souvisejí.
84), and Articles 43 EC and 49 EC and the principles of transparency and equal treatment which are the corollary to them.
Směrnice 92/50, 93/36, 93/37 a 93/38 byly přijaty v rámci zavádění vnitřního trhu, vymezeného jako oblast bez vnitřních hranic, kde je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu.
Directives 92/50, 93/36, 93/37 and 93/38 were adopted in pursuance of the establishment of the internal market, defined as an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured.
Jejich cílem je zamezení praktik, které omezují hospodářskou soutěž jako takovou a účast příslušníků jiných členských států na zakázkách za účelem zavedení zejména svobody usazování zakotvené v článku 43 ES a volného pohybu služeb zakotveného v článku 49 ES.
The directives sought to eliminate practices that restrict competition in general and participation in public contracts by other Member States’ nationals, in order to implement inter alia the freedom of establishment and freedom to provide services enshrined in Articles 43 EC and 49 EC respectively.
322) vyplývá, že pro uznání zakázky jako veřejné zakázky na stavební práce musí být jejím předmětem provedení stavby.
682) that, for a contract to be a public works contract, its object must be the achievement of a work.
Pokud jsou tyto stavební práce příležitostné a nejsou předmětem smlouvy, nejsou důvodem k tomu, aby zakázka byla považována za veřejnou zakázku na stavební práce.
In so far as those works are ancillary rather than the object of the contract, they do not justify treating the contract as a public works contract.
Z článku 8 směrnice 92/50 vyplývá, že zakázky, jejichž předmětem jsou služby uvedené v příloze I A této směrnice, musejí být zadávány v souladu s ustanoveními jejích hlav III až VI.
It is clear from Article 8 of Directive 92/50 that public contracts which have as their object services listed in Annex I A to that directive are to be awarded in accordance with the provisions of Titles III to VI thereof.
Hlava III je věnována výběru postupů při zadávání uvedených zakázek a pravidlům, kterými se řídí veřejné soutěže na určitý výkon.
Title III concerns the choice of award procedures and rules governing design contests.
V kategorii 12 přílohy I A směrnice 92/50 jsou uvedeny zejména služby architektů, inženýrské služby a integrované inženýrské služby, územní plánování, související vědecko-technické poradenství a služby zkušeben a provádění analýz.
Category No 12 of Annex I A to Directive 92/50 mentions, inter alia, architectural services; engineering services; urban planning and landscape architectural services; related scientific and technical consulting services; and technical testing and analysis services.
Podle článku 15 směrnice 93/38 jsou zakázky, jejichž předmětem jsou služby uvedené v příloze XVI A této směrnice, zadávány v souladu s ustanoveními jejích hlav III až V. Hlava IV uvedené směrnice je věnována postupům pro zadávání veřejných zakázek.
According to Article 15 of Directive 93/38, contracts which have as their object services listed in Annex XVI A thereto are to be awarded in accordance with the provisions of Titles III, IV and V. Title IV concerns procedures for the award of contracts.
Kategorie 12 uvedené přílohy XVI A je totožná s kategorií 12 přílohy I A směrnice 92/50.
Category No 12 of Annex XVI A is identical to Category No 12 in Annex I A to Directive 92/50.
Podle čl. 1 písm. a) směrnice 93/37 se „ ‚veřejnými zakázkami na stavební práce‘ rozumí zakázky sjednané písemně úplatnou smlouvou mezi zhotovitelem a zadavatelem uvedeným v písmeni b) téhož článku, jejichž předmětem je buď provedení, nebo jak provedení, tak návrh stavebních prací, které patří k činnostem uvedeným v příloze II, nebo stavby uvedené níže v písmeni c) nebo provedení stavební práce, která odpovídá požadavkům určeným zadavatelem“.
Under Article 1(a) of Directive 93/37, ‘“public works contracts” are contracts for pecuniary interest concluded in writing between a contractor and a contracting authority as defined in [Article 1(b)], which have as their object either the execution, or both the execution and design, of works related to one of the activities referred to in Annex II or a work defined in [Article 1(c)], or the execution, by whatever means, of a work corresponding to the requirements specified by the contracting authority’.
Článek 6 odst. 1 uvedené směrnice upřesňuje její působnost s ohledem na odhadovanou hodnotu jednotlivých dotčených veřejných zakázek na uvedené stavební práce.
Article 6(1) of Directive 93/37 sets out its scope with regard to the estimated value of the various public works contracts covered.
Z odstavce 3 téhož článku vyplývá, že pokud je stavební práce rozdělena do několika položek, přičemž každá položka je předmětem zvláštní zakázky, musí být brána v úvahu pro účely výpočtu hodnoty uvedené v odstavci 1 uvedeného článku hodnota každé položky, a pokud celková hodnota položek není menší než uvedená částka, vztahují se ustanovení posledně uvedeného odstavce v zásadě na všechny položky.
It is clear from Article 6(3) that where a work is subdivided into several lots, each one the subject of a contract, the value of each lot must be taken into account for the purpose of calculating the amount referred to in Article 6(1) and, where the aggregate value of the lots is not less than that amount, the provisions of Article 6(1) are to apply in principle to all lots.
2008 – VĚC C-412/04 vení vztahuje působnost zákona č.
2008 — CASE C-412/04 restoration, restructuring, refurbishment and maintenance of works and installations.
109/1994 na smíšené veřejné zakázky na stavební práce, dodávky a služby, jakož i na zakázky na dodávky nebo služby zahrnující příležitostné práce, jejichž hodnota je odhadována na více než 50 % z celkové ceny dotyčné zakázky.
Article 2(1) extends the scope of Law No 109/1994 to mixed works, supply and service contracts and to supply or service contracts which include ancillary works the estimated value of which exceeds 50% of the total value of the relevant contract.
2 odst. 5 z této působnosti vylučuje rovněž výkony obdobné výše uvedeným výkonům.
Article 2(5) also excludes from the Law’s scope works which are analogous to those mentioned above.