natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tato koncepce by měla spojit diplomatickou, vojenskou, obchodní a rozvojovou politiku EU svnějším rozměrem jejích společných hospodářských politik (hospodářské a měnové unie, energetiky, dopravy atd.).
The impact of the EU’s external action will in large measure depend on its ability to adapt to the many challenges it will face in the run up to 2030. Securing the EU’s economic strength and internal cohesion will therefore be an indispensable condition for the EU to be able to project its power externally.
Pouze budou-li sloučeny všechny dostupné nástroje, bude Unie moci vystupovat jako transformační síla a přispět k novému vymezení pravidel globální správy a řízení.
But when devising its external position, the process of policy formulation must not only be driven by events.
Tato strategická koncepce, obsažená v pravidelně aktualizované bílé knize, by pomohla stanovit dlouhodobé priority Unie a poskytla by referenční rámec pro každodenní vnější činnost.
There is an urgent need for a common European strategic concept.
Otevřený a komplexní přístup je třeba rozšířit také na přeshraniční spolupráci EU s jinými regiony včetně ASEAN, Mercosur nebo SADC.
An open and inclusive approach must also be extended to the EU’s cross-border cooperation with other regions, including ASEAN, MERCOSUR or SADC.
V rámci těchto i jiných vztahů musí EU a její členské státy zohledňovat představy, očekávání a obavy jiných částí světa.
In these and other relationships, the EU and its Member States must take into account the perceptions, expectations and concerns of the rest of the world.
Zatímco EU je obecně vnímána jako atraktivní příklad regionální integrace, často tento potenciál maří tím, že vystupuje povýšeně.
While the EU is widely seen as an attractive example of regional integration, it often squanders this potential by adopting a patronising tone.
Se svou reputací musíme nakládat moudře a musíme upevnit svou věrohodnost jakožto mocnost se značnou vyjednávací silou.
We must use our reputation wisely and bolster our credibility as a negotiating power.
Tento útvar by přispěl k tomu, aby pozornost byla zaměřena na potřebu neustále revidovat existující politiky. Zřízení evropské diplomatické akademie by navíc přispělo kutváření společné diplomatické kultury.
This concept should pull the EU’s diplomatic, military, trade, and development policies together with the external dimensions of its common economic policies (EMU, energy, transport, etc).
Dopad vnější činnosti EU bude ve velké míře záviset na její schopnosti přizpůsobit se četným výzvám, jimž bude čelit do roku 2030.
Only by merging all its available tools will the Union be able to act as a transformative power and contribute to reshaping the rules of global governance.
Má-li být EU schopna přenášet svou sílu i do vnějších vztahů, nezbytnou podmínkou je zajištění ekonomické síly a vnitřní soudržnosti EU. Při utváření postojů k
By means of a White Paper, which would be regularly updated, the strategic concept would help to define the Union’s longterm priorities and become the reference framework for day-to-day external action.
EU je největším dárcem zahraniční pomoci.
The EU is the greatest donor of foreign aid.
V neposlední řadě bude nezbytné zaujmout společný přístup EU k reformě globální správy a řízení.
This could be done by setting up a European forecasting and analytical unit, as part of the European External Action Service and working in close cooperation with national centres under the principle of shared intelligence.
EU by měla vést reformu s cílem dodat na legitimnosti mezinárodním institucím, které by měly přispívat ke sdílení odpovědnosti, a zároveň by měla v tomto procesu prosazovat své vlastní zájmy.
Such a unit would help focus attention on the need to continuously revisit current policies.
To by mělo zahrnovat zjednodušené a jednotné zastupování EU, zejména v rámci mezinárodních hospodářských fór.
In addition, a European diplomatic academy would contribute to a sense of common diplomatic culture.
Dokud nebude zajištěno jediné zastoupení EU, členové EU zastoupení vmezinárodních organizacích by měli předem koordinovat svá stanoviska a jednomyslně je prosazovat.
democracy, the rule of law and human rights. A policy of conditionality that empowers democratic actors and discourages the abuse of power by authoritarian regimes must be used more wisely.
Pouze pokud si EU v oblasti vnějších vztahů osvojí tento strategický přístup, bude schopna své ohromné finanční úsilí (zdaleka největší na světě) lépe využívat k posílení své politické váhy.
Only by developing such a strategic approach to its external affairs will the EU be able to translate its huge financial effort (the world’s largest by far) more effectively into political leverage.
Měla by využívat svou strukturální výhodu k uplatňování inteligentní rozvojové a obchodní politiky.
It should use its structural advantage to pursue smart development and trade policies.
EU by měla například nadále poskytovat podporu na zmírňování změny klimatu v nejchudších regionech, které jsou jí postiženy nejvíce, ačkoli ke globálnímu oteplování přispěly nejméně.
For instance, the EU should pursue climate change mitigation support in the poorest regions, which climate change hits the hardest and which have contributed the least to global warming.
Měla by také pokračovat v záměru bojovat „obchodem proti chudobě”, zejména prostřednictvím dovozu zemědělských produktů.
It should also continue its effort to “trade away poverty”, especially through agricultural imports.
To bude vyžadovat politicky obtížná rozhodnutí evropských činitelů, včetně uzavření jednání z Dohá.
This will require politically difficult decisions by European leaders, including bringing the Doha round to a conclusion.
Strategické používání rozmanitých nástrojů by mělo EU také umožnit efektivnější prosazování demokracie, právního státu a lidských práv.
Last but not least, it will be necessary to develop an EU approach to global governance reform.
Je třeba moudřeji využívat politiku podmíněnosti, která posiluje postavení demokratických aktérů a odrazuje od zneužívání moci autoritářskými režimy.
The EU should lead the reform effort to make international institutions more legitimate and conducive to shared responsibility, while promoting its own interests in the process.
To bude vyžadovat diskuse s partnery z řad občanské společnosti, včetně sdružení žen a menšin, anejen s vládními partnery, dále intervence na podporu právního státu na celém světě směřující zdola nahoru a jednotnější přístup kpozorování voleb.
This should include simplifying and bundling together its representation, especially in international economic fora.
V příštích dvou desetiletích se musí tento program správy věcí veřejných stát v co nejvyšší míře programem multilaterálním.
As long as single EU representation is not achieved, EU members represented in international organizations should previously coordinate their positions and defend them unanimously.
Prostřednictvím těchto sítí a v rámci svých vlastních obcí aměst se mohou evropští občané vyjadřovat k otázkám důležitým pro budoucnost EU.
Throughout the history of European integration, the relationship between the Union and its citizens was mostly characterised by a “passive consensus”.
Během celého procesu evropské integrace se vztah mezi Unií a jejími občany vyznačoval zejména „pasivním souhlasem.“ V posledních letech se však tento vztah začal měnit.
However, in recent years this relationship has begun to change.
Evropané začali na EU klást větší nároky a začali také více kriticky hodnotit její výsledky a vznášet pochybnosti ohledně legitimity evropského projektu.
Europeans have become more demanding of the EU and also more critical of its performance, casting doubts on the legitimacy of the European project.
Více něž jasným důkazem jsou zamítavá referenda ve Francii a v Nizozem- sku a posléze v Irsku.
This was illustrated with a bang in the negative referenda which took place in France and the Netherlands, and subsequently in Ireland.
Veřejnost znovu přijme odpovědnost za EU v okamžiku, kdy budou naši občané přesvědčeni, že jejich hodnoty a zájmy lépe prosazuje Unie.
Public ownership of the EU will only return when our populations are confident that their values and interests are better served by the Union.
Posílení tohoto pocitu vlastní odpovědnosti se musí stát hybnou silou všech našich společných opatření.
Strengthening this sense of ownership must become the driving force of all our collective action.
Odpovědný přístup k řádné správě věcí veřejných: sdílení, vysvětlování a plnění úkolů
notion that decisions should be taken at the most effective level and as close as possible to the citizen.
Ve víceúrovňovém systému správy vykonávají orgány všech úrovní – evropské, celostátní, regionální a místní – své pravomoci v souladu s příslušnou zákonnou odpovědností.
The EU endeavours to deliver on these principles through a system of ‘multi-level governance’, where competences are shared – rather than split – between various levels of authority.
Účelem systému je vytvořit podmínky, v nichž by členské státy mohly bez ohledu na velikost, počet obyvatel nebo ekonomickou váhu společně růst při současném respektování vlastních národních kultur, jazyků, náboženství a regionálních a místních charakteristik.
In practice, multi-level governance is a system of agreed, binding and crosscutting networks that operate between localities, regions, national authorities and EU institutions, as well as between labour and business associations and other non-governmental organisations.
Systém současně respektuje svrchované právo členských států rozhodovat o postupech přenášení pravomocí v rámci vlastního státního celku.
By working through these networks, and within their own communities and municipalities, European citizens can have a say in areas of importance for the future of the EU.
Existence mnoha způsobů, jakými se občané mohou zapojit do legislativního procesu, by Evropské unii měla poskyt-
Taking good governance seriously: sharing, explaining and delivering
Zajištění „řádné správy věcí veřejných“ je v zásadě nejúčinnějším prostředkem EU k zabezpečení trvalé účasti a angažovanosti jejích občanů.
Delivering “good governance” is by far the EU’s most powerful means of ensuring the continuous commitment and engagement of its citizens.
Řádná správa věcí veřejných, opírající se o zásadu otevřenosti, účasti, sdílení moci, odpovědnosti, partnerství a účinnosti, musí rovněž dodržovat zásadu „subsidiarity“, tedy zásadu, že rozhodnutí by měla být přijímána na nejvhodnější úrovni a co nejblíže občanům.
Underpinned by the principles of openness, participation, power sharing, accountability, partnership and effectiveness, good governance must also conform to the principle of “subsidiarity” – the
Budoucí očekávání ohledně Evropské unie v roce 2030
In a multi-level governance system, each level of authority – the European, national, regional and local – exercises its powers according to its respective statutory responsibility.
„Řekli byste, že jste velmi optimističtí, poměrně optimističtí, poměrně pesimističtí nebo velmi pesimističtí ohledně budoucnosti Evropské unie?“
As such, the system is designed to create the conditions in which Member States – irrespective of their size, population or economic weight - can grow together, while respecting their national cultures, languages, religions and regional and local characteristics.
Tento problém již nemůžeme dále přehlížet.
modalities for the devolution of power within their own borders.
Potřebujeme posílit pojítko mezi EU a jejími občany tím, že využijeme celé řady nástrojů stanovených v Lisabonské smlouvě kzískání podpory a účasti veřejnosti.
Using Lisbon’s new tools: political citizenship in practice
nout legitimitu a pružnost, jež potřebuje při řešení výzev plynoucích z globalizace v digitální, vzájemně závislé, síťové a otevřené společnosti.
The availability of multiple entry points through which citizens can engage with the legislative process should provide the EU with the legitimacy and flexibility it needs to address the challenges arising from globalisation in a digital, interdependent, network-oriented and open society.
Víceúrovňová správa však neposkytne veřejnosti pocit odpovědnosti automaticky.
However, multi-level governance will not provide the public with a sense of ownership automatically.
Jde o složitý systém, který je třeba zvládnout a rozvíjet a o němž především musíme informovat veřejnost.
It is a complex system, which needs to be harnessed, nurtured and above all communicated to the public.
Proto je naléhavě zapotřebí větší transparentnost a přesnost při informování o tvorbě politik EU.
In spite of all the EU’s past achievements there is a worrying indifference, if not disenchantment, towards the European project.
Obraz EU, který je veřejnosti prezentován, musí být vyvážený a musí odrážet silné i slabé stránky, spíše než aby byl jen idealizovaným nebo přehnaně pesimistickým pohledem.
There is consequently a strong need for more transparency and accuracy in the way we communicate EU policy-making. The image of the EU which is conveyed to the public must be balanced, reflecting both strengths and weaknesses, rather than an idealised or overly pessimistic account.
Místo abychom se zaměřovali na komunikační politiku, která někdy hraničí s propagandou, bylo by lepší komunikovat o jednotlivých politikách, otevřeně vysvětlovat, co je v sázce a jaké možnosti řešení se nabízejí.
Instead of focusing on a communication policy which sometimes verges on propaganda, it would be preferable to communicate on policies, explaining frankly what is at stake and the different options available.
Členské státy musí dále nést odpovědnost za to, jakou práci odvádějí v Bruselu, a za to, co dělají pro provádění rozhodnutí EU.
Not least, Member States must be accountable for what they do in Brussels and for what they do to implement EU decisions.
Lisabonská smlouva posiluje koncepci „politického občanství“ zavedením možnosti občanské iniciativy v legislativních otázkách a posílením úlohy vnitrostátních parlamentů.
The Treaty of Lisbon reinforces the concept of ‘political citizenship’ by opening up the possibility of a popular initiative on legislative matters and increasing the role of national parliaments.
Čas ukáže, do jaké míry tyto inovace přispějí k utvoření evropského veřejného prostoru, prohloubení politického vědomí a posílení legitimity Unie.
Time will show the extent to which these innovations contribute to the emergence of a European public space, increase political awareness and strengthen the legitimacy of the Union.
V současné době neexistuje skutečná evropská politická scéna apolitika s velkou pravděpodobností zůstane v zásadě vnitrostátní záležitostí.
Today, there is no true European political arena and politics is likely to remain an essentially national pursuit.
Má-li však Unie posílit svoji legitimitu, musí všemožně usilovat o posílení evropského politického občanství.
But if the Union is to increase its legitimacy, it must do its utmost to enhance European political citizenship.
Za tímto účelem by Evropská unie měla:
To this end, the EU should:– Develop political rights.
Je však třeba vykonat ještě mnohé.
– Make elections more meaningful for citizens.
EU by měla na tuto výzvu reagovat stanovením nových cílů a vypracováním odůvodnění výrazněji zaměřeného na výsledky.
European elections have until now failed to engage the interest of citizens.
Stručně řečeno, nemůže se vzhlížet v rétorice a musí srozumitelně vysvětlit, jakým způsobem obohacuje životy občanů.
If this is to change, citizens must
Využívání nových nástrojů podle Lisabonské smlouvy: politické občanství v praxi
Yet, at the end of the day, good governance will be judged by its results.
Dát volbám smysluplnější obsah z pohledu občanů.
The EU has already brought numerous benefits to the lives of its citizens – for instance through the Euro, cohesion policy, common agricultural policy, Schengen – even if the credit for these achievements is not always attributed to the EU.
Evropským volbám se dosud nedařilo vzbudit zájem občanů.
But there is still a lot of work to be done.
Má-li se tato situace změnit, musí občané vědět více o politikách EU, a především musí být schopni se ztotožnit s evropskými politiky.
Surveys consistently show that the public has high expectations of the EU in such sensitive policy areas as security, terrorism, energy and climate change as well as foreign policy.
Ve volbách do Evropského parlamentu by v budoucnu měly politické strany EU předkládat skutečně evropské programy a vybírat kandidáty na funkci předsedy Komise.
The EU should rise to this challenge by developing new objectives and a more results-oriented rationale.
Řádná správa věcí veřejných a větší důraz na výsledky jsou nezbytnou podmínkou pro to, aby občané Evropskou unii podporovali.
In short, it must avoid rhetoric and explain in plain language how it adds value to its citizens’ lives.
Na summitu evropských občanů konaném v roce 2009 diskutovali občané ze všech 27 členských států EU o doporučeních vzešlých z debat v jednotlivých státech. Foto: Toussaint/ifok
At the 2009 European citizens' summit, citizens from all 27 EU Member States discussed the national recommendations. Photo: Toussaint/ifok
EU, k jejímuž zrodu došlo po druhé světové válce, jsou dobře známy.
Fostering ownership and identification: a bottom-up approach have more knowledge about EU policies; above all they must be able to identify with European politicians.
Toto povědomí je třeba rozvíjet apodporo-vat, a to nejen s cílem zabránit opakování kruté minulosti, ale rovněž s cílem stát se vzorem pro zbytek světa.
For future European parliamentary elections, the EU’s political parties should present truly European programmes and choose candidates for the post of Commission president.
Také Lisabonská smlouva stanoví obsáhlý soubor práv a výhod, jimž se občané těší v každodenním životě.
If we want citizens to take full ownership of the European project, the EU needs a shared understanding of its history, its day-to-day realities and its future.
Na základě zásady nediskriminace zahrnuje tento „sociální“ rozměr evropského občanství mimo jiné právo svobodně se pohybovat, pobývat a pracovat na území členských států a vzájemné uznávání kvalifikací.
The historical origins of the EU, born out of the ashes of the Second World War, are well known. This knowledge must be nurtured and promoted, not only to prevent a return to the brutality of the past, but also to provide a reference for the rest of the world.
Zajistit větší publicitu a větší transparentnost.
– Ensure more publicity and more transparency.
Toho je zapotřebí jak v případě rozhodování na vysoké úrovni, týkajícího se například jmenování stálého předsedy Evropské rady avysokého představitele, tak v oblasti každodenní činnosti EU.
This is needed both in relation to high-level decisions, such as the appointment of the permanent President of the European Council and the High Representative, and in the day-to-day work of the EU.
Uvedeného cíle lze dosáhnout různými způsoby, například systematičtějším využíváním digitálních zdrojů (elektronická správa – e-gover-nance), zavedením evropského rozměru v rámci veřejnoprávních sdělovacích prostředků a poskytováním pobídek soukromým sdělovacím prostředkům, aby vysílaly pořady o EU.
There are numerous ways of achieving this, including more systematic use of digital resources (e-governance); the introduction of a European dimension in public media; and providing incentives for private media to broadcast programmes on the EU.
Občanům EU však bohužel v uplatňování těchto práv obvykle brání protekcionistické nebo korporatistické reflexy.
Unfortunately, protectionist or corporatist reflexes within Member States still regularly prevent EU citizens from enjoying these rights.
Za účelem řešení tohoto problému by měla být přijata opatření ve čtyřech oblastech:
Action should be taken on four fronts in order to address this problem:
Podporovat rozvoj evropské participativní demokracie.
– Encourage greater European participatory democracy.
V rámci legislativního procesu je třeba automaticky a trvale konzultovat občanskou společnost.
Civil society should be consulted as a matter of course and on an ongoing basis in the legislative process.
– posílení informačních služeb zajišťovaných místními orgány s cílem zvýšit informovanost veřejnosti o právech a výhodách spojených s občanstvím EU;
To this end, the Economic and Social Committee and the Committee of Regions should be consulted more systematically by the Commission and the Council.
Účast ve volbách do Evropského parlamentu v letech 1979 - 2009
Source: TNS opinion in cooperation with the EP
Zdroj: TNS Opinion ve spolupráci s Evropským parlamentem získaly práva související spobytem, zaměstnáním a sociálním zabezpečením;
A “European civilian service”, designed and implemented in coordination with Member States, could also offer young people a platform to contribute to missions of general interest inside and outside the EU.
– stanovení možnosti, aby občané využívali evropského právního statusu („28. režimu“), který by se vztahoval na smluvní vztahy v některých oblastech občanského nebo obchodního práva vedle současných 27 vnitrostátních režimů;
– Provide citizens with the option of resorting to a European legal status (the “28th regime”) which would apply to contractual relations in certain areas of civil or commercial law alongside the current 27 national regimes.
– zřízení systému pro hodnocení dopadu právních předpisů EU, přičemž by byly plně využity příslušné pravomoci Komise, a vypracování opatření pro posílení vymáhání a uplatňování právních předpisů EU v jednotlivých členských státech.
– Establish a system for evaluating the impact of EU law, making full use of the Commission’s powers in this respect, and develop measures to strengthen the enforcement and application of EU law at national level.
V tomto procesu by hlavní úlohu měl hrát Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty.
The European Parliament and national parliaments should play a leading role in this process.
Budou-li tato opatření náležitě uplatňována, přispějí k tomu, že si veřejnost bude více cenit evropské právo i evropské orgány, sama o sobě však nevytvoří „pocit sounáležitosti“ s EU.
If properly implemented, these measures will enhance the public’s appreciation for European law and institutions, but they will not in themselves create a “sense of belonging” to the EU.
Rovněž je třeba rozšířit výměnné programy, založené na nesmírně úspěšném programu ERASMUS pro vysokoškolské studenty, aby zahrnovaly i výměny v rámci základních a středních škol.
We all have multiple identities which include local, regional and national elements.
Tyto primární formy identity budou bezpochyby ještě dlouho základními pojmy, s nimiž se občané budou ztotožňovat.
There is no doubt that these primary forms of identity will remain the key reference points for citizens for a long time to come.
Avšak tyto prvky by měly existovat souběžně se vznikající identitou „evropskou“, založenou na společném chápání historie EU, praktických výhodách plynoucích zobčanství EU aspolečné vizi budoucnosti Evropy a jejího místa ve světě.
But these elements have to go hand in hand with an emerging ‘European’ identity based on shared understandings of EU’s history, the practical benefits deriving from EU citizenship, and a common vision of Europe’s future and place in the world.
Naši občané nabudou silnějšího pocitu odpovědnosti za evropský projekt pouze tehdy, bude-li jasně formulován společný program acíl EU pro 21. století.
It is only by clearly spelling out the EU’s common agenda and purpose in the 21st century that our citizens will develop a stronger sense of ownership of the European project.
VYUŽÍVÁNÍ SILNÝCH STRÁNEK EU a zjistit, jaká by byla cena a důsledky nečinnosti.
BUILDING ON THE EU’S STRENGTHS to realise its ambitious agenda.
Stručně řečeno – musí přijít se společnou vizí toho, jak Evropa může zajistit svou budoucnost.
In short, it needs to communicate a common vision of how Europe can secure its future.