natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ke čtvrtému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení článku 49 ES z důvodu povinnosti dotyčných podniků určit ad hoc zmocněnce s bydlištěm v Lucembursku za účelem uchování dokumentů nezbytných pro kontroly vykonávané příslušnými vnit­rostátními orgány
The fourth complaint: infringement of Article 49 EC by reason of the requirement that the undertakings designate an ad hoc agent residing in Luxembourg to retain the documents necessary for monitoring by the competent national authorities
Ve svém čtvrtém žalobním důvodu má Komise za to, že článek 8 zákona ze dne 20. prosince 2002 tím, že podnikům se sídlem mimo lucemburské území, které vysílají pracovníky do Lucemburska, stanoví povinnost uložit před zahájením vysílání u ad hoc zmocněnce s bydlištěm v Lucembursku dokumenty nezbytné pro kontrolu povinností, které pro ně vyplývají na základě tohoto zákona, a ponechat je tam po neurčitou dobu po ukončení poskytovaní služeb, představuje omezení volného pohybu služeb.
By its fourth complaint, the Commission takes the view that, by requiring undertakings whose registered office is outside Luxembourg territory and which post workers there to deposit, before the start of the posting, with an ad hoc agent residing in Luxembourg, the documents necessary for monitoring compliance with their obligations under the Law of 20 December 2002 and to leave them there for an indeterminate period after the provision of services has ceased, Article 8 of that Law constitutes a restriction on freedom to provide services.
Systém spolupráce v oblasti informací a jejich výměny stanovený v článku 4 směrnice 96/71 totiž takovou povinnost činí nadbytečnou.
The system of cooperation and exchange of information provided for in Article 4 of Directive 96/71 makes such an obligation superfluous.
Lucemburské velkovévodství nejprve uvádí, že mechanismus spolupráce, na který odkazuje Komise, neumožňuje příslušným správním orgánům vykonávat řádně kontroly s požadovanou účinností.
The Grand Duchy of Luxembourg states, first of all, that the cooperation mechanism to which the Commission refers does not enable the competent administrative authorities to carry out ordinary checks with the necessary effectiveness.
Dále upřesňuje, že napadené vnitrostátní ustanovení nevyžaduje žádnou zvláštní právní formu pro výkon funkce zmocněnce.
Next, it contends that the contested national provision does not require any specific legal form with respect to the role of agent.
Konečně, kromě uložení dokumentů nezbytných pro kontrolu u zmocněnce po dobu následující po vyslání je jejich uložení vyžadováno teprve v samotný den zahájení dotyčného poskytování služeb.
Lastly, apart from the deposit of the documents necessary for monitoring with the agent for a period following the posting, the documents do not have to be lodged until the day on when the provision of services concerned begins.
Je nesporné, že povinnost stanovená v článku 8 zákona ze dne 20. prosince 2002 s sebou pro podniky usazené v jiném členském státě nese dodatečné náklady, jakož i administrativní a finanční zatížení, takže tyto podniky nemají z hlediska hospodářské soutěže rovné podmínky se zaměstnavateli usazenými v hostitelském členském státě a mohou být odrazeny od poskytování služeb v posledně uvedeném členském státě.
It is not disputed that the obligation provided for in Article 8 of the Law of 20 December 2002 involves an additional administrative and financial burden for undertakings established in another Member State, so that the latter are not on an equal footing, from the point of view of competition, with employers established in the host Member State and they may be dissuaded from providing services in the latter Member State.
Jednak totiž napadené ustanovení vyžaduje, aby zmocněnec, u něhož jsou požadované dokumenty uloženy, měl bydliště v Lucembursku.
First, the contested provision requires that the agent with whom the documents are lodged reside in Luxembourg.
Krom toho uvedené ustanovení zavádí povinnost uchovávání dokumentů týkajících se mimo jiné údajů uvedených v článku 7 zákona ze dne 20. prosince 2002, aniž by však vymezovalo období, během něhož mají být dokumenty uchovány a aniž by uvádělo, zda se taková povinnost týká pouze období následujícího po poskytovaní služeb, anebo rovněž období před zahájením tohoto poskytování.
Second, that provision lays down an obligation to retain the documents relating inter alia to the information referred to in Article 7 of the Law of 20 December 2002, without, however, defining the period over which those documents must be retained or specifying whether that obligation concerns only the period after the service is provided or whether it also concerns a period prior to its commencement.
Lucemburské velkovévodství k odůvodnění takového omezení volného pohybu služeb uvádí potřebu umožnit Inspection du travail et des mines účinnou kontrolu dodržování pracovněprávních předpisů.
In order to justify such a restriction on freedom to provide services, the Grand Duchy of Luxembourg cites the need to ensure effective monitoring by the Labour and Mines Inspectorate of compliance with employment legislation.
V tomto ohledu Soudní dvůr rozhodl, že účinná ochrana pracovníků může vyžadovat, aby určité dokumenty byly k dispozici na místě poskytování služeb anebo alespoň na přístupném a jasně označeném místě na území hostitelského členského státu pro orgány tohoto státu pověřené prováděním kontrol (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Arblade a další, bod 61).
In that connection, the Court has held that the effective protection of workers may require that certain documents are kept at the place where the service is provided, or at least in an accessible and clearly identified place in the territory of the host Member State, so that they are available to the authorities of that State responsible for carrying out checks (see, to that effect, Arblade and Others, paragraph 61).
Soudní dvůr nicméně v bodě 76 výše uvedeného rozsudku Arblade a další dodal, pokud jde o povinnost poskytnout a uchovávat určité dokumenty v místě bydliště fyzické osoby, která bydlí v hostitelském členském státě, která tyto dokumenty drží jakožto zaměstnavatelem určený zmocněnec nebo jako jím určená dozírající osoba, i poté, co zaměstnavatel ukončil práci pracovníků v tomto státě, že k odůvodnění takového omezení volného pohybu služeb nestačí, aby přítomnost takových dokumentů na území hostitelského členského státu mohla obecně usnadňovat výkon kontrolní úlohy orgány tohoto státu.
However, the Court added, in paragraph 76 of Arblade and Others, that where there is an obligation to keep available and retain certain documents at the address of a natural person residing in the host Member State who holds them as the agent or representative of the employer by whom he has been designated, even after the employer has ceased to employ workers in that State, it is not sufficient, for the purposes of justifying such a restriction on the freedom to provide services, that the presence of such documents within the territory of the host Member State may make it generally easier for the authorities of that State to perform their supervisory task.
Rovněž je třeba, aby tyto orgány nemohly, aniž by tento podnik v tomto členském státě měl zmocněnce nebo dozírající osobu, která uchovává uvedené dokumenty, účinně vykonávat svou kontrolní úlohu.
It must also be shown that those authorities cannot carry out their supervisory task effectively unless the undertaking has, in that Member State, an agent or representative designated to retain the documents in question.
V tomto ohledu Soudní dvůr rozhodl, že povinnost uchovávání dokumentů u fyzické osoby s bydlištěm na území hostitelského členského státu nemůže být odůvodněná (viz výše uvedený rozsudek Arblade a další, bod 77).
In that connection, the Court has held that a requirement that a natural person domiciled in the territory of a host Member State should retain documents cannot be justified (see, Arblade and Others, paragraph 77).
V projednávané věci Lucemburské velkovévodství nepředložilo žádnou konkrétní skutečnost na podporu teze, podle které pouze uchovávání dokumentů u zmocněnce s bydlištěm v Lucembursku umožňuje uvedeným orgánům vykonávat kontroly, jimiž jsou pověřeny.
In this case, the Grand Duchy of Luxembourg does not submit any specific evidence in support of the argument that only the retention of the documents concerned by an agent residing in Luxembourg enables the authorities to carry out the checks for which they are responsible.
V každém případě by určení pracovníka přítomného na místě poskytování služeb za účelem zajištění přístupu příslušných vnitrostátních orgánů k dokumentům nezbytným pro kontrolu představovalo opatření méně omezující volný pohyb služeb a stejně účinné jako zpochybněná povinnost.
In any event, a worker present in the place where the services were provided could be designated to ensure that documents necessary for monitoring purposes were made available to the competent national authorities, which would be a measure less restrictive of freedom to provide services and just as effective as the contested obligation.
Ostatně je třeba připomenout, že Soudní dvůr v bodě 79 výše uvedeného rozsudku Arblade a další zdůraznil, že organizovaný systém spolupráce v oblasti informací a jejich výměny mezi členskými státy stanovený v článku 4 směrnice 96/71 činí uchovávání těchto dokumentů v hostitelském členském státě poté, co zaměstnavatel ukončil zaměstnávání pracovníků, nadbytečným.
For the rest, the Court noted, in paragraph 79 of Arblade and Others, that the organised system for cooperation and exchanges of information between Member States provided for in Article 4 of Directive 96/71 renders superfluous the retention of the documents in the host Member State after the employer has ceased to employ workers there.
Lucemburské velkovévodství tudíž nemůže po podnicích, které vysílají pracovníky, vyžadovat, aby zajišťovaly uchovávání uvedených dokumentů na lucemburském území v návaznosti na poskytování služeb.
Consequently, the Grand Duchy of Luxembourg cannot require undertakings which post workers to do what is necessary to retain such documents on Luxembourg territory when the provision of services comes to an end.
Proto nemůže být ani vyžadováno, aby tytéž dokumenty byly uchovávány zmocněncem s bydlištěm v Lucembursku, jelikož dotyčný podnik je po dobu výkonu poskytování služeb fyzicky přítomen na lucemburském území a dotčené dokumenty mohou být uchovávány vyslaným pracovníkem.
Nor can such documents be required to be retained by an agent residing in Luxembourg in so far as, since the undertaking concerned is physically present on Luxembourg territory when the services are provided, the documents in question may be held by a posted worker.
Výklad zastávaný Lucemburským velkovévodstvím, podle něhož tyto dokumenty musí být k dispozici až v den zahájení práce, proto ve sporném ustanovení nenacházejí žádnou oporu.
Therefore, the interpretation put forward by the Grand Duchy of Luxembourg, according to which the documents do not have to be available until the date on which the work commences, has no basis in the provision in question.
V každém případě taková povinnost uchovávání uvedených dokumentů před zahájením práce představuje překážku volného pohybu služeb, kterou Lucemburské velkovévodství musí odůvodnit jinými argumenty než pouhými pochybnostmi ohledně účinnosti organizovaného systému spolupráce v oblasti informací a jejich výměny mezi členskými státy, stanoveného v článku 4 směrnice 96/71.
In any event, such an obligation to retain such documents prior to the commencement of work would constitute an obstacle to freedom to provide services which the Grand Duchy of Luxembourg would have to justify by arguments other than mere doubts as to the effectiveness of the organised system of cooperation or exchanges of information between the Member States provided for in Article 4 of Directive 96/71.
Z výše uvedeného vyplývá, že jelikož je článek 8 zákona ze dne 20. prosince 2002 neslučitelný s článkem 49 ES, je třeba žalobě vyhovět jako celku.
It is clear from the foregoing that, since Article 8 of the Law of 20 December 2002 is incompatible with Article 49 EC, the action must be upheld in its entirety.
Je tudíž třeba určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že:
Accordingly, it must be held that:
1 odst. 1 bodů 1, 2, 8 a 11 zákona ze dne 20. prosince 2002 za donucující ustanovení v oblasti vnitrostátního veřejného pořádku;
— by declaring the provisions of points (1), (2), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 to be mandatory provisions falling under national public policy;
3 odst. 1 prvního pododstavce písm. a) směrnice 96/71;
— by failing fully to transpose Article 3(1)(a) of Directive 96/71;
– v článku 7 odst. 1 zákona ze dne 20. prosince 2002 stanovilo podmínky přístupu k údajům nezbytně nutným pro kontrolu příslušnými vnitrostátními orgány tak, že jim chybí jasnost nezbytná pro zajištění právní jistoty podniků chtějících vysílat pracovníky do Lucemburska, a
— by setting out, in Article 7(1) of that Law of 20 December 2002, conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities with insufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to Luxembourg; and
69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been asked that for in the successful party’s pleadings.
Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a Lucemburské velkovévodství nemělo ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedenému uložit náhradu nákladů řízení.
Since the Commission has asked that the Grand Duchy of Luxembourg be ordered to pay the costs and the latter has been unsuccessful, the Grand Duchy of Luxembourg must be ordered to pay the costs.
1 bodů 1, 2, 8 a 11 zákona ze dne 20. prosince 2002 o provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a pravidlech kontroly používání pracovního práva za donucující ustanovení v oblasti vnitrostátního veřejného pořádku;
— by declaring the provisions of points (1), (2), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 transposing Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services and the monitoring of the implementation of labour law to be mandatory provisions falling under national public policy;
3 odst. 1 prvního pododstavce písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb;
— by failing fully to transpose Article 3(1)(a) of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services;
– v článku 8 uvedeného zákona stanovilo povinnost, že dokumenty nezbytné pro kontrolu se mají uchovávat v Lucembursku u zmocněnce ad hoc, který zde má bydliště,
— by requiring, in Article 8 of that Law, that documents necessary for monitoring purposes be retained in Luxembourg by an ad hoc agent resident there,
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesvergabeamt)
(Reference for a preliminary ruling from the Bundesvergabeamt)
„Veřejné zakázky – Směrnice 92/50/EHS – Postupy při zadávání veřejných zakázek na služby – Pojem ‚zadávání zakázky‘ “
(Public procurement — Directive 92/50/EEC — Procedures for the award of public service contracts — Concept of ‘award of a contract’)
Sbližování právních předpisů – Postupy při zadávání veřejných zakázek na služby – Směr­nice 92/50 – Zadávání zakázky – Pojem – Změny ustanovení veřejné zakázky během jejího trvání
Approximation of laws — Procedures for the award of public service contracts — Directive 92/50 — Award of a contract — Meaning — Amendments to the provisions of a public contract during the currency of the contract
SHRNUTÍ – VĚC C-454/06
SUMMARY — CASE C-454/06
V tomto ohledu, i když je pravda, že nahrazení smluvní strany, které zadavatel původně zadal veřejnou zakázku, novou smluvní stranou musí být považováno za takovou podstatnou změnu dotčené veřejné zakázky, pokud toto nahrazení nebylo stanoveno v podmínkách původní zakázky, nic to nemění na tom, že vnitřní reorganizace smluvní strany nemění výrazně podmínky původní zakázky.
Although the substitution of a new contractual partner for the one to which the contracting authority had initially awarded the contract must be regarded as constituting such a material change to one of the essential terms of the public contract in question, unless that substitution was provided for in the terms of the initial contract, the fact remains that an internal reorganisation of the contractual partner does not modify in any fundamental manner the terms of the initial contract.
Jestliže je tedy nová smluvní strana dceřinou společností stoprocentně vlastněnou původní smluvní stranou, která má právo udílet pokyny a jestliže jsou tyto dva subjekty spojeny smlouvou o převedení zisků a ztrát, takové uspořádání nepředstavuje změnu základní podmínky zakázky, která by mohla být považována za nové zadání veřejné zakázky ve smyslu směrnice 92/50.
Accordingly, when the new contractual partner is a whollyowned subsidiary of the former contractual partner and the latter has the power to instruct the subsidiary in the conduct and management of its business and the two companies are bound by a contract under which profit and loss are transferred, such an arrangement does not constitute a change to an essential term of the contract liable to constitute a new award of contract within the meaning of Directive 92/50.
(viz body 34–35, 40, 43–45, výrok 1)
(see paras 34, 35, 40, 43-45, operative part 1)
3 odst. 1 a v článcích 8 a 9 směrnice 92/50 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje přizpůsobení původní smlouvy změněným vnějším podmínkám, jakými jsou konverze ceny původně vyjádřené ve vnitrostátní měně na euro, minimální snížení této ceny za účelem zaokrouhlení a odkaz
The terms ‘awarding’ and ‘awarded’, used in Articles 3(1) and 8 and 9 of Directive 92/50 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts must be interpreted as not covering an adjustment of
Změny ustanovení veřejné zakázky během jejího trvání totiž představují nové zadání veřejné zakázky ve smyslu směrnice 92/50, pokud mají podstatně odlišnou povahu než původní zakázka, a v důsledku toho prokazují vůli smluvních stran znovu sjednat základní podmínky této zakázky.
Amendments to the provisions of a public contract during the currency of the contract constitute a new award of a contract within the meaning of Direct ive 92/50 when they are materially different in character from the original contract and, therefore, such as to demonstrate the intention of the parties to renegotiate the essential terms of that contract.
Změnu veřejné zakázky během doby trvání lze považovat za podstatnou, pokud by zavedla podmínky, které by umožnily, pokud by se vyskytovaly v původním postupu při zadávání veřejné zakázky, připuštění jiných uchazečů než těch, kteří byli původně připuštěni.
An amendment to a public contract during its currency may be regarded as being material when it introduces conditions which, had they been part of the initial award procedure, would have allowed for the admission of tenderers other than those initially admitted.
PRESSETEXT NACHRICHTENAGENTUR na nový cenový index, který nahradil dříve určený index, jak bylo stanoveno v původní smlouvě.
PRESSETEXT NACHRICHTENAGENTUR the initial agreement to accommodate changed external circumstances, such as the conversion to euros of prices initially expressed in national currency, a minimal reduction in the prices in order to round them off, and a reference to a new price index where provision was made in the initial agreement to replace the price index fixed previously.
z toho vyplývalo nové zadání zakázky, za podmínky, že takové přizpůsobení je minimální a existuje pro něj objektivní vysvětlení, jak je tomu v případě, kdy je jeho cílem zjednodušit provádění zakázky, například zjednodušením operací fakturace.
accompanied by an adjustment of their intrinsic amount, which may even exceed the amount authorised by the rele -vant provisions relating to the introduction of the euro, without giving rise to a new award of a contract, provided the adjustment is minimal and objectively justified; this is so where it tends to facilitate the performance of the contract, for example, by simplifying billing procedures.
Co se týče přeformulování valorizační doložky, je třeba mít za to, že odkaz na nový cenový index nepředstavuje změnu základních podmínek původní veřejné zakázky, která může představovat nové zadání veřejné zakázky ve smyslu směrnice 92/50, v rozsahu, v němž se toto přeformulování omezilo na uplatnění ustanovení základní smlouvy, co se týče aktualizace valorizační doložky.
With respect to the reformulation of the indexation clause, the reference to a new price index does not constitute an amendment to the essential conditions of the initial agreement such as to constitute a new award of a contract within the meaning of Directive 92/50 in so far as that reformulation merely applied the stipulations of the basic agreement as regards keeping the indexation clause up to date.
(viz body 34–35, 57–58, 61, 68–69, výrok 2)
(see paras 34, 35, 57, 58, 61, 68, 69, operative part 2)
V tomto ohledu, v případě, že je po přechodu na euro stávající zakázka změněna v tom smyslu, že ceny původně vyjádřené v tuzemské měně jsou převedeny na euro, se nejedná o podstatnou změnu veřejné zakázky, ale pouze o její přizpůsobení změněným vnějším okolnostem, pokud jsou částky v eurech zaokrouhleny v souladu s platnými ustanoveními.
Where, following the changeover to the euro, an existing contract is changed in the sense that the prices initially expressed in national currency are converted into euros, it is not a material contractual amendment but only an adjustment of the contract to accommodate changed external circumstances, provided that the amounts in euros are rounded off in accordance with the provisions in force.
Krom toho, takovákonverze cen zakázky na eura během její platnosti by mohla být spojena s přizpůsobením jejich reálné hodnoty, a to i přesahujícím částku povolenou ustanoveními týkajících se zavedení eura, aniž by
Moreover, such a conversion of contract prices into euros during the course of the contract may be
3 odst. 1 a v článcích 8 a 9 směrnice 92/50 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje situaci, v níž zadavatel prostřednictvím dodatku ke smlouvě sjednaného s poskytovatelem během doby platnosti zakázky na služby, kterou s ním uzavřel na dobu neurčitou, obnovil na dobu tří let ustanovení o vzdání se práva výpovědi, které již v okamžiku sjednání nového ustanovení neplatilo, a sjednal s ním stanovení výraznějších rabatů, než byly ty, které byly původně určeny pro určité
The terms ‘awarding’ and ‘awarded’, used Articles 3(1), 8 and 9 of Directive 92/50 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts must be interpreted as not covering a situation where a contracting authority, through the use of a supplemental agreement, agrees with the contractor, during the period of validity of a contract concluded with it for an indefinite period, to renew for a period of three years a waiver of the right to terminate the contract by notice, the waiver no longer being in force at the time of the amendment, and agrees with it to lay down higher rebates than those
SHRNUTÍ – VĚC C-454/06 ceny stanovené podle množství v určité oblasti.
SUMMARY — CASE C-454/06 initially provided for in respect of certain volume-related prices within a specified area of supply.