natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vztahují se na produkty uváděné na trh v EU a na dovoz a vývoz.
They apply to products marketed within the EU and to import and export.
Kontroly dodržování norem provádějí členské státy; v případě dovážených produktů mohou být kontrolní činnosti prováděny schválenými třetími zeměmi.
Checks on conformity are carried out by Member States; for imported products, checking operations can be performed by approved third countries.
Evropská komise se proto snaží zvýšit podporu propagačních akcí odvětví zaměřených na zvýšení konzumace ovoce a zeleniny mezi Evropany všech věkových kategorií, ale zejména mezi mládeží. Mezi nejvýznamnější patří tato opatření:
The European Commission therefore aims to increase its support for the sector’s efforts to promote the consumption of fruit & vegetables by Europeans of all ages, but especially young people. Most importantly, these measures include: Recognition of checks performed by third countries facilitates the work of importers and national administrations.
Tento přístup bude v budoucnosti upřednostňován.
This approach will be favoured the future.
V rámci snah Evropské komise o „lepší právní předpisy“ bude reforma z roku 2006 představovat další krok k usnadnění správy obchodních norem EU.
In the framework of the European Commission’s commitment to ‘better regulation’, the 2006 reform will represent an additional step towards simpler ways of managing EU marketing standards.
• Organizace producentů budou moci i nadále zahrnovat propagační činnosti do svých operačních programů, na něž Evropská unie poskytuje 50 % spolufinancování.• Nová společná organizace trhu umožňuje zvýšit toto spolufinancování ze strany EU na 60 % pro iniciativy propagující konzumaci ovoce a zeleniny mezi dětmi a mládeží do 18 let věku.• Čerstvé ovoce a zelenina stažené z trhu mohou být v případě krize rozdávány zdarma, a to nikoli pouze dobročinným organizacím a nadacím, ale i školám a státním vzdělávacím ústavům a dětským prázdninovým táborům. EU poskytne na tyto akce 100 % podporu.
• Producer organisations will continue to be able to include promotional activities in their operational programmes, for which the European Union provides 50 % co-funding.• The new CMO allows this EU co-financing rate to rise to 60 % for initiatives promoting the consumption of fruit & vegetables by children under 18 years of age.• Fresh fruit & vegetables withdrawn from the market, in the case of a crisis, can be distributed for free, not only to charitable organisations and foundations but also to schools and public education institutions and children‘s holiday camps. The EU will provide 100 % support for these actions. Marketing standards Classifying products according to a single, internationally accepted reference facilitates trade based on fair competition and, consequently, helps improve the fruit & vegetable sector‘s profitability. At the same time, rules 1
Odvětví ovoce a zeleniny, které využívá pouhá 3 % obdělávané půdy v Evropské unii, vytváří 17 % hodnoty celkové zemědělské produkce EU. Z celkových 9,7 milionu zemědělských podniků v EU jich na toto odvětví připadá 1,4 milionu, z čehož 660 000 představují profesionální zemědělské podniky specializované na ovoce a zeleninu.
Utilising a mere 3 % of the cultivated area in the European Union, the fruit & vegetable (F & V) sector is responsible for 17 % of total EU agricultural production in terms of value. Out of a total of 9.7 million farms in the EU, the sector numbers 1.4 million, of which 660,000 are professional farms specialising in F & V. Major EU imports Major imports are apples (around 900,000 tonnes in the last two years), oranges (around 800,000 tonnes), pears (more than 300,000 tonnes) and lemons (more than 200,000 tonnes).
Vzhledem k tomu, že EU vyváží mnohem méně čerstvého ovoce a zeleniny do třetích zemí než dováží, má obchodní deficit cca 300 milionů EUR ročně (průměrná hodnota za poslední tři roky) pro zeleninu a více než 8 miliard EUR pro ovoce (včetně tropického ovoce).
Since the EU exports much less fresh F & V to third countries than it imports, it carries a trade deficit of around € 300 million per year (averaged over the last three years) for vegetables, and more than € 8 billion for fruits (tropical fruits included).
V severní Evropě je však významnější pouze v omezeném počtu členských států, jako jsou Spojené království, Nizozemsko a Polsko, kde představuje více než 10 % zemědělské produkce. V uplynulých 15 letech vzrostla produkce zeleniny v 25 členských státech EU z 58 na 65 milionů tun, zatímco produkce ovoce vzrostla z 36 pouze na 39 milionů tun.
In southern European Member States, the fruit & vegetable sector is considered ‘sizeable’, representing up to one-third of all agriculture. However, in northern Europe, it is significant in a limited number of Member States, such as the United Kingdom, the Netherlands and Poland, where it represents more than 10 % of agricultural production. In the last 15 years, vegetable production in the 25 EU Member States has increased from 58 to 65 million tonnes, whereas fruit production increased from 36 to just 39 million tonnes. The sector is highly heterogeneous due to a number of factors: it covers a large variety of products, production systems (greenhouses, in the open field, etc.), farm types and sizes, and marketing channels.
Je náročnější na práci než zbytek zemědělského sektoru a využívá většinu zemědělské sezónní práce.
The sector is more labour-intensive than the rest of the agricultural sector and utilises the majority of agricultural seasonal labour.
Pokud jde o zeleninu, celkové dovozy (vnitřní obchod a dovozy ze třetích zemí) podstatně vzrostly a dosáhly hodnoty odpovídající téměř 40 % produkce EU.
For vegetables, total imports (internal trade and imports from third countries) have grown significantly to reach the equivalent of almost 40 % of EU production.
Většina tohoto růstu nicméně pramenila z obchodu mezi členskými státy – obchod se třetími zeměmi byl i nadále skromnější.
However, most of the growth has come from trade among Member States – trade with third countries has remained more modest.
Prodejní postupy se pod vlivem velkých maloobchodních řetězců mění.
Marketing practices have changed under the influence of the large retail chains.
Růst velkých maloobchodních řetězců, pokles jejich počtu a rozšíření geografických zdrojů zásobování za hranice členského státu a hranice EU vedly z hospodářského pohledu k posílení jejich tržní síly vzhledem k producentům ovoce a zeleniny.
The development of these private standards, which were just emerging when the fruit & vegetable reform of 1996 was implemented, is a good illustration of the changes that have affected the commodity chain in the course of the decade. The situation is very different for fresh, temperate fruits for which internal EU trade and imports from third countries have grown at a similar pace (together, amounting to the equivalent of almost 70 % of EU production).
Vývoj diskontních maloobchodních řetězců, zejména v Německu, představuje další složku rostoucího tlaku na odvětví zemědělství.
In recent years, imports of temperate fruits from third countries have even grown at a higher pace than internal EU trade. The share of imports from third countries
V uplynulých letech rostly dovozy ovoce mírného pásma ze třetích zemí dokonce ještě rychleji než vnitřní obchod v EU. Podíl dovozů ze třetích zemí na celkovém využití produktů mírného pásma v EU činí cca 20 % pro ovoce (pro zeleninu je nižší než 5 %).
In economic terms, the growth of the large retail market chains, the reduction of their number and the enlargement of geographic sources of supply beyond national and EU borders have led to the strengthening of their
V zemích s velkým objemem produkce, jako jsou Španělsko, Francie a Itálie, se míra organizace pohybuje kolem 40 % až 50 %.
In large producing countries such as Spain, France and Italy, the level of organisation stands at around 40 % to 50 %.
• Genetická modifikace mikroorganismů, rostlin a zvířat existuje již od 70. let 20. století.
•฀ Genetic฀ modification of micro-organisms, plants฀ and฀ animals฀ has฀ existed฀ since฀ the฀ 1970s.
• Geneticky modifikované (GM) plodiny se pěstují na čtvrtině celosvětově obhospodařované půdy a některé GM produkty nebo GM organismy (GMO) již byly uvedeny na trh v Evropské unii.
•฀ Genetically฀modified (GM) crops grow on a quarter฀of฀the฀land฀under฀cultivation฀world- wide฀and฀some฀GM฀products฀or฀GM฀organ- isms฀(GMOs)฀have฀already฀been฀marketed฀in฀ the฀European฀Union.
• Genetická modifikace však vzbuzuje obavy široké veřejnosti o zdraví a ochranu životního prostředí.
•฀ However,฀ genetic฀ modification raises widespread฀public฀concern฀in฀terms฀of฀health฀and฀ environmental฀protection.
• Právní předpisy Evropské unie o GMO jsou nejpřísnější na světě. Právní předpisy o GMO EU navrhuje již od začátku 90. let 20. století a v nedávné době svou legislativu modernizovala.
• The฀European฀Union’s฀GMO฀legislation฀is฀the฀strictest฀in฀the฀world.฀The฀EU฀has฀been฀฀legislating฀on฀GMOs฀since฀the฀early฀1990s฀and฀has฀recently฀modernised฀its฀legislation.
Na celém světě se obdělává asi 672 miliónů akrů půdy, z nichž 25 % neboli 167,2 miliónu akrů – plocha větší než dvojnásobek rozlohy Spojeného království – bylo v roce 2003 osazeno GM plodinami.
฀ b ฀ i ฀ l ฀ l ฀ i ฀o฀n฀฀ ฀ p ฀ e ฀ o ฀ p ฀ l ฀ e ฀ , ฀ ฀ ฀ m ฀a ฀i฀n ฀ l ฀ y ฀ ฀ ฀ w ฀ o ฀ m ฀ e ฀ n ฀ ฀ ฀a฀n฀d฀฀ ฀ c ฀ h ฀ i ฀ l ฀ d ฀ r ฀ e ฀ n ฀ , ฀ ฀ ฀a฀r฀e฀฀ ฀l฀i฀v฀i฀n฀g ฀ ฀ ฀i฀n฀฀ ฀ e ฀ x ฀ t ฀ r ฀ e ฀ m ฀ e ฀ ฀ ฀ p ฀ o ฀ v
Tyto odrůdy byly geneticky modifikovány většinou proto, aby se zajistila jejich odolnost vůči některým hmyzím škůdcům a tolerance ke konkrétním herbicidům.Některé druhy ovoce byly geneticky modifikovány proto, aby se u nich prodloužila doba zrání.
฀a฀c฀r฀e฀s฀฀ ฀s฀u฀p฀p฀o฀r฀t฀i฀n฀g฀฀ ฀G฀M฀฀ ฀ s ฀ o ฀ n ฀a ฀ l ฀i฀s ฀ e ฀ d ฀ ฀ ฀a฀n฀d฀฀ ฀ p ฀ r ฀ e ฀ v ฀ e ฀ n ฀t฀i฀v฀e฀฀ ฀ m ฀ e ฀ d ฀ i ฀ c ฀i฀n ฀ e ฀ s ฀ ฀ ฀ b ฀a฀s ฀ e ฀ d ฀ ฀ ฀o฀n฀฀ ฀ g ฀ e ฀ n ฀ e ฀ t ฀ i ฀ c ฀ ฀ ฀ p ฀ r ฀ e ฀ d ฀i฀s ฀ p ฀ o ฀ s ฀ i ฀t฀i฀o฀n฀,฀฀ ฀ t ฀a ฀ r ฀ g ฀ e ฀ t
Geneticky modifikované mikroorganismy, což jsou živí mikroskopičtí tvorové, se používají při výrobě řady vitaminů, látek určených k aromatizaci a přídatných látek.
฀ e ฀ d ฀ ฀ ฀ s ฀ c ฀ r ฀ e ฀ e ฀ n ฀i฀n ฀ g ฀ , ฀ ฀ ฀a฀n฀d฀฀ ฀i฀n ฀n฀o ฀ v ฀a ฀t฀i฀v฀e฀฀ ฀ d ฀ r ฀ u ฀ g ฀ ฀ ฀ t ฀ r ฀ e ฀a ฀ t ฀ m ฀ e ฀ n ฀ t ฀ s ฀ ฀ ฀a฀r฀e฀฀ ฀a ฀ m ฀ o ฀ n ฀ g ฀ ฀ ฀t฀h฀e฀฀ ฀ p ฀ o ฀ s ฀ s ฀ i ฀ b ฀ i ฀ l ฀i฀t ฀ i ฀ e ฀ s
V roce 2003 se počet zemědělců pěstujících GM plodiny odhadem téměř zdvojnásobil celkem na 7 miliónů.
฀ n ฀ e ฀ x ฀ t ฀ ฀ ฀l฀a฀r฀-
Tento protokol uznává specifičnost obchodu s biotechnologiemi a právo zacházet s GMO opatrně.
฀o฀r฀g฀a฀n฀i฀s฀m฀s฀,฀฀ ฀p฀l฀a฀n฀t฀s฀฀ ฀a฀n฀d฀฀ ฀a฀n฀i฀m฀a฀l฀s฀.฀฀ ฀I฀t฀฀ ฀a฀l฀l฀o฀w฀s฀฀ ฀ o ฀ ฀
WTO přijala tři dohody:• o hygienických a rostlinolékařských opatřeních (SPS), která stanoví, že vláda, která chce právně upravit GMO, musí tuto úpravu zdůvodnit hodnocením rizik podloženým vědeckým důkazem, že daný organismus představuje hrozbu (obavy z GMO však vzbuzuje právě nedostatek spolehlivých a dlouhodobých údajů);• o technických překážkách obchodu (TBT), která stanoví, aby právní úpravy v oblasti produktů využívaly k dosažení svých cílů prostředků, které co nejméně omezují obchod, a aby odpovídaly mezinárodním normám;• o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS), která podporuje komerční práva patentovaných GMO produktů, jež mohou být v rozporu s biologickou rozmanitostí a bezpečností potravin.
฀ g ฀a ฀ n ฀i฀s ฀ m ฀ s ฀ ฀ ฀i฀n฀฀ ฀w฀h฀i฀c฀h฀฀ ฀ g ฀ e ฀ n ฀ e ฀ t ฀ i ฀ c ฀ ฀ ฀ m ฀a ฀ t ฀ e ฀ r ฀ i ฀a ฀ l ฀ ฀ ฀ ( ฀ D ฀ N ฀A ฀ ) ฀ ฀ ฀h฀a฀s฀฀ ฀b฀e฀e฀n฀฀ ฀a ฀ l ฀ t ฀ e ฀ r ฀ e ฀ d ฀ ฀ ฀i฀n฀฀ ฀a฀฀ ฀ w ฀a ฀ y ฀ ฀ ฀t฀h฀a฀t
C S-C nostní síť“, založenou na sledovatelnosti těchto produktů ve všech fázích jejich výroby a uvádění na trh.
฀f฀o฀r฀฀ ฀s฀p฀e฀c฀i฀fi฀c ฀a฀u฀t฀h฀o฀r฀i฀s฀a฀t฀i฀o฀n ฀p฀r฀o฀- is also a trade issue
Hlavním cílem je zajistit, aby se při pohybech GMO, jež mohou mít nepříznivý dopad na udržitelné využívání biologické rozmanitosti a na lidské zdraví, náležitě přihlíželo k životnímu prostředí a lidskému zdraví (nařízení (ES) č. 1946/2003).5.
฀ u ฀ s ฀ e ฀ ฀ ฀t฀h฀e฀฀ ฀ l ฀ e ฀a฀s ฀ t ฀ ฀t฀r฀a฀d฀e฀฀ r ฀ e ฀ s ฀ t ฀ r ฀ i ฀ c ฀t฀i฀v฀e฀฀ ฀ m ฀ e ฀a ฀ n ฀ s ฀ ฀ ฀t฀o฀฀ ฀a ฀ c ฀ c ฀ o ฀ m ฀ p ฀ l ฀i฀s ฀ h ฀ ฀
Reprodukce je povolena pouze v případě uvedení zdroje. Fotografie: Digital Vision, Getty Images
฀i฀n ฀ d ฀ u ฀ s ฀ t ฀ r ฀ i ฀a ฀ l ฀ ฀
Přehled informací o životnímu prostředí:
Environment fact sheet: protecting and conserving the marineenvironment
Ochrana a zachování moří a oceánů
• We depend on the seas for our survival.
Moře také podstatně ovlivňují hospodářský rozkvět, naše sociální podmínky a to, jak žijeme. Stav moří se však rychle zhoršuje.
They are also essential for our economic prosperity, social well-being and quality of life.
Musíme tedy nalézt lepší způsob, jak je spravovat.
We need to find better ways of managing it.
• Evropská komise přijala návrh strategie, která významně zlepší ochranu mořského prostředí v Evropě.
• The European Commission has adopted a proposal for a strategy that will significantly improve protection of the marine environment in Europe.
Přispěje k rozšíření vědomostní základny, která bude fungovat jako zdroj informací při utváření politických koncepcí.
It will expand the knowledge base that informs policy-making.
Na jejím základě se budou zavádět komplexní a ekonomicky dostupná opatření, jejichž úkolem bude řešit naléhavé problémy.
It will use integrated and cost-effective measures to address pressures.
Sledováním a posuzováním dosáhneme toho, že se nám naše předsevzetí podaří splnit a že podniknuté kroky přinesou výsledky.
And it will ensure, through monitoring and assessment, that goals are achieved and that actions bring results.
• Strategie pro mořské prostředí taktéž určí ekologický rozsah širší EU politiky pro mořské prostředí, která se v současnosti připravuje.
• The marine strategy will also form the environmental dimension of the wider EU maritime policy now in preparation.
Úkolem této koncepce je využít veškerého hospodářského potenciálu našich moří a oceánů.
This policy is designed to harness all the economic potential of our oceans and seas.
Mezníke: 2016 a 2021
2016 and 2021
Hlavním úkolem strategie EU pro mořské prostředí je, abychom do roku 2021 dosáhli dobrého stavu moří. První plány budou připraveny nejpozději do roku 2016 a jednotlivá opatření budou uvedena do praxe během dalších dvou let.
The ultimate objective of the EU’s marine strategy is to achieve good environmental status of the marine environment by 2021.The first programmes of measures will be ready by 2016 at the latest, and each measure will become operational within two years.
Do mořského prostředí řadíme moře, ústí řek, mořské dno i usazeniny a veškerou mořskou flóru a faunu včetně jejích přirozených prostředí v moři a při pobřeží.
The marine environment includes the waters of seas and estuaries, the seabed and its subsoils, and all marine wildlife and its sea and coastal habitats.
Moře je pro nás vzácným bohatstvím, je dědictvím, kterého si musíme vážit a musíme jej chránit a zachovávat.
It is a precious asset; a heritage that must be protected, conserved and properly valued.
Naším hlavním cílem je především zachování biologické rozmanitosti a dynamiky oceánů a moří, včetně jejich ekologické nezávadnosti, čistoty, dobrého stavu a výnosnosti.
The ultimate aim is to keep our oceans and seas biologically diverse and dynamic, and also safe, clean, healthy and productive.
Moře a oceány jsou pro život na Zemi důležitým zdrojem.
The marine environment is a vital resource for life on Earth.
Mořské ekosystémy vykonávají celou řadu zásadních funkcí v oblasti životního prostředí – řídí podnebí, zabraňují erozi, akumulují a rozvádějí sluneční energii, vstřebávají oxid uhličitý a udržují biologickou rovnováhu moří.
Marine ecosystems perform a number of key environmental functions — they regulate the climate, prevent erosion, accumulate and distribute solar energy, absorb carbon dioxide, and maintain biological control.
Moře a oceány jsou naším největším zdrojem biologické rozmanitosti.
The seas and oceans are our greatest source of biodiversity.
Pokrývají 71 % zemského povrchu a tvoří 90 % biosféry.
They cover 71 % of the Earth’s surface and they contain 90 % of the biosphere.The marine environment is also a great contributor to economic prosperity, social well-being and quality of life.
Mořské prostředí také významně přispívá k hospodářskému rozkvětu, dobrým sociálním podmínkám a celkově životu na Zemi.
It constitutes a fund of resources which can be used to achieve greater economic potential, so its protection is crucial at a time when the European Union is seeking to revitalise its economy.
Evropská unie – v souladu s lisabonskou agendou – usiluje o to, aby se do roku 2010 stala nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější světovou ekonomikou, jež je postavena na znalostní základně.
The EU’s aim — according to the Lisbon agenda — is to become the world’s most competitive and dynamic knowledge-driven economy by 2010.
Stav moří v Evropě se rychle zhoršuje
The marine environment is faced with a number of increasingly severe
Společná realizace směrnice pro vodní hospodářství a strategie pro mořské prostředí vyplní mezeru mezi ochranou vnitrozemských vodstev a ochranou moří.
The combined implementation of the water framework directive and of the marine strategy will bridge the gap between environmental protection of inland waters and the open seas.
Moře a oceány čelí řadě značně vážných nebezpečí(1), mezi něž patří ztráta a pokles biologické rozmanitosti zároveň se změnami její struktury, ztráta přirozeného prostředí, znečišťování nebezpečnými látkami a vlivy klimatických změn.
threats (1) These include loss or degradation of biodiversity and changes in its structures, loss of habitats, contamination from dangerous substances, and the impacts of climate change.In some parts of Europe, the very structures and functions of our seas are being jeopardised.
Severovýchodní Atlantik, Středomoří a Černé moře patří ke třem ze sedmi nejproblémovějších regionů na světě, kde se rybí populace potřebují zotavit nejvíce.
The Northeast Atlantic, the Mediterranean and the Black Sea are three of the world’s seven ‘problem’ regions where fish stocks are in greatest need of recovery.
Ekologický systém Pobaltského regionu se považuje za „narušený“ a trvale probíhá jeho eutrofizace (http://www. regeringen.se/sb/d/497/a/39302).
The ecology of the Baltic region is reckoned to have ‘crashed’ and to be locked into permanent eutrophication (http://www.regeringen.se/sb/d/497/a/39302).
Hrozící nebezpečí vzniká pod tlakem různých odvětví, která jsou na moři přímo závislá, jako je těžba ropy a zemního plynu, bagrování a těžba štěrku a písku, námořní doprava, obchodní rybolov a turistický ruch.
Marine habitats are being destroyed, degraded and disturbed.These threats are caused by pressures from various sea-based activities like oil and gas exploration, dredging and extraction of sand and gravel, shipping, commercial fisheries and tourism.
Lidská činnost soustředěná na pevnině (všeobecně zemědělství a průmysl) má účast na 80 % znečištění moří.
Meanwhile, land-based activities (agriculture and industry in general) account for 80 % of marine pollution.
Tlak roste spolu se sílícím působením klimatických změn.
These pressures are exacerbated by the increasing impact of climate change.
Jako příklad vezměme průmyslově lovené druhy ryb, jež ke svému životu potřebují chladné vody.Ty jsou v současnosti nuceny z důvodu stoupající teploty moře přesidlovat dále na sever.
For example, the commercial fish species that require colder waters are now being driven northwards as sea temperatures rise.Urgent efforts are needed to protect Europe’s seas and oceans.
Za cíl si klademe zajistění dlouhodobé produktivity v ekonomické a sociální sféře, jako jsou rybolov, námořní doprava, zemědělství, průmysl, turistický ruch a rozvoj pobřežních oblastí a regionů.
The aim is to safeguard the long-term productivity of economic and social activities such as fisheries, maritime transport, agriculture, industry, tourism, and coastal and regional development.
OSPAR z roku 1992, jež reguluje a omezuje znečištění v oblastech Severního moře a severního Atlantiku, Helsinské komisi na ochranu Baltského moře (Helcom) a Barcelonské úmluvě o ochraně Středozemního moře.
Many of Europe’s regional seas are the subject of international conventions: for example, the 1992 OSPAR Convention to regulate and control marine pollution in the North Sea and North Atlantic, the Helsinki Commission on the protection of the Baltic Sea (Helcom) and the Barcelona Convention on the protection of the Mediterranean Sea.
Na úrovni členských států stojí vývoji v cestě fakt, že výhradně vnitrostátní opatření nemohou ovlivňovat činnost jiných zemí, které mají společné hranice
At Member State level, progress has also been hampered by the fact that purely national measures cannot influence the activities of other countries
) Evropská komise popsala tato nebezpečí ve svém sdělení z roku 2002 nazvaném„Směrem ke strategii na ochranu a zachování mořského životního prostředí“, (KOM(2002) 539.
(1) The European Commission described these threats in its communication of 2002 entitled ‘Towards a strategy to protect and conserve the marine environment’, COM(2002) 539.
Hlavním aspektem strategie pro mořské prostředí bude spoluúčast zainteresovaných stran v dané mořské oblasti, a Evropská unie přijímá opatření zaměřená na lidskou činnost na moři spíše po jednotlivých odvětvích než celostně.
Stakeholder participation —a key aspect of the marine strategy bordering a given marine area and, at EU level, action to tackle human activities impacting on the maritime environment has been taken sector by sector rather than holistically.
A v neposlední řadě nám chybí dostatečné množství poznatků o mořském prostředí a o vlivu a směrech, při kterých se moře v rámci lidské činnosti využívá, a informace, které tedy k dispozici máme, jsou příliš útržkovité.
Finally, there is a chronic lack of knowledge on the marine environment and on the impact and trends of the main uses, and the information that we do have is too fragmented.
Je zapotřebí shromáždit komplexní databanku poznatků, která by byla základem při utváření plně kompetentních pravidel na všech správních úrovních.
We need to develop a comprehensive knowledge base as a platform for informed policy-making at all levels of governance.
Strategii pro mořské prostředí vypracovala Evropská komise v letech 2002–2004 za pomoci rozsáhlých konzultací, na kterých se podílely:
The marine strategy was prepared by the European Commission between 2002 and 2004, with the help of an extensive consultation process involving:
• všechny členské státy EU včetně nově přistupujících zemí;
• all EU Member States and candidate countries;
• klíčové země, které nejsou členy EU a k jejichž území patří stejné oceány a moře jako ke členským zemím;
• key non-EU countries that share oceans and seas with the EU;
• 16 mezinárodních rad a úmluv;
• 16 international commissions and conventions;
• 21 hlavních průmyslových organizací a občanských společností;
• 21 key industry and civil society organisations;
• vědcia akademická obec.
• scientists and academics.
Konzultační období bylo zahájeno a ukončeno dvěma významnými konferencemi zainteresovaných stran, z nichž první se konala v listopadu 2002 v dánském Køge a druhá v listopadu 2004 v nizozemském Rotterdamu.
There were two major stakeholder conferences to open and close the consultation process, in November 2002 (Køge, Denmark) and November 2004 (Rotterdam, the Netherlands).
Konzultace s veřejností probíhaly na internetových stránkách od března do května 2005.
A public consultation exercise was conducted via the Internet from March to May 2005.
Komise obdržela celkem 113 příspěvků a výsledky konzultací jsou k nahlédnutí na internetových stránkách: http://ec.europa.eu/environment/water/pdf/ consultation_marine.pdf.
The Commission received 113 responses. The results are available at: http://europa.eu.int/comm/ environment/water/pdf/ consultation_marine.pdf
Příprava byla zaměřena konkrétně na:
The preparatory work focused in particular on: