natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nikdo nesmí být odsouzen za jednání nebo opomenutí, které v době, kdy bylo spácháno, nebylo podle vnitrostátního nebo mezinárodního práva trestným činem.
No one shall be held guilty of any criminal offence on account of any act or omission which did not constitute a criminal offence under national or international law at the time when it was committed.
Tento článek nebrání souzení a potrestání osoby za jednání nebo opomenutí, které v době, kdy bylo spácháno, bylo trestné podle obecných právních zásad uznávaných civilizovanými národy.“
This Article shall not prejudice the trial and punishment of any person for any act or omission which, at the time when it was committed, was criminal according to the general principles of law recognised by civilised nations.’
V odstavci 2 bylo pouze zrušeno slovo „civilizovanými“; nemění to však smysl tohoto odstavce, který se týká zejména zločinů proti lidskosti. V souladu s čl.
In paragraph 2, the reference to ‘civilised’ nations has been deleted; this does not change the meaning of this paragraph, which refers to crimes against humanity in particular.
52 odst. 3 Listiny má zde zaručené právo stejný smysl a rozsah jako právo zaručené EÚLP.
In accordance with Article 52(3), the right guaranteed here therefore has the same meaning and scope as the right guaranteed by the ECHR.
Odstavec 3 přebírá obecnou zásadu přiměřenosti mezi trestnými činy a tresty, která je zakotvena ve společných ústavních tradicích členských států a v judikatuře Soudního dvora Společenství.
Paragraph 3 states the general principle of proportionality between penalties and criminal offences which is enshrined in the common constitutional traditions of the Member States and in the case-law of the Court of Justice of the Communities.
Vysvětlení k článku 50 – Právo nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán za stejný trestný čin
Explanation on Article 50 — Right not to be tried or punished twice in criminal proceedings for the same criminal offence
Článek 4 protokolu č. 7 k EÚLP zní:
Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR reads as follows:
Nikdo nemůže být stíhán nebo potrestán v trestním řízení podléhajícím pravomoci téhož státu za trestný čin, za který již byl osvobozen nebo odsouzen konečným rozsudkem podle zákona a trestního řádu tohoto státu.
No one shall be liable to be tried or punished again in criminal proceedings under the jurisdiction of the same State for an offence for which he has already been finally acquitted or convicted in accordance with the law and penal procedure of that State.
Ustanovení předchozího odstavce nejsou na překážku obnově řízení podle zákona a trestního řádu příslušného státu, jestliže nové nebo nově odhalené skutečnosti nebo podstatná vada v předešlém řízení mohly ovlivnit rozhodnutí ve věci.
The provisions of the preceding paragraph shall not prevent the reopening of the case in accordance with the law and the penal procedure of the State concerned, if there is evidence of new or newly discovered facts, or if there has been a fundamental defect in the previous proceedings, which could affect the outcome of the case.
Od tohoto článku nelze odstoupit podle článku 15 Úmluvy.“
No derogation from this Article shall be made under Article 15 of the Convention.’
Je upřesněno, že pravidlo zakazující kumulaci se týká kumulace dvou sankcí stejného druhu, v tomto případě trestů.
The rule prohibiting cumulation refers to cumulation of two penalties of the same kind, that is to say criminal-law penalties.
V souladu s článkem 50 platí pravidlo „non bis in idem“ nejen v rámci soudní pravomoci jednoho členského státu, ale též mezi soudními pravomocemi více členských států.
In accordance with Article 50, the ‘non bis in idem’ rule applies not only within the jurisdiction of one State but also between the jurisdictions of several Member States.
Na velmi omezené výjimky v uvedených úmluvách, které umožňují členským státům odchylku od pravidla „non bis in idem“, se vztahuje horizontální ustanovení v čl. 52 odst.
The very limited exceptions in those Conventions permitting the Member States to derogate from the ‘non bis in idem’ rule are covered by the horizontal clause in Article 52(1) of the Charter concerning limitations.
1 Listiny o omezeních. Pokud jde o situace uvedené v článku 4 protokolu 7, totiž použití zásady v rámci jednoho členského státu, mají zaručená práva stejný smysl a stejný rozsah jako odpovídající právo v EÚLP.
As regards the situations referred to by Article 4 of Protocol No 7, namely the application of the principle within the same Member State, the guaranteed right has the same meaning and the same scope as the corresponding right in the ECHR.
HLAVA VII – OBECNÁ USTANOVENÍ UPRAVUJÍCÍ VÝKLAD A POUŽITÍ LISTINY
TITLE VII — GENERAL PROVISIONS GOVERNING THE INTERPRETATION AND APPLICATION OF THE CHARTER
Vysvětlení k článku 51 – Oblast použití
Explanation on Article 51 — Field of application
Účelem článku 51 je určit oblast použití Listiny.
The aim of Article 51 is to determine the scope of the Charter.
Jeho cílem je jasně stanovit, že Listina se v prvé řadě vztahuje na orgány a instituce Unie, v souladu se zásadou subsidiarity. Toto ustanovení bylo vypracováno v souladu s čl.
It seeks to establish clearly that the Charter applies primarily to the institutions and bodies of the Union, in compliance with the principle of subsidiarity.
6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, podle kterého Unie musí respektovat základní lidská práva, a v souladu s mandátem daným Evropskou radou na zasedání v Kolíně nad Rýnem.
This provision was drafted in keeping with Article 6(2) of the Treaty on European Union, which required the Union to respect fundamental rights, and with the mandate issued by the Cologne European Council.
Pojem „orgány“ je zakotven ve Smlouvách.
The term ‘institutions’ is enshrined in the Treaties.
Výraz „instituce a subjekty“ je běžně používán ve Smlouvách jako odkaz na všechny subjekty zřízené Smlouvami nebo sekundárními právními předpisy (viz například článek 15 nebo 16 Smlouvy o fungování Evropské unie).
The expression ‘bodies, offices and agencies’ is commonly used in the Treaties to refer to all the authorities set up by the Treaties or by secondary legislation (see, e.g., Articles 15 or 16 of the Treaty on the Functioning of the European Union).
Toto pravidlo, zakotvené v této listině, se samozřejmě vztahuje na ústřední orgány i na regionální nebo místní orgány a na veřejné subjekty, provádějí-li právo Unie.
Of course this rule, as enshrined in this Charter, applies to the central authorities as well as to regional or local bodies, and to public organisations, when they are implementing Union law.
Odstavec 2 ve spojení s druhou větou odstavce 1 potvrzuje, že Listina nemůže mít rozšiřující účinek na pravomoci a úkoly, které Smlouvy svěřují Unii.
Paragraph 2, together with the second sentence of paragraph 1, confirms that the Charter may not have the effect of extending the competences and tasks which the Treaties confer on the Union.
Jsou zde výslovně uvedeny logické důsledky zásady subsidiarity a skutečnosti, že Unie má pouze ty pravomoci, které jí byly svěřeny.
Explicit mention is made here of the logical consequences of the principle of subsidiarity and of the fact that the Union only has those powers which have been conferred upon it.
Základní práva zaručená v Unii nemají jiný účinek než v rámci pravomocí stanovených Smlouvami.
The fundamental rights as guaranteed in the Union do not have any effect other than in the context of the powers determined by the Treaties.
Z toho vyplývá, že povinnost podle druhé věty odstavce 1, která ukládá orgánům Unie prosazovat zásady stanovené v Listině, může existovat pouze v mezích těchto pravomocí.
Consequently, an obligation, pursuant to the second sentence of paragraph 1, for the Union's institutions to promote principles laid down in the Charter may arise only within the limits of these same powers.
Odstavec 2 rovněž potvrzuje, že Listina nesmí rozšiřovat oblast působnosti práva Unie nad rámec pravomocí Unie stanovených Smlouvami.
Paragraph 2 also confirms that the Charter may not have the effect of extending the field of application of Union law beyond the powers of the Union as established in the Treaties.
Podle tohoto pravidla je zjevné, že odkaz na Listinu v článku 6 Smlouvy o Evropské unii nelze vykládat jako rozšíření rozsahu činností členských států považovaných za „provádění práva Unie“ (ve smyslu odstavce 1 a judikatury uvedené výše).
In accordance with this rule, it goes without saying that the reference to the Charter in Article 6 of the Treaty on European Union cannot be understood as extending by itself the range of Member State action considered to be ‘implementation of Union law’ (within the meaning of paragraph 1 and the above-mentioned case-law).
Účelem článku 52 je stanovit rozsah práva zásad obsažených v Listině a stanovit pravidla pro jejich výklad.
The purpose of Article 52 is to set the scope of the rights and principles of the Charter, and to lay down rules for their interpretation.
Odstavec 1 se zabývá omezením práv.
Paragraph 1 deals with the arrangements for the limitation of rights.
35 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 36 a 346 uvedené smlouvy.
The reference to general interests recognised by the Union covers both the objectives mentioned in Article 3 of the Treaty on European Union and other interests protected by specific provisions of the Treaties such as Article 4(1) of the Treaty on European Union and Articles 35(3), 36 and 346 of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Odstavec 2 odkazuje na práva, která již byla výslovně zaručena Smlouvou o založení Evropského společenství a uznána Listinou a která jsou nyní obsahem Smluv (zejména práva vyplývající z občanství Unie).
Paragraph 2 refers to rights which were already expressly guaranteed in the Treaty establishing the European Community and have been recognised in the Charter, and which are now found in the Treaties (notably the rights derived from Union citizenship).
Stanoví, že taková práva nadále podléhají podmínkám a omezením stanoveným ve Smlouvách a platným pro právo Unie, na kterém jsou založena.
It clarifies that such rights remain subject to the conditions and limits applicable to the Union law on which they are based, and for which provision is made in the Treaties.
Tato Listina nemění systém práv svěřených Smlouvou o ES a přejatých Smlouvami.
The Charter does not alter the system of rights conferred by the EC Treaty and taken over by the Treaties.
Odstavec 3 má zajistit nezbytný soulad mezi Listinou a EÚLP stanovením pravidla, že pokud práva zaručená Listinou odpovídají právům zaručeným EÚLP, je jejich smysl a rozsah včetně povolených omezení stejný jako stanoví EÚLP.
Paragraph 3 is intended to ensure the necessary consistency between the Charter and the ECHR by establishing the rule that, in so far as the rights in the present Charter also correspond to rights guaranteed by the ECHR, the meaning and scope of those rights, including authorised limitations, are the same as those laid down by the ECHR.
To zejména znamená, že zákonodárce při stanovování omezení těchto práv musí splňovat stejné normy, které jsou stanoveny v ustanoveních o omezeních EÚLP a které se tak činí použitelnými na práva zahrnutá tímto odstavcem, aniž by narušily autonomii práva Unie a Soudního dvora Evropské unie.
This means in particular that the legislator, in laying down limitations to those rights, must comply with the same standards as are fixed by the detailed limitation arrangements laid down in the ECHR, which are thus made applicable for the rights covered by this paragraph, without thereby adversely affecting the autonomy of Union law and of that of the Court of Justice of the European Union.
Odkaz na EÚLP zahrnuje jak úmluvu, tak její protokoly.
The reference to the ECHR covers both the Convention and the Protocols to it.
Smysl a rozsah zaručených práv jsou určeny nejen zněním těchto aktů, ale též judikaturou Evropského soudu pro lidská práva a Soudního dvora Evropské unie.
The meaning and the scope of the guaranteed rights are determined not only by the text of those instruments, but also by the case-law of the European Court of Human Rights and by the Court of Justice of the European Union.
Poslední věta odstavce umožňuje Unii zaručit širší ochranu.
The last sentence of the paragraph is designed to allow the Union to guarantee more extensive protection.
Úroveň ochrany poskytovaná Listinou nesmí být v žádném případě nižší než úroveň zaručená EÚLP.
In any event, the level of protection afforded by the Charter may never be lower than that guaranteed by the ECHR.
Seznam práv, která mohou být považována za odpovídající právům v EÚLP ve smyslu tohoto odstavce, aniž je dotčen budoucí vývoj práva, právních předpisů a smluv, je uveden níže.
The list of rights which may at the present stage, without precluding developments in the law, legislation and the Treaties, be regarded as corresponding to rights in the ECHR within the meaning of the present paragraph is given hereafter.
Nezahrnuje práva doplňující práva v EÚLP.
It does not include rights additional to those in the ECHR.
Články Listiny, jejichž smysl i rozsah je stejný jako u odpovídajících článků EÚLP:
Articles of the Charter where both the meaning and the scope are the same as the corresponding Articles of the ECHR:
— článek 2 odpovídá článku 2 EÚLP,
Article 2 corresponds to Article 2 of the ECHR,
— článek 4 odpovídá článku 3 EÚLP,
Article 4 corresponds to Article 3 of the ECHR,
1 a 2 odpovídá článku 4 EÚLP,
Article 5(1) and (2) corresponds to Article 4 of the ECHR,
— článek 6 odpovídá článku 5 EÚLP,
Article 6 corresponds to Article 5 of the ECHR,
— článek 7 odpovídá článku 8 EÚLP,
Article 7 corresponds to Article 8 of the ECHR,
10 odst. 1 odpovídá článku 9 EÚLP,
Article 10(1) corresponds to Article 9 of the ECHR,
— článek 17 odpovídá článku 1 protokolu k EÚLP,
Article 17 corresponds to Article 1 of the Protocol to the ECHR,
19 odst. 1 odpovídá článku 4 protokolu č. 4,
Article 19(1) corresponds to Article 4 of Protocol No 4,
19 odst. 2 odpovídá článku 3 EÚLP, jak je vykládán Evropským soudem pro lidská práva,
Article 19(2) corresponds to Article 3 of the ECHR as interpreted by the European Court of Human Rights,
— článek 48 odpovídá čl.
Article 48 corresponds to Article 6(2) and(3) of the ECHR,
Články, které mají stejný smysl jako odpovídající články EÚLP, ale které mají širší rozsah:
Articles where the meaning is the same as the corresponding Articles of the ECHR, but where the scope is wider:
— článek 9 zahrnuje stejnou oblast jako článek 12 EÚLP, ale jeho rozsah může být rozšířen na jiné formy sňatku, jsou-li vnitrostátními právními předpisy zavedeny,
Article 9 covers the same field as Article 12 of the ECHR, but its scope may be extended to other forms of marriage if these are established by national legislation,
12 odst. 1 odpovídá článku 11 EÚLP, ale jeho rozsah je rozšířen na úroveň Evropské unie,
Article 12(1) corresponds to Article 11 of the ECHR, but its scope is extended to European Union level,
14 odst. 1 odpovídá článku 2 protokolu k EÚLP, ale jeho rozsah je rozšířen, aby zahrnoval přístup k odbornému a dalšímu vzdělání,
Article 14(1) corresponds to Article 2 of the Protocol to the ECHR, but its scope is extended to cover access to vocational and continuing training,
14 odst. 3 odpovídá článku 2 protokolu k EÚLP, pokud jde o práva rodičů,
Article 14(3) corresponds to Article 2 of the Protocol to the ECHR as regards the rights of parents,
1 EÚLP, ale omezení na určení občanských práva závazků nebo trestního obvinění neplatí pro právo Unie a jeho uplatňování,
Article 47(2) and(3) corresponds to Article 6(1) of the ECHR, but the limitation to the determination of civil rights and obligations or criminal charges does not apply as regards Union law and its implementation,
— článek 50 odpovídá článku 4 protokolu č.
Article 50 corresponds to Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR, but its scope is extended to European Union level between the Courts of the Member States,
— konečně, občané Evropské unie nesmějí být v oblasti působnosti práva Evropské unie považováni za cizince z důvodu zákazu jakékoliv diskriminace na základě státní příslušnosti.
Finally, citizens of the European Union may not be considered as aliens in the scope of the application of Union law, because of the prohibition of any discrimination on grounds of nationality.
Omezení podle článku 16 EÚLP, pokud jde o práva cizinců, se na ně tedy v této souvislosti nevztahují.
The limitations provided for by Article 16 of the ECHR as regards the rights of aliens therefore do not apply to them in this context.
Podle tohoto pravidla, spíše než zvolením postupu „nejnižšího společného jmenovatele“, by se měla dotčená práva Listiny vykládat způsobem, který nabízí vysoký standard ochrany, dostatečný pro právo Unie a v souladu se společnými ústavními tradicemi.
Under that rule, rather than following a rigid approach of ‘a lowest common denominator’, the Charter rights concerned should be interpreted in a way offering a high standard of protection which is adequate for the law of the Union and in harmony with the common constitutional traditions.
Odstavec 5 vyjasňuje rozdíl mezi „právy“ a „zásadami“ stanovenými v Listině.
Paragraph 5 clarifies the distinction between ‘rights’ and ‘principles’ set out in the Charter.
Podle tohoto rozlišení musí být subjektivní práva respektována, zatímco zásady musí být dodržovány (čl. 51 odst. 1).
According to that distinction, subjective rights shall be respected, whereas principles shall be observed (Article 51(1)).
Na jejich základě však nelze podávat přímé žaloby požadující činnost orgánů Unie nebo orgánů členských států, což odpovídá jak judikatuře Soudního dvora (viz zejména judikatura o „zásadě předběžné opatrnosti“ v čl.
They do not however give rise to direct claims for positive action by the Union's institutions or Member States authorities.
Příklady zásad uznaných Listinou obsahují například články 25, 26 a 37.
For illustration, examples for principles, recognised in the Charter include e.g. Articles 25, 26 and 37.
V některých případech může článek Listiny obsahovat prvky práva i zásady, například články 23, 33, a 34.
In some cases, an Article of the Charter may contain both elements of a right and of a principle, e.g. Articles 23, 33 and 34.
Odstavec 6 odkazuje na různé články Listiny, které v duchu subsidiarity odkazují na vnitrostátní právní předpisy a zvyklosti.
Paragraph 6 refers to the various Articles in the Charter which, in the spirit of subsidiarity, make reference to national laws and practices.
Vysvětlení k článku 53 – Úroveň ochrany
Explanation on Article 53 — Level of protection
Cílem tohoto ustanovení je zachovat úroveň ochrany, kterou nyní poskytují ve své oblasti působnosti právo Unie, vnitrostátní a mezinárodní právo.
This provision is intended to maintain the level of protection currently afforded within their respective scope by Union law, national law and international law.
Kvůli jejímu významu se uvádí odkaz na EÚLP.
Owing to its importance, mention is made of the ECHR.
Vysvětlení k článku 54 – Zákaz zneužití práv
Explanation on Article 54 — Prohibition of abuse of rights
Tento článek odpovídá článku 17 EÚLP:
This Article corresponds to Article 17 of the ECHR:
„Nic v této Úmluvě nemůže být vykládáno tak, jako by dávalo státu, skupině nebo jednotlivci jakékoliv právo vyvíjet činnost nebo dopouštět se činů zaměřených na zničení kteréhokoli ze zde přiznaných práva svobod nebo na omezování těchto práva svobod ve větším rozsahu, než to Úmluva stanoví.“
‘Nothing in this Convention may be interpreted as implying for any State, group or person any right to engage in any activity or perform any act aimed at the destruction of any of the rights and freedoms set forth herein or at their limitation to a greater extent than is provided for in the Convention.’.
Lisabonská smlouva pozměňující Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o založení Evropského společenství, podepsaná v Lisabonu dne 13. prosince 2007 ............................................
Treaty of Lisbon amending the Treaty on European Union and the Treaty establishing the European Community, signed at Lisbon, 13 December 2007 ..........................................
ZMĚNY SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII A SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ ...
AMENDMENTS TO THE TREATY ON EUROPEAN UNION AND TO THE TREATY ESTABLISHING THE EUROPEAN COMMUNITY ....................................................................................
Článek 1 ........................................................................................................
Article 1 ........................................................................................................
Článek 2 ........................................................................................................
Article 2 ........................................................................................................
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ ................................................................................... 134
FINAL PROVISIONS ............................................................................................ 134
Článek 3 ........................................................................................................ 134
Article 3 ........................................................................................................ 134
Článek 4 ........................................................................................................ 134
Article 4 ........................................................................................................ 134
Článek 5 ........................................................................................................ 134
Article 5 ........................................................................................................ 134
Článek 6 ........................................................................................................ 135
Article 6 ........................................................................................................ 135
Článek 7 ........................................................................................................ 135
Article 7 ........................................................................................................ 135
A. Protokoly, jež mají být připojeny ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a případně ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii ................... 148
A. Protocols to be annexed to the Treaty on European Union, to the Treaty on the Functioning of the European Union and, where applicable, to the Treaty establishing the European Atomic Energy Community ................................................................................................. 148
— Protokol o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii ........................................ 148
— Protocol on the role of national Parliaments in the European Union .............................. 148
— Protokol o používání zásad subsidiarity a proporcionality .......................................... 150
— Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality ................. 150
— Protokol o stálé strukturované spolupráci stanovené článkem 28a Smlouvy o Evropské unii .... 153
— Protocol on permanent structured cooperation established by Article 28 A of the Treaty on European Union ........................................................................................ 153
6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii o přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práva základních svobod .................................................................... 155
— Protocol relating to Article 6(2) of the Treaty on European Union on the accession of the Union to the European Convention on the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms ...... 155
— Protokol o vnitřním trhu a hospodářské soutěži ..................................................... 156
— Protocol on the internal market and competition ................................................... 156