natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Členské státy oznámí Komisi všechny vnitrostátní regulační orgány, kterým byly svěřeny úkoly podle této směrnice a podle zvláštních směrnic, a jejich odpovídající povinnosti.“
Member States shall notify to the Commission all national regulatory authorities assigned tasks under this Directive and the Specific Directives, and their respective responsibilities’.
Článek 10 rámcové směrnice nazvaný „Přidělování čísel, jmen a adres“ ve svém odstavci 1 uvádí:
Paragraph 1 of Article 10 of the Framework Directive, which is entitled ‘Numbering, naming and addressing’, provides:
„Členské státy zajistí, aby vnitrostátní regulační orgány řídily přidělení všech národních číslovacích zdrojů a správu národních číslovacích plánů. Členské státy zajistí,
‘Member States shall ensure that national regulatory authorities control the assignment of all national numbering resources and the management of the national
Vnitrostátní regulační orgány zavedou objektivní, průhledné a nediskriminační postupy pro přidělení národních číslovacích zdrojů.“
National regulatory authorities shall establish objective, transparent and nondiscriminatory assigning procedures for national numbering resources.’
CMT tvrdila, že tato ustanovení nedodržují rozdělení pravomocí v oblasti správy číslovacích zdrojů stanovené v článcích 16 a 48 LGT.
The CMT submits that those provisions do not respect the division of powers, with respect to the management of public numbering resources, provided for in Articles 16 and 48 of the GTL.
Zbytková pravomoc ministerstva průmyslu, turistického ruchu a obchodu v dané oblasti, upravená předcházejícími ustanoveními právních předpisů a ustanoveními LGT, je totiž ustanoveními královského nařízení 2296/2004 upřesněna tak, že se funkce CMT omezují na pouhý výkon rozhodnutí přijatých uvedeným ministerstvem.
The residual competence of the Ministry of Industry, Tourism and Commerce in that field, provided for under earlier legislative provisions and those of the GTL, is set out in such detail in Royal Decree 2296/2004 that the role of the CTM is reduced merely to implementing the decisions taken by that ministry.
Rozsudkem ze dne 23. ledna 2007 se Tribunal Supremo rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
By judgment of 23 January 2007, the Tribunal Supremo decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
10 odst. 1 [rámcové] směrnice, vykládaných ve vzájemném spojení s jejím jedenáctým bodem odůvodnění, povinny svěřit jednak ‚regulační funkce‘, a jednak ‚provozní‘ funkce v oblasti přidělování národních číslovacích zdrojů a správy národních číslovacích plánů odlišným orgánům?
(1) Do Articles 3(2) and 10(1) of the [Framework] Directive, in conjunction with Recital (11), require Member States to allocate to separate authorities “regulatory functions” on the one hand and “operational” functions on the other, in relation to assigning national numbering resources and managing national numbering plans?
337), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb
21), Directive 2002/22/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on universal service and users’ rights
323), zatímco předcházející předpisový rámec umožnil vytváření podmínek pro účinnou hospodářskou soutěž v odvětví telekomunikací v průběhu přechodu z monopolu na plnou hospodářskou soutěž.
7) — was adopted after the previous regulatory framework had been successful in creating the conditions for effective competition in the telecommunications sector during the transition from monopoly to full competition.
V tomto kontextu je třeba posuzovat jedenáctý bod odůvodnění rámcové směrnice, podle něhož v souladu se zásadou oddělení regulačních a provozních funkcí by měly členské státy zaručit nezávislost vnitrostátního regulačního orgánu nebo orgánů (dále jen „regulační orgán“ nebo „regulační orgány“), aby byla zajištěna nestrannost jejich rozhodnutí.
That is the appropriate context in which to assess Recital (11) of the Framework Directive, according to which the Member States must, under the principle of the separation of regulatory and operational functions, guarantee the independence of the national regulatory authority or authorities (‘the regulatory authorities’) in order to ensure the impartiality of their decisions.
Článek 3 odst. 2 rámcové směrnice upřesňuje způsoby, které mají umožnit zaručení nezávislosti regulačních orgánů tím, že stanoví, že musí být právně odlišeny a funkčně nezávislé na všech organizacích, které zajišťují sítě, zařízení nebo poskytují služby elektronických komunikací.
Article 3(2) of the Framework Directive specifies the means by which it should be possible to guarantee the independence of the regulatory authorities, providing that they must be legally distinct from and functionally independent of all organisations providing electronic communications networks, equipment or services.
Jestliže si členské státy ponechají ve svém vlastnictví podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací, a kontrolu nad nimi, musí zvláště zajistit účinné strukturální oddělení regulační funkce od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou.
Where Member States retain ownership or control of undertakings providing electronic communications networks and/or services, they are to take care, specifically, to ensure effective structural separation of the regulatory function, on the one hand, from activities associated with ownership or control of those undertakings, on the other.
Pokud jde o funkce přidělení národních číslovacích zdrojů a správy národních číslovacích plánů, je třeba hned upřesnit, že nejsou součástí funkcí vykonávaných subjekty zajišťujícími služby nebo sítě, jak jsou vymezeny v čl. 2 písm. m) rámcové
As regards the assigning of the national numbering resources and the management of the national numbering plans, it should be pointed out at the outset that such functions form no part of the functions exercised by entities which ensure services
2008 – VĚC C-82/07 směrnice.
2008 — CASE C-82/07 and/or networks provision, as defined in Article 2(m) of the Framework Directive.
Ve smyslu jedenáctého bodu odůvodnění uvedené směrnice tedy nesmějí být považovány za „provozní funkce“, ale za „regulační funkce“.
They must therefore be regarded, not as ‘operational functions’ within the meaning of Recital (11) of that directive, but as ‘regulatory functions’.
Krom toho se zdá, že si překládající soud klade otázku ohledně toho, zda rámcová směrnice umožňuje členským státům, aby svěřily jednak regulační funkce, a jednak funkce správy v oblasti přidělování národních číslovacích zdrojů a národních číslovacích plánů odlišným regulačním orgánům.
Moreover, the referring court seems to be unsure whether the Framework Directive allows Member States to allocate, on the one hand, the regulatory functions, and on the other, the management functions involved in assigning national numbering resources and national numbering plans, to separate regulatory authorities.
3 odst. 2 rámcové směrnice vyplývá, že členské státy musí svěřit jednomu nebo několika regulačním orgánům řízení přidělení všech národních číslovacích zdrojů a správu národních číslovacích plánů, že tyto regulační orgány musí být právně odlišeny a funkčně nezávislé na všech organizacích, které zajišťují sítě, zařízení nebo poskytují služby elektronických komunikací a že členské státy, které si ponechají ve svém vlastnictví podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací, a kontrolu nad nimi, musí zajistit účinné strukturální oddělení činností spojených s vlastnictvím a kontrolou těchto podniků od regulačních funkcí, včetně funkcí přidělení národních číslovacích zdrojů a správy národních číslovacích plánů.
In that regard, it is clear from Article 10(1) of the Framework Directive, read in conjunction with Article 3(2) thereof, that (i) Member States must allocate to one or more regulatory authorities control of the assignment of all national numbering resources, as well as the management of the national numbering plans; (ii) those regulatory authorities must be legally distinct from and functionally independent of all organisations providing electronic communications networks, equipment or services; and (iii) Member States which retain ownership or control of undertakings providing electronic communications networks and/or services must ensure effective structural separation of activities associated with ownership or control of those undertakings, on the one hand, and regulatory functions (including the assignment of national numbering resources and the management of the national numbering plans), on the other.
3 odst. 4 téže směrnice, který stanoví, že členské státy musí zveřejnit úkoly, které mají plnit tyto regulační orgány, zejména pokud jsou úkoly uloženy několika subjektům.
That finding is substantiated both by Recital (11) of the Framework Directive, in accordance with which Member States should guarantee the independence of the national regulatory authority or authorities, and by Article 3(4) of that directive, which provides that Member States must publish the tasks to be undertaken by those regulatory authorities, in particular where those tasks are assigned to more than one body.
Navíc tato případná existence několika regulačních orgánů vyplývá ze samotné definice „vnitrostátního regulačního orgánu“ vymezené v čl. 2 písm. g) uvedené směrnice.
Moreover, the potentially pluralist nature of regulatory authorities is clear from the very definition of ‘national regulatory authority’ set out in Article 2(g) of the Framework Directive.
Naproti tomu je třeba konstatovat, že žádné ustanovení rámcové směrnice neukládá, aby regulační orgán, jemuž jsou svěřeny funkce přidělení národních číslovacích zdrojů a správy národních číslovacích plánů, byl odlišný či nezávislý na ostatních regulačních orgánech, a zvláště na regulačním orgánu, kterému přísluší přijetí národního číslovacího plánu či postupů kontroly a správy uvedeného plánu.
In contrast, it must be noted that there is no provision in the Framework Directive, under which the regulatory authority to which the tasks of assigning national numbering resources and management of national numbering plans have been assigned is required to be distinct from or independent of the other regulatory authorities and, in particular, from the authority with responsibility for adopting the national numbering plan or the control and management procedures of that plan.
10 odst. 1 rámcové směrnice musí být ve vzájemném spojení s jejím jedenáctým bodem odůvodnění vykládány v tom smyslu, že funkce přidělení národních číslovacích zdrojů a správy národních číslovacích plánů musí být považovány za regulační funkce.
In the light of all of the foregoing, the reply to the first question must be that Articles 3(2), 3(4) and 10(1) of the Framework Directive, read in conjunction with Recital (11) thereof, must be interpreted as meaning that the assignment of the national numbering resources and the management of the national numbering plans must be regarded as regulatory functions.
Členské státy tyto různé funkce nemusí svěřit odlišným regulačním orgánům.
Member States are not required to allocate those different functions to separate regulatory authorities.
10 odst. 1 rámcové směrnice jasně vyplývá, že řídit přidělení národních číslovacích zdrojů a správu národních číslovacích plánů může několik regulačních orgánů.
It is clear from the wording of Articles 2(g) and 10(1) of the Framework Directive that it is possible for more than one regulatory authority to have control over the assignment of national numbering resources and the management of national numbering plans.
Třebaže členské státy v dané oblasti požívají institucionální autonomie v rámci organizace a uspořádání svých regulačních orgánů ve smyslu čl. 2 písm. g) rámcové směrnice, může být tato institucionální autonomie vykonávána pouze při plném dodržování cílů a plnění povinností stanovených v této směrnici.
Although the Member States enjoy institutional autonomy as regards the organisation and the structuring of their regulatory authorities within the meaning of Article 2(g) of the Framework Directive, that autonomy may be exercised only in accordance with the objectives and obligations laid down in that directive.
3 odst. 2, 4 a 6 uvedené směrnice tak členské státy musí nejen zajistit funkční nezávislost regulačních orgánů na organizacích, které zajišťují sítě, zařízení nebo poskytují služby elektronických komunikací, ale rovněž zveřejnit úkoly, které mají plnit uvedené regulační orgány, ve snadno přístupné formě a oznámit Komisi název regulačních orgánů, kterým byly svěřeny tyto funkce, a jejich odpovídající povinnosti.
Thus, in accordance with Article 3(2), (4) and (6) of the Framework Directive, the Member States must not only guarantee the functional independence of regulatory authorities in relation to the organisations providing electronic communications networks, equipment or services, but must also publish, in an easily accessible form, the tasks to be undertaken by the national regulatory authorities, and notify to the Commission the names of the regulatory authorities entrusted with carrying out those tasks, and their respective responsibilities.
V důsledku toho, jestliže tyto úkoly spadají, byť pouze částečně, do pravomoci ministerských orgánů, přísluší každému členskému státu, aby zajistil, že se tyto ministerské orgány přímo, či nepřímo neúčastní „provozních funkcí“ ve smyslu rámcové směrnice.
As a consequence, where those functions are to be discharged, even partially, by ministerial authorities, each Member State must ensure that those authorities are neither directly nor indirectly involved in ‘operational functions’ within the meaning of the Framework Directive.
10 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) musí být ve vzájemném spojení s jejím jedenáctým bodem odůvodnění vykládány v tom smyslu, že funkce přidělení národních číslovacích zdrojů a správy národních číslovacích plánů musí být považovány za regulační funkce.
Articles 3(2), 3(4) and 10(1) of Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive), read in conjunction with Recital (11) in the preamble to that directive, must be interpreted as meaning that the assignment of the national numbering resources and the management of the national numbering plans must be regarded as regulatory functions.
3 odst. 2, 4 a 6 směrnice 2002/21 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby funkce přidělení národních číslovacích zdrojů a funkce správy národních číslovacích plánů byly sdíleny několika nezávislými regulačními orgány s výhradou, že rozdělení úkolů je zveřejněno, snadno přístupné a oznámeno Komisi Evropských společenství.
Article 10(1) and Article 3(2), (4) and (6) of Directive 2002/21 must be interpreted as not precluding the functions of assigning national numbering resources or of managing national numbering plans from being shared by a number of independent regulatory authorities, provided that the allocation of the tasks is made public and easily accessible, and notified to the Commission of the European Communities.
Věc C-98/07
Case C-98/07
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret)
(Reference for a preliminary ruling from the Højesteret)
„Šestá směrnice o DPH – Článek 19 odst. 2 – Výpočet odpočitatelného podílu – Vyloučení výše obratu vztahující se k dodáním investičního majetku, který osoba povinná k dani využila pro potřeby svého podniku – Pojem ‚investiční majetek, který osoba povinná k dani využila pro potřeby svého podniku‘ – Vozidla pořízená leasingovou společností za účelem jejich pronájmu a následného prodeje po skončení leasingové smlouvy“
(Sixth VAT Directive — Article 19(2) — Calculation of the deductible proportion — Exclusion of amounts of turnover attributable to the supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business — Notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ — Vehicles purchased by a leasing company to be leased and subsequently sold on termination of the respective leasing contracts)
Stanovisko generálního advokáta Y. Bota přednesené dne 13. prosince 2007 . .
Opinion of Advocate General Bot delivered on 13 December 2007 . . . .
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 6. března 2008 . . . . . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 6 March 2008 . . . . . . . .
Daňová ustanovení – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Odpočet daně zaplacené na vstupu
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Deduction of input tax
SHRNUTÍ – VĚC C-98/07
SUMMARY — CASE C-98/07
Článek 19 odst. 2 šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „investiční majetek, který osoba povinná k dani využila pro potřeby svého podniku“, nezahrnuje vozidla, která leasingová společnost pořizuje, aby je pronajala a poté po skončení leasingových smluv prodala, pokud je prodej uvedených vozidel při skončení těchto smluv nedílnou součástí obvyklých hospodářských činností tohoto podniku.
Article 19(2) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes is to be interpreted as meaning that the notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ does not include vehicles which a leasing undertaking purchases with a view to leasing them and subsequently selling them upon termination of the respective leasing contracts, as the sale of such vehicles at the end of those contracts is an integral part of the usual business activities of that undertaking.
při výpočtu odpočitatelného podílu, aby pro tyto činnosti co nejlépe odrážel část používání zboží a služeb pro smíšené použití, aby byl dodržen cíl neutrality společného systému daně z přidané hodnoty.
for that proportion to reflect as accurately as possible the division of use, in respect of those activities, of the goods and services put to mixed use, since otherwise there would be a failure to have regard to the objective of the neutrality of the common system of value added tax.
Pokud tedy má prodej vozidel, která jsou předmětem leasingových smluv, po skončení těchto smluv povahu běžné činnosti pro dotyčnou osobu povinnou k dani, která ji provádí profesionálně a systematicky, bylo by v rozporu s uvedeným cílem neutrality, kdyby tato osoba povinná k dani nebyla účinně zbavena části daně z přidané hodnoty zatěžující obecné náklady, které sloužily k uskutečnění tohoto prodeje, a tedy k výkonu obvyklé zdanitelné hospodářské činnosti.
Therefore, if the sale, on termination of the leasing contracts, of the vehicles covered by those contracts is in the nature of a normal activity for the taxable person concerned, who carries out that activity by way of business and as a matter of course, it would be contrary to that objective of neutrality if that taxable person were not actually relieved of the portion of value added tax imposed on the overall costs incurred to effect that sale and thus to carry on its usual taxable business activity.
Pro dotčenou osobu totiž pořízení a následný prodej takového zboží vyžaduje běžné použití zboží a služeb pro smíšené použití.
For the party concerned, the purchase and subsequent sale of such goods means that it has to use goods and services for mixed use on an everyday basis.
Pokud tento prodej patří mezi obvyklé zdanitelné činnosti osoby povinné k dani, musí být obrat, který se k němu vztahuje, zohledněn
Since that sale is part of the normal taxable activities of the taxable person, the turnover attributable to it must be taken into account in the calculation of the deductible proportion in order
(viz body 25–26, 36 a výrok)
(see paras 25, 26, 36, operative part)
Předmětem tohoto řízení o předběžné otázce je určení, jaké nároky na odpočet daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) má leasingová společnost, která vykonává dvojí činnost, a sice jednak leasing vozidel, a jednak poskytování finančních služeb.
The purpose of this reference for a preliminary ruling is to determine the right to deduct value added tax (VAT) enjoyed by a leasing company which carries on two activities, namely leasing of cars, on the one hand, and the provision of financial services, on the other.
Jelikož pouze první z těchto činností podléhá DPH, dotčená společnost si může daň, kterou zaplatila při pořízení zboží a služeb nezbytných pro výkon své podnikatelské činnosti, odpočítat pouze poměrně k výši obratu svých zdanitelných činností ve vztahu ke svému celkovému obratu.
In so far as only the first of these activities is subject to VAT, the company concerned can deduct the tax paid by it on acquisition of the goods and services necessary for carrying on its professional activities only in the proportion represented by the amount of the turnover of its taxable activities as against its total turnover.
V tomto stanovisku vysvětlím, že tento pojem musí být podle mého názoru chápán tak, že nezahrnuje majetek, který společnost pořídí se záměrem jej pronajímat a poté jej
In this Opinion I shall demonstrate that this notion must, in my view, be interpreted as not covering goods which a leasing under-
Ve věci v původním řízení se jedná o to, zda musí být při výpočtu odpočitatelného podílu vzata v úvahu výše obratu odpovídající prodeji vozidel po skončení pronájmu.
In the case in the main proceedings, the question is whether the amount of the turnover corresponding to the sale of vehicles at the end of the leasing contracts is to be taken into account in the calculation of the deductible proportion.
2 — Směrnice ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s.
2 — Directive of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-98/07 opět prodat, jelikož prodej tohoto majetku po skončení pronájmu je nedílnou součástí běžné hospodářské činnosti této společnosti.
OPINION OF MR BOT — CASE C-98/07 taking purchases with a view to both lease and subsequent resale, where the sale of the goods upon termination of the corresponding leasing contracts forms an integral part of the company’s usual economic activity.
od svých zákazníků a kterou jsou povinny odvést členskému státu, odpočítat DPH, kterou na vstupu při nabytí zboží a služeb nezbytných pro výkon své podnikatelské činnosti samy uhradily.
deduct from the tax recovered by them from their customers, and in respect of which they are liable towards the Member State, the input tax which they themselves paid when they purchased the goods and services necessary for carrying on their business.
Nárok na odpočet však předpokládá, že osoba povinná k dani používá toto zboží nebo tyto služby pro činnosti, které samy podléhají DPH.
However, the right to deduct presupposes that the taxable person uses the goods or services for activities that are themselves subject to VAT.
Šestá směrnice obsahuje několik ustanovení, jejichž cílem je zajistit uplatňování tohoto systému, pokud osoba povinná k dani používá totéž zboží nebo tutéž službu jak pro své zdanitelné činnosti, tak pro své činnosti osvobozené od daně.
The Sixth Directive contains various provisions intended to guarantee the application of this system in the case where a taxable person uses the same goods or service for both his taxable and exempt activities.