natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To je případ takové podmínky bydliště, jako je podmínka, na kterou se váže poskytnutí dávky dotčené v původním řízení, jež je snadněji splnitelná tuzemskými pracovníky než pracovníky z jiných členských států, jelikož především posledně uvedení pracovníci mají tendenci, zejména v případě nezaměstnanosti nebo invalidity, vracet se ze země, kde pracovali, do země svého původu (viz v tomto smyslu výše citovaný rozsudek Paraschi, bod 24, a rozsudek ze dne 18. dubna 2002, Duchon, C-290/00, Recueil, s. I-3567, bod 38).
That is true of a residence condition such as the one to which the grant of the benefit at issue in the main proceedings is subject, which can be more easily met by national workers than by those from other Member States, since the latter workers above all, particularly in the case of unemployment or invalidity, tend to leave the country in which they were formerly employed to return to their countries of origin (see, to that effect, Paraschi, cited above, paragraph 24, and Case C-290/00 Duchon [2002] ECR I-3567, paragraph 38).
Přitom je nutno konstatovat, že rakouská vláda se nepokusila popsat cíl sledovaný podmínkou bydliště uloženou vnitrostátní právní úpravou pro poskytnutí dávky dotčené v původním řízení, a neuvedla tak jediný poznatek odůvodňující uvedenou podmínku jako naléhavý důvod obecného zájmu chráněný článkem 39 ES.
The Austrian Government has not sought to explain the objective which is to be achieved by the residence requirement imposed by the national rules for the grant of the benefit at issue in the main proceedings and, consequently, has not put forward any factor whatsoever to justify that condition in relation to the overriding reasons in the general interest protected by Article 39 EC.
Mimoto je třeba podotknout, že podmínka bydliště sporná v původním řízení se jeví jako nepřiměřená, jelikož je uložena v souvislosti s dávkou sociálního zabezpečení, která má být, tak jako je tomu ve věci v původním řízení, vyplácena žadatelům o invalidní důchod po omezenou dobu v průměru nepřekračující, podle rakouské vlády, tři až čtyři měsíce, v průběhu které není do okamžiku vydání rozhodnutí o přiznání takového důchodu požadováno, aby tito žadatelé byli schopní a ochotní pracovat ani aby byli k dispozici na pracovním trhu (viz v tomto smyslu výše citovaný rozsudek Collins, body 68 a 69).
In addition, it must be pointed out that the residence requirement at issue in the main proceedings seems disproportionate since it is imposed in respect of a social security benefit which, like the benefit at issue in the main proceedings, is intended to be paid to applicants for an invalidity pension for a limited period which, according to the Austrian Government, does not exceed, on average, three to four months during which, while waiting for a definitive decision on the grant of such a pension, they are not required to be capable of working, willing to work and available for work (see, to that effect, Collins, cited above, paragraphs 68 and 69).
Naopak, nebude-li po skončení uvedeného období invalidní důchod přiznán, takže dotčená dávka bude muset být započtena, co se týče její výše a doby vyplácení, proti nároku na podporu v nezaměstnanosti, příslušné orgány uvedeného členského státu již nebudou povinny tuto podporu uvedenému příjemci vyplácet, ledaže by tento prokázal, že splnil podmínky uvedené v článku 69 nařízení č. 1408/71, a má tak jako pracovník hledající si zaměstnání v jiném členském státě nárok na jejich další vyplácení, což znamená, že musí splňovat veškeré podmínky vyžadované vnitrostátním právem členského státu původu k tomu, aby měl nárok na dávky v nezaměstnanosti.
If, on the other hand, at the end of the said period, the invalidity pension is refused, in which case the benefit at issue must be changed, in regard both to its amount and to its duration, to the entitlement to unemployment benefit, the competent author -ities of that Member State are no longer required to pay the latter benefit to the re -cipient unless he can show that that he fulfils the conditions laid down in Article 69 of Regulation No 1408/71 for the retention of the right to benefits as a worker seeking employment in another Member State, which implies that he must fulfil all the conditions laid down in the national law of the Member State of origin for entitlement to unemployment benefit.
I kdyby byly takové kontroly stanoveny, muselo by být každopádně ověřeno, zda by nepostačovalo příjemce dávky vyzvat, aby se dostavil do dotčeného členského státu za účelem podrobení se těmto kontrolám, případně i s tím, že se v případě neodůvodněného odmítnutí ze strany uvedeného příjemce pozastaví vyplácení dotčené dávky (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 22. května 2008, Nerkowska, C-499/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 45).
In any event, even if such checks were provided for, it would still have to be ascertained whether it was not sufficient to request that the recipient go to the Member State concerned for the purpose of undergoing such checks, if necessary, on pain of suspension of payment of the benefit in the event of unwarranted refusal on the part of the recipient (see, to that effect, Case C-499/06 Nerkowska [2008] ECR I-3993, paragraph 45).
Z výše uvedeného plyne, že pokud jde o poskytování takové dávky, jaká je předmětem původního řízení, musí být podmínka bydliště považována za neslučitelnou s článkem 39 ES, jelikož spis předložený Soudnímu dvoru neobsahuje žádný poznatek, který by ji mohl objektivně odůvodnit.
It follows from the foregoing that, with regard to the grant of a benefit such as the one at issue in the main proceedings and inasmuch as the file submitted to the Court does not contain any factor which might objectively justify a residence requirement, that requirement must be regarded as incompatible with Article 39 EC.
1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996.
A benefit such as the one at issue in the main proceedings must be regarded as an ‘unemployment benefit’ within the meaning of Article 4(1)(g) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996;
1 písm. g) nařízení č. 1408/71, na podmínku, podle které musí mít její příjemci bydliště na území tohoto státu, pokud tento členský stát nepředložil žádný poznatek, který by mohl prokázat, že taková podmínka je objektivně odůvodněná a přiměřená.
Inasmuch as no factor has been put forward which shows that such a condition is objectively justified and proportionate, Article 39 EC must be interpreted as preventing a Member State from making the grant of a benefit such as the one at issue in the main proceedings, which must be regarded as an ‘unemployment benefit’ within the meaning of Article 4(1)(g) of Regulation No 1408/71, subject to the condition that the recipients be resident in the national territory of that State.
Věc C-251/07
Case C-251/07
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen)
(Reference for a preliminary ruling from the Högsta domstolen)
„Životní prostředí – Směrnice 2000/76/ES – Spalování odpadů – Kvalifikace zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny – Pojmy ‚spalovací zařízení‘ a ‚spoluspalovací zařízení‘“
(Environment — Directive 2000/76/EC — Incineration of waste — Classification of an installation for the production of heat and electricity — Concepts of incineration plant and co-incineration plant)
Stanovisko generální advokátky J. Kokott přednesené dne 22. května 2008 . . .
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 22 May 2008 . . . . . . . .
Životní prostředí – Odpady – Spalování – Směrnice 2000/76 (Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76, čl. 3 body 4 a 5)
Environment — Waste — Incineration — Directive 2000/76 (European Parliament and Council Directive 2000/76, Art. 3(4) and (5))
SHRNUTÍ – VĚC C-251/07
SUMMARY — CASE C-251/07
Pokud zařízení na kombinovanou výrobou tepla a elektřiny zahrnuje více kotlů, je třeba každý kotel včetně jeho příslušenství považovat pro účely použití směrnice 2000/76 o spalování odpadů za samostatné zařízení.
For the purposes of applying Direct- ive 2000/76 on the incineration of waste, where a co-generation plant comprises a number of boilers, each boiler and its associated equipment is to be regarded as constituting a separate plant.
tento účel na základě posouzení faktických prvků existujících v okamžiku, kdy je toto posuzování prováděno.
authorities to identify that purpose on the basis of an assessment of the facts existing at the time at which that assessment is carried out.
V rámci takového posuzování je třeba zohlednit zejména rozsah výroby energie nebo hmotných produktů vyrobených dotčeným zařízením se zřetelem k množství spalovaného odpadu v tomto zařízení, jakož i stabilitu nebo kontinuitu této výroby.
In the context of such an assessment, account must be taken, in particular, of the volume of energy generated or material products produced by the plant in question in relation to the quantity of waste incinerated in that plant and the stability and continuity of that production.
Zařízení musí být kvalifikováno jako „spalovací zařízení“, nebo „spoluspalovací zařízení“ ve smyslu čl. 3 bodů 4 a 5 směrnice 2000/76 o spalování odpadů podle svého hlavního účelu.
It is on the basis of its main purpose that a plant is to be classified as an ‘incineration plant’ or a ‘co-incineration plant’ within the meaning of Article 3(4) and (5) of Directive 2000/76 on the incineration of waste.
(viz bod 46, výrok 2)
46, operative part 2)
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKYJULIANE KOKOTT přednesené dne 22. května 2008 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALKOKOTT delivered on 22 May 2008 1
Článek 1 směrnice o spalování odpadů stanoví její cíle:
Article 1 of the Waste Incineration Direct- ive sets out its objectives, as follows:
„Cílem této směrnice je předcházet negativním účinkům spalování a spoluspalování odpadu na životní prostředí, zejména znečišťování ovzduší, půdy a vod povrchových i podzemních, a z toho vyplývající ohrožení lidského zdraví, nebo tyto účinky podle možností omezit.
‘The aim of this Directive is to prevent or to limit as far as practicable negative effects on the environment, in particular pollution by emissions into air, soil, surface water and groundwater, and the resulting risks to human health, from the incineration and co-incineration of waste.
Projednávaný případ se týká výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů 2 (dále jen „směrnice o spalování odpadů“).
This case concerns the interpretation of Directive 2000/76/EC of the European Parliament and of the Council of 4 December 2000 on the incineration of waste 2(‘the Waste Incineration Directive’).
Konkrétně je třeba objasnit, zda je třeba zařízení na výrobu tepla a elektřiny (dále jen „zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny“) 3 posoudit jako celek, nebo musí být posouzeny jednotlivé kotle a jak je třeba odlišit spalovací zařízení od spoluspalovacího zařízení.
More precisely, it is necessary to establish whether a plant for the production of heat and electricity (‘co-gener-ation plant’) 3falls to be considered as a whole or whether each boiler must be taken into account separately and new incineration plants are to be distinguished from co-incin-eration plants.
1 — Původní jazyk: němčina.2 — Úř. věst. L 332, s. 91; Zvl. vyd. 15/05, s. 353.
1 — Original language: German.2 — OJ 2000 L 332, p. 91.
3 — Srov. definici v článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES ze dne 11. února 2004 o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny založené na poptávce po užitečném teple na vnitřním trhu s energií a o změně směrnice 92/42/EHS (Úř. věst. L 52, s. 50; Zvl. vyd. 12/03, s. 3).
3 — See the definition in Article 3 of Directive 2004/8/EC of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 on the promotion of co-generation based on a useful heat demand in the internal energy market and amending Dir -ective 92/42/EEC (OJ 2004 L 52, p. 50).
Tohoto cíle bude dosaženo přísnějšími provozními podmínkami a technickými požadavky, prostřednictvím mezních hodnot emisí pro zařízení na spalování a spoluspalování odpadů ve Společenství a prostřednic-
This aim shall be met by means of stringent operational conditions and technical requirements, through setting emission limit values for waste incineration and co-incin-eration plants within the Community and
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-251/07 tvím splnění požadavků směrnice 75/442/EHS.“
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-251/07 also through meeting the requirements of Directive 75/442/EEC.’
Spalovací zařízení a spoluspalovací zařízení jsou definovány v čl. 3 bodech 4 a 5:
Incineration plants and co-incineration plants are defined in Article 3(4) and (5):
„Pro účely této směrnice se:
‘For the purposes of this Directive:
‚spoluspalovacím zařízením‘rozumí stacionární nebo mobilní zařízení, jehož hlavním účelem je výroba energie nebo hmotných produktů, a
“co-incineration plant” means any stationary or mobile plant whose main purpose is the generation of energy or production of material products and:
– které využívá odpad jako normální nebo přídavné palivo; nebo
— which uses wastes as a regular or additional fuel; or
‚spalovacím zařízením‘rozumí stacionární nebo mobilní technická jednotka a zařízení určené k tepelnému zpracování odpadů, s využitím tepla vzniklého spalováním nebo bez něho.
“incineration plant” means any stationary or mobile technical unit and equipment dedicated to the thermal treatment of wastes with or without recovery of the combustion heat generated.
To zahrnuje spalování oxidac[í] odpadu stejně jako další způsoby tepelného zpracování, jako je např. pyrolýza, zplynování nebo plazmové procesy, pokud jsou látky tímto zpracováním vzniklé následně spáleny.
This includes the incineration by oxidation of waste as well as other thermal treatment processes such as pyrolysis, gasification or plasma processes in so far as the substances resulting from the treatment are subsequently incinerated.
Pokud spoluspalování probíhá tak, že hlavním účelem zařízení není výroba energie nebo hmotných produktů, ale spíše tepelné zpracování odpadů, pokládá se takové zařízení za spalovnu ve smyslu odstavce [bodu] 4.
If co-incineration takes place in such a way that the main purpose of the plant is not the generation of energy or production of material products but rather the thermal treatment of waste, the plant shall be regarded as an incineration plant within the meaning of point 4.
Podle potřeby musí být použity vhodné metody předběžné úpravy odpadu.
If necessary appropriate techniques of waste pretreatment shall be used.
Spalovací zařízení musí být navržena, vybavena, postavena a provozována tak, aby byl plyn vznikající při procesu ohřát, po posledním vstřiku spalovacího vzduchu, řízeným a stejnoměrným způsobem i za nejméně příznivých podmínek, na teplotu 850 °C, měřeno v blízkosti vnitřní stěny nebo v jiném reprezentativním místě spalovací komory schváleném příslušným orgánem, na dobu dvou sekund.
Incineration plants shall be designed, equipped, built and operated in such a way that the gas resulting from the process is raised, after the last injection of combustion air, in a controlled and homogeneous fashion and even under the most unfavourable conditions, to a temperature of 850°C, as measured near the inner wall or at another representative point of the combustion chamber as authorised by the competent authority, for two seconds.
Pokud je spalován nebezpečný odpad s obsahem halogenovaných organických látek (vyjádřených jako chlor) vyšším než 1 %, musí tato teplota dosáhnout 1100 °C na dobu nejméně dvou sekund.
If hazardous wastes with a content of more than 1% of halogenated organic substances, expressed as chlorine, are incinerated, the temperature has to be raised to 1 100°C for at least two seconds.
Každá linka spalovacího závodu či zařízení musí být vybavena nejméně jedním pomocným hořákem.
Each line of the incineration plant shall be equipped with at least one auxiliary burner.
Tento hořák se musí automaticky zapnout, pokud teplota spalin po posledním vstřiku spalovacího vzduchu poklesne pod stanovenou teplotu 850 °C nebo 1100 °C podle spalovaného odpadu.
This burner must be switched on automatically when the temperature of the combus -tion gases after the last injection of combustion air falls below 850°C or 1 100°C as the case may be.
Tento hořák musí být rovněž využíván během uvádění zařízení do provozu a jeho odstavování s cílem zajistit, že příslušná úroveň teploty (850 °C nebo 1100 °C podle spalovaného odpadu) bude ve spalovací
It shall also be used during plant start-up and shut-down operations in order to ensure that the temperature of 850°C or 1 100°C as the case may be is maintained
Článek 6 odst. 1 a 2 stanoví různé požadavky pro provoz spalovacích zařízení a spoluspalovacích zařízení:
Article 6(1) and (2) lays down different requirements for the operation of inciner -ation plants and co-incineration plants:
Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění 4: komoře udržena po celou tuto dobu, dokud je ve spalovací komoře nějaký nespálený odpad.
which concerns the relationship of that directive with Council Directive 96/61/EC of 24 September 1996 concerning integrated pollution prevention and control: 4
„Dodržování mezních hodnot emisí stanovených v této směrnici by mělo být pokládáno za nezbytnou, ale nikoli postačující podmínku pro splnění požadavků směrnice 96/61/ES.
‘Compliance with the emission limit values laid down by this Directive should be regarded as a necessary but not sufficient condition for compliance with the requirements of Directive 96/61/EC.
Splnění těchto požadavků může obsáhnout i přísnější mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky předpokládané touto směrnicí, mezní hodnoty emisí pro další látky, další složky prostředí a další potřebné podmínky.“
Such compliance may involve more stringent emissions limit values for the pollutants envisaged by this Directive, emission limit values for other substances and other media, and other appropriate conditions.’
III – Skutkový stav a předběžné otázky
III — The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Pokud je spoluspalován nebezpečný odpad s obsahem halogenovaných organických látek (vyjádřených jako chlor) vyšším než 1 %, musí tato teplota dosáhnout 1100 °C.“
If hazardous wastes with a content of more than 1% of halogenated organic substances, expressed as chlorine, are co-incinerated, the temperature has to be raised to 1 100°C.’
Gävle Kraftvärme AB je společnost náležející ke skupině Gävle Energi, která je stoprocentní dceřinou společností akciové společnosti, kterou vlastní obec Gävle. Má mimo
Gävle Kraftvärme AB is an undertaking within the Gävle Energi group of companies, which, in turn, is wholly owned by an undertaking owned by the municipality of Gävle.
Konečně je třeba odkázat na bod 13 odůvodnění, který se týká vztahu ke směrnici
Finally, reference should be made to recital 13 in the preamble to the directive,
GÄVLE KRAFTVÄRME jiné za úkol výrobu tepla pro teplárenskou síť obce Gävle.
GÄVLE KRAFTVÄRME district heating for Gävle’s district heating network.
rozhodne, že nebude instalovat nový kotel na odpady.
situation may arise where Gävle Kraftvärme decides not to install a new waste boiler.
V tom případě může podnik instalovat nový, větší kotel na biopaliva o výkonu maximálně 85 MW, který pokryje všechny budoucí potřeby.
In that case, the undertaking may install a new, larger, biofuel boiler of a maximum of 85 MW which covers all future needs.
Gävle Kraftvärme provozuje zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny Johannes.
Gävle Kraftvärme operates the Johannes co-generation plant.
To je základní výrobní zařízení v síti dálkového vytápění, která patří společnosti a vyrábí současně teplo a elektřinu.
This is the undertaking’s own basic production plant in the district heating network and is used to produce heat and electricity.
Zařízení sestává z kotle na tuhá paliva (kotel 1), který bude mít po své – dosud nedokončené – instalaci celkový příkon ve výši 85 MW.
The plant consists of a solid fuel boiler, Boiler No 1, which, after its present completion works, will have a total installed supplied capacity of 85 MW.
Teplo se vyrábí spalováním zejména biopaliva, včetně dřevěných obalů, ale pokusně rovněž smícháním některých odpadních paliv.
Heat is produced by incinerating primarily biofuel, including recycled wood, but trials including certain waste fuels are being carried out.
Gävle Kraftvärme tedy požádala o povolení k provozu zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny Johannes pro celkový maximální instalovaný příkon ve výši 170 MW.
Gävle Kraftvärme therefore applied for a permit for operations at the Johannes co-generation plant for a total installed supplied capacity of a maximum of 170 MW.
Žádost zahrnovala povolení nadále provozovat současný kotel na tuhá paliva (kotel 1) s celkovým instalovaným příkonem ve výši 85 MW a instalovat a uvést do provozu nový kotel na odpady (kotel 2) s celkovým maximálním instalovaným příkonem ve výši 50 MW, jakož i nový kotel na biopaliva s celkovým maximálním instalovaným příkonem ve výši 85 MW.
The application was also for a permit to continue operating the present solid fuel boiler (Boiler No 1) with a total installed supplied capacity of 85 MW and to install and put into operation a new waste boiler (Boiler No 2) with a total installed supplied capacity of a maximum of 50 MW, on the one hand, and a new biofuel boiler (Boiler No 3) with a total installed supplied capacity of a maximum of 85 MW, on the other.
Příkon těchto dvou nových kotlů nicméně nepřekročí 85 MW.
The two new boilers’ combined supplied capacity was not, however, to exceed 85 MW.
Žádost se týkala rovněž povolení provést další změny a instalace nezbytné pro rozšířený provoz.
The application was also for a permit to carry out any additional changes and for any additional plant necessary for the increased operations.
Žádost počítá se spalováním pevných paliv tvořených odpadem v maximální výši 150 000 tun za rok v kotli 1 a kotli 2.
The application covers the incineration of a maximum of 150 000 tonnes of solid fuel based on waste per year in Boilers Nos 1 and
Povolovací orgán měl za to, že hlavním cílem zařízení je výroba elektřiny, a povolil jej proto – v souladu s žádostí Gävle Kraftvärme – jako spoluspalovací zařízení.
The approving authority took the view that the main purpose of the plant consisted in the production of energy and therefore authorised it — in accordance with Gävle Kraftvärme’s application — to operate as a co-incineration plant.
Proti tomuto rozhodnutí podala místní státní správa (Länsstyrelse i Gävleborgs) žalobu.
The Länsstyrelsen i Gävleborgs län (regional authority) appealed against that decision.
Měla za to, že kotel 2 je třeba kvalifikovat jako spalovací zařízení, a nikoli jako spoluspalovací zařízení.
It took the view that Boiler No 2 should be classified as an incineration plant and not a co-incineration plant.
Tato žaloba byla nejprve úspěšná.
That appeal succeeded at first instance.
Je při výkladu směrnice třeba kvalifikovat zařízení, které je postaveno pro spalování odpadů, jehož hlavním účelem je nicméně výroba energie, jako spalovací zařízení nebo jako spoluspalovací zařízení?“
(2) For the purposes of the interpretation of [the Waste Incineration Directive], is a plant constructed for waste incineration but having as its main purpose the production of energy to be classified as an incineration plant or as a co-inciner-ation plant?’
U předkládajícího soudu je nyní projednáván kasační opravný prostředek podaný společností Gävle Kraftvärme.
Gävle Kraftvärme’s case is now pending before the referring court.
Směřuje proti tomu, aby kotle byly kvalifikovány jednotlivě.
Gävle Kraftvärme objects to classification of the boilers individually.