natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1 prvním pododstavci do devadesáti dnů od dodání [celkového množství vína nebo případně každé zásilky vína] do palírny.
In those circumstances, it is essential to pay the aid due for the distillation in question at the earliest opportunity, while guaranteeing that operations are correctly carried out by means of an appropriate system of securities.
Intervenční orgán vyplatí palírně podporu uvedenou v čl[ánku] 6 […] do devadesáti dnů od předložení důkazu, že celkové množství vína uvedené ve smlouvě bylo destilováno.
The intervention agency shall pay to the distiller the aid provided for in Article 6 … within 90 days of submission of proof that the total quantity of wine specified in the contract has been distilled.
2276/83 ze dne 9. srpna 1983 (Úř. věst. 1983, L 219, s. 9).
6) and No 2276/83 of 9 August 1983 (OJ 1983 L 219, p. 9).
8 — Viz osmý bod odůvodnění.
8 — See the eighth recital in the preamble.
Palírna, v případě uvedeném v článku 9, nebo producent, v případě uvedeném v článku 10, mohou požadovat, aby jim byla částka ve výši podpory uvedené v článku 6 prvním pododstavci zaplacena formou zálohy za podmínky, že je poskytnuta jistota ve výši 110 % uvedené částky ve prospěch intervenčního orgánu.
The distiller in the case referred to in Article 9 or the producer in the case referred to in Article 10 may ask for an amount equal to the aid referred to in the first paragraph of Article 6 to be paid to him by way of advance on condition that he has provided a security equal to 110% of the said amount in the name of the intervention agency.
Tato jistota je poskytnuta ve formě záruky dané podnikem, který splňuje kritéria stanovená členským státem, jemuž intervenční orgán podléhá.
The security shall be provided in the form of a guarantee by an establishment meeting the criteria laid down by the Member State to which the intervention agency is responsible.
Záloha je zaplacena do devadesáti dnů od předložení důkazu o poskytnutí jistoty a v každém případě ode dne, ke kterému byly smlouva nebo prohlášení schváleny.
The advance shall be paid not later than 90 days after proof is furnished that the security has been provided and in any case after the date of approval of the contract or declaration.
S výhradou článku 13 je jistota uvedená v odstavci 1 uvolněna pouze tehdy, pokud je nejpozději do 29. února 1984 předložen důkaz,
Subject to Article 13, the security referred to in paragraph 1 shall be released only if, not later than 29 February 1984, proof is furnished:
Do třiceti dnů od předložení důkazu, že bylo destilováno celkové množství vína uvedené ve smlouvě, vyplatí intervenční orgán producentovi podporu uvedenou v čl[ánku] 6 […]“. (neoficiální překlad)
Not later than 30 days after submission of the proof that the total quantity of wine covered by the contract has been distilled, the intervention agency shall pay the producer the aid referred to in Article 6 …’
– že bylo destilováno celkové množství vína uvedené ve smlouvě,
— that the total quantity of wine covered by the contract has been distilled,
Článek 11 uvedeného nařízení stanoví:
Article 11 of that regulation provides:
Jsou-li však důkazy uvedené v prvním pododstavci předloženy po lhůtě stanovené v uvedeném pododstavci, avšak přede dnem 1. června 1984, činí částka, která má být uvolněna, 80 % jistoty a rozdíl propadne.
However, if the proofs referred to in the first subparagraph are furnished after the date specified therein but before 1 June 1984, the amount to be released shall be 80% of the security, the difference being forfeit.
Tyto smlouvy byly schváleny AIMA v souladu s článkem 1 nařízení č. 2499/82.
Those contracts were approved by AIMA in accordance with Article 1 of Regulation No 2499/82.
Nejsou-li tyto důkazy předloženy přede dnem 1. června 1984, propadá jistota v plném rozsahu.“ (neoficiální překlad)
If such proofs are not furnished before 1 June 1984, the security shall be forfeit in its entirety.’
Z faktur předložených navrhovateli, v nichž je výslovně zmíněn „příspěvek AIMA“ („premio AIMA“ či „premio comunitario, a carico della AIMA“), který je zahrnut v minimální nákupní ceně stanovené nařízením č. 2499/82 a který má DAI zaplatit za víno dodané za účelem preventivní destilace pro vinařský rok 1982/1983, vyplývá, že částka podpory Společenství celkově činila 866 860 142 italských lir (ITL) (rovno 447 696 eur) 11 za minimální nákupní cenu ve výši 1 275 523 803 ITL (658 753 eur), včetně DPH, za víno dodané všemi navrhovateli.
Invoices produced by the applicants, expressly mentioning the ‘AIMA premium’ (‘premio AIMA’ or ‘premio comunitario, a carico della AIMA’) included in the minimum buyingin price laid down by Regulation No 2499/82 to be paid by DAI for wine delivered for preventive distillation in respect of the 1982/83 marketing year, show that the amount of Community aid was ITL 866 860 142 in total (equivalent to EUR 447 696) 11for a minimum buyingin price of ITL 1 275 523 803 (EUR 658 753), including VAT, for wine delivered by all the applicants.
Podpora Společenství tak představovala zhruba 68 % celkové minimální nákupní ceny 12.
The Community aid thus represented some 68% percent of the total minimum buyingin price. 12
Skutkový základ sporu
The facts
Podle informací předložených navrhovateli a nezpochybňovaných Komisí bylo víno dodáno mezi lednem a březnem 1983.
According to information supplied by the applicants and not challenged by the Commission, the wine was delivered
Skutkový stav, jak byl vylíčen v rozsudku Soudu prvního stupně, je následující.
The facts as set out in the judgment of the Court of First Instance are as follows.
11 — Je zjevné, že události, které jsou dotčeny v řízení o kasačním opravném prostředku, se staly dlouho před příchodem eura.
11 — Self-evidently, the events with which this appeal is concerned took place well before the advent of the euro.
Jelikož je nyní čtenář pravděpodobně spíše obeznámen s eury než s italskými lirami jako měřítkem hodnoty, uvedla jsem tyto částky v přepočtu na eura, abych ukázala, jak vysoké částky jsou ve hře.
Since the reader is likely now to be more familiar with euros than with ITL as a measure of value, I have given the euro equivalents of these sums to show the magnitude of the amounts at stake.
Navrhovatelé, jimiž jsou vinařská družstva, jsou producenty vína na Sardinii (Itálie).
The applicants, who are wine cooperatives, are producers of wine in Sardinia
10 — Nařízení Rady (EHS) č.
I have followed that usage, on the basis that it is clear from the context what is meant.
352/78 ze dne 20. února 1978 o připisování jistot, kaucí nebo záruk, které byly poskytnuty v rámci společné zemědělské politiky a následně propadly (Úř. věst. L 50, s. 1; Zvl. vyd. 03/03, s. 197).
10 — Council Regulation (EEC) No 352/78 of 20 February 1978 on the crediting of securities, deposits and guarantees furnished under the common agricultural policy and subsequently forfeited (OJ 1978 L 50, p. 1).
KOMISE v. CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA A DALŠÍ úpadkového práva.
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS between the months of January and March 1983.
Soud, jemuž byla pak věc postoupena, a sice Tribunale d’Oristano, tomuto návrhu vyhověl.
Distillation took place within the timelimit laid down in Article 4 of Regulation No 2499/82.
DAI proto zastavila všechny své platby, včetně zbývajících plateb dlužných producentům, kteří jí dodali víno.
The timelimit laid down in Article 9(1) of that regulation for DAI to pay the producers therefore expired in June 1983.
9 odst. 1 tohoto nařízení, ve které měla DAI zaplatit producentům, proto uplynula v červnu 1983.
DAI therefore suspended all its payments, including those owed to the producers who had delivered wine to it.
Dne 22. června 1983 DAI požádala AIMA o platbu zálohy podpory Společenství podle článku 11 nařízení č. 2499/82 za víno, které bylo dodáno zejména navrhovateli a destilováno.
On 22 June 1983 DAI asked AIMA to make an advance payment of Community aid, under Article 11 of Regulation No 2499/82, in respect of the wine which had been delivered, by the applicants in particu- lar, and distilled.
Za tímto účelem poskytla DAI stanovenou jistotu ve výši 110 % částky podpory ve formě pojistky vydané Assicuratrice Edile SpA (dále jen „Assedile“) ve prospěch AIMA.
To that end, DAI provided the required security equal to 110% of the amount of the aid, in the form of a bond issued by Assicuratrice Edile SpA (‘Assedile’) for the benefit of AIMA.
Tato jistota činila 1 169 040 262 ITL (603 759 eur).
That security was ITL 1 169 040 262 (EUR 603 759).
DAI tuto zálohu nevrátila.
DAI did not reimburse the advance.
AIMA proto požadoval zaplacení jistoty po Assedile.
AIMA therefore applied to Assedile for payment of the security.
Dne 10. srpna 1983 AIMA zaplatil DAI částku 1 062 763 876 ITL (548 872 eur) podle článku 11 nařízení č. 2499/82 formou zálohy na podporu Společenství.
On 10 August 1983 AIMA paid ITL 1 062 763 876 (EUR 548 872) to DAI, under Article 11 of Regulation No 2499/82, by way of an advance on the Community aid.
Na žádost DAI vydal Pretore de Terralba dne 26. července 1984 usnesení o předběžném opatření, kterým zakázal Assedile zaplatit jistotu AIMA.
At DAI’s request, on 26 July 1984 the Pretore (Magistrates’ Court) di Terralba made an interim order prohibiting Assedile from paying the security to AIMA.
Poskytl DAI šedesát dnů, aby podala žalobu ve věci samé.
It gave DAI 60 days to bring an action on the merits of the case.
Z důvodu finančních problémů DAI buď zcela nebo zčásti nezaplatila producentům, kteří dodali víno určené pro destilaci, mezi nimiž byli i navrhovatelé.
Owing to financial difficulties, DAI failed to pay, either in full or in part, the producers, including the applicants, who had delivered wine for distillation.
Dne 17. října 1983 podala DAI návrh na ustanovení správce podle italského
On 17 October 1983 DAI applied for administration under Italian insolvency law.
V rámci svých návrhových žádání se mimo jiné domáhala, aby uvedený soud určil, že producenti jsou konečnými příjemci jistoty v rozsahu zbývajících částek, které jim mají být zaplaceny, a podpůrně, že nároky AIMA mohou být uplatněny nejvýše ve vztahu ke zbývající částce ceny, kterou DAI ještě producentům
It claimed inter alia that that court should declare that the producers were the intended ultimate recipients of the security, to the extent of the sums remaining to be paid to them, and, in the alternative, that AIMA’s rights could at most be exercised in respect of the residual amount
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-51/05 P článku 1 nařízení č. 2499/82 předložila DAI za podmínek stanovených právní úpravou Společenství důkaz o platbě minimální nákupní ceny pouze třem producentům v celkové výši 111 602 075 ITL (57 638 eur).
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P approved in accordance with the provisions of Article 1 of Regulation No 2499/82, DAI supplied proof, under the terms set out in the Community regulations, of payment of the minimum buyingin price to only three producers, for a total of ITL 111 602 075 (EUR 57 638).
AIMA zdůraznil, že v této souvislosti „jistota mu podle článku 11 výše uvedeného nařízení v celém rozsahu propadá, a že v důsledku toho producenti, kteří neobdrželi platbu, mohou uplatnit své nároky pouze vůči palírně […]“.
AIMA stated that, in that context, ‘the security was forfeit in its entirety, under Article 11 of the abovementioned regulation, and therefore the unpaid producers could only assert their rights as against the distillery …’.
Podal proto vzájemný návrh směřující k uložení povinnosti Assedile, aby mu vyplatila jistotu ve výši částky 1 047 084 185 ITL (540 774 eur), zvýšenou o úroky.
It therefore submitted a counterclaim seeking an order that Assedile should pay it ITL 1 047 084 185 (EUR 540 774) from the security, plus interest.
nezaplatila.
of the price which DAI had not yet paid to the producers.
V daném řízení uvedla, že producentům zaplatila přibližně polovinu částky zálohy, která jí byla zaplacena intervenčním orgánem AIMA, aniž by však před soudem tvrdila – jak uvádí posledně jmenovaný ve svém rozsudku ze dne 27. ledna 1989 –, že tyto platby provedla ve lhůtě stanovené nařízením č.
It argued that in that instance it had paid the producers approximately half of the advance which had been paid to it by AIMA, without however claiming before the court — as the latter observes in its judgment of 27 January 1989 — that it had made those payments within the timelimit laid down in Regulation No 2499/82 (see point 29 below).
2499/82 (viz bod 29 níže). Navrhla předložit Soudnímu dvoru předběžné otázky k výkladu použitelných nařízení Společenství.
It proposed that questions concerning the interpretation of the Community regulations should be referred to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Podle DAI jí nebylo možno přičítat jakékoli nedodržení požadavků, jelikož se nacházela v situaci, ve které nemohla provést všechny platby.
It could not be accused of non-compliance, because it was not in a position to make all the payments.
Tvrdila, že jistota byla určena k zaručení platby minimální nákupní ceny producentům v poměru podle dodané produkce, pokud by palírna nesplnila své povinnosti.
It maintained that the security was intended to guarantee payment of the minimum buyingin price to producers, in proportion to the amount of production delivered, in the event of the distiller failing to comply with its obligations.
Konstatovala, že by podle platných ustanovení práva Společenství musela být podpora vrácena příslušnému orgánu Společenství, kdyby byla zaplacena zpět AIMA.
It pointed out that, under the relevant Community provisions, if aid was repaid to AIMA it would have to be refunded to the relevant Community body.
Poukázala na to, že by tak naděje producentů, kteří mají subjektivní právo na platbu podpory, byly ohroženy jednáním třetí osoby (to znamená jiné osoby, než je DAI).
It argued that the chances of producers who had an individual entitlement to aid would thus be undermined by the action of a third party (that is to say a person other than DAI).
Vedlejší účastníci řízení před Tribunale civile di Roma 13se připojili k tvrzení DAI
The interveners in the proceedings before the Tribunale civile di Roma 13
Assedile a AIMA byly odpůrci.
Assedile and AIMA were the defendants.
Dotyční producenti – totiž navrhovatelé, další vinařské družstvo a sdružení vinařských družstev – do tohoto řízení vstoupili jako vedlejší účastníci.
The producers concerned — namely the applicants, another wine cooperative and a consortium of wine cooperatives — were interveners in those proceedings.
(viz bod 24 výše).
supported DAI’s case (see point 25 above).
Tvrdili, že částky, které jsou předmětem jistoty poskytnuté Assedile, jim náleží v poměru podle dodaného vína.
They contended that the sums to which the security provided by Assedile related were due to them in proportion to the amount of wine delivered.
Domáhali se tedy u Tribunale civile di Roma určení, že je Assedile povinna jim zaplatit částku ve výši jejich nezaplacených pohledávek za DAI, valorizovanou s ohledem na inflaci a zvýšenou o úroky, a podpůrně, že AIMA je povinen jim tyto částky zaplatit.
They therefore sought a ruling from the Tribunale civile di Roma, that Assedile should pay them the amount of the unpaid debts owed to them by DAI, plus the monetary revaluation and
13 — Totiž navrhovatelé v probíhajícím řízení, další vinařské družstvo a sdružení vinařských družstev.
13 — Namely, the present applicants, another wine cooperative and a consortium of wine cooperatives.
Z rozsudku Tribunale civile di Roma ze dne 27. ledna 1989 vyplývá, že podle AIMA z dvanácti smluv o koupi vína uzavřených DAI a schválených v souladu s ustanoveními
The judgment of the Tribunale civile di Roma of 27 January 1989 states that, according to AIMA, of the 12 contracts for buying in wine concluded by DAI and
KOMISE v. CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA A DALŠÍ v článku 9 nařízení č.
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS
2499/82] – příjemci podpory, zatímco producenti vína a hroznů jsou konečnými příjemci.
[the procedure provided for in Article 9 of Regulation No 2499/82] — the intended recipients of the aid whilst the wine and grape producers are the intended ultimate recipients.
Z výše uvedeného vyplývá, že výklad dotčeného nařízení je snadný a že není nezbytné položit Soudnímu dvoru předběžnou otázku.
It is clear from this that the regulation in question is easy to interpret and that it is not necessary to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
schválených v souladu s ustanoveními nařízení č.
interest, and, in the alternative, that AIMA was required to pay them those sums.
2499/82 dosahují výše 106 571 589 ITL (55 040 eur) u Cantina sociale di Dolianova, 79 483 181 ITL (41 050 eur) u Cantina Trexenta, 506 921 061 ITL (261 803 eur) u Cantina sociale Marmilla, 192 954 189 ITL (99 653 eur) u Cantina sociale Santa Maria La Palma a 54 812 419 ITL (28 308 eur) u Cantina sociale del Vermentino.
In particular, the applicants stated that the amount of their unpaid debts resulting from contracts approved in accordance with the provisions of Regulation No 2499/82 was ITL 106 571 589 (EUR 55 040) in the case of Cantina sociale di Dolianova, ITL 79 483 181 (EUR 41 050) in the case of Cantina Trexenta, ITL 506 921 061 (EUR 261 803) in the case of Cantina sociale Marmilla, ITL 192 954 189 (EUR 99 653) in the case of Cantina sociale Santa Maria La Palma and ITL 54 812 419 (EUR 28 308) in the case of Cantina sociale del Vermentino.
Celková částka ve hře tedy dosahovala výše 940 742 439 ITL (485 854 eur).
The total sum at stake was thus ITL 940 742 439 (EUR 485 854).
Rozsudkem ze dne 27. února 1986 Tribunale d’Oristano mezitím rozhodl o úpadku DAI.
Meanwhile, by judgment of 27 February 1986, the Tribunale d’Oristano declared DAI insolvent.
Ve svém rozsudku ze dne 27. ledna 1989 Tribunale civile di Roma rozhodl následovně:
In its judgment of 27 January 1989, the Tribunale civile di Roma held as follows:
Co se týče vztahů mezi Assedile a AIMA, [pojistka vystavená Assedile] v článku 2 obecných pojistných podmínek stanoví, že Assedile ručí AIMA až do výše zaručené částky (tedy 1 169 040 262 ITL [603 759 eur]) za zaplacení částek, které by mu případně dlužila smluvní strana [DAI] z titulu úplného nebo částečného vrácení zálohy zaplacené AIMA v případě, že by byla konstatována neexistence nároku na mimořádnou podporu na destilaci ve vztahu k celkovému množství nebo k některým dílčím objemům uvedeným v žádosti o zálohu nebo ve smlouvě o destilaci.
As regards relations between Assedile and AIMA, Article 2 of the general conditions of insurance of [the security bond issued by Assedile] provides that Assedile guarantees AIMA, up to the value of the sum insured (which is ITL 1 169 040 262 [EUR 603 759]), reimbursement of any sums which may be owed to it by the contracting party [DAI] as a refund in whole or in part of the advance paid by AIMA in the event of it being found that there is no entitlement to exceptional aid for distillation for all or some of the quantities shown in the application for an advance or in the distillation contract.
„Nařízení […] č. 2499/82 v podstatě přiznává nárok na podpory za podmínky, že lhůty a podmínky striktně stanovené jsou dodrženy, přičemž nedodržení těchto lhůt a podmínek vede k částečnému nebo úplnému navrácení podpory poskytnuté formou zálohy.
‘In short, Regulation … No 2499/82 confers entitlement to aid on condition that the strictly imposed timelimits and conditions are observed; failure to observe those timelimits and conditions entails recovery in whole or in part of the aid paid in advance.
Článek 3 obecných pojistných podmínek zase stanoví, že AIMA musí vrácení neprávem vyplacené částky požadovat po DAI, která je povinna zaplatit požadovanou částku ve lhůtě patnácti dnů.
Article 3 of the general conditions provides that AIMA must send DAI the request for repayment of the sum unduly paid; DAI is required to pay the sum sought within 15 days.
Jestliže po uplynutí této lhůty zůstane tato žádost bez účinné odezvy, může AIMA požadovat zaplacení uvedené částky po společnosti [Assedile], která je
If on expiry of this timelimit no action has been taken on that request AIMA may request the company [Assedile] to pay that sum; the company is required to make that
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-51/05 P povinna provést tuto platbu ve lhůtě patnácti dnů od obdržení žádosti, aniž by mohla vznést jakoukoli námitku.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P payment within 15 days of receipt of that request and may raise no objection to so doing.
Podle článku 4 přechází na společnost [Assedile] v rozsahu zaplacených částek všechny nároky, důvody a žaloby, které může AIMA uplatňovat vůči smluvní straně a jejím právním nástupcům.
Under Article 4, the company [Assedile] is subrogated, to the extent of the amount paid, to all the rights, grounds and actions of AIMA against the contracting party and its successor in title.
Je totiž prokázáno, že palírna, která je navrhovatelkou, nesplnila své povinnosti ze tří různých důvodů: 1) nezaplatila producentům (jak vyplývá z nedostatku důkazu o platbě ve spisu) minimální cenu s výjimkou částky 110 795 870 ITL [57 221 eur]; 2) nevyplatila producentům podpory ve lhůtě devadesáti dnů od dodání vína do palírny (přičemž tato lhůta uplynula v červnu 1983), a bez ohledu na to, zda tak učinila, 3) nepředložila před 1. červnem 1984 důkaz o tom, že tyto platby provedla.
It is established that the applicant distillery failed to meet its obligations on three different counts: (1) it did not pay (as is shown by the absence of any proof of payment among the documents before the Court) the minimum price to the producers, apart from ITL 110 795 870 [EUR 57 221]; (2) it did not pay the aid to the producers within 90 days of the entry of the wine into the distillery (a timelimit which expired in June 1983) and, whether it did or not, (3) it did not provide proof before 1 June 1984 that it had made the payments.
Sankce za tato nesplnění povinností spočívá v tom, že je stanoveno, že jistota zcela propadá.
The penalty for such failures is that the security is to be forfeited in its entirety.
Výše uvedené smluvní doložky se jeví být jasné a jejich výklad jednoduchý: lze z nich zejména vyrozumět, že záruka je poskytnuta ve prospěch AIMA, a nikoli ve prospěch jiných osob, jako například producentů, a že tedy tyto osoby nemají žádný nárok na zaručenou částku vůči Assedile.
The contractual clauses cited above are clear and easy to interpret: it is accepted in particular that the guarantee is given for the benefit of AIMA and not for the benefit of other persons such as the producers and that therefore the latter do not have any rights against Assedile in respect of the sum guaranteed.
Mimoto soud nemůže přijmout argumenty, které palírna uvádí jako odůvodnění, aby ospravedlnila neprovedení plateb (nemožnost provést platby, jelikož byl majetek ve správě insolvenčního správce, a dodržení zásady rovnosti věřitelů), jelikož lhůty pro provedení uvedených plateb (červen 1983) a pro vrácení podpory (červenec 1983) uplynuly dříve, než se rozhodla podat návrh na ustanovení insolvenčního správce (říjen 1983).
Furthermore, the court cannot accept the points put forward in mitigation by the distillery in order to justify the failure to make the payments (that it was impossible for it to make the payments because it was in administration, and respect for the principle of equal treatment for creditors), since the expiry of the timelimits for making those payments (June 1983) and for repaying the aid (July 1983) was before the date on which the decision had been taken to apply for it to go into administration (October 1983).
V důsledku toho má být podle výše uvedených ustanovení práva Společenství AIMA vrácena částka ve výši 110 % podpory zaplacené formou zálohy po odečtení podpory, jejíž skutečné zaplacení bylo prokázáno, tj. 1 047 084 185 ITL [540 774 eur] (celková částka podle smluv, pro kterou nebyl předložen důkaz o platbě, zvýšená o 10 % – tedy
AIMA should therefore be reimbursed, under the abovementioned Community provisions, up to 110% of the amount of aid paid by way of an advance, less the aid which it was proved had been actually paid, which is ITL 1 047 084 185 [EUR 540 774] (the total amount of the contracts in respect of