natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z historického hlediska se importovaný heroin používá v Evropě ve dvou formách: jako běžně dostupný hnědý heroin (jeho základní chemická forma) zejména původem z Afghánistánu a jako méně běžný a obvykle dražší bílý heroin (ve formě soli), který zpravidla pochází z jihovýchodní Asie – ačkoli tato forma drogy se nyní stává čím dál vzácnější.
In Europe, historically, two forms of imported heroin have been used: the commonly available brown heroin (its chemical base form) mainly from Afghanistan, and the less common and more expensive white heroin (a salt form) which typically originates from south-east Asia — although this form of the drug is now becoming increasingly rare.
Malé množství opiátových drog se vyrábí v Evropě, ale výroba se v roce 2005 omezovala hlavně na podomácku získávané produkty z máku (např. maková stébla, koncentrát z drcených stvolů máku nebo makovic) v několika východoevropských zemích (Lotyšsko, Litva, Polsko).
A small amount of opioid drugs are also produced within Europe, but manufacture is mainly confined in 2005 to small-scale production of home-made poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in a number of eastern European countries (Latvia, Lithuania, Poland).
Výroba a obchodování je heroin v rostoucí míře (avšak v menším rozsahu než balkánskou cestou) pašován do Evropy také „hedvábnou stezkou“ přes středoasijské republiky, Kaspické moře a Ruskou federaci, Bělorusko nebo Ukrajinu do Estonska, Lotyšska, některých skandinávských zemí, Německa a Bulharska.
Production and trafficking the mid-1990s, heroin has been increasingly (but to a lesser extent than through the Balkan route) smuggled to Europe through the ‘silk route’ via central Asian Republics, the Caspian Sea and the Russian Federation, Belarus or Ukraine, to Estonia, Latvia, some of the Nordic countries, Germany and Bulgaria.
Ačkoli jsou tyto cesty nejvýznamnější, staly se země na Arabském poloostrově (Omán, Spojené arabské emiráty) tranzitními místy heroinových zásilek z jihozápadní a jihovýchodní Asie (INCB, 2006), přičemž jejich část se pak dále pašuje přes východní Afriku (Etiopie, Keňa, Mauricius) a někdy také přes západní Afriku (Nigérie) a končí na nelegálních trzích v Evropě a v menší míře v Severní Americe (INCB, 2007a).
Although these routes are the most important, countries in the Arabian peninsula (Oman, United Arab Emirates) have become transit sites for heroin consignments from south-west and south-east Asia (INCB, 2006), with some of it being then smuggled through eastern Africa (Ethiopia, Kenya, Mauritius), and sometimes through western Africa as well (Nigeria), to be shipped to illicit markets in Europe and to a lesser extent North America (INCB, 2007a).
Existují také zprávy o pašování heroinu z jihozápadní Asie do Evropy přes země jižní a východní Asie (Indie, Bangladéš, Srí Lanka, Čína).
There are also reports of heroin from south-west Asia being smuggled to Europe via countries in south and east Asia (India, Bangladesh, Sri Lanka, China).
V roce 2005 bylo celosvětově zachyceno 342 tun opia, 32 tun morfinu a 58 tun heroinu.
In 2005, 342 tonnes of opium, 32 tonnes of morphine and 58 tonnes of heroin were seized worldwide.
Asie (Čína, Afghánistán, Írán, Pákistán) nadále zůstala oblastí celosvětově největších zabavených množství heroinu (54 %), po ní následovala Evropa (38 %) (UNODC, 2007).
Asia (China, Afghanistan, Iran, Pakistan) continued to account for the greatest quantities of heroin (54 %) seized worldwide, followed by Europe (38 %) (UNODC, 2007).
Heroin užívaný v Evropě se vyrábí převážně v Afghánistánu, který zůstává největším dodavatelem nelegálního opia na světě, následován Myanmarem.
Heroin consumed in Europe is predominantly manufactured in Afghanistan, which remains the world leader in illicit opium supply, followed by Myanmar.
Odhaduje se, že v roce 2006 bylo vyrobeno asi 6 610 tun opia, z toho 92 % v Afghánistánu.
It is estimated that about 6 610 tonnes of opium was produced in 2006, 92 % of which in Afghanistan.
To představuje nárůst 43 % ve srovnání s odhadem za rok 2005, a to v důsledku podstatného rozšíření oblastí pěstování.
This represents a 43 % increase compared to the 2005 estimate, due to a substantial increase in the area under cultivation.
Celosvětová potenciální produkce heroinu se v roce 2006 odhadovala na 606 tun oproti 472 tunám v roce 2005 (UNODC, 2007).
Global potential production of heroin was estimated at 606 tonnes in 2006, up from 472 tonnes in 2005 (UNODC, 2007).
Záchyty opiátů a počet zlikvidovaných laboratoří naznačují, že opium vyráběné v Afghánistánu se ve stále větší míře ještě před exportem přeměňuje na morfin nebo heroin (CND, 2007).
Opioid seizures and laboratories dismantled seem to indicate that opium produced in Afghanistan is increasingly being converted into morphine or heroin before being exported (CND, 2007).
V roce 2005 záchyty v odhadovaném počtu 52 000 vedly k zajištění přibližně 16,8 tun heroinu v členských státech EU a kandidátských zemích a Norsku.
An estimated 52 000 seizures resulted in the interception of about 16.8 tonnes of heroin in the EU Member States and candidate countries and Norway in 2005.
Spojené království (na základě údajů za rok 2004) zůstalo i nadále zemí s největším počtem záchytů v Evropě, následováno Španělskem, Německem a Řeckem, zatímco Turecko zajistilo největší množství (následováno Spojeným královstvím, Itálií a Nizozemskem), které představovalo téměř polovinu celkově zachyceného objemu v roce 2005 (116).
The United Kingdom (based on 2004 data) continued to account for the highest number of seizures made in Europe, followed by Spain, Germany and Greece, while Turkey seized the largest quantities (followed by the United Kingdom, Italy and the Netherlands), accounting for nearly half of the total amount intercepted in 2005 (116).
V období 2000 až 2003 záchyty heroinu celkově poklesly a podle údajů ze sledovaných zemí od té doby znovu stoupají.
Seizures of heroin show an overall decline between 2000 and 2003 and, based on data available, have been increasing since then.
V letech 2000 až 2005 celková množství zachycená v členských státech EU kolísala s mírně sestupným trendem, zatímco za stejné období hlásí Turecko značný nárůst (117).
Over the period 2000–05, total quantities of heroin seized in EU Member States have been fluctuating within a slightly downward trend, whereas a large increase is reported in Turkey over the
115) Viz oddíl „Interpretace údajů o záchytech a dalších údajů o trhu“, str. 37.
) See ‘Interpreting seizures and other market data’, p. 37. )
117) Viz tab. SZR-7 a SZR-8 ve Statistickém věstníku 2007.
See Tables SZR-7 and SZR-8 in the 2007 statistical bulletin.
Z omezeného množství dostupných údajů lze odvodit průměrnou prevalenci problémového užívání opiátů mezi čtyřmi a pěti případy na tisíc obyvatel ve věku 15 až 64 let.
From the limited data available, an average prevalence of problem opioid use of between four and five cases per 1 000 of the population aged 15–64 can be derived.
To v přepočtu znamená asi 1,5 milionu (1,3 až 1,7 milionu) problémových uživatelů opiátů v EU a Norsku.
This translates into some 1.5 million (1.3–1.7 million) problem opioid users in the EU and Norway.
Tyto odhady nejsou však ani zdaleka pevné a je třeba rozsáhlejších dat.
However, these estimates are far from robust and more extensive data are required.
Časové trendy v problémovém užívání opiátů
Time trends in problem opioid use
Zjišťování trendů ceny a čistoty ztěžuje nedostatek konzistentních údajů, a údaje proto vycházejí pouze z omezeného počtu zemí (118).
Detecting trends in both price and purity is hampered by a lack of consistent data, and estimates are therefore based on only a limited range of countries (118).
Většina zemí hlásila průměrnou nebo obvyklou spotřebitelskou cenu hnědého heroinu v rozmezí 35–80 eur za gram.
Most countries reported average or typical street price of brown heroin in the range EUR 35–80 per gram.
V letech 2000 až 2005 průměrné ceny heroinu upravené o inflaci poklesly ve většině z osmnácti zemí poskytujících srovnatelné údaje.
Between 2000 and 2005 mean heroin prices, corrected for inflation, appear to have decreased in most of the 18 countries providing comparable data.
Průměrná nebo obvyklá čistota hnědého heroinu na spotřebitelské úrovni podle hlášení značně kolísala, přičemž většina zemí hlásila hodnoty od 15 % do 50 %; tam, kde byly k dispozici údaje o čistotě bílého heroinu, byly hodnoty vyšší (30 až 70 %).
The average or typical purity of brown heroin at street level was reported to vary considerably, with most countries reporting values between 15 % and 50%; figures for white heroin tended to be higher (30–70%), where it was available.
Průměrná čistota heroinových produktů ve většině z osmnácti sledovaných zemí od roku 2000 kolísá.
The mean purity of heroin products has been fluctuating in most of the 18 reporting countries since 2000.
Hodnocení časových trendů problémového užívání opiátů komplikuje nedostatek spolehlivých historických údajů, a proto je třeba trendy interpretovat obezřetně.
A lack of reliable historical data complicates the assessment of trends over time in problem opioid use and trends should thus be interpreted with caution.
Zprávy z některých zemí naznačují, že se možná v průměru problémové užívání opiátů během posledních let poněkud ustálilo.
Reports from some countries suggest that problem opioid use may, on average, have stabilised somewhat in recent years.
Data z opakovaných odhadů problémového užívání opiátů za období 2001 až 2005 jsou dostupná pouze z osmi zemí a podávají relativně neměnný obraz, přičemž pouze jedna země (Rakousko) vykazuje jasný nárůst (120).
Data from repeated estimates on problem opioid use for the period between 2001 and 2005 are only available from eight countries and provide a relatively stable picture with only one country (Austria) showing a clear increase (120).
Odhady prevalence problémového užívání opiátů
Prevalence estimates of problem opioid use
Údaje v tomto oddílu jsou odvozeny z ukazatele problémového užívání drog (PUD) agentury EMCDDA, který zahrnuje hlavně odhady injekčního užívání drog a užívání opiátů, i když v několika málo zemích tvoří jeho významnou
Data in this section are derived from the EMCDDA problem drug use (PDU) indicator, which includes mainly estimates of injecting drug use and the use of opioids, although in a few countries, users of amphetamines are also an important component (119
Odhadování počtu problémových uživatelů opiátů je obtížné a ke zjištění prevalence z dostupných zdrojů dat jsou nutné složité analýzy.
Estimating the number of problem opioid users is difficult, and analyses of a sophisticated nature are required to obtain prevalence estimates from the available data sources.
Navíc, protože většina studií vychází z geograficky vymezené oblasti, jako je například město nebo okres, je extrapolace k vytvoření národních odhadů obtížná.
Moreover, as most studies are based on a localised geographical area, such as a city or district, extrapolation to generate national estimates is difficult.
Odhad komplikuje také to, že vzorce problémového užívání drog v Evropě se podle všeho stávají rozmanitějšími.
Estimation is also complicated as patterns of problem drug use in Europe appear to be becoming more diverse.
Například problémové užívání více drog postupně nabývá na významu ve většině zemí a některé země, kde historicky převažovalo problémové užívání opiátů (téměř výhradně heroinu), nyní hlásí přechod k jiným drogám, jako je například kokain.
For example, polydrug use problems have become progressively more important in most countries, and some countries where opioid problems (almost exclusively heroin problems) have historically predominated now report changes towards other drugs, such as cocaine.
Nedávné odhady prevalence problémového užívání opiátů na národní úrovni se pohybují zhruba mezi jedním a šesti případy na tisíc obyvatel ve věku 15 až 64 let.
Recent estimates of the prevalence of problem opioid use at national level range roughly between one and six cases per 1 000 population aged 15–64.
Pro srovnání, plná prevalence PUD se odhaduje na jeden až šest případů na tisíc obyvatel.
In comparison, the full PDU prevalence is estimated to be between one and eight cases per 1 000.
Některé z nejnižších dobře podložených dostupných odhadů jsou z nových zemí EU, i když to neplatí pro Maltu, kde byla hlášena relativně vysoká prevalence (5,8 až 6,7 případů na tisíc obyvatel ve věku 15 až 64 let) (obr. 8).
Some of the lowest well-documented estimates available are from the new countries of the EU, although this is not the case for Malta, where a relatively high prevalence has been reported (5.8–6.7 cases per 1 000 aged 15–64) (Figure 8).
I když obecně se jeví, že celkový trend v prevalenci užívání opiátů je relativně stálý, existují náznaky o nárůstu záchytů heroinu (viz výše), což možná souvisí s větší dostupností heroinu na evropském trhu, a množí se zprávy o zneužívání opiátů určených k legálním účelům.
Despite the general indication that the overall trend in the prevalence of opioid use is relatively stable, there are indications of increases in heroin seizures (see above), possibly relating to increased availability of heroin on the European market, and increasing reports of the use of opioids diverted from legitimate uses.
V Itálii odhady incidence užívání heroinu na základě údajů o počtu žádostí o léčbu svědčí o nárůstu od roku 1998 po období poklesu, přičemž roční incidence v roce 2005 byla asi 30 000 nových uživatelů heroinu.
In Italy, estimates of the incidence of heroin use based on treatment demand data suggest a rise since 1998, after a period of decline, with an annual incidence in 2005 of around 30 000 new heroin users.
Také v Rakousku vzrostl podíl osob mladších 25 let na počtu nových klientů substituční léčby, což svědčí o stoupajícím počtu mladých lidí, kteří se dostávají do problémů v souvislosti s únikem a nekontrolovaným užíváním předepsaných opiátů.
In Austria, also, the proportion of those under age 25 has increased among new substitution treatment clients, suggesting a rise in the number of young people experiencing problems, associated with the diversion and uncontrolled use of prescribed opioids.
Podobně také, po období poklesu, hlásí Česká republika vzestup injekčního užívání zneužité látky (v tomto případě buprenorfinu) a informace dostupné z Belgie nasvědčují tomu, že došlo k nárůstu v nelegálním užívání metadonu.
Similarly, after a period of decline, the Czech Republic reports an increase in the injecting of a diverted substance (in this case, buprenorphine), and information available from Belgium suggests that there has been an increase in the illicit use of methadone.
Nedávné monitorování nízkoprahových služeb ve Francii zvyšuje obavy o nelegálním užívání buprenorfinu, včetně injekčního užívání, a užívání této látky mezi mladými lidmi, u kterých vzniklo problémové užívání drog právě kvůli buprenorfinu namísto heroinu. Obavy vyvolávají také zprávy o některých nových podskupinách mladých a marginalizovaných injekčních uživatelů drog.
Recent monitoring of low-threshold services in France raises concerns about the illicit use of buprenorphine, including injecting use, and use among young people who have initiated their problem drug use with buprenorphine rather than heroin; concerns about new subgroups of young and marginalised injectors have also been reported.
Ukazuje se, že ve Finsku buprenorfin výrazně předstihuje heroin v nových žádostech o léčbu a čím dál více je zmiňován ve zprávách o úmrtích z předávkování.
In Finland, heroin also appears to have been largely replaced by buprenorphine among new opioid treatment demands and buprenorphine is increasingly mentioned in reports on overdose deaths.
) Viz tab. PPP-2 a PPP-6 ve Statistickém věstníku 2007.)
) See Tables PPP-2 and PPP-6 in the 2007 statistical bulletin.)
Ačkoli technická definice, kterou používá EMCDDA pro problémové užívání drog, je „injekční užívání drog nebo dlouhodobé/pravidelné užívání opiátů, kokainu a/nebo amfetaminů“, odhady problémového užívání drog se týkaly především užívání heroinu.
Although the technical definition used by the EMCDDA for PDU is ‘injecting drug use or long duration/regular use of opioids, cocaine and/or amphetamines’, problem drug use estimates have principally reflected heroin use.
V několika málo zemích, kde je hlášeno problémové užívání amfetaminů, jsou k dispozici dobře podložené odhady.
In the few countries where problematic use of amphetamines is reported, well-documented estimates are available.
Odhady problémového užívání kokainu jsou vzácné a ukazatel problémového užívání drog je kromě zemí s vysokou prevalencí pravděpodobně pro tuto drogu méně spolehlivý.)
Estimates of problematic cocaine use are scarce and the PDU indicator is, except in few high-prevalence countries, likely to be less reliable for this drug.)
Viz obr. PDU-4 (část ii) ve Statistickém věstníku 2007.
See Figure PDU-4 (part ii) in the 2007 statistical bulletin.
Obr. 8: Odhady prevalence problémového užívání opiátů (výskyt na 1 000 obyvatel ve věku 15 až 64 let), 2001–2005
Figure 8: Estimates of the prevalence of problem opioid use (rate per 1 000 population aged 15–64), 2001–05
Výskytna1000obyvatel
Rateper1000
Řecko(2005)CR
CzechRepublic(2005)TM
Poznámka: Symbol označuje bodový odhad; sloupec označuje interval nejistoty vyplývající z postupu odhadů, kterým může být buď 95% interval spolehlivosti, nebo interval založený na analýze citlivosti (podrobné informace viz tab. PDU-3).
NB: The symbol indicates a point estimate; a bar indicates an estimation uncertainty interval, which can be either a 95 % confidence interval or an interval based on sensitivity analysis (see Table PDU-3 for detailed information).
Cílové skupiny se mohou mírně lišit v důsledku různých metod odhadů a zdrojů dat, proto je nutné provádět srovnání opatrně.
Target groups may vary slightly owing to different estimation methods and data sources; therefore, comparisons should be made with caution.
Tam, kde není vyznačena žádná metoda, představuje daná čára interval mezi nejnižší dolní mezí všech existujících odhadů a jejich nejvyšší horní mezí.
Where no method is indicated, the line given represents an interval between the lowest lower bound of all existing estimates and the highest upper bound of them.
Metody odhadu: CR = metoda zpětného záchytu; TM = léčebný násobitel; TP = zkrácené Poissonovo rozdělení; MM = násobitel úmrtnosti.
Estimation methods: CR = capture–recapture; TM = treatment multiplier; TP = truncated Poisson; MM = mortality multiplier.
Více informací viz tab. PDU-1, PDU-2 a PDU-3 ve Statistickém věstníku.Zdroje: Národní kontaktní místa.
For more information, see Tables PDU-1, PDU-2 and PDU-3 in the 2007 statistical bulletin.Sources: National focal points.
Injekčním uživatelům drog (IUD) hrozí velmi vysoké riziko zdravotních problémů v důsledku užívání drog, jako jsou krví přenášené infekční choroby (např.
Injecting drug users (IDUs) are at high risk of experiencing health problems from their drug use, such as blood-borne infections (e.g. HIV/AIDS, hepatitis) or drug overdose.
I přes jejich významnost z hlediska veřejného zdraví jen málo zemí v současnosti dokáže poskytnout odhady míry injekčního užívání drog (obr. 9), a zlepšit monitorování této specifické populace je proto důležitou výzvou v rozvoji zdravotních monitorovacích systémů v Evropě.
Despite their importance for public health, few countries are currently able to provide estimates of the levels of injecting drug use (Figure 9) and, therefore, improving the monitoring of this special population is an important challenge for the development of health monitoring systems in Europe.
Extrapolace z omezených dostupných údajů musí být provedena obezřetně, avšak naznačuje průměrnou prevalenci (současného) injekčního užívání drog mezi třemi a čtyřmi případy na tisíc obyvatel v dospělé populaci.
Extrapolation from the limited data available must be done with caution, but does suggest an average prevalence of IDU (current injectors) of between three and four cases per 1 000 of the adult population.
To by znamenalo, že dnes by v EU a Norsku mohlo být kolem 1,1 milionu (0,9 až 1,3 milionu) injekčních uživatelů drog. Jedná se převážně o injekční uživatele opiátů, i když mohou užívat i další drogy, a některé země hlásí významný problém s injekčním užíváním amfetaminu nebo metamfetaminu (Česká republika, Slovensko, Finsko, Švédsko).
This would mean there may be around 1.1 million (0.9–1.3 million) injectors in the EU and Norway today.
Trendy v injekčním užívání drog podle údajů o počtech žádostí o léčbu
Trends in injecting drug use from treatment demand data
Většina dostupných odhadů injekčního užívání drog je odvozena buďto z počtu smrtelných předávkování nebo z údajů o infekčních chorobách (jako je HIV).
The lack of data makes drawing conclusions on trends in injecting difficult, although one window on this behaviour is provided by data on drug users entering treatment.
Mezi sledovanými zeměmi je značný rozptyl, přičemž národní odhady z léta 2001 až 2005 se typicky pohybují v rozmezí 0,5 až 6 případů na tisíc obyvatel ve věku 15 až 64 let.
Treatment demands among opioid users, for example, may give an indication of patterns of use in the wider population.
Výjimkou je Estonsko, kde byl hlášen mnohem vyšší odhad 15 případů na tisíc obyvatel.
The proportion of injectors among all primary heroin users entering drug treatment (2001–05) shows marked differences in levels of injecting between countries.
Z ostatních zemí schopných poskytnout údaje byly nejvyšší údaje hlášeny z České republiky, Slovenska, Finska a Spojeného království, a to
Overall, these data suggest that injecting may be becoming less popular, with declines observed by Denmark, Ireland, Greece, Hungary, the United Kingdom and Turkey.
Kvůli nedostatku údajů je obtížné dojít k nějakým závěrům ohledně trendů injekčního užívání drog, i když určitý vhled do tohoto chování poskytují údaje o počtu uživatelů drog, kteří vyhledali léčbu.
Most available estimates of injecting drug use are derived from either fatal overdose rates or data on infectious diseases (such as HIV).
Počty žádostí mezi uživateli opiátů například mohou naznačit vzorce užívání v širší populaci.
Considerable variation is reported between countries, with national estimates typically ranging between 0.5 and six cases per 1 000 population aged 15–64, in the period 2001–05.
Podíl injekčních uživatelů drog mezi všemi primárními uživateli
An exception is Estonia, where a much higher estimate of 15 cases per 1 000 has been reported.
Obr. 9: Odhady z národních a územních studií prevalence injekčního užívání drog (výskyt na 1 000 obyvatel ve věku 15 až 64 let), 2001–2005
Figure 9: Estimates from national and subnational studies of the prevalence of injecting drug use (rate per 1 000 population aged 15–64), 2001–05
(1) Anglické regionální odhady za období 2004–2005.Poznámka: Černý čtverec = vzorek s celostátním pokrytím; modrý trojúhelník = vzorek s pokrytím menším než celostátním.
(1) English regional estimates for 2004/05.NB: Black square = sample with national coverage; blue triangle = sample with subnational coverage.
Vzorec odhadů podnárodní prevalence závisí do značné míry na dostupnosti a umístění studií v rámci země.
The pattern of subnational prevalence estimates depends much on availability and location of studies within a country.
Cílové skupiny se mohou mírně lišit v důsledku rozdílných metod studií a zdrojů dat, proto je nutné provádět srovnání opatrně.
Target groups may vary slightly owing to different studies’ methods and data sources; therefore, comparisons should be made with caution.
Více podrobností viz tab. PDU-1, PDU-2 a PDU-3 ve Statistickém věstníku 2007.
For more details see Tables PDU-1, PDU-2 and PDU-3 in the 2007 statistical bulletin.
Zdroje: Národní kontaktní místa.
Sources: National focal points.
spotřeby nelegálních drog, zdravotně rizikové chování a kriminalitu a zlepšené sociální fungování. Programy substituční léčby obvykle zahrnují vedle prvku preskripce i další intervence na podporu behaviorální změny.
Prescribing practice for substitution treatment in Europe seen everywhere, for example in several of the new Member States, injection appears to remain the predominant mode of heroin administration.