natgillin/translations-raw huggingface dataset:
VAREC či důkazy navrhovanými druhou stranou – nebo nezávislým soudním orgánem, nebo správním orgánem či soudem, jehož rozhodnutí bylo napadeno opravným prostředkem – a vyjádřit se k nim 18.
VAREC of observations or evidence submitted by the other party — or by an independent judicial official, by an administration or by the court whose judgment is appealed against — and to comment on them. 18
Je-li před orgánem příslušným k přezkumu, který jedná podle směrnice 89/665, uplatňováno, že veřejná zakázka nebyla zadána řádným způsobem a že tuto skutečnost prokazují informace, které vzal zadavatel v úvahu, může orgán příslušný k přezkumu splnit svou povinnost provést účinné přezkoumání v plném rozsahu pouze tehdy, pokud má takové informace k dispozici.
Consequently, if it is alleged before a review body acting pursuant to Directive 89/665 that a contract was awarded irregularly, and that information taken into account by the contracting authority provides evidence of the irregularity, then the review body can carry out its duty of effective review to the full extent only if it has that information at its disposal.
Pokud tedy orgán příslušný k přezkumu přihlíží při svém rozhodování k určitým informacím, měli by být všichni hlavní účastníci řízení seznámeni přinejmenším s podstatným obsahem takových informací, ovlivňuje-li dotčené rozhodnutí 19, aby bylo respektováno jejich právo na spravedlivý proces.
Consequently, where a review body takes information into account in its decision, at least the substance of that information, in so far as it affects that decision, should in principle be available also to all the principal parties to the proceedings 19 in order to respect their right to a fair hearing.
Podle judikatury Soudního dvora je v rozporu se základní právní zásadou, pokud soudní rozhodnutí vychází ze skutkových okolností nebo dokumentů, s nimiž se účastníci řízení nebo kterýkoli z nich nemohl seznámit, a k nimž se tedy nemohl vyjádřit 17.
As this Court has held, it would infringe a fundamental principle of law to base a judicial decision on facts or documents of which the parties, or one of them, have not been able to take cognisance and in relation to which they have not therefore been able to state their views. 17
Lze však mít za to, že právo účastníka řízení na spravedlivý proces není nikterak dotčeno, pokud je mu odepřen přístup k důkazům, ke kterým nebylo přihlédnuto v jeho neprospěch a ke kterým nemohlo být přihlédnuto v jeho prospěch.
However, it may be thought that a party’s right to a fair hearing is in no way impaired if he is denied access to evidence which is not taken into account to his detriment and which could not have been taken into account in his favour.
Takové důkazy by tedy mohly být takovému účastníkovi řízení legitimně odepřeny, například za účelem ochrany obchodního tajemství, na základě přiměřené a řádně odůvodněné žádosti o důvěrné zacházení s informacemi.
Such evidence could thus legitimately be withheld from him in order to protect, for example, business secrets, on the basis of a reasonable and duly substantiated application for confidential treatment.
Evropský soud pro lidská práva rovněž rozhodl, že základním aspektem práva na spravedlivý proces ve všech občanskoprávních nebo trestněprávních řízeních je skutečnost, že obě strany musí být vyslechnuty a že musí disponovat „rovnými zbraněmi“, aby se každá strana mohla seznámit s tvrzeními
The European Court of Human Rights has also held that a fundamental aspect of the right to a fair hearing in all civil or criminal proceedings is that both parties must be heard and enjoy equality of arms, so that each party must be able to take cognisance
18 — Viz rozsudek ESLP ze dne 31. října 2006 Aksoy (Eroğlu) v. Turecko, č. 59741/00, bod 21 a citovaná judikatura.
18 — See Aksoy (Eroğlu) v Turkey, No 59741/00, § 21, 31 October 2006, and the caselaw cited there.
Pokud jde konkrétně o skutečnost, že účastníkovi řízení, který se domáhá soudního přezkumu, nebylo umožněno nahlédnout do spisu, viz rozsudek ESLP ze dne 29. května 1986, Feldbrugge v. Nizozemsko, Série A č. 99, s. 16, bod 44.
With respect specifically to failure to allow an applicant for judicial review the opportunity to consult evidence in the case-file, see Feldbrugge v the Netherlands, judgment of 29 May 1986, Series A No 99, p. 16, § 44.
19 — Situace může být odlišná, pokud jde o vedlejší účastníky řízení a širší veřejnost.
17 — Joined Cases 42/59 and 49/59 SNUPAT v High Authority [1961] ECR 53, at p.
Vzhledem k tomu, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se těchto aspektů netýká, nebudu se jimi zabývat.
84; Case C-480/99 P Plant and Others v Commission [2002] ECR I-265, paragraph 24.
17 — Rozsudky ze dne 22. března 1961, SNUPAT v. Vysoký úřad (42/59 a 49/59, Recueil, s.
19 — The position as regards interveners, and the public at large, may legitimately differ.
103, 156), a ze dne 10. ledna 2002, Plant a další v. Komise (C-480/99 P, Recueil, s. I-265, bod 24).
Since the request for a preliminary ruling does not concern those aspects, I shall not address them.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-450/06 uchazečů, zejména ve vztahu k ostatním uchazečům.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-450/06 authorities to protect tenderers’ business secrets, in particular vis-à-vis other tenderers.
Směrnice 89/665, která upravuje přezkum rozhodnutí, tento požadavek výslovně nerozšiřuje na orgány příslušné k přezkumu.
Directive 89/665, governing review procedures, does not explicitly extend that requirement to review bodies.
Podle Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a podle Listiny základních práv 20je právo na spravedlivý proces bezpodmínečné.
Under the European Convention on Human Rights and under the Charter of Fundamental Rights, 20the right to a fair hearing is an unqualified right.
Z toho však nevyplývá, že právo na sdělení relevantních důkazů je právem absolutním.
However, it does not follow that the entitlement to disclosure of relevant evidence is likewise an absolute right.
Z ustálené judikatury Evropského soudu pro lidská práva totiž vyplývá, že i v rámci trestního řízení může být odepřeno poskytnutí důkazů, pokud je to nezbytné k ochraně základních práv jiné osoby nebo k zajištění důležitého obecného zájmu.
The European Court of Human Rights has indeed consistently held, even in the context of criminal proceedings, that evidence may be withheld where that is necessary to preserve the fundamental rights of another individual or to safeguard an important public interest.
Všechna vyjádření předložená v projednávané věci 22se shodují v tom, že existuje nicméně konkludentní požadavek, aby tyto orgány chránily obchodní tajemství, s čímž souhlasím.
All the observations submitted 22express the view that there is none the less an implicit requirement for such bodies to protect business secrets, and I agree.
Právo Společenství v zásadě uznává právo na takovou ochranu.
A right to such protection is recognised in principle in Community law.
Taková opatření omezující práva na obhajobu jsou však přípustná pouze tehdy, pokud jsou nezbytně nutná, přičemž jakékoli obtíže způsobené odpůrci omezením jeho práv musí být dostatečně vyváženy postupy soudních orgánů 21.
However, such measures restricting the rights of the defence are permissible only when they are strictly necessary, and any difficulties caused to the defence by a limitation on its rights must be sufficiently counterbalanced by the procedures followed by the judicial authorities. 21
Právo na ochranu obchodního tajemství
The right to protection of business secrets
Podle článku 41 Listiny základních práv právo na řádnou správu zahrnuje „právo každého na přístup ke spisu, který se jej týká, při respektování oprávněných zájmů důvěrnosti a profesního a obchodního tajemství“.
Under Article 41 of the Charter of Fundamental Rights, the right to good administration includes ‘the right of every person to have access to his or her file, while respecting the legitimate interests of confidentiality and of professional and business secrecy’.
Obecnou povinnost respektovat obchodní tajemství ukládá orgánům Společenství článek 287 ES a potvrzuje ji řada právních předpisů, zejména v oblasti hospodářské soutěže.
A general obligation to respect business secrecy is imposed on the Community institutions by Article 287 EC, and confirmed in a number of legislative provisions, particularly in the field of competition.
Tato povinnost je tedy sice závazná pouze pro orgány Společenství, v rozsudku SEP 23však Soudní dvůr výslovně poukázal
That obligation, admittedly, is thus binding only on the Community institutions but, in SEP, 23the
22 — Je třeba připomenout, že Varec žádné vyjádření Soudnímu dvoru nepředložila.
22 — And it will be recalled that Varec has submitted no observations to this Court.
20 — Vyhlášené slavnostně Parlamentem, Radou a Komisí dne 7. prosince 2000 v Nice (Úř. věst. C 364, s. 1).
20 — Solemnly proclaimed at Nice in December 2000 by the Parliament, the Council and the Commission (OJ 2000 C 364, p. 1).
21 — Viz například rozsudek ESLP ze dne 24. dubna 2007, V. v Finsko, č. 40412/98, bod 75 a citovaná judikatura.
21 — See, for example, V. v Finland, No 40412/98, § 75, 24 April 2007, and the caselaw cited there.
VAREC na existenci „obecné zásady práva podniků na ochranu jejich obchodního tajemství“, již vyjadřuje uvedený článek Smlouvy a podřízená ustanovení.
Court made specific reference to the existence of a ‘general principle of the right of undertakings to the protection of their business secrets’, of which the Treaty article and subordinate provisions were an expression.
Dále, pokud je důvěrnost chráněná ve fázi zadávání veřejné zakázky, pak by taková ochrana ztratila veškerou hodnotu, kdyby nebyla stejným způsobem zajištěna v každé následné fázi přezkumu.
Moreover, where confidentiality is protected at the award stage of a procurement procedure, that protection would be liable to lose all value if it were not ensured equally at any subsequent review stage.
Sladění protichůdných zájmů
Reconciling the conflicting interests
Je zjevné, že může vzniknout rozpor mezi právem na zachování důvěrnosti obchodního tajemství, nutností zajistit transparentnost při zadávání veřejných zakázek, povinností orgánů příslušných k přezkumu zajistit účinný přezkum a právem všech účastníků řízení na spravedlivý proces.
It is evident that conflicts are likely to arise between the right to confidential treatment of business secrets, the need for transparency in the field of public procurement, the duty of review bodies to ensure effective review and the right of all parties to a fair hearing.
Podobně jako právo na sdělení relevantních důkazů není ani právo na zachování důvěrnosti informací absolutní.
However, as with the entitlement to disclosure of relevant evidence, the right to confidential treatment of information is not absolute.
Například
For example, the rights conferred
Tyto zájmy by měly být v co možná největší míře sladěny, i když jejich úplné sladění nebude vždy možné.
To the extent possible, those interests should obviously be reconciled, although it will not always be feasible to reconcile them fully.
V některých případech bude zejména nezbytné omezit právo jedné strany – domáhat se zachování důvěrnosti obchodního tajemství nebo přístupu ke všem důkazům ve spisu – aby
In particular, it will in some cases be necessary to restrict one party’s right — to require confidential treatment of business secrets or to have access to all the evidence
24 — Rozsudek ze dne 24. června 1986, AKZO Chemie v. Komise (53/85, Recueil, s. 1965, bod 28).
24 — Case 53/85 AKZO Chemie v Commission [1986] ECR 1965, paragraph 28.
25 — Viz poznámku 12.
25 — See footnote 12 above.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-450/06 bylo zajištěno, že nebude narušena samotná podstata nebo základ práva druhé strany nebo oprávnění a povinnost soudu zajistit účinný přezkum.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-450/06 in the file — in order to ensure that the very substance or essence of the other party’s right, or the court’s power and duty of effective review, is not impaired.
Jakékoli omezení však nesmí jít nad rámec toho, co je za tímto účelem nezbytné, a je třeba dosáhnout spravedlivé rovnováhy mezi protichůdnými právy 26.
However, any restriction must not go beyond what is necessary for that purpose, and a fair balance must be struck between the conflicting rights.
Přiměřeným a pragmatickým řešením by bylo, kdyby orgán příslušný k přezkumu požádal účastníka řízení, který má příslušný důkaz v držení, aby poskytl jeho upravenou verzi, jež by mohla být poskytnuta druhému účastníkovi nebo účastníkům řízení – s tím, že orgán příslušný k přezkumu musí zajistit, aby byly vypuštěny pouze skutečně důvěrné údaje, které patrně nejsou rozhodující pro řešení sporu.
A reasonable and pragmatic solution could be for the review body to request the party holding the evidence to provide an edited version which could be made available to the other party or parties — subject to the review body’s own supervision in order to ensure that only genuinely confidential elements which do not appear decisive to the resolution of the dispute are edited out.
V takovém případě, i kdyby se orgán příslušný k přezkumu seznámil s důkazy skrytými před některými účastníky řízení, měl by se pokusit tyto důkazy nepoužít takovým způsobem, jímž by byla dotčena práva účastníků řízení na spravedlivý proces a zásada „rovnosti zbraní“.
In that case, even if the review body has seen evidence concealed from certain parties, it should endeavour not to use that evidence in any way which could infringe those parties’ rights to a fair hearing and to equality of arms.
Příklad
An illustration
26 — Viz například, pokud jde o střet různých práv, rozsudek ze dne 12. června 2003, Schmidberger (C-112/00, Recueil, s. I-5659, body 77 až 81).
26 — See, for example, in the context of a clash between different rights, Case C-112/00 Schmidberger [2003] ECR I-5659, paragraphs 77 to 81.
27 — Viz body 39 a 46 tohoto stanoviska.
27 — See points 39 and 46 above.
Příklad takového postupu lze nalézt v rozsudcích Soudu prvního stupně ze
An example of that type of approach may be seen in the ‘Steel Beams’ cases before
V březnu a dubnu 1994 podalo podle článku 47 Smlouvy o ESUO 30, a tedy není namístě, aby byly všechny v plném rozsahu zpřístupněny všem účastníkům řízení.
VAREC ality in Article 47 of the ECSC Treaty, 30so that not all of them should be accessible in their entirety to all the parties.
Některé z žalobkyň se však domáhaly přístupu k celému spisu.
Some of the applicants, however, sought to have access to the whole file.
11 podniků žaloby na zrušení rozhodnutí Komise podle Smlouvy o ESUO týkajících se jednání výrobců ocelových nosníků ve vzájemné shodě.
the Court of First Instance. 29In March and April 1994, 11 undertakings brought actions for the annulment of a Commission decision under the ECSC Treaty concerning concerted practices by producers of steel beams.
Tyto žaloby byly řešeny společně a v rámci části řízení spojeny.
The actions were dealt with together and, for part of the procedure, joined.
Článek 23 statutu Soudního dvora ESUO stanovil: „Pokud je zahájeno řízení proti rozhodnutí jednoho z orgánů Společenství, předloží tento orgán Soudnímu dvoru veškeré dokumenty týkající se věci projednávané před Soudním dvorem.“
Article 23 of the ECSC Statute of the Court of Justice provided: ‘Where proceedings are instituted against a decision of one of the institutions of the Community, that institution shall transmit to the Court all the documents relating to the case before the Court.’
Soud prvního stupně tedy řešil velmi podobné problémy jako Conseil d’État v projednávané věci.
The Court of First Instance was thus faced with problems very similar to those now facing the Conseil d’État.
Komise však nepředložila všechny dokumenty, dokud k tomu nebyla vyzvána Soudem prvního stupně.
The Commission did not however lodge all the documents until requested to do so by the Court of First Instance.
V průvodním dopisu uvedla, že některé dokumenty mohou obsahovat obchodní tajemství nebo že se na ně vztahuje povinnost zachování důvěrnosti
In its covering letter, it stated that some of the documents might contain business secrets or that they fell under the obligation of confidenti-
30 — Druhý pododstavec uvedeného článku zakazoval Komisi sdělit „informace takového druhu, na které se vztahuje povinnost zachovávat profesní tajemství, zejména o podnicích, jejich obchodních vztazích nebo jejich nákladových položkách“.
30 — The second paragraph of which prohibited the Commission from disclosing ‘information of the kind covered by the obligation of professional secrecy, in particular about undertakings, their business relations or their cost components’.
29 — Rozsudky ze dne 11. března 1999, NMH Stahlwerke a další v. Komise (T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 a T-157/94, Recueil, s. II-239).
29 — Case T-134/94 NMH Stahlwerke v Commission [1999] ECR II-239; Case T-136/94 Eurofer v Commission [1999] ECR II-263; Case T-137/94 ARBED v Commission [1999] ECR II-303; Case T-138/94 Cockerill-Sambre v Commission [1999] ECR II-333; Case T-141/94 Thyssen Stahl v Commission [1999] ECR II-347; Case T-145/94 Unimétal v Commission [1999] ECR II-585; Case T-147/94 Krupp Hoesch v Commission [1999] ECR II-603; Case T-148/94 Preussag Stahl v Commission [1999] ECR II-613; Case T-151/94 British Steel v Commission [1999] ECR II-629; Case T-156/94 Aristrain v Commission [1999] ECR II-645; and Case T-157/94 Ensidesa v Commission [1999] ECR II-707.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-450/06 nebo „umožnit žalobkyním nahlížet do spisů dotčených orgánů, jak uznají za vhodné“ 32.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-450/06 institution concerned as they see fit’.
znamená, že všichni účastníci řízení by měli mít bezpodmínečný a neomezený přístup ke spisu předloženému Komisí.
32 It also distinguished the documents transmitted pursuant to Article 23 of the Statute from the casefile constituted in accordance with the Instructions to the Registrar.
Na základě uvedeného závěru vyňal jeden dokument ze spisu, zpřístupnil určité dokumenty pouze jedné žalobkyni (ostatní byly oprávněny nahlédnout do verze, jež nebyla důvěrná) a vyhradil si rozhodnutí o dokumentech označených Komisí za interní, dokud nezíská další informace 31.
The parties had access only to the latter, which contained the documents to be taken into consideration in deciding the case.
Odlišil rovněž dokumenty předložené podle článku 23 statutu od spisu sestaveného v souladu s pokyny pro vedoucího soudní kanceláře.
Documents transmitted to the Court but not placed in the casefile remained ‘wholly extraneous to the proceedings’ and would not be taken into consideration by the Court in deciding the case.
Účastníci řízení měli přístup pouze k posledně jmenovanému spisu, který obsahoval dokumenty, jež měly být vzaty v úvahu při rozhodování ve věci.
33On that basis, it examined the documents in question in the light of the submissions and decided that some were relevant and should be placed on the casefile and communicated to the parties.
Dokumenty předložené Soudu, které nebyly vloženy do spisu, zůstaly „zcela mimo řízení“ a Soud k nim při rozhodování ve věci nepřihlíží 33.
In a third and final order, it examined two further documents and decided that one of them should be placed on the file. 34 partem, meant that all parties should have unconditional, unlimited access to the file forwarded by the Commission.
Na základě uvedeného závěru přezkoumal dotčené dokumenty s ohledem na předložená vyjádření a rozhodl, že některé z nich jsou relevantní, a tedy by měly být založeny do spisu a sděleny účastníkům řízení.
It noted that Article 47 of the ECSC Treaty guaranteed the confidentiality of professional, in particular business, secrets in order to protect the legitimate interests of undertakings, and decided that the only way to balance the requirements of Article 23 of the Statute and the adversarial nature of judicial proceedings against the protection of the business secrets of individual undertakings was to examine the specific situation of the undertakings concerned.
Ve třetím a posledním usnesení přezkoumal další dva dokumenty a rozhodl, že jeden z nich by měl být založen do spisu 34.
On that basis, it removed one document from the file, restricted full access to certain documents to one applicant only (the others being entitled to consult a nonconfidential version), and reserved a decision on documents classified by the Commission as internal until it had received further information. 31
V situaci, kdy existuje možný rozpor mezi nutností zvážit všechny relevantní důkazy, nutností umožnit všem účastníkům řízení přístup k takovým důkazům
Thus, in a situation of possible conflict between a need to consider all the relevant evidence, a need to allow all parties access to that evidence and a need to protect the confi-
Ve druhém usnesení vydaném po získání uvedených informací a vyslechnutí dalších argumentů Soud prvního stupně vyjasnil, že účelem článku 23 statutu bylo „umožnit Soudu výkon jeho pravomoci k přezkumu legality napadeného rozhodnutí s přihlédnutím k právům obhajoby“, a nikoli „zaručit všem účastníkům řízení bezpodmínečný a neomezený přístup ke správnímu spisu“
In a second order made after receiving that information and hearing further argument, the Court of First Instance made it clear that the purpose of Article 23 of the Statute was to ‘enable the Court to exercise its power of review of the legality of the contested decision, having regard to the rights of the defence’, and not to ‘guarantee all the parties unconditional and unrestricted access to the administrative file’ or to ‘enable the applicants to peruse the files of the
32 — Usnesení Soudu ze dne 10. prosince 1997, NMH Stahlwerke a další v. Komise (T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 a T-157/94, Recueil, s. II-2293, body 32 a 37).
32 — Order in Cases T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 and T-157/94 NMH Stahlwerke and Others v Commission [1997] ECR II-2293, paragraphs 32 and 37.
34 — Usnesení Soudu ze dne 16. února 1998, NMH Stahlwerke a další v. Komise (T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 a T-157/94, Sb. rozh. s. II-537).
34 — Order of 16 February 1998 in Joined Cases T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 and T-157/94 NMH Stahlwerke and Others v Commission, not published in the ECR.
VAREC vodítko, pokud jde o vhodný postup, který musí odpovídat předpisům použitelným pro dotčený soud, pokud nejsou v rozporu s jakoukoli normou vyšší právní síly.
VAREC those Rules of Procedure can constitute any binding precedent for a national court, I consider that they provide helpful, practical guidance as to the approach to be taken, which must conform with the rules applicable to that court, in so far as they do not conflict with any higher norm.
a nutností zajistit ochranu důvěrnosti některých těchto důkazů se Soud prvního stupně rozhodl postupovat takto: a) důkazy nejprve sám ověřil v přípravném řízení; b) do spisu založil pouze relevantní důkazy; c) všechny takové důkazy zpřístupnil všem účastníkům řízení s tím, že budou „zastřeny“ některé údaje v některých dokumentech ve vztahu k některým účastníkům řízení, a d) vzal v úvahu pouze důkazy ve spisu, k nimž měli účastníci řízení přístup.
dentiality of some of it, the approach taken by the Court of First Instance was (a) to screen the evidence itself at a preliminary stage, (b) to include only the relevant evidence in the case-file, (c) to make all that evidence available to all the parties, subject to the ‘masking’ of certain details of certain documents vis-à-vis certain parties, and (d) to take into consideration only the evidence in the casefile to which the parties had access.