natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sociální politika – Pracovníci mužského a ženského pohlaví – Přístup k zaměstnání a pracovní podmínky – Rovné zacházení – Směrnice 76/207
Social policy — Male and female workers — Access to employment and working conditions — Equal treatment — Directive 76/207
Směrnice 92/85 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň, a zejména zákaz výpovědi těhotných zaměstnankyň stanovený v čl. 10 bodě 1 této směrnice musí být vykládány v tom smyslu, že se nevztahují na zaměstnankyni, která podstoupí oplodnění in vitro, jestliže v den, kdy dostala výpověď, byla vajíčka dané zaměstnankyně již oplozena spermiemi jejího partnera, takže existovala vajíčka oplodněná in vitro, avšak tato vajíčka ještě nebyla přenesena do její dělohy.
Directive 92/85 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding and, in particular, the prohibition of dismissal of pregnant workers provided for in Article 10(1) of that directive must be interpreted as not extending to a female worker who is undergoing in vitro fertilisation treatment where, on the date she is given notice of her dismissal, her ova have already been fertilised by her partner’s sperm cells, so that in vitro fertilised ova exist, but they have not yet been transferred into her uterus.
Taková vajíčka totiž mohou být v některých členských státech před přenesením do dělohy dotyčné ženy uchována po různě dlouhou dobu; konkrétně vnitrostátní právní úprava dotčená v původním řízení stanoví v tomto ohledu možnost uchovávat oplodněná vajíčka po dobu až deseti let.
kept for an indeterminate period, with the national legislation in question in the case in question providing, in that regard, that the fertilised ova may be kept for a maximum period of 10 years.
Použití ochrany proti propuštění stanovené v článku 10 směrnice 92/85 na zaměstnankyni před přenesením oplodněných vajíček by tudíž mohlo způsobit přiznání ochrany i tehdy, kdyby se přenesení z jakéhokoli důvodu odložilo o několik let, nebo by se od něj dokonce nadobro upustilo s tím, že oplodnění in vitro bylo provedeno pouze preventivně.
Therefore, applying the protection against dismissal laid down in Article 10 of Directive 92/85 in favour of a female worker before the transfer of the fertilised ova could have the effect of granting the benefit of that protection even where that transfer is postponed, for whatever reason, for a number of years or even where such transfer is definitively abandoned, the in vitro fertilisation having been carried out merely by way of precaution.
V tomto ohledu ochrana zavedená článkem 10 směrnice 92/85 nemůže být při dodržení zásady právní jistoty rozšířena na takovou zaměstnankyni.
In that regard, the protection established by Article 10 of Directive 92/85 cannot, for reasons connected with the principle of legal certainty, be extended to such a worker.
(viz body 41–42, 53 a výrok)
(see paras 41, 42, 53 and operative part)
Ačkoli je totiž pravda, že zaměstnancům obou pohlaví může ve výkonu práce dočasně bránit léčba, kterou musí podstoupit, zákroky spočívající v odběru folikulární tekutiny a přenesení takto získaných vajíček do dělohy ženy bezprostředně po jejich oplození, se však přímo týkají toliko žen.
carrying out their work on account of the medical treatment they must receive, the treatment, consisting of a follicular puncture and the transfer to the woman’s uterus of the ova removed by way of that follicular puncture immediately after their fertilisation, directly affects only women.
Z toho plyne, že propuštění zaměstnankyně především z důvodu skutečnosti, že podstoupila tuto významnou fázi oplodnění in vitro, představuje přímou diskriminaci na základě pohlaví.
It follows that the dismissal of a female worker essentially because she is undergoing that important stage of in vitro fertilisation treatment constitutes direct discrimination on grounds of sex.
5 odst. 1 směrnice 76/207 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, brání propuštění zaměstnankyně, která je za okolností, jaké nastaly v původním řízení, v pokročilém stadiu oplodnění in vitro, totiž po odběru folikulární tekutiny a před bezprostředním přenesením vajíček oplodněných in vitro do její dělohy, jestliže se prokáže, že výpověď je založena především na skutečnosti, že dotyčná osoba podstoupila uvedenou léčbu.
Articles 2(1) and 5(1) of Directive 76/207 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, preclude the dismissal of a female worker who is at an advanced stage of in vitro fertilisation treatment, that is, between the follicular puncture and the immediate transfer of the in vitro fertilised ova into her uterus, where it is established that the dismissal is essentially based on the fact that the woman has undergone such treatment.
(viz body 50, 52, 54 a výrok)
(see paras 50, 52, 54 and operative part)
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – VĚC C-506/06
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTADÁMASA RUIZ-JARABA COLOMERA přednesené dne 27. listopadu 2007 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALRUIZ-JARABO COLOMER delivered on 27 November 2007 1
Většina společností se snažila těhotnou ženu vyčlenit, aby jí tak vzdaly hold a také aby ji i její dítě chránily před zlými předtuchami a před nástrahami těhotenství.
Most societies have tried to give special importance to the pregnant woman, both out of a desire to pay tribute to her and in order to protect her — and her child — against the bad omens and dangers associated with maternity.
Francouzský etnolog Arnold Van Gennep ve své slavné knize Les rites de passage (uveřejněné v roce 1909) popisuje rituály, které v primitivních společnostech sloužily k označení přeměn v životě člověka: těhotenství, narození, manželství a smrt 3.
In his famous book Les rites de passage (Rites of Passage, published in 1909), the French ethnographer Arnold Van Gennep describes various rituals marking the changes experienced by human beings in primitive societies: pregnancy, birth, marriage and death. 3
Po dlouhou dobu bylo těhotenství zahaleno rouškou tajemství; neexistovaly těhotenské testy a stupeň technologického vývoje neumožňoval zobrazit plod v břiše matky.
For a long time, pregnancy had an aura of mystery; home pregnancy tests had not yet been invented and technological advances did not provide images of the foetus in the mother’s womb.
Dříve si těhotná žena nebyla jistá svým stavem ihned a často o něm pochybovala celé týdny.
In the past, a pregnant woman could not be sure of her condition straight away and often remained in a state of uncertainty for weeks.
Někteří pozorovatelé, především průkopníci lékařské vědy, se pokoušeli příznaky těhotenství popsat.
Some observers, particularly the pioneers of medical science, attempted to describe the symptoms of gestation.
Plinius Starší v knize VII. svého díla Historia naturalis popisuje, že „desátého dne od početí se dostaví bolesti hlavy, závratě, mdloby, nechutenství a nevolnosti, které oznamují příchod nového člověka“; dodává, že „pleť ženy se zlepší a porod je snazší, má-li se narodit chlapec“ 2.
Pliny the Elder affirms in book VII of his Natural History that, ‘on the tenth day after conception, pains are felt in the head, vertigo, and dimness of the sight; these signs, together with loathing of food and rising of the stomach, indicate the formation of the future human being’; adding that ‘if it is a male that is conceived, the colour of the pregnant woman is more healthy, and the birth less painful’. 2
MAYR v jejích nádherných 21 letech, aniž skrýval dítě, které čekala, na což aragonský mistr naopak taktně upozornil něžnou korunkou z obilných klasů, symbolem plodnosti 5.
MAYR of Directive 92/85/EEC, 6in particular to determine whether, at the time the employee concerned was dismissed, she could be regarded as pregnant and thus protected by that provision of Community law.
jej žádá o upřesnění, zda dotyčná mohla být v okamžiku, kdy jí zaměstnavatel dal výpověď, považována za těhotnou, a tudíž chráněnou podle tohoto předpisu Společenství.
Aragonese master, Francisco Goya, painted the beautiful Countess of Chinchón in the full glory of her 21 years, not hiding the fact that she was expecting a child but indicating it discreetly by giving her a delicate headdress of ears of corn, a symbol of fertility. 5
Podstatou předběžné otázky je tedy určení okamžiku, kdy pro účely uvedené směrnice začíná těhotenství.
The reference therefore raises the question of when a pregnancy begins for the purposes of that directive.
Věc je nesmírně choulostivá, neboť nepřímo může přejít v debatu z oblasti lékařské etiky o vzniku života, která v této síni nemá místa.
This is a very delicate question as it could lead indirectly into a medico-ethical debate on the origins of life, which would be both unnecessary and inappropriate in the present context.
Sabine Mayr si svou touhu po mateřství chtěla nepochybně nechat pro sebe.
Ms Mayr probably wished to keep her desire to conceive to herself.
Není nic zvláštního na tom, že by nejraději tuto okolnost, která je věcí jejího soukromého a intimního života, po několik měsíců skrývala.
It would be quite reasonable to suppose that she would have preferred to keep this private and intimate matter a secret for a few months.
To však nebylo možné, protože asistovaná reprodukce, které musela využít, ji přiměla tajemství odhalit.
But this was not possible as the assisted reproduction process to which she was obliged to have recourse made it necessary for her to disclose her secret immediately.
Po odběru folikulární tekutiny a oplození jejích vajíček v laboratoři, ale ještě před přenesením embryí do její dělohy, jí zaměstnavatel oznámil rozvázání pracovního poměru.
After undergoing a follicular puncture and when the ova had been fertilised in a laboratory but the embryos had not been implanted in her uterus, her employer gave her notice of the termination of her employment.
Směrnice 92/85
Directive 92/85
Předložená předběžná otázka se týká směrnice 92/85/EHS, zejména jejího čl. 2
The question referred for a prelimin- ary ruling concerns Directive 92/85/EEC,
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – VĚC C-506/06 písm. a), podle nějž se „těhotnou zaměstnankyní“ rozumí „těhotná zaměstnankyně, která uvědomí svého zaměstnavatele o svém stavu v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi“.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06 by reference in particular to marital or family status’ and Article 2(3) clarifies that the provisions of the directive are without prejudice to ‘the protection of women, particularly as regards pregnancy and maternity’.
v souladu se zásadou rovného zacházení vylučuje „jak[ou]koli diskriminac[i] na základě pohlaví buď přímo, nebo nepřímo s ohledem zejména na manželský nebo rodinný stav“, přičemž v odstavci 3 upřesňuje, že ustanoveními této směrnice není dotčena „ochran[a] žen, zejména pokud jde o těhotenství a mateřství“.
specifically Article 2(a), by virtue of which a ‘pregnant worker’ is one who ‘informs her employer of her condition, in accordance with national legislation and/or national practice.’
Článek 5 dále stanoví, že zásada rovného zacházení, pokud jde o pracovní podmínky včetně podmínek upravujících výpověď, znamená, že mužům i ženám se zaručuje stejné postavení bez jakékoli diskriminace na základě jejich pohlaví.
Article 5 provides that the principle of equal treatment with regard to working conditions, including the conditions governing dismissal, means that men and women are to be guaranteed the same position without any discrimination relating to their sex.
K zárukám zaměstnankyň, na něž se směrnice vztahuje, patří zákaz výpovědi sloužící k zachování „výkonu jejich práv na ochranu bezpečnosti a zdraví“.
One of the safeguards given to workers falling within the scope of the directive is a prohibition of dismissal in order to guarantee ‘the exercise of their health and safety protection rights’.
Podle článku 10 musí členské státy přijmout vhodná opatření zakazující takové výpovědi po dobu od počátku jejich těhotenství až do konce mateřské dovolené, kromě výjimečných případů nesouvisejících s jejich stavem, které jsou dovoleny podle vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí a za předpokladu, že k tomu dá příslušný orgán souhlas (odstavec 1), přičemž je-li zaměstnankyni během této doby dána výpověď, musí zaměstnavatel uvést náležité odůvodnění písemně (odstavec 2).
Pursuant to Article 10, Member States must take the necessary measures to prohibit such dismissal from the beginning of the pregnancy to the end of the maternity leave, save in exceptional cases not connected with their condition which are permitted under national legislation and/or practice, provided that the competent authority has given its consent (Article 10(1)), and if a worker is dismissed during this period, the employer must give grounds for the dismissal in writing (Article 10(2)).
Směrnice 76/207 byla změněna směrnicí 2002/73/ES 8, později zrušena a nahrazena směrnicí 2006/54/ES 9.
Directive 76/207 was amended by Directive 2002/73/EC, 8and later repealed and replaced by Directive 2006/54/EC.
Žádný z uvede-
9 Neither
V dané věci je třeba použít i směrnici 76/207/EHS 7, přestože se o ní předkláda- jící soud výslovně nezmiňuje.
Although the referring court does not expressly refer to it, Directive 76/207/EEC 7 of these pieces of legislation, however, applies in this case as the timelimits for transposition of Directive 2002/73 and the adoption of Directive 2006/54 fall after the occurrence of the events in the main proceedings.
8 — Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (Úř. věst. L 269, s. 15; Zvl. vyd. 05/04, s. 255).
8 — Directive 2002/73/EC of the European Parliament and of the Council of 23 September 2002 amending Council Directive 76/207/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions (OJ 2002 L 269, p. 15).
9 — Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (Úř. věst. L 204, s. 23).
9 — Directive 2006/54/EC of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation (recast) (OJ 2006 L 204, p. 23)
B – Rakouská právní úprava
B — The Austrian legislation
Po hormonální léčbě v trvání přibližně jednoho a půl měsíce podstoupila dne 8. března 2005 odběr folikulární tekutiny, po kterém ji praktický lékař ponechal v pracovní neschopnosti od 8. do 13. března, kdy mělo dojít k přenesení dvou embryí do dělohy 10.
After hormone treatment lasting for about one and a half months, a follicular puncture was carried out on her on 8 March 2005 and she was certified sick by her general practitioner from 8 to 13 March 2005, which was the date planned for transferring two embryos to her uterus. 10
Podle § 10 Mutterschutzgesetz (rakouského zákona o ochraně mateřství, dále jen „MSchG“) nelze zaměstnankyni dát platnou výpověď v době jejího těhotenství a čtyři měsíce po porodu, pokud je zaměstnavatel o těchto skutečnostech uvědomen před výpovědí anebo do pěti dnů od oznámení nebo doručení výpovědi.
Under Paragraph 10 of the Mutterschutzgesetz (Law on maternity protection (‘MSchG’)), workers cannot validly be dismissed during pregnancy or in the four months following child birth, provided that the employer has been informed of these circumstances prior to the termination of employment or within five days of its announcement or notification.
Mezitím, dne 10. března, jí zaměstnavatel v telefonickém rozhovoru oznámil ukončení pracovního poměru k 26. březnu 2005.
In the meantime, on 10 March, her employer advised her by telephone that her employment would be terminated on 26 March 2005.
Dopisem z téhož dne, 10. března, S. Mayr zaměstnavatele informovala o zákroku plánovaném na 13. března.
By a letter of the same date Ms Mayr informed the company of the procedure planned for 13 March.
Podle předkládajícího soudu je prokázáno, že v den oznámení výpovědi odebraná vajíčka dotyčné již splynula se spermiemi jejího partnera, takže již existovala embrya in vitro.
According to the referring court, it is not disputed that on the date that she was notified of her dismissal the ova taken from her had already been united with her partner’s sperm cells and that in vitro embryos therefore existed.
III – Skutkové okolnosti, spor v původním řízení a předběžná otázka
III — The facts, the main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Za těchto okolností vymáhá S. Mayr soudní cestou u zaměstnavatele vyplacení mzdy a poměrné části své roční odměny a namítá neplatnost výpovědi ze dne 10. března 2005, neboť od 8. března, kdy její vajíčka byla oplozena in vitro, byla chráněna zákazem podle § 10 odst. 1 MSchG.
In these circumstances, Ms Mayr took legal action against her employer claiming her salary and pro rata annual remuneration, submitting that the dismissal of 10 March 2005 had no legal effect because as from 8 March when the in vitro fertilisation of her ova took place she was entitled to protection against dismissal under Paragraph 10(1) of the MSchG.
Žalovaná navrhla zamítnutí žaloby, protože v době doručení výpovědi těhotenství neexistovalo.
The employer requested that the action be dismissed on the ground that at the time it gave notice of the dismissal no pregnancy yet existed.
10 — Předkládací usnesení konstatuje, že Sabine Mayr již dříve podstoupila dva pokusy o asistovanou reprodukci, ovšem bez uvedení data jejich provedení.
10 — The reference for a preliminary ruling states that Ms Mayr had already undergone two previous attempts at in vitro fertilisation, although no date is mentioned.
Landesgericht Salzburg (soud spolkové země Salcbursko) v prvním stupni žalobě S. Mayr vyhověl a poukázal na to, že podle judikatury Oberster Gerichtshof (rakouského nejvyššího soudu) je žena pod ochranou § 10 MSchG od okamžiku oplození vajíčka, a tudíž že je třeba tuto ochranu rozšířit i na oplodnění in vitro, neboť cílem MSchG je zajištění ekonomické existence matek.
The Landesgericht (Regional Court), Salzburg at first instance granted Sabine Mayr’s application on the basis that, according to the caselaw of the Oberster Gerichtshof, the protection enshrined in Paragraph 10 of the MSchG begins with the fertilisation of the ovum and therefore should be extended to the case of in vitro fertilisation, since the purpose of the MSchG is to safeguard the mother’s economic existence.
IV – Řízení před Soudním dvorem
IV — The proceedings before the Court of Justice
Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG uvedený rozsudek napadla u Oberlandesgericht Linz (odvolacího soudu), který rozsudek prvního stupně zrušil s odůvodněním, že bez ohledu na to, od kterého okamžiku těhotenství dochází k hormonálním změnám, si nelze představit těhotenství mimo tělo ženy, v němž má probíhat.
Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG appealed against this judgment to the Oberlandesgericht (Higher Regional Court), Linz, which set aside the judgment at first instance on the basis that, irrespective of the point in pregnancy when hormonal changes start to take place, pregnancy cannot exist separately from the body in which it develops.
V důsledku toho při oplodnění in vitro začíná těhotenství, potažmo ochrana proti propuštění, v okamžiku přenesení oplodněného vajíčka do dělohy.
Consequently, in the case of in vitro fertilisation, pregnancy — and therefore the protection against dismissal — will start with the transfer of the fertilised ovum to the uterus.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce byla zapsána do rejstříku kanceláře Soudního dvora dne 14. prosince 2006.
The reference for a preliminary ruling was lodged at the Registry of the Court on 14 December 2006.
Sabine Mayr s odvolacím rozsudkem nesouhlasila a podala opravný prostředek k Oberster Gerichtshof.
Ms Mayr was unsatisfied with the judgment on appeal and appealed to the Oberster Gerichtshof.
Jelikož má rakouský soud za to, že pro řešení sporu je nezbytný výklad ustanovení práva Společenství, předložil Soudnímu dvoru v souladu s článkem 234 ES následující předběžnou otázku:
The Austrian referring court, being of the view that the outcome of the case depends on the interpretation of provisions of Community law, has referred the following question to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC:
Písemná vyjádření předložila žalovaná v původním řízení, Komise a italská, rakouská a řecká vláda.
The respondent in the main proceedings, the Commission and the Greek, Italian and Austrian Governments have all submitted written observations.
Na jednání konané dne 16. října 2007 se dostavili zástupci rakouské a řecké vlády a Komise a přednesli svá vyjádření.
At the hearing, held on 16 October 2007, oral observations were presented by the representatives of the Austrian and Greek Governments and of the Commission.
životních situacích „po dobu od počátku jejich těhotenství až do konce jejich mateřské dovolené“ 11.
given birth or who are breastfeeding. Thus Article 10 prohibits the dismissal of workers in these circumstances ‘during the period from the beginning of their pregnancy to the end of the maternity leave’.
Z toho důvodu je od počátku těhotenství zakázáno dát výpověď „těhotné zaměstnankyni“ definované v čl. 2 písm. a), který dodává, že zaměstnankyně musí o svém stavu uvědomit svého zaměstnavatele „v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi“.
11 Consequently, from the beginning of the pregnancy, an employer is prevented from dismissing a ‘pregnant worker’, as defined in Article 2(a), which also provides that the employee must have informed her employer of her condition ‘in accordance with national legislation and/or national practice’.
V – Analýza předběžné otázky
V — Analysis of the question referred for a preliminary ruling
A – K použitelnosti směrnice 92/85
A precondition: inform the employer
Pojem „těhotná zaměstnankyně“
The concept of ‘pregnant worker’
Prozatím ponechám stranou zajisté zásadní otázku okamžiku, kdy začíná těhotenství, a budu se věnovat podmínce zpravení zaměstnavatele o něm, jelikož společnost žalovaná v původním řízení ve svých vyjádřeních tvrdí, že i za předpokladu, že by S. Mayr byla v okamžiku, kdy dostala výpověď, těhotná v lékařském slova smyslu, nemůže se dovolávat ochrany podle směrnice, neboť o této skutečnosti svého zaměstnavatele neuvědomila.
Leaving to one side for the moment the crucial question of when pregnancy starts, it is necessary here to address the issue of notice to the employer, given that the respondent in the main proceedings argues in its observations that, even if one were to accept that at the time Ms Mayr was given notice of dismissal she was pregnant in the medical sense of the term, she could not avail herself of the protection offered by the direct ive because she had not disclosed this fact to her employer.
Oberster Gerichtshof má pochybnosti o rozsahu působnosti směrnice 92/85, zejména o rozsahu pojmu „těhotná zaměstnankyně“ pro účely pracovněprávní ochrany stanovené touto směrnicí.
The Oberster Gerichtshof’s uncertainty centres on the scope of Directive 92/85 and, in particular, on the definition of a ‘pregnant worker’ for the purposes of the employment protection set out in the directive.
Výše citovaný článek 2 však při vymezení formy a lhůt pro informování odkazuje
However, Article 2 assigns the determination of the method and timing of that