natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aniž je dotčeno výše uvedené a s ohledem zaprvé na skutečnost, že Soudní dvůr ve věci C-275/03 poprvé rozhodoval o tom, zda jsou vnitrostátní předpisy, které podmiňují přiznání náhrady škody osobám poškozeným porušením práva Společenství v oblasti veřejných zakázek nebo vnitrostátních předpisů toto právo provádějících předložením důkazu o zavinění nebo úmyslu, slučitelné s čl.
13 Without prejudice to the above and in the light, firstly, of the fact that the Court, for the first time in Case C-275/03, ruled on whether national rules which condition the grant of damages to persons injured by a breach of the Community rules on public procurement, or national rules transposing those rules, on the proof of fault or wilful misconduct are compatible with Articles 1(1) and 2(1)(c) of Directive 89/665 and secondly, the infringement which led to the judgment in Case C-275/03 is, in the case of Portugal, an isolated case of incorrect transposition of a Community directive in the public procurement field, the Commission considers that the coefficient for seriousness to be applied in this case should be 11.
1 písm. c) směrnice 89/665, a zadruhé, že nesplnění povinnosti, jež vedlo k vydání rozsudku ve věci C-275/03, je v případě Portugalska ojedinělým případem nesprávného provedení směrnice Společenství v oblasti zadávání veřejných zakázek, má Komise za to, že koeficient závažnosti použitý v tomto případě má být 11.
The Commission indicated in its reply that, contrary to Portugal’s arguments, 14 paragraph 13.3 of the 2005 Communication from the Commission — Application of Article 228 of the EC Treaty 15(hereinafter the ‘2005 Communication’), which provides
Krom toho má Komise za to, opět v rozporu s argumenty Portugalska 17, že není
Moreover, the Commission considers, again contrary to the submissions of Portugal, 17that there is no need to suspend the imposition of a penalty in the present case in accordance with paragraph 13.4 of the 2005 Communication.
Bod 13.4 sdělení z roku 2005 stanoví upuštění od placení penále, pokud je například nutné období pro ověření, zda byla přijata opatření nezbytná pro vyhovění rozsudku.
Paragraph 13.4 of the 2005 Communication provides for the suspension of a penalty where, for example, a period of time is necessary in order to verify whether all the necessary measures have been taken to comply with a judgment.
Vzhledem k tomu, že projednávaná věc se týká provedení směrnice, může Komise taková opatření zaznamenat na základě oznámení o vnitrostátních prováděcích opatřeních.
As the present case concerns the transposition of a directive, the Commission can immediately, upon notification of the national transposition measures, take note of such measures.
13 — Který je mírně pod průměrem Společenství na úrovni 16 %.14 — Viz bod 33 níže.15 — SEK(2005) 1658.
13 — Which is slightly below the Community average of 16%.14 — See point 33 below.15 — SEC(2005) 1658.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-70/06
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-70/06 directive.
Portugalsko uplatňuje, že by to mělo být považováno za polehčující okolnost.
Portugal claims that this should be considered as a mitigating circumstance.
Mimoto projednávaná věc se na rozdíl od dalších věcí, o kterých rozhodoval Soudní dvůr a v nichž Komise navrhla nižší koeficienty za závažnost, netýká základních zájmů, jako například veřejného zdraví či tělesné integrity jednotlivců.
In addition, the present case, contrary to other cases decided by the Court where lower coefficients for seriousness were proposed by the Commission, does not concern fundamental interests such as public health or the bodily integrity of individuals.
Dále se projednávaná věc netýká citlivé otázky, která spadá do výlučné pravomoci Společenství a která byla široce upravena právními předpisy a přezkoumána v judikatuře Společenství.
Furthermore, the present case does not concern a sensitive matter which is the exclusive competence of the Community and which has been extensively legislated and examined in Community case-law.
Portugalsko má za to, že je tedy překvapující, že Komise navrhuje koeficient za závažnost ve výši 11 v případě, který se týká částečného neprovedení směrnice 89/665.
Portugal considers that it is therefore surprising that the Commission proposes a coefficient of 11 for seriousness in a case relating to partial failure to transpose Directive 89/665.
Portugalsko má tedy za to, že výše uvedeného koeficientu za závažnost by v projednávané věci neměla přesáhnout 4.
Portugal therefore considers that the coefficient for seriousness in this case should not exceed 4.
Portugalsko má za to, že výše penále navrhovaná Komisí, a zejména koeficient za závažnost ve výši 11, jsou s ohledem na okolnosti projednávané věci zjevně nepřiměřené a přemrštěné.
Portugal considers that the amount of the penalty payment proposed by the Commission, and in particular the coefficient of 11 for seriousness, is manifestly disproportionate and excessive in the light of the circumstances of the present case.
Podle portugalské vlády se v rámci směrnice 98/665 založení občanskoprávní odpovědnosti správního orgánu zdá být nástrojem politiky veřejného zadávání zakázek.
According to the Portuguese Government, the imposition of civil liability on the Administration would appear, within the framework of Directive 89/665, to be an instrument of public procurement policy.
Nicméně uvedenému nástroji by ve vztahu k uvedené politice neměl být připisován přílišný význam.
However, that instrument should not be considered to be of overriding importance with regard to that policy.
Cílem veřejného zadávání zakázek je především zajistit legalitu postupů zadávání veřejných zakázek.
The objective of public procurement policy is primarily to guarantee the legality of the procedures for the award of public tenders.
Možnost založit odpovědnost správního orgánu by měla být považována za druhotný nástroj k zajištění ochrany zájmů poškozených osob.
The possibility to impose liability on the Administration should be considered as a secondary instrument to safeguard the interests of victims.
Krom toho má Portugalsko za to, že není jasné, zda protiprávní jednání mělo nějaký dopad na všeobecné či individuální zájmy, neboť portugalské soudy ve své ustálené judikatuře uznaly existenci presumpce viny ve vztahu k protiprávnímu jednání správních orgánů, čímž usnadnily přiznání náhrady škody poškozeným osobám zcela v souladu s požadavky směrnice 89/665.
Moreover, Portugal considers that it is doubtful whether the infringement has had any impact on general and individual interests as the Portuguese courts have recognised, in their settled caselaw, that there is a presumption of fault in relation to the illegal acts of the Administration, thereby facilitating the grant of damages to injured individuals in perfect conformity with the requirements of Directive 89/665.
Dále má Portugalsko za to, v souladu s bodem 13.3 sdělení z roku 2005, kterým byla nahrazena sdělení 96/C 242/07 a 97/C 63/02, že v projednávané věci by vhodný referenční rámec pro posouzení dosažení souladu se směrnicí 89/665 měl být roční, a nikoli denní, jak navrhuje Komise.
Moreover, Portugal considers, in accordance with paragraph 13.3 of the 2005 Communication which replaced Communications 96/C 242/07 and 97/C 63/02, that the appropriate reference time-frame in the present case for assessing compliance with Directive 89/665 should be annual and not daily as proposed by the Commission.
Portugalsko uplatňuje, že projednávaná věc není podobná dalším případům, o kterých Soudní dvůr rozhodoval na základě článku 228 ES, neboť se netýká nesprávného uplatnění práva Společenství, ale spíše údajného nesprávného provedení směrnice.
Portugal claims that the present case is not similar to other cases which were decided by the Court pursuant to Article 228 EC as the present case does not concern the incorrect application of Community law but rather the alleged incorrect transposition of a
Krom toho má Portugalsko za to, že v souladu s bodem 13.4 sdělení z roku 2005, by v projednávané věci mělo být od placení penále upuštěno.
In addition, Portugal considers that in accordance with paragraph 13.4 of the 2005 Communication, the penalty in the present case should be suspended.
Přijetím navrhovaného
By its adoption of
K přijetí znění zákona je nezbytné pouze uplynutí určité časové lhůty.
It is merely necessary that a certain time period elapses for the text of the law to be adopted.
posuzovací pravomoci přísluší, aby stanovil penále takovým způsobem, aby bylo jednak přizpůsobené okolnostem, a jednak přiměřené zjištěnému nesplnění povinností, jakož i platební schopnosti dotyčného členského státu.
that is appropriate to the circumstances and proportionate both to the breach that has been found and to the ability to pay of the Member State concerned.
V tomto ohledu Soudní dvůr není vázán návrhem Komise ohledně finanční sankce, který je pouze užitečným referenčním bodem 20.
In that regard, the Commission’s proposals with regard to financial penalties do not bind the Court and merely constitute a useful point of reference.
Mimoto sdělení Komise ve vztahu k článku 228 ES nejsou pro Soudní dvůr závazná, ale slouží k zajištění transparentnosti, předvídatelnosti a právní jistoty ohledně úkonů uvedeného orgánu 21.
20Moreover, the Commission’s communications in relation to Article 228 EC are not binding on the Court but serve to ensure the transparency, predictability and legal certainty of that institution’s actions. 21
Shledá-li Soudní dvůr, že Portugalská republika nevyhověla jeho rozsudku ve věci C-275/03, může jí podle třetího pododstavce čl. 228 odst.
In the event that the Court should find that the Portuguese Republic has not complied with its judgment in Case C-275/03, the Court may, under the third subparagraph of Article 228(2) EC, impose on that Member State a lump sum and/or penalty payment. 18
V projednávané věci založila Komise ve své žalobě svůj návrh finančních sankcí pro Portugalsko mimo jiné na svých sděleních 96/C 242/07 a 97/C 63/02.
In the present case, the Commission in its application based its proposal on the financial penalties to be imposed on Portugal, inter alia, on its Communications 96/C 242/07 and 97/C 63/02.
Je třeba poznamenat, že dne 7. února 2006, ke dni podání žaloby v projednávané věci Soudnímu dvoru, již uvedená sdělení nebyla platná a s účinností od 1. ledna 2006 byla nahrazena sdělením z roku 2005 22.
It should be noted that on 7 February 2006, the date when the application in the current proceedings was lodged before the Court, those communications were no longer in force and had been replaced by the 2005 Communication with effect from 1 January 2006. 22
Mám za to, že v kontextu tohoto řízení je vhodné, aby Soudní dvůr použil mimo jiné
I consider that in the context of the present proceedings it would be appropriate for the Court to use, inter alia, the more
Podle ustálené judikatury přísluší Soudnímu dvoru, aby v každé věci posoudil s ohledem na okolnosti daného případu, jaké peněžité sankce mají být uloženy 19.
According to its settled caselaw, it is for the Court to assess in each case, in the light of the circumstances of the case, the financial penalties to be imposed.
Stanovení sankce podle článku 228 ES spadá tedy do výlučné pravomoci Soudního dvora.
19 The fixing of a sanction pursuant to Article 228 EC thus lies within the exclusive remit of the Court.
20 — Viz rozsudek ze dne 4. července 2000, Komise v. Řecko (C-387/97, Recueil, s. I-5047, bod 89).
20 — See Case C-387/97 Commission v Greece [2000] ECR I-5047, paragraph 89.
18 — Viz rozsudek ze dne 12. července 2005, Komise v. Francie (C-304/02, Sb. rozh. s. I-6263, zejména body 80 až 82).
18 — See Case C-304/02 Commission v France [2005] ECR I-6263, in particular paragraphs 80 to 82.
21 — Viz rozsudek Komise v. Řecko, uvedený výše v poznámce pod čarou 20, bod 87.
21 — See Commission v Greece, cited in footnote 20, paragraph 87.22 — See paragraph 25 of the 2005 Communication.
19 — Komise v. Francie, uvedený výše v poznámce pod čarou 18, bod 86.
19 — Commission v France, cited in footnote 18, paragraph 86.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-70/06 určeno porušení práva Společenství podle článku 226 ES.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-70/06 the Court establishing a breach of Community law pursuant to Article 226 EC.
novější sdělení z roku 2005, spolu s vyjádřeními účastníků řízení, jako užitečný referenční bod pro určení, zda by v projednávané věci měla být uložena finanční sankce, a pokud ano, v jaké výši.
recent 2005 Communication, together with the submissions of the parties, as a useful point of reference for establishing whether a financial sanction should be imposed in the present case, and if so, the amount of that sanction.
Rovněž se domnívám, že odkaz Komise na její dřívější sdělení nebránil Portugalsku hájit vlastní zájmy v průběhu tohoto řízení a že zásady transparentnosti, předvídatelnosti a právní jistoty byly dodrženy.
In reaching this finding, I consider that the reference by the Commission to its earlier communications did not hinder Portugal in defending its interests in the course of the current proceedings and that the principles of transparency, predictability and legal certainty have been observed.
Samo Portugalsko ve svých písemných vyjádřeních zdůraznilo skutečnost, že sdělení z roku 2005 nahradilo dřívější sdělení Komise, a jak vyplývá z vyjádření Portugalska, uvedený členský stát se opravdu konkrétně opíral o body 13.3 a 13.4 sdělení z roku 2005.
Portugal itself, in its written pleadings, highlighted the fact that the 2005 Communication had replaced the Commission’s earlier communications and indeed, as can be seen from Portugal’s pleadings, that Member State specifically relied on paragraphs 13.3 and 13.4 of the 2005 Communication.
Podle mého názoru si Portugalsko bylo zcela vědomé obsahu sdělení z roku 2005 a toho, že by mohlo být použito jako referenční bod ohledně uložení finanční sankce Soudním dvorem.
In my opinion, Portugal was fully aware of the contents of the 2005 Communication and that it could be used as a point of reference in relation to the imposition of financial sanctions by the Court.
228 odst. 2 ES je přimět členský stát, který je v prodlení, aby vyhověl rozsudku, kterým bylo rozhodnuto o nesplnění povinnosti, a tím zajistit účinné používání práva Společenství tímto státem.
In concrete terms, the procedure laid down in Article 228(2) EC is aimed at inducing a defaulting Member State to comply with a judgment establishing a failure to fulfil obligations, thereby ensuring that Community law is in fact applied by that State.
Obě opatření stanovená tímto ustanovením, totiž paušální částka a penále, směřují k tomuto samému cíli.
The sanctions provided for by that provision, namely a lump sum and a penalty payment, are both intended to achieve this objective.
Účelem uložení penále anebo paušální částky je vyvinout na členský stát ekonomický nátlak, který jej přiměje k tomu, aby ve zjištěném neplnění povinností ustal.
The purpose of imposing a penalty payment and/or a lump sum is to place a Member State under economic pressure which induces it to put an end to the infringement that has been established.
Uložené peněžité sankce tudíž musí být stanoveny v závislosti na stupni přesvědčování nezbytného k tomu, aby dotčený členský stát změnil své chování 23.
The financial penalties imposed must therefore be decided on according to the degree of persuasion needed for the Member State in question to alter its conduct. 23
Ve věci C-304/02, Komise v. Francie, Soudní dvůr uvedl, že zatímco uložení penále se jeví jako obzvláště vhodné, aby přimělo členský stát k tomu, aby co nejrychleji ustal v neplnění povinností, které by, nebýt takového opatření, mělo tendenci přetrvávat, uložení zaplacení paušální částky spočívá spíše na posouzení dopadů nesplnění
In Case C-304/02 Commission v France, the Court stated that while the imposition of a penalty payment seems particularly suited to inducing a Member State to put an end as soon as possible to a breach of obligations which, in the absence of such a measure, would tend to persist, the imposition of a lump sum is based more on assessment of
23 — Rozsudek ze dne 14. března 2006, Komise v. Francie (C-177/04, Sb. rozh. s. I-2461, body 59 a 60).
23 — Case C-177/04 Commission v France [2006] ECR I-2461, paragraphs 59 and 60.
Podle mého názoru je třeba za účelem důsledného uplatnění postupu pro vyhovění rozsudku stanoveného v článku 228 ES uvedený postup chápat jako nástroj pro úplné dosažení cíle řízení podle článku 226 ES, kterým je ukončit porušování práva Společenství, a zároveň jako prostředek pro odrazení členských států od nevyhovění rozsudkům Soudního dvora, kterými bylo
In my view, in order to apply the enforcement procedure provided by Article 228 EC in a consequent manner, that procedure must be understood as a tool for fully realising the objective of Article 226 EC proceedings, which is to bring infringements of Community law to an end, and at the same time as a means of dissuading Member States from failing to comply with the judgments of
KOMISE V. PORTUGALSKO povinností dotyčného členského státu na soukromé a veřejné zájmy, zejména pokud neplnění povinností trvalo po dlouhou dobu od rozsudku, jímž bylo původně určeno 24.
COMMISSION v PORTUGAL the effects on public and private interests of the failure of the Member State concerned to comply with its obligations, in particular where the breach has persisted for a long period since the judgment which initially established it. 24
Ohledně výše penále je třeba za účelem zajištění donucovacího účinku penále a jednotného a účinného uplatňování práva Společenství zohlednit základní kritéria, kterými jsou v zásadě doba trvání protiprávního jednání, jeho stupeň závažnosti, a platební schopnost členského státu.
As regards the amount of the penalty payment, the basic criteria which must be taken into account in order to ensure that such payments have coercive force and Community law is applied uniformly and effectively are, in principle, the duration of the infringement, its degree of seriousness and the ability of the Member State to pay.
Při uplatňování uvedených kritérií je třeba zohlednit zejména dopad nevyhovění rozsudku na soukromé a veřejné zájmy a naléhavost přinucení dotčeného členského státu ke splnění jeho povinností 25.
In applying those criteria, regard should be had in particular to the effects of failure to comply on private and public interests and to the urgency of getting the Member State concerned to fulfil its obligations. 25
Komise uplatňuje, že v tomto řízení by koeficient za dobu trvání protiprávního jednání měl být stanoven ve výši 1.
The Commission submits that the coefficient for duration of the infringement should be fixed at 1 in the present proceedings.
Jak je znát z vyjádření Komise, uvedený koeficient byl vypočten odkazem mimo jiné na datum, kdy se Komise rozhodla zahájit toto řízení, tedy 12. října 2005.
As can be seen from the Commission’s pleadings, that coefficient was calculated by reference, inter alia, to the date when the Commission decided to initiate the present proceedings, that is 12 October 2005.
Podle mého názoru je návrh Komise ohledně doby trvání nesprávný.
In my view, the proposal of the Commission in relation to duration is flawed.
Kromě toho, že Komise ve skutečnosti zahájila toto řízení až dne 7. února 2006, rozhodl Soudní dvůr ve věci C-177/04, Komise v. Francie, že je namístě posoudit délku protiprávního jednání podle článku 228 s ohledem na okamžik, ke kterému Soudní
Aside from the fact that the Commission did not actually bring the present proceedings until 7 February 2006, the Court in Case C-177/04 Commission v France stated that the duration of an infringement pursuant to Article 228 EC must be assessed by reference to the time when the Court assesses the facts, not the
Podle mého názoru bylo v projednávané věci dostatečně prokázáno, že existuje skutečné nebezpečí přetrvání dotčeného neplnění povinnosti, pokud nebude uloženo penále.
In my view, there is sufficient evidence in the present proceedings to suggest that there is a real danger that the infringement in question will persist unless a penalty payment is imposed on Portugal.
V tomto ohledu bylo při ústní části řízení, které se konalo dne 5. července 2007, zjevné, že Portugalská republika nepřijala opatření nezbytná k vyhovění rozsudku ve věci C-275/03, navzdory svému dřívějšímu opakovanému ujišťování o jejich bezprostředním přijetí.
In that regard, at the oral hearing on 5 July 2007 it was evident that the Portuguese Republic had not taken the necessary action to comply with the judgment in Case C-275/03, despite its repeated earlier statements that such action was imminent.
25 — Komise v. Řecko, uvedený v poznámce pod čarou 20, bod 92.
25 — Commission v Greece, cited in footnote 20, paragraph 92.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-70/06 dvůr posuzuje skutkové okolnosti, a nikoliv na okamžik, kdy mu Komise věc předloží 26.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-70/06 time at which the case is brought before it by the Commission. 26
Za těchto okolností mám za to, že koeficient ve výši 2 se zdá za účelem zohlednění doby trvání protiprávního jednání přiměřený.
In those circumstances, I consider that a coefficient of 2 appears appropriate to take account of the duration of the infringement.
Ohledně závažnosti protiprávního jednání nejsem toho názoru, že návrh Komise uplatnit koeficient za závažnost ve výši 11 na stupnici od 1 do 20 je správný.
As regards the seriousness of the infringement, I do not consider that the Commission’s proposal of a coefficient of 11, on a scale of 1 to 20, for seriousness is correct.
Podle mého názoru je s ohledem na okolnosti projednávané věci a dřívější judikaturu Soudního dvora tento koeficient zjevně přemrštěný.
In my view, that coefficient is clearly excessive in the light of the circumstances of the present case and the previous caselaw of the Court.
Je zjevné, že nepřijetí, ze strany Portugalska, s konečnou platností nezbytných legislativních opatření k vyhovění rozsudku ve věci C-275/03, který byl vydán dne 14. října 2004, přetrvávalo poměrně dlouhou dobu.
It is clear that the failure by Portugal to definitely adopt the necessary legislative measures to comply with the judgment in Case C-275/03, which was handed down on 14 October 2004, has persisted for a substantial period of time.
Ke dni ústní části řízení v projednávané věci uplynuly od vydání rozsudku ve věci C-275/03 bezmála tři roky 27.
On the date of the oral hearing in the present case nearly three years had elapsed since the judgment in Case C-275/03 was delivered. 27
Ohledně judikatury podle mého názoru portugalská vláda správně zdůraznila, že v případech týkajících se například nebezpečí pro veřejné zdraví, škody na životním prostředí a vyčerpávání zdrojů rybolovu byl Soudním dvorem uplatněn nižší koeficient za závažnost 28.
With regard to that caselaw, the Portuguese Government in my view correctly pointed out that a lower coefficient for seriousness in cases involving for example a threat to public health, damage to the environment and the depletion of fishing stocks was applied by the Court.
Mám ta to, že koeficient 4 navrhovaný portugalskou vládou je tedy v projednávané věci přiměřenější.
28I consider that the coefficient of 4 suggested by the Portuguese Government is thus more appropriate in the present case.
Podle mého názoru je datum, kdy Soudní dvůr začal posuzovat skutkové okolnosti, neurčité a účastnicím řízení neznámé.
In my view, the date of the Court’s assessment of the facts is an unidentifiable date which is not known by the parties.
Mám tedy za to, že pro účely uložení penále podle článku 228 ES je třeba dobu trvání protiprávního jednání posoudit s odkazem na datum jednání ve věci, nebo v případě, že se jednání nekoná, datum ukončení písemné části řízení.
I consider therefore that for the purposes of imposing a penalty payment pursuant to Article 228 EC, the duration of the infringement must be assessed by reference to the date of the hearing in a case, or in the event that a hearing is not held, the date of the close of the written procedure.