natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V době svého působení u Úřadu pro hospodářskou kriminalitu se specializovala na případy závažné hospodářské trestné činnosti.
She has been a prosecutor for thirty years and specialised in serious economic cases when she worked in the Economic Crimes Bureau.
Pracovala v Radě Evropy v oblasti potírání korupce v Albánii a pomáhala se školením státních zástupců a soudců v pobaltských zemích.
She worked for the Council of Europe in the fight against corruption in Albania and helped to train prosecutors and judges in the Baltic countries.
Jeden rok působila v Gruzii v rámci Mise pro právní stát, zřízené Evropskou unií.
She also spent one year in Georgia working in a Rule of Law Mission established by the EU.
Několik let zastávala funkci vrchního státního zástupce u nejvyššího státního zastupitelství ve Švédsku, kde získala praxi v oblasti mezinárodní spolupráce.
She has several years of experience in international cooperation as a chief prosecutor at the Office of the Prosecutor General in Sweden.
Rajka Vlahovic je zástupkyní národního člena za Spojené království.
Rajka Vlahovic is Deputy National Member for the United Kingdom.
Má 12leté zkušenosti z doby, kdy působila jako státní zástupkyně ve středním Londýně, je státní prokurátorkou u vyššího soudu.
She has 12 years’ experience as a prosecutor in central London and is a Higher Court Advocate.
U britské Korunní prokuratury se zabývala širokou škálou závažných případů včetně trestního stíháni válečných zločinů.
At the Crown Prosecution Service she dealt with a wide range of serious cases including the prosecution of war crimes.
Před nástupem do Eurojustu pracovala v úřadě Jejího Veličenstva pro cla a daně, kde byla odpovědná za vzájemnou mezinárodní justiční spolupráci a případy extradice.
Prior to joining Eurojust she was at Her Majesty’s Customs and Excise Solicitor’s Office where she was responsible for international mutual legal assistance and extradition cases.
Susanne Stotz je asistentkou národního člena za Německo.
Susanne Stotz is Assistant to the National Member for Germany.
Od roku 1999 působila v německém soudnictví v Bavorsku, kde začala jako státní zástupkyně.
From 1999 she worked for the German judiciary in Bavaria where she started as a prosecutor.
Po čtyřech letech praxe v oddělení hospodářské a finanční trestné činnosti se v roce 2003 stala soudkyní sboru pro nejzávažnější trestné činy.
After four years in the department for economic and financial crime, she became a judge in 2003 as member of a jury court for capital crime.
Díky svému působení v severovýchodní části Bavorska blízko východoevropských zemí byla často konfrontována s případy vzájemné právní pomoci a dvoustranné spolupráce zvláště s českými kolegy.
As she was located in north-eastern Bavaria close to eastern European countries she came into contact, particularly with Czech colleagues, when handling mutual legal assistance cases and bilateral co-operation.
Od ledna 2005 pracuje v německém oddělení Eurojustu.
She has been working for the German desk at Eurojust since January 2005.
Anne Delahaie je asistentkou národního člena za Francii.
Anne Delahaie is Assistant to the National Member for France.
1979 na ministerstvu spravedlnosti, studia práv ukončila v roce 1986.
She has a background in the Ministry of Justice since 1979, graduating in law in 1986.
Na ministerstvu spravedlnosti pracovala v oblasti mezinárodní soudní spolupráce v trestních záležitostech a účastnila se dvoustranných a vícestranných jednání (Schengen EU, Rada Evropy a OSN).
In the Ministry of Justice she was involved in international judicial cooperation in criminal matters and in bilateral and multilateral negotiations (Schengen, EU, Council of Europe, and the UN).
Od roku 2001 je asistentkou francouzského národního člena Eurojustu.
She has been an Assistant to the French National Member of Eurojust since 2001.
Ann den Bieman je asistentkou národního člena za Spojené království.
Ann den Bieman is Assistant to the National Member for the UK.
Od roku 1996 působila jako prokurátorka u skotské prokuratury v oddělení berní správy.
She has been a prosecutor with Scotland’s prosecuting authority, the Procurator Fiscal Service, since 1996.
V březnu 2000 byla převedena do Nizozemska, kde působila jako jeden ze žalobců, vystupujících v procesu Lockerbie.
In March 2000 she was seconded to The Netherlands as one of the prosecutors involved in the Lockerbie trial. She subsequently joined Eurojust, where she works as
Následně nastoupila u Eurojustu, kde pracuje jako asistentka národního člena za Spojené království.
Assistant to the National Member for the United Kingdom.
Před svým jmenováním do Eurojustu pracoval na ministerstvu spravedlnosti jako pomocný soudce a po osm let jako právník soukromé advokátní kanceláře, kde působil hlavně jako obhájce.
Prior to his appointment to Eurojust, he worked in the Ministry of Justice as an assistant judge and for eight years as a lawyer in private practice mostly acting as defence counsel.
Posledních 11 let zastává vedoucí funkci na ředitelství státní prokuratury v Norsku, kde nadále působí jako vrchní prokurátor.
For the last 11 years he has worked in a senior position at the Office of the Director of Public Prosecutions in Norway. He is still attached to the DPP’s Office as a senior public prosecutor.
Je rovněž kontaktní osobou Evropské justiční sítě.
He is also the European Judicial Network contact point.
Administrativní ředitel
Administrative Director
Ernst Merz dokončil studia práv v roce 1981 a do roku 1987 pracoval jako soudce v
Ernst Merz was appointed and served as a judge in Germany until 1987.
Německu. Následně byl přidělen k Ministerstvu spravedlnosti Porýní-Falcka a Durynska.
He was then detached to the Ministry of Justice of Rhineland-Palatinate and Thuringia.
Mezi lety 1992 a 1999 byl ředitelem Akademie evropského práva (ERA) v Trieru.
Between 1992 and 1999 he was the Director of the Academy of European Law (ERA) in Trier.
V roce 2000 byl jmenován předsedou soudu pro spory v oblasti sociálního zabezpečení v Koblenzi a stal se prvním generálním tajemníkem Evropské justiční vzdělávací sítě.
In 2000 he was appointed as President of the Social Court Koblenz and acted as first Secretary General of the European Judicial Training Network.
V květnu 2002 se stal dočasným administrativním ředitelem Eurojustu a v září téhož roku byl jmenován administrativním ředitelem.
In May 2002 he became provisional Administrative Director of Eurojust and in September 2002 he was appointed as Administrative Director.
PŘEKÁŽKY V PRÁCI S PŘÍPADY
BARRIERS TO CASEWORK
Hlavním úkolem Eurojustu je práce na řešení konkrétních případů.
Eurojust’s main task is working to resolve specific operational cases.
Je tedy nanejvýš důležité, abychom se neustále snažili zjišťovat a řešit problémy a odstraňovat překážky, které se vyskytnou při práci na případech předaných Eurojustu, s cílem efektivního a úspěšného projednání těchto případů.
So it is extremely important that we work constantly to identify and to solve problems and overcome barriers that arise in cases referred to Eurojust so that they can be handled efficiently and successfully.
V roce 2005 vypracovalo kolegium na základě pohovorů s národními členy, jejich zástupci a asistenty následující přehled problémů a překážek.
In 2005 the
Problémy a překážky v něm uvedené jsou řazeny bez ohledu na pořadí jejich důležitosti.
College prepared the following catalogue of problems and barriers on the basis of interviews conducted with National Members, their Deputies and Assistants.
Překážky předávání případů Eurojustu
Barriers to having cases referred to Eurojust
Problémy související s podněty k využívání Eurojustu
Problems relating to incentives for using Eurojust
• Multilaterální, mezinárodní přístup k vyšetřování a stíhání trestných činů vyžaduje finance a lidské zdroje.
• Having a multilateral, crossborder approach to the investigation and prosecution of a crime costs money and human resources.
Pro policii a státní zástupce je jednodušší a levnější zabývat se pouze trestnými činy a pachateli na svém území.
It is easier and cheaper for police and prosecutors to address only the national crime and perpetrators within their territory.
Nadřízení často neoceňují mezinárodní přístup nebo podporu.
Often superiors do not appreciate or support a crossborder approach.
Tento problém by mohla ulehčit nová politika Eurojustu, jež spočívá v náhradě cestovného a ubytování těm odborníkům z praxe, kteří se účastní koordinačních setkání. Tato politika rovněž posílí, byť velmi omezeně, prestiž národního člena.
Eurojust’s new policy of paying for travel expenses and accommodation for practitioners taking part in coordination meetings could help to alleviate this problem and will also enhance the profile of the National Member, but only to a very limited extent.
• Mezinárodní spolupráce a pomoc zahraničním jurisdikcím nepatří k prioritám při stanovení cílů policie a státních zastupitelství jednotlivých států a není ani zohledňována při srovnávání dosažených výsledků se stanovenými cíli.
• When goals and targets are set by national police and prosecutorial authorities, cross- border cooperation and the provision of assistance to foreign jurisdictions are not made a priority. When achievements are measured against targets, such assistance is not taken into account when calculating output and results.
To opět znamená, že těmto činnostem je přikládán menší význam a nižší priorita oproti vnitrostátnímu vyšetřování a stíhání trestných činů a pachatelů.
This again means that these activities will be downgraded and given lower priority when compared to the investigation and prosecution of national crimes and criminals.
• Justiční orgány většiny zemí nejsou ze zákona povinny předávat závažné trestné činy s mezinárodním prvkem Eurojustu a dokonce ani informovat své národní členy o takových případech.
• The investigative and prosecutorial authorities in most countries lack a legal obligation to submit serious crossborder criminal cases to Eurojust or even to inform their National Members of such cases.
Uvedená povinnost tvoří součást vnitrostátních právních předpisů pouze několika málo zemí jako součást implementace Rozhodnutí o založení Eurojustu.
Such an obligation is included in the legislation or administrative rules of only a few countries as part of the implementation of the
Problémy související s připraveností vnitrostátních orgánů využívat Eurojust
Problems relating to national authorities’ willingness to use Eurojust
• Mnoho prokurátorů si dosud neuvědomuje, že prakticky všechen organizovaný zločin má mezinárodní prvek, a až doposud zacházejí s organizovaným zločinem jako s výhradně vnitrostátními trestnými činy.
• Many prosecutors have not yet realised that almost all cases of organised crime have a crossborder aspect.
Proto necítí potřebu využívat služeb Eurojustu, jenž nevnímají jako aktivní nástroj, který by měl být využíván při zjišťováni, zda není vedeno nějaké související vyšetřování nebo stíhání v jiných zemích, jejichž vnitrostátní orgány by jim mohly pomoci s jejich vlastními případy.
They still treat organised crime purely as a national criminal phenomenon and so they do not feel the need to use the services of
• Ústřední orgány v některých členských státech nemají zájem využít pomoci Eurojustu.
• Central authorities in some Member States are not interested in involving Eurojust.
Dávají přednost starým, tradičním kanálům pro komunikaci s jinými ústředními orgány členských států.
They prefer using the old, traditional channels for communication with other central authorities in the Member States.
• Některé vnitrostátní policejní orgány a státní zástupci i v multilaterálních případech dávají přednost dvoustranným kontaktům před využitím služeb multilaterální instituce, jako je Eurojust.
• Some local police and prosecutors prefer using bilateral contacts even in multilateral cases rather than using a multilateral institution like Eurojust for cross- border cooperation in criminal cases.
• Úzká specializace prokurátorů a státních zástupců v některých zemích znamená, že se zabývají pouze vnitrostátním dožádáním a vnitrostátním vyšetřováním a stíháním, což někdy vede ke špatné kvalitě žádostí a k prodlevám a také znamená pozdní zapojení
• The narrow specialisation of prosecutors in some countries means they deal only with national legal assistance or national investigation and/or prosecutions and sometimes results in a poor quality of requests, as well as delays, and also creates a barrier to early involvement of Eurojust in the investigative phase.
Eurojustu do vyšetřování.
• In the Member States that opted for such a solution, the Eurojust contact point(s)
• V členských státech, které si zvolily takové řešení, bývají někdy překážkou kontaktní osoby Eurojustu („tzv. stínoví národní členové”) v domovské zemi vzhledem k tomu, že to jsou oni, kdo provádí první výběr případů vhodných pro předání národnímu členovi Eurojustu.
("shadow National Member") in the home country is sometimes a barrier as he/she makes the first selection of suitable cases to send to the National Member of
Problémy související se znalostmi o Eurojustu
Problems relating to knowledge of Eurojust
• Některé vnitrostátní orgány neznají Eurojust, ani možnosti mezinárodní spolupráce, které nabízí.
• Some national authorities lack knowledge of Eurojust and the possibilities it offers for enhancing crossborder co-operation.
• Někteří prokurátoři a státní zástupci nemají žádnou nebo mají jen velmi malou zkušenost s využitím Eurojustu, a proto se zdráhají tak učinit.
• Some prosecutors have no or little experience of using Eurojust and are therefore reluctant to do so.
• V některých zemích není Eurojust oficiálně uznán ani vnitrostátními trestněprávními předpisy, ani administrativními pokyny nebo směrnicemi pro státní zástupce a policii, jež by se týkaly užívání služeb Eurojustu.
• In some countries there is neither official recognition of Eurojust in the national legislation on criminal justice nor in administrative instructions or guidelines to prosecutors and police about the use of Eurojust.
To ztěžuje vytváření povědomí mezi státními zástupci o potřebě využívat Eurojust.
This makes it difficult to create awareness amongst prosecutors of the need to use Eurojust.
• Někteří národní členové dosud nevytvořili dostatečně pevné vazby na policii a státní zástupce ve svých domovských zemích.
• Some National Members have not yet established a sufficiently strong network with police and prosecutors in their home countries.
Problémy s rolí národního člena
Problems relating to the role of the National Member
• Ukázalo se, že je pro Eurojust obtížné produkovat „vlastní” případy.
• It has proved difficult for Eurojust to generate its "own" cases.
Národní členové se zdráhají jednat proti vůli svých domovských orgánů.
National Members are reluctant to take action against the wishes of home authorities.
Podání formální žádost podle článku
It is felt as a loss of face to have to make a formal request according to Article 6 or 7 of the Eurojust
7 a 8 Rozhodnutí o založení Eurojustu je vnitrostátními orgány, které nejsou ochotny případ předat, vnímáno jako ztráta reputace.
Decision to national authorities unwilling to refer a case.
Navíc je zde ještě další prvek: národní členové cítí a jednají spíše jako vyslanci svých domovských zemí než jako zastánci myšlenky mezinárodní spolupráce v trestních případech.
There is an additional element: to some extent National Members feel and act more like ambassadors for their home authorities than exponents of the idea of crossborder cooperation in criminal cases.
Překážky vyřizování případů
Barriers to handling casework
Právní problémy
Legal problems
• Opožděná nebo chybná implementace právních nástrojů např. Úmluvy z roku 2000,
• Late or wrong implementation of legal instruments by national authorities makes casework more difficult and creates uncertainty in the results that can be obtained (e.g., 2000 Convention, EAW, JITs).
EZR, JIT) ze strany vnitrostátních orgánů ztěžuje řešení případů a vytváří nejistotu ohledně výsledků, které lze získat.
• Differences in legal systems in the Member States create the need for additional
• V důsledku rozdílů v právních systémech členských států vzniká potřeba podávat další žádosti o vzájemnou právní pomoc nebo opravovat žádosti, což opět vede k byrokracii a prodlevám.
MLA requests to be made or corrections to the requests, which again creates bureaucracy and delays.
Problémy související s vnitrostátními orgány
Problems relating to national authorities
• Spolupráce mezi (některými) vnitrostátními orgány a národním členem v některých zemích není vždy efektivní.
• In some countries the cooperation between (some) national authorities and the National Member is not always efficient.
Vyskytují se rovněž problémy ve vnitřní součinnosti a vztazích mezi vnitrostátními orgány.
There are also problems in the internal interaction and relationship between national authorities.
• V některých zemích, např. ve Španělsku, se dosti pravidelně ztrácejí žádosti o vzájemnou právní pomoc.
• In some countries requests for mutual legal assistance are lost quite regularly, e.g., in Spain.
• Orgány některých zemích, např.
• The authorities in some countries are very slow in providing assistance, e.g., in the
Spojeného království a Španělska, poskytují pomoc velmi pomalu.
UK and Spain.
• Kvalita překladů žádostí o právní pomoc je často velmi špatná.
• The quality of translation of MLA requests is often very poor.
Problémy s pravomocemi národních členů
Problems relating to National Members’ powers
• Národní členové nemají přímou kontrolu nad vyšetřováním a stíháním.
• National Members have no direct control over investigations and prosecutions.
Často nemají ani možnost sledovat předběžné vyšetřování či stíhání trestných činů a nemohou se tak pokusit o prosazení mezinárodního přístupu do rozhodování v této fázi.
They often have no possibility to monitor the pre-investigation or prosecution phase of criminal cases and thus cannot attempt to provide input to promote a crossborder approach to decisions at that stage.
Mnoho případů přichází tak pozdě, že je obtížné poskytnout účinnou pomoc při jejich řešení.
Many cases come in so late that it is difficult to provide efficient casework support.
• Mnoho národních členů může žádosti pouze předávat, ale nemají pravomoc o nich rozhodovat.
• Many National Members can only communicate requests. They have no powers to decide on requests.
V důsledku toho závisejí možnosti řešit případy a poskytovat výsledky na ochotě vnitrostátních orgánů a jejich dobré vůli spolupracovat.
As a consequence the possibilities for handling casework and providing results depend upon the willingness and goodwill of national authorities to co-operate.
• Pravomoci národních členů nejsou konzistentní a lze se proto jen obtížně ujistit o tom, jaký konkrétní typ pomoci lze očekávat.
• National Members’ powers are inconsistent, which makes it difficult to be certain of the specific type of assistance that can be expected.
Problémy s působením národního člena Eurojustu
Problems regarding the functioning of the Eurojust National Member
• Žádosti o právní pomoc podané vnitrostátními orgány mají často velmi omezené možnosti – například žádosti o dvoustranné zprostředkování právní pomoci jsou podávány i u multilaterálních případů.
• National authorities’ requests for assistance are often too limited, e.g., requests for bilateral facilitation of an MLA are made even in multilateral cases.
Národní členové by měli v těchto případech převzít iniciativu a zařídit koordinační setkání všech zemí, i když o to nejsou požádáni.
National Members should take the initiative in such cases to arrange for a co- ordination meeting involving all countries even if they are not requested to do so.
• Podle Rozhodnutí o založení Eurojustu má komunikace probíhat pouze prostřednictvím národních členů.
• The Eurojust Decision requires communication to be made only through the National
V praxi se však používá řada komunikačních kanálů: tradiční kanály,
Members. In practice a number of communication channels are used: traditional,
Europol, Interpol, styční soudci a přímé kontakty.
Europol, Interpol, Liaison Magistrates and directly.
Národní členové pak ztrácejí čas vyhledáváním takto komunikovaných sdělení a tato časová ztráta je rovněž překážkou pro zpětnou vazbu, protože jiné kanály přebírají funkci Eurojustu.
National Members waste time tracking these communications and this loss of time also poses a barrier to feedback as other channels take over from the Eurojust channel.
• Národní členové musí být ochotnější využít své pravomoci podle článku 6 a 7 a musí podávat formální žádosti svým orgánům, které váhají nebo jsou pomalé při poskytování pomoci.
7 formally requesting authorities that are reluctant or slow in providing assistance.
Národní členové by neměli jednat jako vyslanci svých vnitrostátních orgánů, nýbrž jako zástupci Eurojustu.
The National Member should not act as an ambassador for the national authorities but he or she should rather be able to act as an agent for Eurojust.
• Národním členům je poskytována příliš malá pomoc při řešení jejich případů.
• For National Members without Deputies or Assistants, time spent outside The
• Pro národní členy, kteří nemají zástupce nebo asistenty, představuje problém čas strávený mimo Haag, např. dovolené, kontakty s národními orgány, semináře a jednání, který jim působí obtíže při rychlém a účinném zpracování případů.
Hague for holidays, contacts with national authorities, seminars and meetings poses a problem in the handling of casework quickly and efficiently.
Problémy se získáváním zpětné vazby
Problems receiving feedback
• Velkým problémem je nedostatek zpětné vazby.
• Lack of feedback is a big problem.
Národní členové musí v mnoha případech žádat své vnitrostátní orgány o poskytnutí zpětné vazby, namísto jejího získání na dobrovolné bázi.
In many cases, the National Member must request, rather than receive voluntarily, feedback about cases from his or her national authority.
• Vnitrostátní orgány mají tendenci zapomínat na další spolupráci s Eurojustem, jakmile je jejich žádost o pomoc vyřízena.
• National authorities tend to forget to co-operate with Eurojust once the request for assistance has been executed.
• Vnitrostátní orgány jsou pod časovým tlakem a chybí jim zdroje, takže zpětná vazba není poskytována neprodleně.
• National authorities are pressed for time and resources and consequently feedback is not readily provided.
• Zpětná vazba se omezuje na vyřízení žádosti, ale není poskytována ohledně celkového výsledku případu nebo jiných žádostí o mezinárodní pomoc v daném případě.
• Feedback is limited to the execution of the request but is not given about the overall outcome of the case or other crossborder requests in the case.
• Ostatní národní členové zapomínají na poskytnutí zpětné vazby, například národnímu členu, který o ni požádal.
• Other National Members forget to give feedback, for example to the requesting
PRŮZKUM SPOKOJENOSTI KLIENTŮ
CONSUMER SATISFACTION EXERCISE
V roce 2005 provedlo kolegium nevědecký a pouze základní průzkum „spokojenosti klientů”, v jehož rámci požádalo orgány členských států, které si vyžádaly pomoc, o stanovisko k našemu řešení případů.
In 2005 the College made an unscientific and rudimentary "consumer satisfaction" survey by asking the authorities in the requesting Member States about our casework.
Cílem bylo posoudit, jak je vnímána kvalita a rychlost zpracovávání našich případů, a poukázat na možnosti zlepšení.
The aim was to evaluate the perception of the quality and speed of the handling of our casework and to identify where improvements might be made.
Za tímto účelem tajemník kolegia náhodně vybral 100 případů a národní členové z členských států, jež si vyžádaly pomoc, byli požádáni o získání odpovědí svých vnitrostátních orgánů na několik jednoduchých otázek ohledně jejich spokojenosti s pomocí poskytnutou Eurojustem.
For this purpose 100 cases were randomly selected by the Secretary to the College, and