natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dne 9. ledna 2003 podala ILCO kasační opravný prostředek proti rozsudku Corte d’appello di Roma ze dne 9. září 2002, přičemž se dovolávala zejména porušení článku 13 nařízení č. 866/90.
On 9 January 2003 ILCO lodged an appeal in cassation against the judgment of the Corte d’Appello di Roma of 9 September 2002, claiming, in particular, infringement of Article 13 of Regulation No 866/90.
ILCO před Corte suprema di cassazione (kasační soud) tvrdila, že jelikož uvedený článek stanoví pouze, že příspěvek Společenství nemůže být určen na financování záměrů, jejichž cílem je uvádění na trh nebo zpracování produktů pocházejících ze třetích zemí, z tohoto článku nevyplývá, že hospodářský subjekt, který obdržel finanční prostředky a použil je v souladu s pravidly Společenství a který dodržoval stanovené povinnosti a dosahoval cíle stanovené v dotyčném programu, nemůže porážet i zvířata pocházející z třetích zemí.
ILCO argued before the Corte Suprema di Cassazione (Supreme Court of Cassation) that, that article providing solely that Community assistance cannot be granted in order to finance projects for the processing of products from third countries, it does not follow that a trader who has obtained financing and used it in accordance with Community rules, and who has complied with the obligations entered into and achieved the objectives set out in the programme concerned should not also be able to slaughter animals from third countries.
Maje za to, že kasační opravný prostředek ILCO by měl být zamítnut, jestliže by článek 13 nařízení č. 866/90 ukládal, že spolufinancované zařízení musí být výlučně určeno ke zpracování produktů pocházejících ze Společenství, přerušil Corte suprema di cassazione řízení a položil Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
Considering that ILCO’s appeal in cassation must be dismissed if Article 13 of Regulation No 866/90 required the cofinanced plant to be used exclusively for the processing of products of Community origin, the Corte Suprema di Cassazione stayed proceedings and referred the following question to the Court of Justice:
„Je třeba článek 13 nařízení č. 866/90 […] vykládat tak, že vylučuje poskytnutí finanční podpory v případech, že jsou na trh uváděny nebo zpracovávány také produkty s původem mimo území Společenství, i když specifický program, na nějž bylo financování získáno, byl dodržen v tom smyslu, že produkty pocházející ze Společenství byly uváděny na trh a zpracovávány ve stanoveném množství?“
‘Must Article 13 of … Regulation … No 866/90 … be interpreted as meaning that financing must be excluded in cases in which, notwithstanding implementation of the specific programme for which the financing was obtained, the marketing and/or processing (in addition) of products which are not from the Community takes place along with the marketing and/or processing of products from the Community in the amounts required by the programme?’
Jelikož z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že se spor v původním řízení týká celé finanční podpory určené společnosti ILCO, je třeba určit, zda v takovém kontextu, jako je kontext věci v původním řízení, opravňuje článek 13 nařízení č. 866/90 příslušný orgán k tomu, aby v rámci svého právního vztahu s konečným příjemcem zcela odmítl vyplacení finanční podpory určené tomuto příjemci.
Since it is clear from the order for reference that the dispute in the main proceedings relates to the financial assistance granted to ILCO as a whole, it is necessary to decide whether, in circumstances such as those in the main proceedings, Article 13 of Regulation No 866/90 entitles the competent authority, in the context of its legal relationship with the final recipient, to refuse altogether to pay the financial assistance granted to the latter.
ILCO a Komise ve svých vyjádřeních tvrdí, že v důsledku uvádění na trh a zpracování skopového masa pocházejícího ze třetích zemí nemůže být vyloučeno financování v celém rozsahu.
In their observations, ILCO and the Commission state that the marketing or processing of sheep from third countries cannot exclude financing as a whole.
Řecká vláda uvádí, že za určitých podmínek může příjemce podpory použít spolufinancovanou jednotku rovněž pro zpracování a uvádění na trh skopového masa pocházejícího ze třetích zemí.
The Greek Government, for its part, contends that, on certain conditions, the recipient of the assistance may use the cofinanced plant also for the processing and marketing of sheep from third countries.
Italská vláda prosazuje striktní výklad článku 13 nařízení č. 866/90, vylučující jakoukoli finanční podporu Společenství v případech, že produkty pocházející ze zemí mimo Společenství byly uvedeny na trh nebo zpracovány v zařízení, které je předmětem takové podpory.
The Italian Government, for its part, advocates a strict interpretation of Article 13 of Regulation No 866/90, excluding all Community financial assistance in cases where products from outside the Community have been marketed or processed at the plant in receipt of such assistance.
Na podporu této teze italská vláda tvrdí, že pro jakoukoli odchylku od podmínek stanovených tímto článkem přijal zákonodárce Společenství výslovné ustanovení.
In support of that view, the Italian Government argues that the Community legislature included an express provision with regard to any derogation from the requirements laid down in that article.
Uvedená teze ovšem nemůže obstát.
That view cannot, however, be accepted.
Je totiž třeba uvést, že za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, nejde o otázku formálního odchýlení od podmínek stanovených v uvedeném článku.
It is appropriate to point out that, in circumstances such as those in the main proceedings, there is no question of formal derogation from the requirements laid down in that article.
Jedná se spíše o otázku, zda příslušné orgány mohou zcela odmítnout výplatu poskytnuté podpory, jestliže se později ukáže, že investice, jež byla předmětem finanční podpory, sloužila do určité míry uvádění na trh či zpracování produktů pocházejících ze třetích zemí.
It is more a case of whether the competent authority is in a position to refuse altogether payment of the assistance granted where it subsequently appears that an investment for which assistance has been granted has been used to some extent for the marketing or processing of products from third countries.
V tomto ohledu je třeba přezkoumat požadavky plynoucí z článku 13 nařízení č. 866/90 a ze zásady proporcionality.
In that regard, it is appropriate to consider the requirements arising under Article 13 of Regulation No 866/90 and from the principle of proportionality.
Pokud jde o výklad článku 13 nařízení č. 866/90, je třeba uvést, že toto ustanovení podle svého znění výslovně nestanoví žádnou povinnost pro příjemce finanční podpory, nýbrž ukládá podmínky pro poskytnutí takové podpory.
As regards the interpretation of Article 13 of Regulation No 866/90, it is appropriate to point out that that provision, as can be seen from its wording, does not lay down any express obligation on the recipient of financial assistance, but imposes requirements with regard to the granting of such assistance.
Nicméně skutečnost, že zákonodárce Společenství stanoví v uvedeném článku 13 pouze zákaz financovat investiční projekt pro uvádění na trh a zpracování produktů pocházejících ze třetích zemí, logicky předpokládá, že příjemce by měl ve stádiu uskutečnění podporovaného projektu respektovat cíl Společenství, který byl důvodem jeho financování, jak ve svém vyjádření správně upozornila řecká vláda.
However, the fact that in Article 13 the Community legislature prohibits only the financing of an investment project for the marketing or processing of products from third countries would imply, logically, that the recipient must, when the assisted project is carried out, comply with the Community objective for its financing, as the Greek Government rightly points out in its observations.
Pokud by totiž příjemce finanční podpory měl možnost využívat spolufinancovaná zařízení pro uvádění na trh a zpracovávání produktů pocházejících ze zemí mimo Společenství, nemohl by být naplněn cíl ustanovení článku 13 nařízení č. 866/90, jímž je zlepšení podmínek uvádění na trh a zpracování zemědělských produktů Společenství.
If the recipient of financial assistance were free to use cofinanced plant for the marketing or processing of products from outside the Community, the objective of that provision of Article 13 of Regulation No 866/90, namely to improve the marketing and processing of Community agricultural products, would not be achieved.
Pokud jde o otázku, zda nedodržení takové povinnosti uvedeným příjemcem opravňuje příslušné orgány zcela odmítnout výplatu finanční podpory, je třeba připomenout, že zásada proporcionality, která je obecnou zásadou práva Společenství, jež byla mnohokrát potvrzena judikaturou Soudního dvora, zejména v oblasti společné zemědělské politiky, musí být jako taková dodržována jak zákonodárcem Společenství, tak vnitrostátními zákonodárci a soudci, kteří uplatňují právo Společenství.
As to whether the recipient’s failure to comply with such an obligation entitles the competent authority to refuse altogether to pay the financial assistance, it is to be noted that the principle of proportionality, which is a general principle of Community law and has been affirmed on numerous occasions in the caselaw of the Court of Justice, in particular with regard to the common agricultural policy, must be observed as such both by the Community legislature and by the national legislatures and courts which apply Community law.
Tato zásada vyžaduje, aby akty orgánů Společenství nepřekročily meze toho, co je přiměřené a nezbytné k dosažení legitimních cílů sledovaných dotčenou právní úpravou, přičemž se rozumí, že pokud se nabízí volba mezi několika přiměřenými opatřeními, je třeba zvolit nejméně omezující opatření a způsobené nepříznivé následky nesmějí být nepřiměřené vzhledem ke sledovaným cílům (viz rozsudek ze dne 17. ledna 2008, Viamex Agrar Handel a ZVK, C-37/06 a C-58/06, Sb. rozh. s. I-69, body 33 a 35, jakož i citovaná judikatura).
That principle requires that measures adopted by Community institutions should not exceed the limits of what is appropriate and necessary in order to attain the objectives legitimately pursued by the legislation in question; when there is a choice between several appropriate measures, recourse must be had to the least onerous, and the disadvantages caused must not be disproportionate to the aims pursued (see Joined Cases C-37/06 and C-58/06 Viamex Agrar Handel and ZVK [2008] ECR I-69, paragraphs 33 and 35, and the caselaw cited therein).
V tomto ohledu je třeba v souladu s ustálenou judikaturou ověřit, zda dotčené povinnosti v takovém kontextu, jako je kontext věci v původním řízení, musí být
In that regard, it is necessary, in accordance with settled caselaw, to check whether the obligations at issue in circumstances such as those in the main proceedings are to be regarded as principal obligations whose observance is of fundamental impor-
2008 – VĚC C-534/06 považovány za hlavní povinnosti, jejichž dodržování má zásadní význam pro řádné fungování systému Společenství a jejichž porušení může být sankcionováno úplnou ztrátou dotyčné finanční podpory, aniž by to vedlo k porušení zásady proporcionality, anebo za povinnosti vedlejší, jejichž porušení nemusí být sankcionováno stejně přísně jako nedodržení povinnosti hlavní (ve vztahu k problematice úplné ztráty zálohy viz obdobně rozsudek ze dne 27. listopadu 1986, Maas, 21/85, Recueil, s. 3537, bod 15 a citovaná judikatura).
2008 — CASE C-534/06 tance to the proper functioning of a Community system and whose infringement may be punished by total forfeiture of the financial assistance concerned, without there being any breach of the principle of proportionality, or whether they are secondary obligations whose infringement should not be punished with the same rigour as is applied to the failure to fulfil a principal obligation (see, by analogy, with regard to the total forfeiture of a security, Case 21/85 Maas [1986] ECR 3537, paragraph 15, and the caselaw cited therein).
Je nutno konstatovat, že článek 13 nařízení č. 866/90 neposkytuje žádný poznatek, který by umožňoval upřesnit dosah povinnosti příjemce, zejména pokud jde o její časové trvání, o vliv, který na tuto povinnost mohou mít určité zvláštní okolnosti, a o dopadu existence specifického programu stanovujícího cíle užívání spolufinancovaného zařízení.
It is clear that Article 13 of Regulation No 866/90 does not provide any information explaining the scope of the recipient’s obligation, in particular regarding the temporal continuance of that obligation, the effect that particular circumstances might have on that obligation and the impact of the existence of a special programme setting objectives with regard to the use of the cofinanced plant.
V tomto ohledu řecká vláda i Komise správně poukazují na to, že existují legitimní důvody, jež mohou příjemce finanční podpory přimět k tomu, aby později využíval dotovaná zařízení rovněž pro uvádění na trh nebo zpracování produktů pocházejících ze třetích zemí.
In that connection, the Greek Government and the Commission rightly point out that there are legitimate reasons that may cause a recipient of assistance to use the subsidised plant subsequently also for the marketing or processing of products from third countries.
Za okolností, jako jsou okolnosti původního řízení, může tudíž skutečnost, že epidemie bovinní spongiformní encefalopatie vedla ke značnému zvýšení poptávky po skopovém masu, což snížilo dostupnost tohoto produktu na trhu Společenství, být takovým legitimním důvodem, jak tvrdí Komise.
Thus, in circumstances such as those in the main proceedings, the fact that the bovine-spongiform-encephalopathy epidemic led to a significant increase in the demand for sheepmeat, which reduced the availability of that product on the Community market, is likely to constitute such a legitimate reason, as the Commission contends.
Navíc je třeba uvést, že množství produktů, jež pocházejí z členských států, zpracovávaných ve spolufinancovaném zařízení dotčeném v původním řízení odpovídá množství stanovenému specifickým programem, v rámci něhož byla finanční podpora poskytnuta, a že pouze 7,4 % z celkového počtu zvířat poražených v tomto zařízení pocházelo ze zemí mimo Společenství.
Furthermore, it is to be pointed out that the amount of products from the Member States processed at the cofinanced plant at issue in the main proceedings corresponds to the amount provided for by the specific programme under which the financial assistance was granted and that only 7.4% of the total number of animals slaughtered at that plant came from outside the Community.
S ohledem na takové zvláštnosti, jako jsou zvláštnosti charakteristické pro věc v původním řízení, připomenuté v bodech 28 a 29 tohoto rozsudku, a jelikož článek 13 nařízení č. 866/90 neupřesňuje dosah povinnosti neužívat spolufinancovaná zařízení pro uvádění na trh a zpracování produktů pocházejících ze třetích zemí, která z uvedeného článku plyne pro příjemce finanční podpory, nelze v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, mít za to, že došlo k porušení hlavní povinnosti, které s sebou nese úplnou ztrátu dotyčné finanční podpory.
It is therefore necessary to consider that, taking into account the particular features of the case in the main proceedings referred to in paragraphs 28 and 29 above, and the fact that Article 13 of Regulation No 866/90 gives no details as to the scope of the obligation arising under it for the recipient of financial assistance not to use cofinanced plant for the marketing or processing of products from third countries, in circumstances such as those at issue in the main proceedings there can be no finding that a principal obligation has been infringed leading to total forfeiture of the financial assistance concerned.
Tato úvaha je ostatně podpořena dohodou uzavřenou mezi Regione Lazio a Komisí o snížení dotyčného zůstatku o 11,47 % celkové částky této podpory, aniž by Komise přijala rozhodnutí o snížení, či dokonce zrušení uvedené podpory.
That view is supported, moreover, by the agreement reached between the Regione Lazio and the Commission to reduce the balance of the assistance concerned by an amount equal to 11.47% of the total assistance without the Commission having taken a decision to reduce or even cancel that assistance.
Vzhledem k výše uvedenému je třeba na položenou otázku odpovědět, že článek 13 nařízení č. 866/90 musí být vykládán tak, že za okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, nevylučuje vyplácení finanční podpory v případě, že jsou na trh uváděny nebo zpracovávány také produkty s původem mimo území Společenství, když specifický program, na nějž byla uvedená finanční podpora získána, byl dodržen v rozsahu, v němž byly produkty pocházející ze Společenství uváděny na trh nebo zpracovávány ve stanoveném množství.
In the light of the above, the answer to the question referred must be that, on a proper construction of Article 13 of Regulation No 866/90, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, payment of financial assistance is not excluded in cases of the marketing or processing of products including products originating beyond the territory of the Community, when the specific programme for which that financial assistance was granted has been observed, in so far as products originating within the Community have been marketed or processed in the quantities provided for.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:
On those grounds, the Court (Eighth Chamber) hereby rules:
Článek 13 nařízení Rady (EHS) č. 866/90 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů musí být vykládán tak, že za okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, nevylučuje vyplácení finanční podpory v případě, že jsou na trh uváděny nebo zpracovávány také produkty s původem mimo území Společenství, když specifický program, na nějž byla uvedená finanční podpora získána, byl dodržen v rozsahu, v němž byly produkty pocházející ze Společenství uváděny na trh nebo zpracovávány ve stanoveném množství.
On a proper construction of Article 13 of Council Regulation (EEC) No 866/90 of 29 March 1990 on improving the processing and marketing conditions for agricultural products, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, payment of financial assistance is not excluded in cases of the marketing or processing of products including products originating beyond the territory of the Community, when the specific programme for which that financial assistance was granted has been observed, in so far as products originating within the Community have been marketed or processed in the quantities provided for.
Věc C-164/07
Case C-164/07
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes)
(Reference for a preliminary ruling from the Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes)
„Článek 12 ES – Diskriminace na základě státní příslušnosti – Odškodnění vyplacené Garančním fondem pro oběti teroristických činů a jiných trestných činů – Vyloučení“
(Article 12 EC — Discrimination on grounds of nationality — Compensation awarded by the Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions — Not included)
Stanovisko generální advokátky J. Kokott přednesené dne 28. února 2008 . . .
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 28 February 2008 . . . . .
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. června 2008 . . . . . .
Judgment of the Court (Second Chamber), 5 June 2008 . . . . . . . . . .
Právo Společenství – Zásady – Rovné zacházení – Diskriminace na základě státní příslušnosti(Článek 12 ES)
Community law — Principles — Equal treatment — Discrimination on grounds of nationality(Art. 12 EC)
SHRNUTÍ – VĚC C-164/07 území tohoto státu, pouze z důvodu jejich státní příslušnosti.
SUMMARY — CASE C-164/07 tory of that State, on the sole ground of their nationality.
Právo Společenství brání právnímu předpisu členského státu, který upírá státním příslušníkům jiných členských států, kteří bydlí a pracují na území prvně zmíněného státu, nárok na odškodnění určené k náhradě újmy na zdraví a životě člověka způsobené trestným činem, který nebyl spáchán na
Community law precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from offences against the person where the crime in question was not committed in the terri-
(viz bod 16 a výrok)
16, operative part)
Článek 12 odst. 1 ES stanoví:
The first paragraph of Article 12 EC provides:
Tato žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká otázek diskriminace na základě státní příslušnosti v rámci přiznání odškodnění obětí trestných činů z veřejných prostředků.
The present reference for a preliminary ruling concerns questions of discrimination on grounds of nationality in the context of the award of State compensation to victims of crime.
Soudní dvůr se již podobnou tematikou zabýval ve věci Cowan 2.
The Court of Justice addressed a similar subject in Cowan. 2
„V rámci použití této smlouvy, aniž jsou dotčena její zvláštní ustanovení, je zakázána jakákoli diskriminace na základě státní příslušnosti.“
‘Within the scope of application of this Treaty, and without prejudice to any special provisions contained therein, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited.’
Na rozdíl od případu Cowan se však projednávaná věc netýká odškodnění obětí trestných činů spáchaných v tuzemsku.
However, unlike Cowan, the present case does not concern compensation for victims of crimes committed in the territory of the Member State concerned.
Naopak Soudnímu dvoru je tentokrát předložena otázka týkající se požadavků práva Společenství ve vztahu k ustanovení členského státu, které stanoví rovněž odškodnění obětí trestných činů, které byly spáchány v zahraničí, přičemž toto odškodnění je však přiznáno pouze státním příslušníkům uvedeného členského státu.
Rather, in this case, the Court of Justice is asked to assess the compatibility with the requirements of Community law of a national provision that also provides for compensation for victims of crimes committed abroad, but only grants such compensation to nationals of that Member State.
Článek 17 směrnice Rady 2004/80/ES ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů 3(dále jen „směrnice 2004/80“) stanoví:
Article 17 of Council Directive 2004/80/EC of 29 April 2004 relating to compensation to crime victims 3 (‘Directive 2004/80’) is worded as follows:
1 — Původní jazyk: němčina.2 — Rozsudek ze dne 2. února 1989, 186/87, Recueil, s. 195.
1 — Original language: German.2 — Case 186/87 [1989] ECR 195.
„Příznivější ustanovení újmy na zdraví a životě člověka, jsou-li splněny následující podmínky:
‘More favourable provisions constitute the actus reus of an offence may obtain full compensation for the damage deriving from offences against the person where the following cumulative conditions are met:
Tato směrnice nebrání členským státům, aby za předpokladu, že jsou slučitelná s touto směrnicí,
This Directive shall not prevent Member States, in so far as such provisions are compatible with this Directive, from:
2. […] a) zavedly nebo zachovávaly příznivější ustanovení ve prospěch obětí trestných činů či jiných osob postižených trestnými činy;
(a) introducing or maintaining more favourable provisions for the benefit of victims of crime or any other persons affected by crime;
Poškozený je francouzským státním příslušníkem.
The person injured is a French national; or if this is not the case, the acts were committed on the national territory and the person injured is: