natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Oslavy u příležitosti podpisu smlouvy o přistoupení Bulharska a Rumunska
The festivities at the signing of the treaty of accession of Bulgaria and Romania am805477EN_Int.indd 55 am805477EN_Int.indd 55
PODPORA RŮSTU A ZAMĚSTNANOSTI RADA A HOSPODÁŘSKÁ POLITIKA
SUPPORTING GROWTH AND EMPLOYMENT – THE COUNCIL AND ECONOMIC POLICY am805477EN_Int.indd 56 am805477EN_Int.indd 56
Hospodářská a měnová unie (HMU) představuje rámec pro utváření a provádění hospodářské a měnové politiky EU.
Economic and Monetary Union (EMU) is the framework for drawing up and implementing EU economic and monetary policy.
Součástí HMU jsou všechny členské státy, avšak dvěma členským státům – Dánsku a Spojenému království – byla udělena výjimka z povinnosti vstoupit do „třetí fáze“ HMU.
All Member States are part of EMU, although two Member States, Denmark and the United Kingdom, have been granted derogations from the obligation to enter its “third stage”.
Nejvýznamnějším důsledkem této výjimky je skutečnost, že Dánsko a Spojené království nemusejí na rozdíl od ostatních členských států přijmout euro za svoji měnu.
The most important implication of this derogation is that, unlike other Member States, Denmark and the United Kingdom do not have to adopt the euro as their currency.
Euro (€) je od roku 1999 měnou hospodářské a měnové unie, přičemž v konkrétní podobě bankovek a mincí existuje od roku 2001.
The euro (€) has been the currency of EMU since 1999 and took the concrete form of notes and coins in 2001.
S výjimkou Dánska a Spojeného království musí euro jako svoji národní měnu přijmout všechny členské státy, jeho přijetí však podléhá splnění několika konvergenčních kritérií.
Except for Denmark and the United Kingdom, all Member States must adopt the euro as their national currency, subject to fulfilling a number of convergence criteria.
Tato kritéria dosud splnilo a euro tak přijalo patnáct členských států (jedenáct na počátku, Řecko roku 2001, Slovinsko roku 2007, Kypr a Malta roku 2008).
So far fteen Member States have fulfilled the criteria and adopted the euro (eleven from the start, Greece from 2001, Slovenia from 2007, Cyprus and Malta from 2008).
Většina ostatních členských států se účastní evropského mechanismu směnných kurzů (ERM II), který omezuje kolísání směnného kurzu jejich měn vůči euru.
Most other Member States participate in the European Exchange Rate Mechanism (ERM II) which restricts the exchange rate variations of their currencies against the euro.
Euro je rovněž národní měnou Vatikánského městského státu, San Marina a Monaka (tří zemí, které měly před zavedením eura měnové dohody s Itálií a Francií o používání italské liry a francouzského franku jako zákonného platidla).
The euro is also the national currency of the Vatican State, San Marino and Monaco (three countries that before the euro had monetary agreements with Italy and France on the use of the Italian lira and the French franc respectively as their legal tender).
Euro je navíc faktickou měnou i v Andoře, Černé Hoře a v Kosovu.
Moreover, the euro is the de facto currency in Andorra, Montenegro and Kosovo.
Žádný člen HMU nemůže svou hospodářskou politiku provádět izolovaně; politiky prováděné jedním členským státem budou mít vliv na Unii jako celek, a tím také na jiné členské státy.
No member of the EMU can conduct its economic policy in isolation; policies conducted by one Member State will have repercussions on the Union as a whole, and therefore also on other Member States.
Opatření, která se mohou zdát ideální z hlediska jednotlivého členského státu, by mohla být na újmu jiným členům HMU.
Measures that may appear optimal from the point of view of the individual Member State could be to the detriment of other EMU members.
Z členství v HMU proto členským státům vyplývá řada závazků, jejichž cílem je provádět odpovědné fiskální politiky v zájmu společné stability a růstu.
EMU membership therefore implies a series of commitments by Member States to pursue responsible scal policies in the interest of collective stability and growth.
Tyto závazky jsou na jedné straně preventivní, neboť mají předcházet nadměrným rozpočtovým schodkům a veřejným dluhům v členských státech, a na druhé straně nápravné, neboť stanoví opatření, která musejí členské státy přijmout v případě, že jejich rozpočtový schodek nebo veřejný dluh překročí určitý procentní podíl na HDP, a umožňují Radě uložit sankce členským státům, jež tato nápravná opatření nepřijaly.
These commitments are on the one hand preventive, aiming at avoiding excessive budget de cits and government debts in Member States, and on the other hand corrective, setting out the measures Member States have to take if their budget de -cits or government debts exceed a certain percentage of their GDP, and enabling the Council to impose sanctions against Member States failing to take such corrective measures.
Rozsah možných sankcí vůči členským státům, které jsou součástí eurozóny, je širší než v případě členských států mimo eurozónu.
Possible sanctions against Member States in the euro area are more wide-ranging than those against Member States outside the euro area.
Vedle povinných závazků v rámci Paktu stability a růstu znamená členství v HMU rovněž nezávaznou koordinaci vnitrostátních skál-ních politik prostřednictvím hlavních směrů hospodářských politik, které jsou určeny jak
The celebration of Slovenia’s accession to the euro zone am805477EN_Int.indd 57 am805477EN_Int.indd 57
Eurozóna a úloha Euroskupiny
The euro area and the role of the Eurogroup
některými oblastmi politiky vnitřního trhu, včetně finančních služeb.
In addition to being responsible for EMU matters, nance ministers also deal with certain internal market policy areas, including financial services.
Cílem je zlepšit fungování vnitřního trhu finančních služeb prostřednictvím harmonizovaných pravidel, odstraněním vnitrostátních překážek, vzájemným uznáváním a prostřednictvím režimu dohledu, což poskytovatelům finančních služeb umožní nabízet své produkty v celé EU, přičemž investoři již ve svých operacích nebudou omezeni na vnitrostátní trh.
The aim is to improve the functioning of the internal market in nan-cial services by means of harmonised rules, removal of national barriers, mutual recognition and supervisory arrangements enabling providers of financial services to offer their products across the EU, while investors are no longer restricted to their national market.
Neformální koordinace politik v rámci eurozóny se uskutečňuje v Euroskupině, která se obvykle schází ve spojitosti se zasedáními Rady a při neformálních zasedáních ministrů financí a guvernérů centrálních bank.
Informal policy coordination within the euro area takes place in the Eurogroup, which usually meets in connection with meetings of the Council and in the margins of informal meetings of nance ministers and central bank governors.
Zasedání Euroskupiny se účastní ministři financí zemí eurozóny a dále Komise a Evropská centrální banka.
Eurogroup meetings are attended by nance ministers from euro area countries, the Commission and the European Central Bank.
Předseda Euroskupiny je volen na období dvou let (které lze jednou prodloužit o další dva roky) z řad ministrů financí zemí eurozóny.
The President of the Eurogroup is elected for two years (renewable once for two more years) from among the nance ministers from the euro area.
Vedle odpovědnosti za záležitosti týkající se HMU se ministři financí zabývají rovněž
In the tax area, decision-making is particularly dificult because unanimity is required for adopting laws and other texts.
Rozhodování v oblasti daní je mimořádně obtížné, neboť pro přijetí právních předpisů a jiných dokumentů se vyžaduje jednomyslnost.
Nevertheless ministers have, over time, agreed deep harmonisation of value added tax and excise duties in order to remove obstacles to the internal market.
V zájmu odstranění překážek bránících fungování vnitřního trhu se ministři nicméně postupem času dohodli na široké harmonizaci daně z přidané hodnoty a spotřebních daní.
Also, in the income tax area specific measures have been adopted by the Council to eliminate double taxation on cross-border payments of dividends, interest and royalties, and to facilitate cross-border cooperation between companies (Merger Directive, Transfer Pricing Convention).
Rada také přijala zvláštní opatření v oblasti daní z příjmů, jejichž cílem je zamezit dvojímu zdanění přeshraničních výplat dividend a plateb úroků a licenčních poplatků a usnadnit přeshraniční spolupráci mezi společnostmi (směrnice o fúzích, úmluva o převodních cenách).
In addition, Member States have agreed to improve administrative cooperation and the exchange of information between them, including in the area of savings tax. In addition to law making, the Council has set up a non-binding policy coordination
Lisabonská strategie pro růst a zaměstnanost měly být podstatně přezkoumávány každé tři roky s cílem zachovat co největší stabilitu a umožnit členským státům soustředit se na jejich provádění.
In the context of the broader Lisbon process, the Employment Guidelines have, since 2005, been incorporated, with the Broad Economic Policy Guidelines, into a single set of Integrated Guidelines which, in principle, should only be substantially reviewed every three years in order to maintain stability as far as possible and to allow the Member States to concentrate on implementation.
Příští podstatná revize se očekává na jaře roku 2008 a měla by pokrývat období 2008–2010.
The next substantial revision is expected in Spring 2008, to cover the period 2008-2010.
Zvláštní překážka v souvislosti s Lisabonskou strategií vyplynula ze skutečnosti, že většina řešených záležitostí spadá do pravomoci jednotlivých členských států, a nikoli do pravomoci Společenství.
A specific dificulty in the context of the Lisbon Strategy arose from the fact that most of the matters under consideration were the subject of national, rather than Community competence.
To platí dokonce i pro strategii v oblasti zaměstnanosti: člá -nek 128 Smlouvy stanoví hlavní zásady politiky zaměstnanosti, které by členské státy měly brát v úvahu při vypracovávání svých vnitrostátních politik zaměstnanosti, neexistuje však žádná společná politika zaměstnanosti jako taková.
Indeed, this even applies to the Employment Strategy: Article 128 of the Treaty provides for Employment Guidelines, which the Member States should take into account in drawing up their national employment policies, but there is no Common Employment Policy as such.
Evropská strategie v oblasti zaměstnanosti představovala důležitý první krok při řešení přetrvávající vysoké úrovně nezaměstnanosti vyplývající ze strukturálních změn evropského hospodářství.
The European Employment Strategy represented an important first step in responding to persistently high levels of unemployment resulting from structural changes in the European economy.
Brzy se však ukázalo, že tuto problematiku je třeba řešit na širším základě, a tak byla v roce 2000 zahájena Lisabonská strategie pro růst a zaměstnanost, jejímž cílem je vytvořit z Evropy do roku 2010 „nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější znalostní ekonomiku na světě, která bude schopna udržitelného hospodářského růstu a zajistí více pracovních příležitostí, kvalitnější pracovní místa, větší sociální soudržnost a úctu k životnímu prostředí“.
It was soon realised, however, that the issue needed to be tackled on a broader front and, in 2000, the Lisbon Strategy for Growth and Employment was launched with the aim of making Europe by 2010 “the most dynamic knowledge-based economy in the world capable of sustainable economic growth with more and better jobs and greater social cohesion, and respect for the environment”.
Uvedená strategie zahrnovala nejen politiku zaměstnanosti, ale také přechod ke znalostní společnosti, potřebu zvýšit konkurenceschopnost jak dotvořením vnitřního trhu, tak i řešením takových problémů, jako jsou například nízká produktivita, stagnace a kvalifikace neodpovídající požadavkům trhu, a dále potřebu posílit sociální začlenění i udržitelnost z hlediska životního prostředí.
The strategy embraced not only employment policy, but also the transition to the knowledge society, the need to increase competitiveness both through completion of the internal market and by addressing problems such as low productivity,
V kontextu širšího lisabonského procesu jsou hlavní směry v oblasti zaměstnanosti od roku 2005 spolu s hlavními směry hospodářské politiky začleněny do jediného souboru integrovaných hlavních směrů, které by v zásadě
Against this background, therefore, the awareness of shared problems and the search for common solutions gave rise to a new approach, namely the Open Method of Coordination, which has proved to be a key tool in promoting shared objectives in the employment and social policy elds.
Lisabonská strategie: na cestě ke společnosti založené na znalostech
The Lisbon Strategy: towards a knowledge-based society am805477EN_Int.indd 59 am805477EN_Int.indd 59
Otevřená metoda koordinace
The Open Method of Coordination (OMC)
V oblasti zdraví a bezpečnosti práce je klíčovým legislativním aktem takzvaná „rámcová směrnice“ (směrnice 89/391/EHS), která stanoví minimální požadavky, pokud jde o povinnosti zaměstnavatelů z hlediska zdraví a bezpečnosti.
In the field of health and safety at work, the key legislative act is the so-called “Framework Directive” (Directive 89/391/EEC), which lays down minimum provisions with regard to employers’ obligations with respect to health and safety.
S ohledem na obrovské rozdíly mezi podmínkami v různých odvětvích a povoláních se však vždy vycházelo z toho, že rámcová směrnice bude doplněna konkrétnějšími ustanoveními; do dnešního dne bylo přijato devatenáct směrnic upravujících oblasti jako například podmínky na pracovišti, ochranné prostředky, práce na staveništích, biologické a chemické látky, vibrace, hluk nebo prostředí s nebezpečím výbuchu.
Given, however, the vastly differing conditions indi erent industries and occupations, it was always envisaged that the Framework Directive would be completed by more specific provisions and, to date, nineteen individual directives have been adopted covering such elds as workplace conditions, protective equipment, building sites, biological and chemical agents, vibration, noise and explosive atmospheres.
Nejnovější z těchto směrnic, která byla přijata v dubnu roku 2006, se týká optického záření z umělých zdrojů.
The most recent of these is the Directive on Artificial Optical Radiation, adopted in April 2006.
Koordinace systémů sociálního zabezpečení
Coordination of Social Security Systems
Z hlediska strategie v oblasti zaměstnanosti se otevřená metoda koordinace ve své nejkomplexnější podobě skládá z řady po sobě jdoucích, cyklicky se opakujících kroků a zahrnuje tyto prvky: přijetí hlavních směrů politiky na úrovni EU, předložení zpráv členských států o provádění, vzájemné hodnocení zpráv o provádění, po němž následuje zveřejnění analytické zprávy Komise, na jejímž základě mohou být vydána doporučení jednotlivým členským státům a případně může být provedena revize hlavních směrů jakožto výchozího bodu pro následující cyklus.
In its most comprehensive form, as seen in the context of the Employment Strategy, the Open Method of Coordination consists of a number of successive steps, followed on a cyclical basis and embracing the following elements: the adoption at EU level of policy Guidelines, the submission by the Member States of implementation reports, a peer review of the implementation reports followed by publication by the Commission of an analytical report, on the basis of which recommendations may be made to individual Member States and, if appropriate, the Guidelines may be revised as the basis of the next cycle.
Pro zajištění skutečné srovnatelnosti výkonnosti jednotlivých členských států jsou důležité vhodné ukazatele a kritéria, jejichž analýza by měla umožnit výměnu informací, odborných znalostí a osvědčených postupů a podpořit inovativní přístupy, které lze v revidovaných hlavních zásadách zohlednit.
Appropriate indicators and benchmarks are essential to ensuring real comparability between the different Member States’ performances, the analysis of which should permit exchanges of information, expertise and best practice and the promotion of innovative approaches which can be reflected in revised guidelines.
Otevřená metoda koordinace tvoří rámec pro vzájemné učení se a podporuje otevřenost, transparentnost a zapojení zainteresovaných stran na evropské úrovni i na úrovni členských států v zájmu lepší tvorby politik.
The OMC has provided a framework for mutual learning and has promoted openness, transparency and the involvement of stakeholders, European and national, with a view to better policy-making.
Koordinace systémů sociálního zabezpečení je zásadní pro volný pohyb pracovníků v rámci „čtyř svobod“.
In the context of the “four freedoms”, the coordination of social security schemes is essential to the free movement of labour.
Volný pohyb ve skutečnosti nemůže fungovat, pokud je spojen se ztrátou práv získaných v oblasti zdravotního pojištění, sociálního zabezpečení a důchodů.
In fact, freedom of movement cannot be e ec-tive if it involves sacrificing acquired rights in the areas of health insurance, social security and pensions.
Základním cílem nařízení (EHS) č. 1408/71 je zajistit dostatečnou úroveň koordinace jednotlivých systémů sociálního zabezpečení za účelem ochrany těchto práv.
The fundamental aim of Regulation (EEC) No 1408/71 is to bring about a suficient degree of coordination of the different social security schemes to safeguard these rights.
V návaznosti na četné změny provedené v průběhu let, jejichž cílem bylo zohlednit změny v jednotlivých vnitrostátních systémech, nastal čas provést kompletní revizi uvedeného nařízení, která v roce 2004 vedla k přijetí nového nařízení (ES) č. 883/04.
Following many amendments through the years to reflect changes in the different national systems, the time had come for a complete overhaul of the Regulation which led, in 2004, to the adoption of the new Regulation (EC) No 883/04.
61 nařízení, jež by stanovilo četná podrobnější pravidla fungování; a právě na toto prováděcí nařízení se práce v současné době zaměřuje.
Page 61
Modernizace a zlepšení sociální ochrany
Modernising and Improving Social Protection o m m un i ties e an Co p r u
Péče o starší osoby – rostoucí oblast sociálního zabezpečení
Care of the elderly: a growing sector of social welfare
Pod tímto označením se uskutečňuje řada různorodých činností, mimo jiné v kontextu otevřené metody koordinace, s cílem vytvořit „větší sociální soudržnost“ v rámci Unie a jejích členských států.
Under this heading a number of different activities are going on, also within the context of the open method of coordination, with a view to the creation of “greater social cohesion” within the Union and its Member States.
V návaznosti na výzvu Rady k práci na úrovni EU na „opatřeních, která budou mít rozhodující účinek na vymýcení chudoby“ a na zajišťování budoucí přiměřenosti a udržitelnosti důchodových systémů byly zavedeny proces sociálního začlenění a otevřená metoda koordinace v oblasti přiměřených a udržitelných důchodů.
Following the Council’s call for EU-level work to “make a decisive impact on the eradication of poverty” and to ensure the future adequacy and sustainability of pension systems, the Social Inclusion Process and the OMC on Adequate and Sustainable Pensions were established.
Evropská rada později požádala o rozšíření této práce i na budoucnost zdravotní péče a dlouhodobé péče.
The European Council later sought to extend the work to the future of health care and long-term care.
Tyto činnosti do značné míry koordinuje Výbor pro sociální ochranu.
These activities are largely coordinated by the Social Protection Committee.
Otevřená metoda koordinace je zejména v oblasti sociální politiky méně intenzivní, neboť vymezené společné cíle jsou méně konkrétní než hlavní směry přijaté v souvislosti se zaměstnaností.
In the Social Policy eld, in particular, the OMC is “lighter” insofar as common objectives have been defined which are, however, less specific than the Guidelines adopted in the employment context.
Fáze podávání zpráv jsou v podstatě stejné, avšak ve Smlouvě neexistuje žádný základ pro podávání podobných doporučení členským státům jako v oblasti zaměstnanosti.
The reporting stages are essentially similar but there is no Treaty basis for addressing recommendations to the Member States along the lines of the employment recommendations.
VYTVOŘENÍ PROSTORU SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA ÚLOHA RADY V OBLASTI SPRAVEDLNOSTI A VNITŘNÍCH VĚCÍ
ESTABLISHING AN AREA OF FREEDOM, SECURITY AND JUSTICE –THE COUNCIL’S ROLE IN JUSTICE AND HOME AFFAIRS am805477EN_Int.indd 62 am805477EN_Int.indd 62
Evropská spolupráce v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí (SVV) byla zahájena na počátku 90. let díky Maastrichtské smlouvě.
Union). While maintaining the pillared structure of the Union, the Treaty of Amsterdam nally transferred some JHA questions to the first pillar.
Pilířová struktura této smlouvy umožnila uvést v soulad tak odlišné cíle, jako jsou policejní nebo soudní spolupráce na straně jedné, s cíli v oblasti volného pohybu osob, jako jsou vízová a azylová politika a překračování hranic na straně druhé.
Matters concerning asylum, immigration, the crossing of external borders and civil cooperation therefore fall under the “Community method” through which the roles of the Commission and the European Parliament are strengthened.
Evropská rada (na úrovni hlav států a vlád) se zde poprvé sešla, aby stanovila program pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
European cooperation in the field known as JHA (Justice and Home Affairs) started in the ‘90s thanks to the Maastricht Treaty.
Summit v Tampere rovněž stanovil cíle pro integrovanou azylovou, přistěhovaleckou a vízovou politiku, které tvoří nedílnou součást zóny bez vnitřních hranic. Niceská smlouva posílila spolurozhodovací úlohu Evropského parlamentu v oblasti azylu, přistěhovalectví a víz.
The pillared structure of the Treaty made it possible to reconcile objectives as different as police or judicial cooperation on one hand with objectives concerning the free movement of persons such as visa policy, asylum or the crossing of borders on the other.
Nástroje poskytnuté Maastrichtskou smlouvou nicméně neumožnily dostatečně rychlý rozvoj politiky v oblasti SVV: ani mezinárodní úmluvy (které jsou v každém členském státě předmětem dlouhotrvajících ratifikačních postupů), ani společné postoje neumožňovaly reagovat na četné výzvy v oblasti bezpečnosti a volného pohybu, na něž poukazovalo veřejné mínění v členských státech.
However, the instruments made available by the Maastricht Treaty did not enable JHA policy to be developed suficiently rapidly: neither international conventions (subject to lengthy ratification procedures in each Member State) nor common positions made it possible to respond to the many challenges with regard to security and freedom of movement voiced by public opinion in the Member States.
Výjimkou, jejíž počátky se datují do tohoto období a která stojí za povšimnutí, je spolupráce policejních orgánů členských států v podobě agentury Europol založené v roce 1995.
The notable example dating from this period concerns cooperation between Member States’ police forces in the form of the Europol agency established in 1995.
Základy pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva byly položeny v roce 1999.
It was in fact from 1999 onwards that the foundations were laid for the establishment of an area of freedom, security and justice.
Na tomto procesu se podílelo několik složek.
Several factors contributed to it.
Zaprvé je třeba uvést Amsterodamskou smlouvu.
The Tampere Summit (Finland) was another decisive moment.
Tato smlouva začlenila v plném rozsahu schengenské acquis, kterým 13 členských států EU (společně s Norskem a Islandem) již dříve stanovilo podmínky pro prostor bez kontrol na vnitřních hranicích.
For the first time, the European Council (at the level of Heads of State and Government) met to define a programme for creatingthe area of freedom, security and justice.