natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na základě stížnosti, kterou podalo několik hospodářských subjektů, Komise dopisem ze dne 15. dubna 2003 vyzvala německé orgány, aby daly správním orgánům odpovědným za stíhání podvodů jasné pokyny, že mají ukončit uvádění výrobků označených jako „parmesan“, které neodpovídají specifikaci CHOP „Parmigiano Reggiano“, na trh na německém území.
Following a complaint filed by several economic operators, the Commission requested the German authorities, by letter of 15 April 2003, to give clear instructions to the government bodies responsible for the combating of fraud to bring to an end the marketing on German territory of products designated as ‘Parmesan’ which did not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Spolková republika Německo dopisem ze dne 13. května 2003 odpověděla, že výraz „parmesan“, jenž má jistě historický původ v regionu Parma, zdruhověl a používá se k označení tvrdých sýrů různého původu, které jsou strouhané nebo určené ke strouhání, a že se odlišuje od CHOP „Parmigiano Reggiano“.
The German Government replied by letter of 13 May 2003 that, although the term ‘Parmesan’ had historical roots in the region of Parma, it had become a generic name for hard cheeses of diverse origins, grated or intended to be grated, distinct from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Z tohoto důvodu nepředstavuje užívání tohoto výrazu porušení nařízení č. 2081/92.
For that reason, its use did not infringe Regulation No 2081/92.
Dne 17. října 2003 zaslala Komise Spolkové republice Německo výzvu dopisem, na kterou tento členský stát odpověděl dopisem ze dne 17. prosince 2003.
On 17 October 2003, the Commission sent the Federal Republic of Germany a letter of formal notice, to which it replied by letter of 17 December 2003.
Jelikož Komise nebyla spokojena s vysvětleními poskytnutými Spolkovou republikou Německo, vydala dne 30. března 2004 odůvodněné stanovisko, kterým tento členský stát vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby tomuto stanovisku vyhověl ve lhůtě dvou měsíců od jeho oznámení.
Not being satisfied by the explanations rendered by the Federal Republic of Germany, on 30 March 2004, the Commission issued a reasoned opinion inviting it to take the measures necessary to comply with the opinion within two months of its notification.
Dopisem ze dne 15. června 2004 oznámila Spolková republika Německo Komisi, že trvá na svém dřívějším postoji.
By letter of 15 June 2004, the Federal Republic of Germany informed the Commission that it adhered to its previous position.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 6. září 2005 bylo povoleno jednak vedlejší účastenství Italské republiky na podporu návrhových žádání Komise a jednak vedlejší účastenství Dánského království, jakož i Rakouské republiky na podporu návrhových žádání Spolkové republiky Německo.
By order of the President of the Court of 6 September 2005, the Italian Republic on the one hand, and the Kingdom of Denmark and the Republic of Austria, on the other hand, were given leave to intervene in support of the forms of order sought by the Commission and by the Federal Republic of Germany respectively.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 15. května 2006 bylo povoleno vedlejší účastenství České republiky na podporu návrhových žádání Komise.
By order of the President of the Court of 15 May 2006, the Czech Republic was given leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Na podporu své žaloby se Komise dovolává jediného žalobního důvodu vycházejícího z odmítnutí Spolkové republiky Německo stíhat na svém území užívání názvu „parmesan“ na etiketách výrobků, které neodpovídají požadavkům specifikace CHOP „Parmigiano Reggiano“.
In support of its action, the Commission relies on a single ground of complaint relating to the Federal Republic of Germany’s failure to proceed against the use, on its territory, of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Spolková republika Německo popírá nesplnění povinnosti na základě tří důvodů:
The Federal Republic of Germany denies the failure to fulfil obligations on three grounds:
– zaprvé je označení původu chráněné na základě článku 13 nařízení č. 2081/92 pouze v přesně té podobě, v jaké je zapsáno;
— first, a designation of origin is protected under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered;
– zadruhé užívání slova „parmesan“ nenarušuje ochranu označení původu „Parmigiano Reggiano“ a
— second, the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’, and
– zatřetí není povinna stíhat ex officio porušení uvedeného článku 13.
— third, it is not bound to proceed on its own motion against infringements of Article 13 of the Regulation.
K ochraně kombinovaných označení
Protection of compound designations
Komise tvrdí, že systém ochrany Společenství vychází ze zásady, podle které zápis označení obsahujícího několik výrazů přiznává ochranu práva Společenství jak základním prvkům kombinovaného označení, tak také tomuto označení jako celku.
The Commission claims that the system of Community protection is underpinned by the principle that the registration of a designation containing several terms confers the protection of Community law both on the constituent elements of the compound designation and on the designation as a whole.
Účinná ochrana kombinovaných označení tudíž znamená, že všechny základní prvky kombinovaného označení jsou v zásadě chráněny proti zneužití.
The effective protection of compound designations therefore implies that, in principle, all the constituent elements of a compound designation are protected against abuse.
Komise má za to, že nařízení č. 2081/92 nevyžaduje pro účely zajištění této ochrany zápis každého z prvků kombinovaného označení způsobilých k ochraně, ale vychází ze zásady, že každý z uvedených prvků požívá vlastní ochrany.
The Commission is of the opinion that, in order to guarantee such protection, Regulation No 2081/92 does not require registration of every element of a compound designation intended to be protected, but assumes that each element enjoys intrinsic protection.
Takový výklad byl potvrzen Soudním dvorem v rozsudku ze dne 9. června 1998, Chiciak a Fol (C-129/97 a C-130/97, Recueil, s. I-3315).
That interpretation was confirmed by the Court in Joined Cases C-129/97 and C-130/97 Chiciak and Fol [1998] ECR I-3315.
13 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení, pokud prvek, o který se jedná, je názvem zemědělského produktu nebo potraviny, který je považován za druhový název.
The Commission argues that the principle of the protection of all the constituent elements of a compound designation is subject to only one exception, provided for in the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92, whereby the use of a single element of a compound designation is not regarded as an infringement of Article 13(1)(a) and (b) of the regulation if the element concerned is the name of an agricultural product or of a foodstuff which is considered to be generic.
Toto ustanovení by přitom bylo zbytečné v případě, že by bylo možné se domnívat, že jednotlivé základní prvky označení, která jsou zapsána výlučně ve formě kombinovaného označení, nejsou chráněny.
That provision would be superfluous if the various constituent elements of designations registered exclusively in the form of compound designations were to be considered as not enjoying any protection.
Krom toho jednotlivý základní prvek kombinovaného označení stojící sám o sobě nepožívá ochrany nařízení č. 2081/92, jestliže dotyčné členské státy během oznámení dotčeného kombinovaného označení uvedly, že ochrana není požadována pro určité části tohoto označení.
Furthermore, a single constituent element of a compound designation does not enjoy the protection of Regulation No 2081/92 if the Member States concerned indicated, when notifying the compound designation at issue, that protection was not requested for certain parts of that designation.
Komise tuto skutečnost zohlednila při přijímání nařízení č. 1107/96 tak, že popřípadě v poznámce pod čarou upřesnila, že pro část dotčeného označení nebyla ochrana požadována.
The Commission took that into account when it adopted Regulation No 1107/96, by declaring as appropriate in a footnote that protection of part of the designation concerned was not requested.
V případě označení „Parmigiano Reggiano“ však ani jeden z obou základních prvků nebyl v takové poznámce pod čarou uveden.
In the case of the designation ‘Parmigiano Reggiano’, no footnote was inserted in relation to either of those constituent elements.
Spolková republika Německo odpovídá, že CHOP je na základě článku 13 základního nařízení chráněno pouze v přesné formě, v jaké je zapsáno.
The Federal Republic of Germany replies that a PDO enjoys the protection of Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered.
Na rozdíl od toho, co tvrdí Komise, nelze z výše uvedeného rozsudku Chiciak a Fol vyvozovat opačný závěr.
The opposite contention cannot be inferred from the Court’s judgment in Chiciak and Fol, notwithstanding the Commission’s argument to that effect.
Krom toho v rámci věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 25. června 2002, Bigi (C-66/00, Recueil, s. I-5917), Italská republika sama výslovně potvrdila, že se vzdala zápisu označení „Parmigiano“.
Furthermore, according to the Federal Republic of Germany, in the context of Case C-66/00 Bigi [2002] ECR I-5917, the Italian Republic itself expressly confirmed that it had purposely not registered the designation ‘Parmigiano’.
Za těchto okolností není označení „Parmigiano“ při neexistenci zápisu chráněno právem Společenství.
In those circumstances, in the absence of registration, the designation ‘Parmigiano’ is not protected by Community law.
V tomto ohledu z osmého bodu odůvodnění nařízení č. 1107/96 vyplývá, „že určité členské státy oznámily, že není požadována ochrana pro některé části označení, a tato skutečnost by měla být vzata v úvahu“.
In that regard, the eighth recital in the preamble to Regulation No 1107/96 states that ‘certain Member States have made it known that protection was not requested for some parts of designations and this should be taken into account’.
Nařízení č. 1107/96 prostřednictvím odkazů na poznámky pod čarou ve své příloze upřesňuje případy, ve kterých nebyla požadována ochrana části dotčeného označení.
References in Regulation No 1107/96 to footnotes contained in its annex specify the cases in which protection of part of the designation concerned was not requested.
Nicméně je třeba uvést, že neexistence prohlášení osvědčujícího, že pro některé složky označení nebyla požadována ochrana přiznaná článkem 13 nařízení č. 2081/92, nemůže tvořit dostatečný základ pro určení dosahu uvedené ochrany (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Chiciak a Fol, bod 37).
It must however be pointed out that the lack of a declaration that, for certain elements of a designation, the protection conferred by Article 13 of Regulation No 2081/92 was not requested, cannot constitute a sufficient basis for determining the scope of that protection (see, to that effect, Chiciak and Fol, paragraph 37).
V rámci ochrany zavedené nařízením č. 2081/92 jsou otázky týkající se ochrany přiznané jednotlivým složkám označení a zejména otázky, zda se jedná případně o druhový název, nebo o složku chráněnou proti jednáním uvedeným v článku 13 uvedeného nařízení, předmětem posouzení, které přísluší provést vnitrostátnímu soudu na základě podrobné analýzy dotčeného skutkového kontextu, který byl před ním vylíčen zúčastněnými (výše uvedený rozsudek Chiciak a Fol, bod 38).
Under the system of protection created by Regulation No 2081/92, questions concerning the protection to be accorded to the various constituent parts of a name, in particular the question whether a generic name or a constituent part protected against the practices referred to in Article 13 of that regulation may be concerned, are matters which fall for determination by the national court on the basis of a detailed analysis of the facts presented before it by the parties concerned (Chiciak and Fol, paragraph 38).
Za těchto okolností nemůže obstát argument Spolkové republiky Německo, podle kterého je CHOP chráněné na základě článku 13 nařízení č. 2081/92 pouze v přesně té podobě, v jaké je zapsáno.
In those circumstances, the Federal Republic of Germany’s argument that a PDO enjoys protection under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered cannot succeed.
Překlad, stejně tak jako CHOP v jazyce členského státu, který získal zápis tohoto označení, je výlučně vyhrazen výrobkům odpovídajícím specifikaci.
The translation, like the PDO in the language of the Member State which obtained registration of that designation, is exclusively reserved for products which comply with the specification.
Komise dodává, že jak dokládá úzký vztah mezi zvláštní zeměpisnou oblastí Itálie, ze které pochází tento druh sýru, a výrazem „parmesan“, potvrzený historickým vývojem, není tento výraz druhovým názvem, jenž by se mohl odlišit od CHOP „Parmigiano Reggiano“.
The Commission adds that, as shown by the close connection which evolved historically between the specific geographic region of Italy where that type of cheese comes from and the term ‘Parmesan’, the term is not a generic name which can be distinguished from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Zeměpisné označení může samozřejmě po jisté době svého užívání zdruhovět v tom smyslu, že spotřebitel jej přestane považovat za údaj o zeměpisném původu výrobku a bude v něm spatřovat pouze údaj o určitém druhu výrobku.
Of course, a geographical designation could, over time and through use, become a generic name in the sense that consumers cease to regard it as an indication of the geographical origin of the product, and come to regard it only as an indication of a certain type of product.
K tomuto významovému posunu došlo zvláště v případě výrazů „Camembert“ a „Brie“.
That shift in meaning occurred for instance in the case of the designations ‘Camembert’ and ‘Brie’.
Podle Komise výraz „parmesan“ nikdy neztratil své zeměpisné zabarvení.
Nevertheless, it is the Commission’s view that the term ‘Parmesan’ has never lost its geographical connotation.
Pokud by byl „parmesan“ skutečně neutrálním výrazem bez takového zabarvení, neexistovalo by žádné hodnověrné vysvětlení pro úsilí výrobců napodobenin vytvořit prostřednictvím slov nebo obrázků spojitost mezi svými výrobky a Itálií.
Were ‘Parmesan’ really a neutral term without such a connotation, there would be no plausible explanation for the persistent efforts of manufacturers of imitations to establish through words or images a link between their products and Italy.
Krom toho podle Komise skutečnost, že do roku 2000 byl sýr nazývaný „parmesan“, který neodpovídá specifikaci CHOP „Parmigiano Reggiano“, vyráběn na území Itálie, neznamená, že tento výraz je v Itálii druhovým názvem pro strouhané sýry různého původu, protože předmětný sýr byl určen výhradně pro vývoz do zemí, kde výraz „parmesan“ nepožívá žádné zvláštní ochrany v souladu se zásadou teritoriality.
Moreover, according to the Commission, the fact that up until the year 2000 a cheese called ‘Parmesan’, which did not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, was produced on Italian territory does not indicate that the term ‘Parmesan’ is the generic name in Italy for hard cheeses of diverse origin, because the cheese in question was exclusively intended for export to countries where the term ‘Parmesan’ did not enjoy any particular protection, in accordance with the principle of territoriality.
Ostatně označení „Parmigiano Reggiano“ je chráněno na úrovni Společenství až od 21. června 1996, tedy od data, kdy vstoupilo v platnost nařízení č. 1107/96.
Moreover, it is only since 21 June 1996, the date when Regulation No 1107/96 entered into force, that the name ‘Parmigiano Reggiano’ has been protected at Community level.
1 písm. b) nařízení č. 2081/92 vzhledem k tomu, že toto slovo je, podle názoru Komise, pouze překladem výrazu „Parmigiano“, který, jak dokládá situace v Itálii a jiných členských státech, jakož i vnitrostátní právní předpisy a právní předpisy Společenství, je názvem, který zdruhověl.
The Federal Republic of Germany contends that the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, given that it is only a translation, in the opinion of the Commission, of the term ‘Parmigiano’, which, as illustrated by the situation in Italy and in other Member States and equally by national and Community legislation, is a generic name.
Tento výraz proto nemůže být chráněn uvedeným nařízením.
As a generic name, it cannot be protected under the regulation.
1 druhého pododstavce nařízení č. 2081/92, nepředstavuje použití výrazu „parmesan“ porušení ustanovení týkajících se ochrany označení původu „Parmigiano Reggiano“.
In the alternative, the German Government submits that, even if the term ‘Parmigiano’ is not a generic name, to which therefore the provisions of the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92 do not apply, use of the term ‘Parmesan’ does not infringe the provisions concerning the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’.
Název „parmesan“ prošel v průběhu století vlastním vývojem a stal se v Německu, ale také v jiných členských státech druhovým názvem.
The name ‘Parmesan’ has evolved, over centuries, in a particular way and has become, in Germany, but also in other Member States, a generic name.
Jeho užívání tudíž nepředstavuje zneužití CHOP „Parmigiano Reggiano“ ani vyvolání jeho dojmu.
Its use does not therefore constitute a misuse or evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Na podporu tohoto tvrzení odkazuje Spolková republika Německo zaprvé na bod 35 stanoviska generálního advokáta Ruiz-Jarabo Colomera ve věci, ve které bylo vydáno usnesení ze dne 8. srpna 1997, Canadane Cheese Trading a Kouri (C-317/95, Recueil,
To substantiate that contention, the Federal Republic of Germany refers, first, to point 35 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-317/95 Canadane Cheese Trading and Kouri [1997] ECR I-4681, second, to Bigi, in which
KOMISE v. NĚMECKO s. I-4681), zadruhé na výše uvedený rozsudek Bigi, ve kterém Soudní dvůr výslovně ponechal otevřenou otázku, zda výraz „parmesan“ je druhovým označením, zatřetí na skutečnost, že není dostačující konstatovat, že název výrobku je překladem označení původu.
COMMISSION v GERMANY the Court expressly left open the question whether the term ‘Parmesan’ is a generic designation, and third, to the fact that it is not sufficient to find that the name of a product is the translation of a designation of origin.
Je třeba zkoumat v každém jednotlivém případě, zda tento překlad opravdu vyvolává dojem dotčeného označení.
It is necessary to examine in each particular case whether that translation really amounts to an evocation of the designation at issue.
Tak tomu není v případě, kdy sporný název, ačkoliv pochází z překladu, získal v běžném jazyce spotřebitelů během času jiný význam, a stal se tak druhovým názvem.
That is not the case where the name at issue, while originally a translation, has, with the passage of time, taken on another meaning in the ordinary usage of consumers, thus becoming a generic name.
Začtvrté uvedený členský stát uplatňuje skutečnost, že v Německu, jediném členském státě, kde je posouzení druhové povahy výrazu „parmesan“ vzhledem k tomuto řízení pro nesplnění povinnosti rozhodné, je slovo „parmesan“ odjakživa chápáno jako druhový název tvrdého sýru, který je strouhaný nebo určený ke strouhání.
Fourth, the Federal Republic of Germany relies on the fact that in Germany — the only Member State in which the generic quality of the term ‘Parmesan’ is decisive given the present infringement proceedings — the word ‘Parmesan’ has always been understood as the generic name of a hard cheese grated or intended to be grated.
Ostatně tomu tak má být i v ostatních členských státech, včetně Itálie.
Moreover, that is also the situation in other Member States, including Italy.
13 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení jsou zapsaná označení chráněna zejména proti jakémukoliv zneužití, napodobení nebo vyvolání dojmu, i když je skutečný původ produktu uveden nebo je chráněné označení přeloženo.
In that regard, it should be pointed out that, under Article 13(1)(b) of that regulation, registered names are protected against any misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated.
Co se týče vyvolání dojmu CHOP, Soudní dvůr rozhodl, že tento pojem se vztahuje na situaci, kdy výraz použitý k označení výrobku zahrnuje část chráněného označení takovým způsobem, že setká-li se spotřebitel s názvem výrobku, v mysli se mu vybaví obraz výrobku, jehož označení je chráněné (rozsudek ze dne 4. března 1999, Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, C-87/97, Recueil, s. I-1301, bod 25).
With regard to the evocation of a PDO, the Court has held that that term covers a situation where the term used to designate a product incorporates part of a protected designation, so that when the consumer is confronted with the name of the product, the image brought to his mind is that of the product whose designation is protected (Case C-87/97 Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola [1999] ECR I-1301, paragraph 25).
Soudní dvůr upřesnil, že může dojít k vyvolání dojmu CHOP, i pokud neexistuje žádné nebezpečí záměny mezi dotčenými výrobky, a to i tehdy, když se ochrana podle práva Společenství nevztahuje na prvky tohoto označení, které přebírá znění sporného názvu (výše uvedený rozsudek Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, bod 26).
The Court has pointed out that it is possible for a PDO to be evoked where there is no likelihood of confusion between the products concerned and even where no Community protection extends to the parts of that designation which are echoed in the term or terms at issue (Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, paragraph 26).
V projednávané věci existuje fonetická a vzhledová podobnost mezi názvem „parmesan“ a „Parmigiano Reggiano“, a to v situaci, kdy dotčenými výrobky jsou tvrdé sýry, které jsou strouhané nebo určené ke strouhání, tedy jež mají obdobný vnější vzhled (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, bod 27).
In the present case, there is phonetic and visual similarity between the names ‘Parmesan’ and ‘Parmigiano Reggiano’, and that in a situation where the products at issue are hard cheeses, grated or intended to be grated, namely, where they have a similar appearance (see, to that effect, Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, paragraph 27).
Ostatně nezávisle na otázce, zda název „parmesan“ je, či není přesným překladem CHOP „Parmigiano Reggiano“ nebo výrazu „Parmigiano“, musí být rovněž zohledněna pojmová blízkost existující mezi těmito dvěma výrazy v různých jazycích, o čemž svědčí diskuze vedená před Soudním dvorem.
In addition, regardless whether the name ‘Parmesan’ is or is not an exact translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ or of the term ‘Parmigiano’, the conceptual proximity between those two terms emanating from different languages, which was revealed in discussions before the Court, must also be taken into account.
Taková blízkost, jakož i fonetická a vzhledová podobnost, uvedené v bodě 46 tohoto rozsudku, mohou vyvolat v mysli spotřebitele obraz sýru, jenž nese CHOP „Parmigiano Reggiano“, zatímco ve skutečnosti se jedná o tvrdý sýr, který je strouhaný nebo určený ke strouhání, jenž nese název „parmesan“.
That proximity and the phonetic and visual similarities referred to in paragraph 46 above are such as to bring to the mind of the consumer the cheese protected by the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, when he is confronted by a hard cheese, grated or intended to be grated, bearing the name ‘Parmesan’.