natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Velkoobchodní prodejci, jejichž funkcí je zajišťovat maloobchodním prodejcům dodávky podléhající hospodářské soutěži mezi výrobci, jsou totiž jednak hospodářskými činiteli působícími v rámci hodnotového řetězce na zprostředkovatelské úrovni a mohou si ponechat cenové výhody plynoucí z paralelního obchodu, v kterémžto případě tyto výhody nejsou přeneseny na konečné spotřebitele.
In its judgment, the Court of First Instance nonetheless considered that an agreement intended to limit parallel trade must not be considered by its nature, that is to say, independently of any competitive analysis, to have as its object the restriction of competition.
Krom toho, jelikož jsou ceny dotčených léčivých přípravků ve velké míře vyňaty z volného působení nabídky a poptávky z důvodu platné právní úpravy a jsou stanoveny nebo kontrolovány veřejnými orgány, nelze mít bez dalšího za dané, že paralelní obchod směřuje k jejich snížení, a tedy ke zvýšení blahobytu konečných spotřebitelů.
In eect, while it is accepted that parallel trade must be given a certain protection, it is not as such but insofar as it favours the development of trade, on the one hand, and the strengthening of competition, on the other hand, that is to say, in this second respect, insofar as it gives final consumers the advantages of eective competition in terms of supply or price.
Za těchto podmínek, jak rozhodl Soud, nelze povahu této dohody jako omezující hospodářskou soutěž dovodit pouze z jejího znění, byť vykládaného v jejím kontextu, a je nezbytně nutné přihlédnout i k jejím účinkům.
Consequently, while it is accepted that an agreement intended to limit parallel trade must in principle be considered to have as its object the restriction of competition, that applies insofar as the agreement may be presumed to deprive final consumers of those advantages.
Soud tedy přezkoumal účinky dohody na hospodářskou soutěž, přičemž nepoužil některé analýzy, které Komise k této otázce provedla ve svém rozhodnutí, nicméně konstatoval, že dohoda brání tlaku na jednotkovou cenu dotčených léčivých přípravků, který by existoval při neexistenci této dohody, k újmě konečného spotřebitele, kterým se rozumí jak pacient, tak národní systém zdravotního pojištění jednající na účet svých pojištěnců.
In this, in view of the legal and economic context in which GlaxoSmithKline’s General Sales Conditions were applied, it could not be presumed that those conditions deprive the final consumers of medicines of such advantages.
Ve výše citovaném rozsudku Dresdner Bank a další v. Komise Soud s ohledem na obecnou zásadu presumpce neviny připomíná, že má-li soudce pochybnosti, musí být tato skutečnost ku prospěchu podniku, jemuž je určeno rozhodnutí, které konstatuje protiprávní jednání.
First, the wholesalers, whose function is to ensure that the retail trade receives supplies with the benet of competition between producers, are economic agents operating at an intermediate stage of the value chain and may keep the advantage in terms of price which parallel trade may entail, in which case that advantage will not be passed on to the final consumers.
K prokázání existence protiprávního jednání Komise tedy musí předložit přesné a shodující se důkazy.
Second, as the prices of the medicines concerned are to a large extent shielded
Soud prvního stupně splňovat tato kritéria ve vztahu ke každému znaku protiprávního jednání: stačí, aby tomuto požadavku vyhovoval soubor nepřímých důkazů, na něž se orgán odvolává, posuzovaný jako celek.
Court of First Instance from the free play of supply and demand owing to the applicable regulations and are set or controlled by the public authorities, it cannot be taken for granted at the outset that parallel trade tends to reduce those prices and thus to increase the welfare of final consumers.
V projednávaném případě tvrdilo pět žalujících bank, že během setkání konaného dne 15. října 1997 neuzavřely žádnou dohodu o úrovni a struktuře provizí za směnu valut představujících dílčí jednotky eura během přechodného období mezi zavedením eura jako skripturní měny a zavedením eura jako oběživa.
In those circumstances, according to the Court of First Instance, it cannot be inferred merely from a reading of the terms of the agreement, even in its context, that the agreement is restrictive of competition, and it is therefore necessary to consider the eects of the agreement.
Soud přezkoumal jak důkazy týkající se kontextu setkání ze dne 15. října 1997, tak přímé důkazy týkající se tohoto setkání, a rozhodl, že jejich důkazní síla nepostačuje k tomu, aby bylo možné mít v tomto ohledu bez jakýchkoli pochybností za to, že banky přítomné na setkání sankcionovanou dohodu uzavřely.
The Court of First Instance therefore examined the eects of the agreement on competition and rejected certain of the analyses carried out by the Commission on that point in its decision, but nonetheless found that the agreement constituted an obstacle to the pressure which in its absence would have existed on the unit price of the medicines in question, to the detriment of the final consumer, taken to mean both the patient and the national sickness insurance scheme acting on behalf of claimants.
Povinnosti Komise při posuzování dohod
Degree of proof required
Ve výše uvedeném rozsudku O2 (Germany) v. Komise Soud připomíná, že za účelem posouzení slučitelnosti dohody se společným trhem s ohledem na zákaz uvedený v čl. 81 odst.
In Dresdner Bank and Others v Commission the Court of First Instance observed that, in the light of the principle of the presumption of innocence, any doubt in the mind of the Court must operate to the advantage of the undertaking to which the decision finding an infringement was addressed.
1 ES je třeba přezkoumat hospodářský a právní kontext, v němž byla dohoda uzavřena, její cíl, účinky, jakož i dopad dohody na obchod v rámci Společenství, při zohlednění zejména hospodářského kontextu, v němž podniky působí, výrobků či služeb, na které se tato dohoda vztahuje, jakož i struktury a skutečných podmínek fungování dotčeného trhu.
The Commission must therefore show precise and consistent evidence in order to establish the existence of the infringement. Nonetheless, it is not necessary for every item of evidence produced by the Commission to satisfy those criteria in relation to every aspect of the infringement: it is sucient if the body of evidence relied on by the institution, viewed as a whole, meets that requirement.
Krom toho v případě, jako je projednávaný případ, kde bylo připuštěno, že dohoda nemá protisoutěžní cíl, je třeba přezkoumat účinky dohody, přičemž aby tato dohoda podléhala zákazu, musí existovat skutečnosti prokazující, že hospodářská soutěž byla ve značné míře buď vyloučena, nebo omezena či narušena.
In the present case, the five applicant banks maintained that no agreement had been concluded by them, at a meeting held on 15 October 1997, on the level and structure of exchange commissions on currencies constituting subdivisions of the euro during the transitional stage between the introduction of the scriptural euro and the introduction of the fiduciary euro.
Danou hospodářskou soutěž je třeba chápat ve skutečném kontextu, v němž by k ní došlo, pokud by neexistovala sporná dohoda, přičemž narušení hospodářské soutěže lze zpochybnit zejména tehdy, pokud se dohoda zdá být nezbytná právě k proniknutí podniku do zóny, kde nepůsobil.
The Court of First Instance examined both the evidence relating to the context of the meeting of 15 October 1997 and the direct evidence concerning that meeting and held that the evidence did not have sucient force for it to be considered, without any reasonable doubt remaining on that point, that the banks present concluded the impugned agreement.
Takový přístup nepředstavuje podle Soudu použití„pravidla rozumného uvážení“ na čl.
Obligations borne by the Commission when it examines an agreement
Jednak neobsahuje žádné objektivní posouzení situace hospodářské soutěže v případě neexistence dohody, což narušuje posouzení skutečných a potenciálních účinků dohody na hospodářskou soutěž. Aby mohla Komise platně posoudit, v jaké míře byla dohoda pro O2 (Germany) nezbytná k proniknutí na trh mobilních komunikací třetí generace, měla prozkoumat otázku, zda by žalobkyně byla přítomna na tomto trhu v případě neexistence dohody.
In O2 (Germany) v Commission, the Court of First Instance recalled that, in order to assess whether an agreement is compatible with the common market in the light of the prohibition laid down in Article 81(1) EC, it is necessary to examine the economic and legal context in which the agreement was concluded, its object, its eects, and its impact on intraCommunity trade, taking into account in particular the economic context in which the undertakings operate, the products or services covered by the agreement, and the structure of the market concerned and the actual conditions in which it functions.
Dále pak rozhodnutí neprokazuje in concreto v kontextu vznikajícího relevantního trhu, že ustanovení dohody týkající se roamingu mají omezující účinky na hospodářskou soutěž, ale omezuje se v tomto ohledu na petitioprincipii a obecná tvrzení.
Furthermore, in a case such as this, where it is accepted that the agreement does not have an anticompetitive object, the eects of the agreement should be considered and in order for the agreement to be caught by the prohibition it is necessary to find that those factors are present which show that competition has in fact been prevented or restricted
Článek 81 odst. 3 ES stanoví, že odstavec 1 tohoto článku může být prohlášen za neúčinný zejména pro dohody nebo kategorie dohod mezi podniky, které přispívají ke zlepšení výroby nebo distribuce výrobků anebo k podpoře technického či hospodářského pokroku, přičemž vyhrazují spotřebitelům přiměřený podíl na výhodách z toho vyplývajících, a které neukládají příslušným podnikům omezení, jež nejsou k dosažení těchto cílů nezbytná, ani neumožňují těmto podnikům vyloučit hospodářskou soutěž ve vztahu k podstatné části výrobků tímto dotčených.
The competition in question must be understood within the actual context in which it would occur in the absence of the agreement in dispute; the interference with competition may in particular be doubted if the agreement seems really necessary for the penetration of a new area by an undertaking.
V již uvedeném rozsudku GlaxoSmithKline Services v. Komise uplatňovala žalobkyně zejména důkazy, podle kterých paralelní obchod přináší ztrátu efektivnosti tím, že snižuje její inovační schopnost.
Such an approach is not, according to the Court of First Instance, tantamount to applying a‘rule of reason’to Article 81(1) EC, which would consist in carrying out an assessment of the pro- and anticompetitive eects of the agreement, but to taking account of the impact of the agreement on existing and potential competition and also the competitive situation in the absence of the agreement, those two factors being intrinsically linked.
Tvrdila tak, že sporná dohoda umožňuje zvýšit její inovační schopnosti, jelikož má vliv na paralelní obchod a zlepšuje její marže.
The Court of First Instance further stated that such an examination is particularly necessary in respect of markets undergoing liberalisation or emerging markets, as in the case of the thirdgeneration mobile communications market here at issue, where eective competition may be problematic owing, for example, to the presence of a dominant operator, the concentrated nature of the market structure or the existence of signicant barriers to entry.
Posouzení některých relevantních skutečností předložených žalobkyní, které provedla Komise, přitom nemůže být považováno za dostatečné pro podporu závěrů, ke kterým správa v těchto otázkách dospěla.
In this case, the Court of First Instance considered that the contested decision was aected by a number of errors of analysis.
Komise totiž měla přezkoumat, zda sporná dohoda mohla umožnit obnovení inovační schopnosti žalobkyně, a z tohoto důvodu způsobit nárůst efektivnosti v hospodářské soutěži mezi značkami, jelikož v odvětví léčivých přípravků je účinek paralelního obchodu na hospodářskou soutěž dvojznačný.
First, it contained no objective discussion of what the competition situation would have been in the absence of the agreement, which distorted the assessment of the actual and potential eects of the agreement on competition.
Nárůst efektivnosti, který může vyvolat v hospodářské soutěži v rámci značky, jejíž role je omezena v rámci právní úpravy léčivých přípravků použitelné na projednávaný případ, je totiž třeba porovnat s poklesem efektivnosti, který může způsobit v hospodářské soutěži mezi značkami.
In order to be able to make a proper assessment of the extent to which the agreement was necessary for O2(Germany) to penetrate the thirdgeneration mobile communications market, the Commission ought to have examined more closely whether, in the absence of the agreement, the applicant would have been present on that market.
Soud proto v tomto bodě rozhodnutí Komise zrušil.
Second, the decision did not demonstrate, in concrete terms, in the context of the relevant emerging market, that the provisions of the agreement on roaming had restrictive eects on competition, but was conned, in this respect, to a petitio principii and to broad and general statements.
Přínos v oblasti článku 82 ES
Application of Article 81(3) EC
Jednak v rozsudku SELEX Sistemi Integrati v. Komise, který byl již zmíněn v souvislosti s pojmem „podnik“, Soud konstatoval, že žalobkyně nezmínila ve své stížnosti chování organizace Eurocontrol týkající se její činnosti spolupráce s vnitrostátními správními orgány ve formě poradenství, jež by odpovídalo kritériím článku 82 ES, přičemž se ostatně zdá, že mezi Eurocontrol a žalobkyní nebo jakýmkoliv jiným podnikem působícím v tomto odvětví neexistuje žádný konkurenční vztah.
Article 81(3) EC provides that the provisions of Article 81(1) EC may be declared inapplicable to, in particular, any agreement between undertakings which contributes to improving the production or distribution of goods or to promoting technical or economic progress, while allowing consumers a fair share of the resulting benet, and which does not impose on the undertakings concerned restrictions which are not indispensable to the attainment of those objectives or aord to such undertakings the possibility of eliminating competition in respect of a substantial part of the products in question.
Soud rozhodl, že argumenty uvedené žalobkyní nezpochybnily posouzení skutkového a právního stavu, která Komise provedla, a že Komise zamítla stížnost žalobkyně odůvodněně.
In GlaxoSmithKline Services v Commission, to which reference has already been made, the applicant put forward, in particular, evidence intended to establish that parallel trade would lead to a loss in eciency by reducing the applicant’s capacity to innovate.
Výtky týkající se údajného stanovení nespravedlivých cen, omezování odbytu a uplatňování rozdílných podmínek byly totiž odmítnuty zejména s ohledem na skutečnost, že dotyčný systém neodděluje trh
It thus contended that the agreement in issue, by aecting parallel trade and improving the applicant’s margins, would enable the applicant to increase its capacity for innovation.The Commission’s examination of certain relevant evidence put forward by the applicant could not be accepted as sucient to support the conclusions which the Commission had
Soud prvního stupně
The Court of First Instance therefore annulled the Commission’s decision on that point.
Společenství, jelikož nezakazuje z faktického a právního hlediska hospodářskou soutěž, co se týče dílů dovážených za ceny nižší než ceny evropské.
The Court of First Instance held that the applicant’s arguments did not call in question the appraisals of the elements of fact and of law carried out by the Commission and that the Commission had been correct to reject the applicant’s complaint.
Řízení k postihu protisoutěžních praktik a)
Procedure for penalising anticompetitive practices
Oprávněný zájem třetích stran a průběh řízení o použití pravidel hospodářské soutěže
Legitimate interest of third parties and conduct of the proceedings for the application of the competition rules
Ve výše uvedených rozsudcích Österreichische Postsparkasse a Bank für Arbeit und Wirtschaft v. Komise, jakož i Raieisen Zentralbank Österreich a další v. Komise Soud rozhodl, že konečný spotřebitel odebírající zboží či služby, jako je politická strana, která odebírá bankovní služby rakouských bank, má oprávněný zájem na přístupu k oznámením námitek.
In Österreichische Postsparkasse and Bank für Arbeit und Wirtschaft v Commission and also in Raieisen Zentralbank Österreich and Others v Commission, the Court of First Instance held that a final customer purchasing goods or services, such as a political party which is a customer for Austrian banking services, has a legitimate interest which entitles it to access to the statement of objections.
Konečný spotřebitel, který prokáže, že jeho hospodářské zájmy byly či mohly být poškozeny v důsledku omezení hospodářské soutěže, má totiž oprávněný zájem na podání návrhu či stížnosti Komisi, aby tato konstatovala, že došlo k porušení článků 81 ES a 82 ES.
Proceedings the Commission that there has been an infringement of Articles 81 EC and 82 EC.
Jelikož konečným cílem pravidel, která mají zajistit, aby hospodářská soutěž na vnitřním trhu nebyla narušována, je zvýšit blaho spotřebitele, přispívá uznání oprávněného zájmu takových spotřebitelů na tom, aby Komise konstatovala, že došlo k porušení článků 81 ES a 82 ES, k uskutečnění cílů práva hospodářské soutěže.
As the ultimate purpose of the rules which seek to ensure that competition is not distorted within the internal market is to increase the welfare of the consumer, the recognition that such customers have a legitimate interest in obtaining a finding by the Commission that there has been an infringement of Articles 81 EC and 82 EC contributes to the attainment of the objectives of competition law.
Ve výše uvedeném rozsudku Raieisen Zentralbank Österreich a další v. Komise Soud dále upřesňuje jednak, že přiznání zúčastněné straně postavení stěžovatele a předání oznámení námitek této osobě se může uskutečnit v každé fázi správního řízení, a jednak, že právo na předání oznámení námitek nelze omezit na základě pouhého podezření, že by uvedený dokument mohl být zneužit.
In Raieisen Zentralbank Österreich and Others v Commission, the Court of First Instance further stated, first, that a concerned party may be admitted as complainant and receive the statement of objections at any stage of the administrative procedure and, second, that the right to receive the statement of objections cannot be restricted on the basis of mere suspicion that that document may be misused.
Právo nevypovídat ve vlastní neprospěch
Right not to incriminate oneself
Ve výše uvedeném rozsudku Archer Daniels Midland v. Komise (kyselina citronová) Soud upřesnil podmínky, za kterých může Komise využít proti určitému podniku doznání, které bylo učiněno před orgánem třetího státu, aniž by tím porušila právo nevypovídat ve vlastní neprospěch tak, jak jej uznává právo Společenství26.
The judgment in Archer Daniels Midland v Commission (citric acid) provided the Court of First Instance with the opportunity to dene the conditions in which the Commission may use against an undertaking admissions obtained by an authority in a non-Member country without breaching the right not to contribute to one’s own incrimination as recognised by Community law 26.
Bayer, jedna z účastníků sankcionované kartelové dohody, totiž předala Komisi zprávu amerického Federálního úřadu pro vyšetřování (FBI) vypracovanou z výslechu jednoho ze zástupců žalobkyně u amerických orgánů, která byla poté použita jako podklad pro oznámení námitek a následně i rozhodnutí, kterým byla podniku uložena sankce.
Bayer, one of the members of the cartel on which sanctions were imposed, had communicated to the Commission a report of the United States Federal Bureau of Investigation (FBI) concerning the hearing of a representative of the applicant before the United States authorities, which was subsequently used in support of the statement of objections and then of the decision penalising the undertaking.
V žalobě proti tomuto rozhodnutí žalobkyně tvrdila, že neměla příležitost uplatnit své právo nevypovídat ve vlastní neprospěch tak, jak je uznáváno právem Společenství.
In its action against that decision, the applicant contended that it had not had the opportunity to rely on its right not to incriminate itself, as recognised by Community law.
Soud ve svém rozsudku nicméně konstatoval, že žádné ustanovení nezakazuje Komisi využít jako důkaz dokument, který byl vypracován v rámci jiného řízení, než které vedla samotná Komise.
In its judgment, however, the Court of First Instance held that there is no provision prohibiting the Commission from relying, as evidence, on a document drawn up in a procedure other than that conducted by the Commission itself.
Nicméně stanovil, že vychází-li Komise z výpovědi učiněné v kontextu odlišném od kontextu řízení před Komisí a obsahuje-li tato výpověď možné informace, které by dotčený podnik mohl odmítnout Komisi předat, je Komise povinna zajistit dotčenému podniku procesní práva odpovídající právům poskytnutým právem Společenství. Komise je tak povinna posoudit
Nonetheless, it held that where the Commission relies on a statement made in a dierent context from that of the procedure before it, and where that statement potentially contains information which the undertaking concerned would have been entitled to refuse to supply, the Commission is required to ensure that the undertakings concerned enjoys procedural rights equivalent to those conferred by Community law.
K právu nevypovídat ve vlastní neprospěch viz rozsudek Soudního dvora ze dne 18. října 1989, Orkem v. Komise, 374/87, Recueil, s. 3283.
On the right not to incriminate oneself, see the judgment of the Court of Justice of 18 October 1989 in Case 374/87 Orkem v Commission [1989] ECR 3283.
Zveřejnění aktů a vymezení profesního tajemství
Public nature of measures and denition of professional secrecy
Ve věci, v níž byl vydán výše uvedený rozsudek Bank Austria Creditanstalt v. Komise, byla podstatou žaloby protiprávnost zveřejnění rozhodnutí o uložení pokut, jelikož zveřejnění tohoto rozhodnutí nebylo v projednávaném případě povinné.
In Bank Austria Creditanstalt v Commission, the applicant claimed, in substance, that it was unlawful to publish a decision imposing fines, as the publication of that decision was not in this case obligatory.
Ve svém rozsudku však Soud tento žalobní důvod odmítl, když stanovil, že možnost orgánů zveřejňovat akty, které přijaly, je pravidlem.
In its judgment, however, the Court of First Instance rejected that plea, holding that the power of the institutions to make acts which they adopt public is the rule.
Z této zásady existují nicméně výjimky v rozsahu, v němž právo Společenství, zejména prostřednictvím ustanovení zaručujících dodržování profesního tajemství, brání zpřístupnění těchto aktů nebo některých informací v nich obsažených.
Nonetheless, there are exceptions to that principle, insofar as Community law, notably by means of the provisions that guarantee compliance with professional secrecy, opposes the publication of those acts or of certain information which they contain.
Soud také vymezil pojem „profesní tajemství“, když stanovil, že k tomu, aby informace spadaly svou povahou pod tuto ochranu, je nejprve nezbytné, aby byly známy pouze omezenému počtu osob.
The Court of First Instance then dened the concept of professional secrecy, holding that, in order that information be of the kind to be covered by that protection, it is necessary, first of all, that it be known only to a limited number of persons.
Dále se musí jednat o informace, jejichž zpřístupnění může způsobit vážnou škodu osobě, která je poskytla, nebo třetím osobám.
It must then be information whose disclosure is liable to cause serious harm to the person who has provided it or to third parties.
Konečně je nezbytné, aby zájmy, jež by mohly být poškozeny zpřístupněním informace, byly objektivně hodné ochrany.
Finally, the interests liable to be harmed by disclosure must, objectively, be worthy of protection.