natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tuto neobvyklou kombinaci nemohu vyjádřit lépe než tak, že Vás vybídnu, abyste si všimli umělcem ztělesněné postavy Spravedlnosti v tomto sále, jež nepozdvihuje meč, ale s elegantním gestem a svěžím pohledem mladé dívky pevně třímá váhy spravedlnosti.
I can think of no better way to illustrate this than to invite you to look at the artist’s depiction in this room of Justice, who does not brandish a sword, but holds her scales firmly, with all the grace and freshness of a young girl.
Architekti Conzemius, Jamagne a Vander Elst nepochybně vybočili z vyjetých kolejí konformismu a vytvořili dílo, které zvnějšku překvapí zastánce klasicistní podoby Themidiných chrámů, jehož interiér však vytváří díky uplatnění moderních materiálů a důmyslného využití hmot a prostoru atmosféru uměřené bohatosti a funkční lehkosti.
The architects, Messrs Conzemius, Jamagne and Vander Elst were determined to cast o the shackles of conformism to create a building which, while externally it confounds the champions of the classicism of the temples of Themis, internally, in its use of modern materials and intelligent use of mass and space, has an atmosphere of sober opulence and functional freedom.
Taková realizace vyžadovala zcela mimořádný výtvarný vklad.
The execution of this plan required a particular contribution from artists.
Na podnět předsedy Soudního dvora přispěli svými díly k výzdobě této stavby i jejího okolí prominentní umělci z členských zemí, například Dambiermont, Grieshaber, Hambourg, Manzú nebo Wercollier.“
At the suggestion of the President of the Court of Justice, eminent artists from the Member States, including Dambiermont, Grieshaber, Hambourg, Manzú and Wercollier, helped to embellish the building and its surroundings through their remarkable works of art.”
Projev předsedy vlády Lucemburska Pierra Wernera pronesený v Lucemburku dne 9. ledna 1973 u příležitosti slavnostního otevření Paláce Soudního dvora Evropských společenství.
Address by Mr Pierre Werner, Minister of State and President of the Government of Luxembourg, on the occasion of the inauguration of the Palais of the Court of Justice of the European Communities, on 9 January 1973, in Luxembourg.
„... i ty nejvznešenější symboly musí svými kořeny tkvít v půdě reality.
“… the most elevated symbols must be rooted in the ground of reality.
Toto přesvědčení bezpochyby sdílí vaše vláda i parlament, které pro náš Soudní dvůr přichystaly prostorné sídlo odpovídající jeho potřebám, vybavené nejmodernějšími prostředky a šťastným způsobem snoubící funkční cíle s výtvarným záměrem.“ „... Skutečně stačilo jenom vyčkat!
This is the thinking of your Government and your Parliament which undertook to create for our Court a spacious setting adapted to its needs, equipped with the most up-to-date facilities and creating a happy marriage of functional objectives and decorative concerns.” “… All we had to do was wait.
Musili jsme si počkat na dokončení prací, než nám bylo dáno vstoupit dovnitř a za střízlivě vyhlížející hmotou exteriéru stavby objevit skutečný skleněný palác.
Wait for the completion of the work so that we could enter these premises to discover, behind the sombre exterior of the material, a veritable palace of glass.
Francouzský architekt Viollet-le-Duc měl zajisté pravdu, když řekl: ‚Stavby jsou hávem společnosti určité epochy.‘ Dnes stačí jen otevřít oči a shledáme, že tato stavba je příjemná, pohodlná, harmonická, má lidské proporce, obnovuje důraz kladený na horizontální linie a vyrostla na pozoruhodném místě zaplaveném světlem.“
Viollet-le-Duc was right: “buildings reect the society of an era”. Today all we need do is open our eyes to see that the construction is pleasing, comfortable, harmonious and of human proportions, it celebrates the horizontal line, and is constructed in full light on a remarkable site.”
Projev předsedy Soudního dvora Roberta Lecourta pronesený dne 9. ledna 1973 v Lucemburku u příležitosti slavnostního otevření Paláce Soudního dvora Evropských společenství.
Address by Mr Robert Lecourt, President of the Court of Justice, on the occasion of the inauguration of the Palais of the Court of Justice of the European Communities, on 9 January 1973, in Luxembourg.
Perokresba vytvořená André Hambourgem pro sběratelskou poštovní obálku prvního dne při slavnostním otevření Paláce Soudního dvora (9. ledna 1973).
Ink drawing by André Hambourg on a first day cover to mark the occasion of the inauguration ceremony of the Palais of the Court of Justice (9 January 1973).
Dar Andrého Hambourga Soudnímu dvoru.
Donated by André Hambourg to the Court of Justice.
1973–1999 koncepci paláce, jehož slavnostní otevření se konalo 9. ledna 1973, se architekti snažili přidržet evropské tradice soudní architektury a vytvořili
1973-1999 hen designing the Palais inaugurated on 9 January 1973, the architects tried to remain faithful to traditional European court architecture by
V stavbu nezávislou, svébytnou a dobře viditelnou v okolní krajině.
W giving the building an independence, an identity and a degree of visibility in relation to its immediate surroundings.
Kovový skelet budovy a další komponenty jejích fasád byly vytvořeny z oceli „corox“.
The metal skeleton of the building and the other parts of the exterior were constructed of Corox steel.
Výběr ostatních, tradičnějších materiálů použitých v budově a jejím okolí vycházel z jejich funkce i z jejich harmonické kompatibility s kovovým skeletem.
The other, more traditional, materials used in and around the building were chosen for their compatibility and harmony with the main metallic structure as well as for their functional value.
Terénní úprava okolí vyústila do dvou základních prvků: nádvoří a parku.
The landscaping of the surrounding area has two essential aspects: the plaza and the park.
Nádvoří převyšující ostatní terén tvoří optickou základnu budovy, která je tak pevně vsazena do okolí; plošné ohraničení nádvoří kopíruje půdorys budovy.
The raised plaza serves as a base for the building and anchors it to the ground; the design of the plaza echoes the contour of the whole structure.
Koncepce terénní úpravy byla vedena snahou začlenit budovu do krajiny, a tím zmírnit přísnost architektonického útvaru.
With extensive planting of indigenous trees and shrubs, the building enjoys a leafy setting and fits naturally into its surroundings.
Díky masivní výsadbě domácích stromů a křovin je budova obklopena zelení, a tak přirozeně zapadá do svého okolí.
This situation, however, lasted for only a short time as, in 1985, the administrative and translation services of the Court had to be relocated.
Tato budova umožnila v době svého zprovoznění shromáždit všechny zaměstnance pod jednou střechou, ovšem tento stav trval jen krátce, neboť již v roce 1985 musely být útvar vnitřní správy a překladatelská služba přemístěny.
The need for additional premises as a result of successive accessions of States to the Community led first of all to the amenity areas within the buildings gradually being taken over for use as oces.
Potřeba prostor, která vyplynula z po sobě jdoucích přistoupení dalších států ke Společenství, si nejprve vyžádala postupné využití volných prostor uvnitř budov ke zřízení kanceláří; později bylo nutné obětovat i část plochy zeleně obklopující Palác postupné výstavbě tří dalších budov rozšiřujících původní stavbu, jež navrhli lucemburští architekti Fritsch, Herr a Huyberecht a italský architekt Paczowski: nejprve budovy Erasmus (1988), s perspektivou umístění Soudu prvního stupně, který byl právě zřízen, poté budovy Thomas More (1993) a konečně budovy C (1994).
Ultimately it was impossible to avoid giving up part of the landscaped area surrounding the Palais and building three extensions, designed by the Luxembourg architects Fritsch, Herr and Huyberecht and the Italian architect Paczowski: first the Erasmus building (1988) to accommodate the Court of First Instance which had just been established, then the Thomas More building (1993), and finally the C building (1994).
Připojení těchto budov k Paláci a snaha o zachování jeho estetické stránky a symbolické funkce znamenaly pro architekty při výstavbě vedlejších budov výrazné omezení: nepřekročit výškou úroveň prostranství před hlavní budovou.
The attachment to the Palais and the desire to preserve its aesthetics and its symbolic function resulted in a severe restriction being imposed on the architects for the construction of these annexes: not to build above the level of the Palais square.
Vznik projektu – 1994 otřeba vyklidit v dohledné době Palác, v jehož konstrukcích byl
The beginnings of the project to construct new buildings – 1994 t the start of the 1990s the Court began to plan an ambitious
Architektonický projekt Dominiqua Perraulta těmto požadavkům dokonale vyhovuje.
The architectural design submitted by Dominique Perrault perfectly fullled these requirements.
– dvoupodlažní budovy, která byla navzdory svému pravoúhlému půdorysu pojmenována „Prstenec“ – zmíněný název totiž vyjadřuje skutečnost, že tato stavba obklopuje Původní palác.
- a two-storey peristyle building called the “Anneau” (literally, “Ring” in English) in spite of its rectangular form, because it encircles the original Palais.
Prstenec umožňuje umístit v neveřejné zóně soudního komplexu vyhrazené pro práci soudců, generálních advokátů a jejich spolupracovníků až čtyřicet kabinetů členů soudu;
The Anneau is designed to be a non-public area reserved for the work of the Judges and Advocates General along with their sta, which can accommodate up to 40 Members and their chambers;
Lucemburské orgány požádaly architekta Dominiqua Perraulta o vypracování projektu, jenž by vyhovoval potřebám Soudního dvora a zároveň zachoval ducha, v němž měl být podle přání Soudního dvora projekt realizován.
The Luxembourg authorities agreed to act as project contractor within the framework of an agreement, endorsed by the budgetary authority of the Union, under the terms of which the Court undertook to take over the buildings under a lease-purchase system.
– Původního paláce, který byl zachován, ale proběhla v něm rozsáhlá rekonstrukce.
- the original Palais, preserved but remodelled.
Celý vnitřní prostor Paláce zaujímají nyní výlučně jednací síně, které reprezentují veřejný aspekt soudní činnosti.
The entire available space is now given over to courtrooms, in other words, to the public face of justice.
Tyto místnosti, jež mají v souladu s požadavky Soudního dvora dostatečnou kapacitu umožňující zvládat rostoucí objem soudní činnosti, jsou vybaveny technikou sloužící potřebám mnohojazyčných jednání;
These rooms are equipped with appropriate technology to comply with the Court’s multilingual requirements and are suf-ciently large to cope with the increase in judicial proceedings;
Soudní dvůr si totiž již nepřál pouhou další přístavbu, ale celkovou revizi komplexu soudních budov tak, aby vznikl nový Palác, přičemž měly být zohledněny následující potřeby:
The Luxembourg authorities asked the architect Dominique Perrault to draw up a plan taking into account not only the needs of the Court but also the spirit in which the Court wanted the project to be carried out.
– dvou Věží, které mohou být v dohledné budoucnosti doplněny ještě věží třetí, jejíž vybudování neohrozí celkovou vyváženost architektonického projektu;
- two Towers to be joined, eventually, by a third tower, the construction of which will not jar with the overall scheme of the architectural project;
– poskytnout možnost dalšího rozvoje projektu, aby bylo možno čelit růstu počtu členských států, a tedy i počtu soudců, generálních advokátů a zaměstnanců, případně i vzniku dalších soudů, aniž by byla narušena celková struktura architektury komplexu soudních budov;
For the Court, the project was not about simply constructing a new extension but about reviewing the entire complex of Court buildings so as to design a new Palais, taking into account the need:
– Galerie, která zajišťuje architektonickou a funkční jednotu nového komplexu propojením nových a původních staveb.
- a Gallery, which gives an architectural and functional unity to the new complex by linking all the new and existing buildings.
– jasně od sebe oddělit – zejména za účelem optimální organizace bezpečnostních opatření – veřejné prostory potřebné pro soudní řízení a „soukromé“ prostory tvořené kancelářemi kabinetů členů soudu a služeb;
- to separate clearly, in particular for the purpose of making optimum security arrangements, the public areas essential to any judicial proceedings and the “private” areas consisting of the Members’ chambers and the oces of the services of the Court;
– propůjčit novému komplexu budov stejnou symbolickou hodnotu, již měl Palác slavnostně otevřený v roce 1973.
- to give the new building the same iconic value as the Palais inaugurated In 1973;
Tento projekt „vychází z myšlenky začlenění nových budov do celkové kompozice, která respektuje a zhodnocuje existující budovy“.
The project works by adding buildings in an arrangement which respects and enhances existing buildings.
Původní palác
The original Palais
Jednací síně ůvodní palác Soudního dvora, jehož vnější vzhled a původní struktura byly zachovány, je nyní plně zasvěcen veřejnému aspektu soudní činnosti – je místem, kde se konají veřejnosti přístupná jednání.
The courtrooms he original Palais of the Court, the external appearance and original structure of which have been preserved, is now dedicated entirely to the public face of justice, as the place where hearings, which are open to the public, are held.
Na třech úrovních budovy se nachází pět jednacích síní, u jejichž vchodů jsou velké, vzájemně propojené otevřené prostory, které tvoří stejný počet předsálí („salles des Pas Perdus“).
The building houses the five courtrooms on three floors, the courtrooms preceded by large interconnecting halls, known as “salles des Pas Perdus”.
Budova je místem, kde účastníci řízení přednášejí své argumenty, generální advokáti svá stanoviska a kde jsou vyhlašovány rozsudky.
The courtrooms are where the parties argue their cases, the Advocates General deliver their Opinions and judgments are given.
Podle povahy věci vystupují před Soudním dvorem různé osoby.
According to the nature of the case, dierent persons appear before the Court.
Většina věcí je předkládána vnitrostátními soudy žádajícími Soudní dvůr o výklad nebo posouzení platnosti určitých ustanovení práva Společenství.
The majority of cases come from the national courts, which refer questions to the Court on the interpretation or validity of a provision of Community law.
V těchto tzv. řízeních o předběžných otázkách vystupují před Soudním dvorem advokáti účastníků řízení před vnitrostátním soudem, jenž otázku položil, zmocněnci vlád členských států, které považovaly za nutné přednést svá vyjádření, a zmocněnci orgánů Společenství, v první řadě Komise jakožto strážkyně Smluv.
In such a case, known as a reference for a preliminary ruling, those appearing before the Court are the lawyers of the parties before the national court which has referred the question, agents of the Governments of the Member States which submitted observations and the agents of the institutions, primarily of the Commission, guardian of the Treaties.
V dalších druzích věcí předkládaných Soudnímu dvoru, to znamená v rámci přímých žalob a kasačních opravných prostředků proti rozhodnutím Soudu prvního stupně, jsou aktéry řízení před Soudním dvorem zmocněnci dotčených členských států a orgánů Společenství, a v případě opravných prostředků advokáti účastníků řízení.
In the other categories of case brought before the Court, that is to say, direct actions and appeals against the decisions of the Court of First Instance, the agents of the Governments of the Member States concerned, the agents of the institutions and, in appeals, the lawyers of the parties, appear before the Court.
V roce 2008 konal Soudní dvůr 229 jednání ve 154 řízeních o předběžné otázce a 75 řízeních o přímých žalobách a kasačních opravných prostředcích.
In 2008, the Court held 229 hearings in 154 references for a preliminary ruling and 75 direct actions and appeals.
Bylo předneseno 192 stanovisek a vyhlášeno 333 rozsudků.
192 Opinions and 333 judgments were delivered.
PŮVODNÍ PALÁC
THE ORIGINAL PALAIS
Vstupní hala
The entrance hall
Vstupní hala, hlavní schodiště: takřka přirozená cesta bez překážek, zaplavená denním světlem, která vede k Velké jednací síni.
The entrance hall, the grand staircase: an almost natural, unimpeded pathway, bathed in daylight, which leads to the main courtroom.
Slavnostní prostor navozující pocit potřebného odstupu a budící úctu, jež přísluší výkonu spravedlnosti.
A solemn space which creates the distance and the respect necessary for the dispensing of justice.
Hlavní schodiště
The Grand Staircase
Předsálí („Salle des Pas Perdus“): „Hala justičního paláce, z níž se vstupuje do služebních místností nebo jednacích síní soudních senátů; při čekání se v ní lze volně procházet.“
Salle des Pas Perdus: “Hall of a courthouse for the use of the departments and chambers of a court; where those waiting come and go”.
Justiční palác je nemyslitelný bez předsálí, které je prostorem, jenž odděluje „všední“ od „posvátného“ a umožňuje pozvolný přechod do prostoru jednacího sálu – místa veřejného a slavnostního výkonu spravedlnosti.
There can be no court without a “salle des Pas Perdus”, that is to say, without that space separating the “profane” from the “sacred” which allows access in stages to the courtroom where justice is dispensed in public and with ceremony.
Jednací síně
The Courtrooms
Všech pět stejně strukturovaných jednacích síní bylo vytvořeno podle téhož vzoru: pódium, kde sedí soudci, po jejich levici generální advokát a po pravici vedoucí soudní kanceláře; dále jsou zde stoly a pulty pro advokáty a zástupce, stolky soudních zřízenců a lavice pro veřejnost. Ve většině věcí předložených Soudnímu dvoru je nařízeno ústní jednání.
Identical in structure, the five courtrooms all follow the same design : the rostrum where the Judges sit, the Advocate General on the left and the registrar for the hearing on the right ; the tables and lecterns for the lawyers or agents ; the tables for the Court ushers ; the public benches.In most of the cases brought before the Court a hearing is held.
Jednací síně jsou rovněž místem, kde generální advokáti přednášejí svá stanoviska a kde jsou vyhlašovány rozsudky. Výběr jednací síně pro danou věc je určen složením soudního kolegia (plénum, velký senát, pětičlenný či tříčlenný senát), počtem účastníků, přítomných návštěvníků a jazykovými potřebami.
It is in the courtrooms, too, that the Advocates General present their Opinions and judgments are delivered by the Judges The decision as to which courtroom will be used in each case depends on the composition of the bench hearing the case (full court, Grand Chamber, 5-member chamber, 3-member chamber), the number of interveners, the language requirements and the number of visitors.
Dostatek místa pro plenární zasedání poskytuje však pouze Velká jednací síň.
However, only the main courtroom can accommodate the full court.
Ve Velké jednací síni se konají i slavnostní zasedání u příležitosti skládání přísahy členů všech tří soudních těles, jež se odbývá před Soudním dvorem.
In the main courtroom the formal sittings for the swearing of the oath before the Court by the Members of the three courts take place.
V této síni přebírají před Soudním dvorem slavnostní závazek stanovený zakládajícími smlouvami rovněž členové Evropské komise a Evropského účetního dvora, jakož i Evropský veřejný ochránce práv.
It is also in the main courtroom that the solemn undertakings provided for by the Treaties are given by the Members of the European Commission, of the European Court of Auditors and by the European Ombudsman.
Vstup.
Entrance.
Ve druhém podlaží se nachází Velká jednací síň (41 členů soudu, 300 míst, 23 tlumočnických kabin).
On level 2, the main courtroom (41 Members, 300 seats, 23 interpretation booths).
V šestém podlaží jsou umístěny dvě jednací síně (17 členů soudu, 100 míst, 19 tlumočnických kabin). V osmém podlaží jsou dvě jednací síně (9 členů soudu, 107 míst, 11 tlumočnických kabin).
On level 6, two courtrooms (17 Members, 100 seats, 19 interpretation booths).On level 8, two courtrooms (9 Members, 107 seats, 11 interpretation booths).
Velká jednací síň.
The Main Courtroom.
Pódium, na němž stojí křesla soudců, generálního advokáta a vedoucího soudní kanceláře.
The rostrum where the Judges, the Advocate General and the registrar for the hearing sit.
Statut Soudního dvora a jeho jednací řád stanoví přesný jazykový režim, který vychází z konceptu jednacího jazyka.
The Statute of the Court of Justice and its Rules of Procedure establish strict language arrangements based on the concept of the language of the case.
Jednacím jazykem se může stát kterýkoli z úředních jazyků Společenství a musí se v něm vyjadřovat advokáti účastníků řízení i zmocněnci orgánů Společenství; zmocněnci vlád členských států však užívají jazyka své vlastní země.
Any of the ocial languages may be the language of the case and it is in that language that the parties’ lawyers and the agents of the institutions must express themselves, while the agents of the Governments of the Member States use their own language.
V řízení o předběžné otázce položené vnitrostátním soudem je jednacím jazykem jazyk tohoto vnitrostátního soudu.
In a reference for a preliminary ruling, by a national court, the language of the case is that of the national court.
V případě přímých žalob si jednací jazyk zvolí žalobce, ovšem jen v případě, není-li žalovaným členský stát.
In direct actions, the language of the case is chosen by the applicant, unless the defendant is a Member State.
V tomto kontextu je zřejmý zcela zásadní význam systému simultánního tlumočení pro zajištění rovnosti v přístupu k soudu a dobrého vzájemného porozumění mezi všemi aktéry řízení.
Against that background it is clear that simultaneous interpretation plays an essential role in ensuring that all have equal access to justice and that all those involved in proceedings can understand one another.
Počet tlumočnických kabin obsazených při určitém jednání závisí na jazykových potřebách těchto aktérů.
The number of booths used at a hearing depends on the linguistic needs of those involved.
Kvalita projednávání věcí bezpochyby závisí na kvalitě tlumočení.
The quality of the discussion at hearings clearly depends on the quality of the interpretation.
Tlumočníci Soudního dvora se proto na jednání velmi pečlivě připravují studiem daného spisu.
The interpreters of the Court of Justice therefore prepare thoroughly for the hearings using the case-les.
Mimořádně náročné podmínky práce byly určujícím faktorem pro uspořádání a technické vybavení tlumočnických kabin v jednacích síních.
The particularly demanding working conditions determined the design and technical specication of the interpretation booths in the courtrooms.
Tlumočnická služba Soudního dvora, která zaměstnává 65 tlumočníků pracujících pro všechny tři soudy, využívá přibližně v 40 % případů i externích tlumočníků.
Example of information given to the public on the numbering of the interpretation channels.
Příklad informace pro veřejnost o číslování kanálů simultánního tlumočení.
The interpretation service of the Court, consisting of 65 conference interpreters at the service of the three courts, also has recourse to external interpreters for approximately 40% of its work.
Přístup do ostatních jednacích síní.
The other courtrooms.
Konferenční sál
The Conference Room
Justiční palác je otevřen návštěvníkům: právníkům, kteří si chtějí prohloubit své odborné znalosti, studentům práv, evropským občanům.
The Palais is open to visitors – legal practitioners wishing to increase their legal knowledge, law students, European citizens.
Soudní dvůr každoročně uvítá na 15 000 návštěvníků.
Every year, the Court receives 15000 visitors.