natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Naproti tomu byly jiné, dříve existující rozdíly, například pokud jde o zdravotní pojištění, mezitím odstraněny.
By contrast, other disparities which used to exist, for example in relation to sick pay, have since been abolished.
III – Skutkový stav a původní řízení
III — Facts and the main proceedings
Důvodem pro využití pracovních poměrů na dobu určitou bylo buď pokrytí přechodné potřeby nebo nedostatek stálého zajištění financování dotčených míst.
The reason for resorting to fixedterm contracts was either to meet a temporary need or to cover situations where permanent funding for the posts involved could not be guaranteed.
Podle obecné praxe dotčených ministerstev byly pracovní poměry na dobu určitou obnovovány vždy na období trvající 12 až 24 měsíců.
The respondents’ general practice was to renew fixedterm employment contracts for periods of between 12 and 24 months.
Bezprostředně před vstupem zákona z roku 2003 v platnost však ministerstvo zahraničních věcí obnovilo pracovní poměry některých žalobců na časově omezené období až osmi let.
However, during the period immediately before the 2003 Act entered into force, the Department of Foreign Affairs renewed the employment contracts of a number of the complainants for a fixed term of up to eight years.
IMPACT je odborovou organizací, která zastupuje zájmy příslušníků veřejné služby v Irsku.
IMPACT is a trade union representing the interests of civil and public servants in Ireland.
V původním řízení vystupuje IMPACT jako zástupkyně celkem 91 svých členů proti několika irským ministerstvům, u kterých jsou nebo byli dotčení odboráři (dále jen také „žalobci“ nebo „stěžovatelé“) zaměstnáni jako dočasní zaměstnanci na základě po sobě jdoucích pracovních poměrů na dobu určitou, jež mají nebo měly různou dobu trvání.
The main proceedings are between IMPACT, as the representative of 91 of its members, and various Irish government departments (‘the respondents’) in which the trade union members concerned (‘the complainants’) are or were all employed as unestablished civil servants on the basis of successive fixedterm employment contracts of varying duration.
Všechny pracovní poměry na dobu určitou žalobců začaly běžet před 14. červencem 2003 a nadále po tomto datu trvaly.
The complainants’ fixedterm employment contracts all commenced before 14 July 2003 and continued beyond that date.
IMPACT podmínkám zahrnuje také odměnu za práci a nároky vyplývající z důchodového zabezpečení.
IMPACT encompassed pay and pension entitlements.
Ustanovení 4 rámcové dohody má přímý účinek, ustanovení 5 naproti tomu nikoliv.
The Rights Commissioner ruled that Clause 4 of the Framework Agreement was directly effective but that Clause 5 was not.
Pro období od 10. července 2001 do 14. července 2003 – což je období od uplynutí lhůty k provedení směrnice 1999/70 do jejího skutečného provedení v Irsku – opírali žalobci své požadavky o ustanovení 4 a 5 rámcové dohody a dovolávali se jejich přímého účinku.
In respect of the period from 10 July 2001 to 14 July 2003 — the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date of its actual transposition in Ireland — the complainants’ claims were based on Clauses 4 and 5 of the Framework Agreement and they relied on the direct effect of those provisions.
Pro období po 14. červenci 2003 se žalobci dovolávali článku 6 zákona z roku 2003.
In respect of the period after 14 July 2003, the complainants relied on section 6 of the 2003 Act.
Právní komisařka tudíž považovala za opodstatněné pouze tvrzení žalobců, které nespočívalo na ustanovení 5 rámcové dohody.
Accordingly, the Rights Commissioner found that only the complaints made by the complainants which were not based on Clause 5 of the Framework Agreement were well founded.
Ministerstva podle jejího názoru porušila práva žalobců vyplývající jak z vnitrostátního práva, tak i ze směrnice 1999/70 tím, že jim poskytla méně výhodné pracovní podmínky než srovnatelným zaměstnancům v pracovním poměru na dobu neurčitou.
She held that the respondents had infringed the complainants’ rights under both national law and Directive 1999/70 by affording them less favourable conditions of employment than those afforded to comparable permanent workers.
Za srovnatelné zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou považovala právní komisařka úředníky.
The Rights Commissioner regarded established civil servants as comparable permanent workers.
Dotčená ministerstva popřela již příslušnost právní komisařky k rozhodnutí o stížnostech v rozsahu, v němž jsou založeny na směrnici 1999/70.
The respondents challenged the jurisdiction of the Rights Commissioner to entertain the complaints in so far as they were based on Directive 1999/70.
Právní komisařka je podle nich oprávněna rozhodovat pouze o stížnostech, kterými je vytýkáno porušení rozhodného vnitrostátního práva.
They contended that the Rights Commissioner’s jurisdiction was confined to adjudicating on complaints alleging a contravention of the relevant national law.
Podpůrně ministerstva namítala, že ustanovení 4 a 5 rámcové dohody nejsou bezpodmínečná a dostatečně přesná a že se jich proto jednotlivci nemohou dovolávat před vnitrostátními soudy.
In the alternative, the respondents contended that Clauses 4 and 5 of the Framework Agreement were not unconditional or sufficiently precise and could not therefore be relied upon by individuals before national courts.
Krom toho nemá zaměstnanec v pracovním poměru na dobu určitou podle ustanovení 4 rámcové dohody žádný nárok na stejnou odměnu za práci a stejné důchodové zabezpečení jako srovnatelný zaměstnanec v pracovním poměru na dobu neurčitou.
They also contended that a fixedterm worker was not entitled under Clause 4 of the Framework Agreement to the same pay and pensions as a comparable permanent worker.
Právní komisařka potvrdila svou příslušnost také s ohledem na období mezi uplynutím lhůty k provedení směrnice 1999/70 a dnem jejího skutečného provedení v Irsku.
The Rights Commissioner took the view that she had jurisdiction, including in respect of the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date of its actual transposition in Ireland.
Krom toho vycházela z toho, že zásada zákazu diskriminace obsažená v ustanovení 4 rámcové dohody ve vztahu k pracovním
Furthermore, she proceeded on the assumption that, in relation to employment conditions, the principle of nondiscrimination referred to in Clause 4 of the Framework Agreement
14 odst. 2 zákona z roku 2003 přiznala právní komisařka žalobcům peněžité náhrady, jejichž výše se pohybovala v závislosti na jednotlivém případě od 2 000 do 40 000 eur.
The Rights Commissioner awarded the complainants monetary compensation pursuant to section 14(2) of the 2003 Act, ranging from EUR 2 000 to EUR 40 000, depending on the individual case.
Krom toho příslušným ministerstvům nařídila, aby ve vztahu k žalobcům uplatnila pracovní podmínky, které odpovídají pracovním podmínkám srovnatelných zaměstnanců v pracovním poměru na dobu neurčitou.
She also ordered the respondents to apply to the complainants terms and conditions of employment equivalent to those enjoyed by comparable permanent workers.
Některým žalobcům přiznala právní komisařka nakonec právo na pracovní poměr na dobu neurčitou za podmínek, které nesmí být méně výhodné než podmínky, které platí pro srovnatelné zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou.
Finally, the Rights Commissioner granted some of the complainants the right to an employment contract of indefinite duration on terms no less favourable than those enjoyed by com -parable permanent workers.
Proti rozhodnutí právní komisařky podala dotčená ministerstva žalobu k Labour Court Dublin.
The respondents appealed against the Rights Commissioner’s decision to the Labour Court in Dublin.
IMPACT podala proti rozhodnutí právní komisařky vzájemnou žalobu v rozsahu, v němž bylo shledáno, že ustanovení 5 rámcové dohody není přímo použitelné.
IMPACT crossappealed against the Rights Commissioner’s decision in so far as it held that Clause 5 of the Framework Agreement was not directly effective.
IV – Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce a řízení před Soudním dvorem jednotlivci mohou u High Court uplatnit jiné nároky vyplývající ze skutečnosti, že jejich zaměstnavatel nepoužil v jejich konkrétním případě směrnici, a
IV — Reference for a preliminary ruling and the proceedings before the Court of Justice
Usnesením ze dne 12. června 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 19. června 2006, se Labour Court Dublin rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: jednotlivci mohou u příslušného obecného soudu uplatnit jiné nároky proti členskému státu na náhradu škody, která jim vznikla z důvodu, že tento stát neprovedl směrnici včas?
Individuals can pursue alternative claims before an ordinary court of competent jurisdiction against the Member State seeking damages for loss suffered by them arising from the Member State’s failure to transpose the Directive on time?
2) Pokud je odpověď na první otázku kladná: a) Je ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která tvoří přílohu ke
(2) If the answer to Question 1 is in the affirmative,
„1) Musí Rights Commissioners a Labour Court při projednávání věci v prvním stupni podle vnitrostátních předpisů nebo při rozhodování o opravném prostředku podaném proti rozhodnutí v prvním stupni na základě některé zásady práva Společenství (zejména zásady rovnocennosti a efektivity) použít přímo použitelné ustanovení směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 za podmínek, kdy:
‘(1) In deciding a case at first instance under a provision of domestic law or in determining an appeal against such a decision, are the Rights Commissioners and the Labour Court required by any principle of Community law (in particular the principle of equivalence and effectiveness) to apply a directly effective provision of Council Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on fixedterm work concluded by ETUC, UNICE and CEEP in circumstances where:
– směrnici 1999/70, bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se jej mohli jednotlivci dovolávat před svými vnitrostátními soudy?
Directive 1999/70/EC unconditional and sufficiently precise in its terms as to be capable of being relied upon by individuals before their national courts?
smlouva byla dosud obnovována na kratší dobu a zaměstnavatel potřebuje práci vykonávanou zaměstnancem po delší období, než je obvyklá doba obnovení smluv,
on all previous occasions the contract had been renewed for shorter periods, and the employer requires the services of the employee for the extended period,
– obnovení smlouvy na delší dobu má za následek, že jednotlivec nemůže mít žádný prospěch z ustanovení 5 rámcové dohody po jeho provedení do vnitrostátního práva, a b) Je ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která tvoří přílohu ke směrnici 1999/70, bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se jej mohli jednotlivci dovolávat před svými vnitrostátními soudy?
(b) the renewal for the extended period has the effect of circumventing the application to an individual of the full benefit of Clause 5 of the Framework Agreement when transposed into domestic law, and
– takové obnovení není ospravedlněno žádnými objektivními důvody nesouvisejícími s postavením dotčené osoby jako zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou?
Is Clause 5(1) of the Framework Agreement on Fixed-Term Work concluded by ETUC, UNICE and CEEP annexed to Direct- ive 1999/70/EC unconditional and sufficiently precise in its terms as to be capable of being relied upon by individuals before their national courts?
3) S přihlédnutím k odpovědím Soudního dvora na první otázku a na druhou otázku písm. b):
— there are no objective reasons unrelated to the employee’s status as a fixedterm worker for such a renewal.
4) Pokud je odpověď na první otázku nebo na druhou otázku záporná:
(3) Having regard to the Court’s answers to Question 1 and Question 2(b),
Vyžaduje jakékoli ustanovení práva Společenství (a zejména povinnost vykládat vnitrostátní právo ve světle znění a účelu směrnice, aby bylo dosaženo jejího cíle), aby Rights Commissioner a Labour Court vykládali
(4) If the answer to Question 1 or Question 2 is in the negative, are the Rights Commissioner and the Labour Court required by any provision of Community law (and in particular the obligation to interpret domestic law in light of the wording and purpose of a Directive so as to produce the result pursued by the Directive) to interpret provisions of domestic law enacted for the purpose of transposing Council does Clause 5(1) of the Framework Agreement on Fixed-Term Work concluded by ETUC, UNICE and CEEP annexed to Directive 1999/70/EC preclude a Member State, acting in its capacity as an employer, from renewing a fixed term contract of employment for up to eight years in the period after the said Directive should have been transposed and before the transposing legislation was enacted in domestic law where:
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-268/06 ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých k provedení směrnice 1999/70 v tom smyslu, že uvedená ustanovení mají zpětný účinek k datu, kdy měla být uvedená směrnice provedena, pokud:
Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on fixedterm work concluded by ETUC, UNICE and CEEP as having retrospective effect to the date on which the said Directive should have been transposed where:
V řízení před Soudním dvorem předložily kromě IMPACT a irských ministerstev žalovaných v původním řízení písemná a ústní vyjádření vláda Spojeného království a Komise Evropských společenství.
IMPACT and the respondents in the main proceedings, and also the United Kingdom Government and the Commission of the European Communities, have submitted written and oral observations in the proceedings before the Court of Justice.
Krom toho písemná vyjádření předložila nizozemská vláda.
In addition, the Netherlands Government has submitted written observations.
– znění dotčeného vnitrostátního právního předpisu takový výklad výslovně nevylučuje, avšak
— the wording of the provision of domestic law does not expressly preclude such an interpretation, but,
– vnitrostátní pravidla výkladu zákonů takové zpětné použití vylučují, pokud není jasně a jednoznačně stanoven opak?
— a rule of domestic law governing the construction of statutes precludes such retrospective application unless there is a clear and unambiguous indication to the contrary?
A – K první otázce: povinnost použít usta­novení práva Společenství s přímým účinkem v případě nedostatku výslovné příslušnosti
A — Question 1: Obligation to apply directly effective provisions of Community law in the absence of express jurisdiction
Úvodní poznámka
Preliminary remarks
5) Pokud je odpověď na první otázku nebo na čtvrtou otázku kladná:
(5) If the answer to Question 1 or Question 4 is in the affirmative,
Podstatou první otázky Labour Court je, zda je vnitrostátní soud povinen použít ustanovení práva Společenství s přímým účinkem v případě, že mu k tomu vnitrostátním právem sice nebyla stanovena žádná výslovná příslušnost, ale má příslušnost k použití vnitrostátního zákona přijatého k provedení daných ustanovení a jednotlivec by se v opačném případě mohl přímo dovolávat
By its first question, the Labour Court asks, in essence, whether a national court is required to apply directly effective provisions of Community law if, notwithstanding the fact that it has not been given express jurisdiction to do so under domestic law, it does have jurisdiction to apply the national transposing legislation enacted in relation to those provisions and those provisions could do the “employment conditions” to which Clause 4 of the Framework Agreement annexed to Directive 1990/70/EC refers include conditions of an employment contract relating to remuneration and pensions?’
IMPACT daných ustanovení pouze před jinými vnitrostátními soudy a pouze za méně výhodných podmínek.
IMPACT otherwise be directly relied upon by individuals only before other domestic courts and on less favourable terms.
toto období se totiž žalobci přímo dovolávají této směrnice a k ní připojené rámcové dohody o pracovních smlouvách na dobu určitou.
14 July 2003, when Directive 1999/70 had not yet been transposed into Irish law, since that is precisely the period in respect of which the complainants rely directly on the Directive and on the framework agreement on fixedterm work that is annexed to it.
Tato otázka může v prvním okamžiku působit nezvykle.
That question may initially appear somewhat unusual.
K jejímu lepšímu pochopení je třeba se krátce seznámit se systémem soudních příslušností v Irsku.
For a better understanding of the question, we need to look at the system of court jurisdiction in Ireland.
Procesní autonomie členských států a její meze
The procedural autonomy of the Member States and its limits
Podle údajů předkládajícího soudu mají v Irsku Rights Commissioners a Labour Court oprávnění k rozhodování pouze v rozsahu, v němž byla zákonem stanovena jejich příslušnost.
According to the referring court, the jurisdiction of the Rights Commissioners and of the Labour Court is limited to that which has been conferred upon them by statute.
Žádný z uvedených orgánů nemá výslovnou příslušnost k přijetí rozhodnutí o nárocích, které se opírají o ustanovení práva Společenství s přímým účinkem, nespadáli toto ustanovení do působnosti právních předpisů, které stanoví příslušnost Rights Commissioners, respektive Labour Court.
However, neither has express jurisdiction to determine claims based on a directly effective provision of Community law unless that provision comes within the scope of the legislation that confers jurisdiction upon them.
S tímto odkazem popřela dotčená ministerstva jako žalovaní v původním řízení příslušnost právní komisařky a Labour Court k rozhodnutí o procesních prostředcích žalobců v rozsahu, v němž se opírají přímo o směrnici 1999/70.
On that basis, the government departments concerned have, as respondents in the main proceedings, challenged the jurisdiction of the Rights Commissioner and of the Labour Court to determine the complaint lodged by the complainants in so far as it is based directly on Directive 1999/70.
Východiskem pro zodpovězení otázky položené Soudnímu dvoru je tak zásada procesní autonomie členských států 15: podle ustálené judikatury přísluší při neexistenci právní úpravy Společenství v této oblasti vnitrostátnímu právnímu řádu každého
The starting point for answering the question put to the Court is therefore the principle of the procedural autonomy of the Member States. 15The Court has consistently held that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-268/06 těchto práv jsou v každém jednotlivém případě odpovědné 19 členské státy.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06
členského státu, aby určil příslušné soudy a upravil procesní podmínky řízení určených k zajištění ochrany práv, která procesním subjektům vyplývají z práva Společenství 16.
19 domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law. 16
V tom je vyjádřena zásada účinné soudní ochrany, která podle ustálené judikatury představuje obecnou právní zásadu práva Společenství, která náleží k základním právům chráněným ve Společenství 20 a která musí být také dodržována členskými státy v oblasti působnosti práva Společenství 21.
That reflects the principle of effect- ive judicial protection which, according to settled caselaw, is a general principle of Community law and forms part of the fundamental principles protected by the Community legal order, 20 which must therefore also be observed by the Member States when applying Community law. 21
Ve smyslu této procesní autonomie není v zásadě úkolem Soudního dvora spolupracovat při řešení otázek příslušnosti, které může vyvolat kvalifikace určitého na právu Společenství spočívajícího právního stavu v oblasti vnitrostátního soudnictví 17.
In line with that procedural autonomy, it is not, in principle, for the Court to become involved in resolving questions of jurisdiction to which the classification of certain legal situations based on Community law may give rise within a national judicial system. 17
Avšak za účelem účinné ochrany práv jednotlivců založených na právu Společenství musí být v každém jednotlivém případě jednotlivci vhodným způsobem zajištěn přístup k vnitrostátním soudům.
However, in order to ensure that individuals’ rights under Community law are protected effectively in each case, those individuals must be given appropriate access to the domestic courts.
Tento přístup je určujícím způsobem stanoven jak určením soudních příslušností, tak také úpravou podmínek soudních řízení pro
That access is principally governed by the determination of the courts’ jurisdiction and by the detailed pro -cedural rules governing the legal remedies available in each case. To that extent, there
Z povinnosti spolupráce (článek 10 ES) však vyplývá, že členské státy – včetně vnitrostátních soudů – jsou povinny v rámci své procesní autonomie zajistit soudní ochranu práv, která procesním subjektům vyplývají z práva Společenství 18; za účinnou ochranu
However, it follows from the principle of Community loyalty (Article 10 EC) that the Member States — including the domestic courts — are, in terms of their procedural autonomy, required to ensure judicial protection of an individual’s rights under Community law. 18It is for the Member
16 — Rozsudky ze dne 19. prosince 1968, Salgoil (13/68, Recueil, s.
16 — Case 13/68 Salgoil [1968] ECR 453, at p.
20 — Viz zejména rozsudky ze dne 15. května 1986, Johnston (222/84, Recueil, s. 1651, body 18 a 19), ze dne 25. července 2002, Unión de Pequeños Agricultores v. Rada (C-50/00, Recueil, s. I-6677, bod 39) a Unibet (uvedený v poznámce pod čarou 16, bod 37).
20 — See, for example, Case 222/84 Johnston [1986] ECR 1651, paragraphs 18 and 19; Case C-50/00 P Unión de Pequeños Agricultores v Council [2002] ECR I-6677, paragraph 39; and Unibet (cited in footnote 16), paragraph 37.
18 — Rozsudek Unibet (uvedený v poznámce pod čarou 16, bod 38 ve spojení s bodem 39).
18 — Unibet (cited in footnote 16), paragraph 38 in conjunction with paragraph 39.
každý dostupný právní prostředek. Do té míry neexistuje žádný podstatný rozdíl mezi úpravou příslušnosti a podmínek řízení: nevýhodná úprava podmínek řízení může totiž přístup jednotlivce k vnitrostátním soudům značně ztížit stejně jako nevýhodná úprava příslušnosti.
IMPACT is no material difference between the rules governing jurisdiction and those governing procedure, as unfavourable procedural arrangements can be as much of an obstacle to an individual’s access to the domestic courts as unfavourable jurisdictional rules.
Přitom přísluší předkládajícímu soudu, který sám přímo zná procesní podmínky soudních řízení v oblasti vnitrostátního práva, zkoumat, zda v projednávaném případě byly dodrženy zásady rovnocennosti a efektivity.
In that context, it is for the referring court — which alone has direct knowledge of the procedural rules governing actions under domestic law — to ascertain whether the principles of equivalence and effectiveness have been complied with in each particular case.
Soudní dvůr však může předkládajícímu soudu poskytnout s ohledem na zkoumání, jež provádí, nezbytné pokyny k požadavkům práva Společenství 23.
With a view to the appraisal to be carried out by the referring court, the Court of Justice can, however, provide the necessary guidance on the requirements of Community law. 23