natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Takovýto model zemědělství je podle jeho názoru neudržitelný.
Such an agricultural model was not sustainable, he argued.
Aby se kompenzoval úbytek orné půdy, vykácí se každý rok 10 až 12 milionů hektarů lesa.
To compensate for the loss of arable land, 10-12 million hectares of forest are cut down every year.
Intenzivní farmaření, vyznačující se hojným používáním hnojiv, zničilo organické látky, což vedlo k zániku fauny, která se těmito látkami živí.
Intensive farming, with its widespread use of fertilisers, was destroying organic matter which in turn led to the disappearance of fauna which feeds on such matter.
Mnohé vlastnosti půdy možná nejsou viditelné, ale ovlivňují svět kolem nás.„Vše, co se odehrává na zemi, je do určité míry determinováno tím, co se děje pod zemí.
Soil’s many features may not be readily visible, but they affect the world around us.‘All the interaction you see above ground is to some extent determined by what happens underground.
Proto je biologická rozmanitost půdy pro život na zemi tak zásadní,“ řekl Van der Putten.
That is why soil biodiversity is so pivotal to life on earth,’said Van der Putten.
Bourguignon, který radí zemědělcům, jaké plodiny se nejlépe hodí pro jejich konkrétní půdu, prohlásil, že neexistuje špatná půda, pouze špatné zemědělství.
Bourguignon, who advises farmers on the crops best suited to their particular soil, insisted that there was no such thing as badsoil, just bad agriculture.
Uvedl několik příkladů škod, které na půdě napáchalo intenzivní zemědělství.
He gave some examples of the damage which intensive agriculture has inflicted on the land.
V průběhu minulého století zlikvidovalo miliardu hektarů orné půdy.
During the last century, it destroyed one billion hectares of arable land.
Spolu s půdní erozí a zavlažováním má na svědomí desertifikaci 12 milionů hektarů ročně.
Together, soilerosion and irrigation were responsible for the desertification of 12 million hectares every year.
Jen ve Francii se roční eroze půdy zvýšila z 10 tun na hektar v roce 1980 na 40 tun
In France alone, annual soil erosion has increased since 1980 from 10tonnes per hectare to 40 tonnes and thebiological
Charlotte Hollins z Organické farmy Fordhall ve Spojeném království vyprávěla účastníkům o svém otci, který za toto ponaučení draze zaplatil.
Charlotte Hollins of Fordhall Organic Farm in the UK told participants that her father had learned this lesson the hard way.
Kdykoli půdu více pohnojil chemickými hnojivy (velmi lehkou, písčitou půdu), rostliny vstřebaly, co mohly, a zbytek se spláchnul.
Whenever he put more chemical fertiliser onto the land (a very light and sandy soil), plants took up what they could, and the rest was washed out.
Výsledkem bylo, že přirozená úrodnost půdy postupně klesala a pěstované plodiny byly čím dál slabší a nemocnější.
As a result, the natural fertility of the soil continued to decline, leaving weaker and more diseased crops in its wake.
Otec nakonec musel svá pole zatravnit.
Eventually, he had to turn the farm over to grass.
Naše zdraví ovlivňuje řada faktorů: prostředí, geny, životní styl, vědecký pokrok.
Many factors influence our health: the environment, genes, lifestyles, scientific advances.
Avšak jedním z nejdůležitějších, a nejméně uznávaných, je biologická rozmanitost.
But one of the most important, and least recognised, is biodiversity.
„Biologická rozmanitost je víc než jen ochrana druhů, víc než etické otázky, víc než ekonomické aspekty.
‘Biodiversity is about more than protecting species, more than ethical issues, more then economic issues.
Je to především věc veřejného zdraví,“ řekl svému publiku.
It is above all a matter of public health,’he told his audience.
zdraví jde daleko nad rámec objevení či výroby nového léku.
goes far beyond the discovery or production of a new drug.
Poukázal na to, jak blahodárný vliv mají na lidské zdraví stromy, které čistí vzduch v městských oblastech. „Čím více omezíte množství částeček ve vzduchu, tím méně lidí zemře na infarkt,“ řekl.
He pointed to the health benefits trees provide by purifying the air inurban areas.‘The more you can reduce particulates in the air, the fewer people will die from heart attacks,’he said.
Efekt zředění biologické rozmanitosti
Biodiversity’s dilution effect
Tamiflu, antivirový lék používaný proti chřipce, byl vyvinut v laboratoři, ale nelze jej vyrobit bez shikimové kyseliny obsažené v badyánu.
Tamiflu, the antiviral drug used against influenza, was designed in a laboratory, but it can’t be produced without shikimic acid from Chinese star anise.
Přes veškerou víru ve vědu jsou rostliny, zvířata, houby a mikrobi nadále pro medicínu nenahraditelným zdrojem.
Despite our belief insci-ence, plants, animals, fungi and microbes are still an irreplaceable source of medicine.
Z 1 100 nových léků schválených v letech 1981 až 2006 Úřadem pro potraviny a léčiva Spojených států mají dvě třetiny svůj původ v přírodě.
Ofthe 1100 new drugs approved by the USFood and Drug Administration between 1981 and 2006, two-thirds have their origin in nature.
Příroda nefunguje logicky, ale náhodně a po miliony let.
Nature doesn’t work by logic, but by random chance and over millions of years.
Výsledkem jsou sloučeniny s takovými účinky proti nemocem, jaké by v laboratoři možná nikdy nebyly objeveny.
Asa result, it provides compounds that are active against diseases in ways that might never be discovered in the laboratory.
Z jeho výzkumu vyplývá, že vysoká rozmanitost druhů u potenciálních hostitelů pro patogeny snižuje šanci, že se daná nemoc rozšíří, protože více hostitelů nebude podporovat proliferaci patogenu, a tím se sníží pravděpodobnost, že budou infikováni lidé.
Presenting these facts to his audience, Dr Aaron Bernstein, a faculty member at Harvard Medical School, stressed that the value of natural products to human health
Doktor Aaron Bernstein, člen profesorského sboru Harvardské lékařské školy, předložil svým posluchačům tato fakta a zdůraznil, že hodnota přírodních produktů pro lidské
He also drew attention to the many ways in which our health depends on well-function-ing natural ecosystems, reminding the audience of the origins of HIV in humans.
Upozornil rovněž na to, v kolika směrech je naše zdraví závislé na dobře fungujících přírodních ekosystémech.
Traditionally fish eaters, the people of West Africa were forced to turn to bush meat when fish stocks became depleted.
Pro ilustraci připomněl počátky infekce HIV u lidí.
In the process, they became exposed to a virus which then swept round the world.
Obyvatelé západní Afriky, kteří se tradičně živili rybami, se museli přeorientovat na maso divokých zvířat poté, co se ztenčily populace ryb.
‘Whowould think that overfishing in the Atlantic could lead to the emergence of new infectious diseases?’Dr Bernstein asked.
Při tomto procesu byli vystaveni viru, jenž se pak rozšířil do celého světa.„Kdo by si pomyslel, že nadměrný rybolov v Atlantiku může vést k rozvoji nových infekčních nemocí?“ nadhodil doktor Bernstein.
His research shows that high species diversity in potential hosts for pathogens of a disease results in a lower chance of the disease spreading, because more of the hosts will not support the pathogen proliferation, reducing the probability of humans being infected.
Uvedl příklad západonilské horečky, nemoci, která se znovu objevila v Evropě a v USA v uplynulých deseti letech a rychle se šíří.
Research has shown that American counties with high bird diversity have a low human incidence of the fever, whereas in those with fewer bird species it is higher.
Výzkumy ukázaly, že v amerických okresech s vysokou rozmanitostí ptáků je výskyt této horečky u lidí nízký, zatímco v okresech s menším počtem ptačích druhů je tato nemoc u lidí častější.„Potřebujeme víc mezioborový přístup, který spojí zdraví, biodiverzitu a ekonomiku, abychom lépe pochopili roli biologické rozmanitosti při vzniku, šíření a přenášení infekčních nemocí,“ uvedl na závěr.
‘Weneed a more interdisciplinary approach bringing health, biodiversity and economics together to better understand the role of biodiversity in the emergence, spread andtransmission of infectious diseases,’ heconcluded.
Současné zemědělské politiky mají sklon upřednostňovat intenzivní zemědělství před zemědělskými postupy, které poskytují více environmentálních veřejných statků, například biologickou rozmanitost.
Current agricultural policies tend to favour intensive farming over farming practices that provide more environmental public goods, such as biodiversity.
Systémy podpory by měly být upraveny tak, aby odměňovaly ty zemědělce, kteří fungují jako ochránci krajiny. Takový je názor účastníků Zeleného týdne.
Support systems should be changed to reward those farmers who are custodians of the countryside, argued Green Week participants.
Tento přístup uznává význam těchto oblastí pro zachování biologické rozmanitosti a podporuje je prostřednictvím agroenvironmentálních plateb.“
This approach recognises the value of theseareas in maintaining biodiversity and sustains them through agri-environment payments.’
Christian Hey z Německé poradní rady pro životní prostředí.
Farming is both part of the problem and part of the solution, according to Dr Christian Hey of the German Advisory Council on the Environment.
Poukázal na nutnost reformy Společné zemědělské politiky, neboť spousta problémů souvisí se systémy náhrad pro zemědělce.
He pointed to the need forreform of the Common Agricultural Policy since many problems are linked tocompensation systems for farmers.
Vysvětlil, že přibližně 25 % – čili 27 milionů hektarů – zemědělské půdy v EU je potenciálně vhodných pro zemědělství s vysokou přírodní hodnotou, včetně rozsáhlých oblastí v nových členských státech EU, například na Slovensku a v Bulharsku, kde je vysoký podíl malých zemědělských podniků.
Around 25% – or 27 million hectares – of farmland in the EU is potentially suitable for HNV, he explained, including large areas in new EU Member States such as Slovakia and Bulgaria which have a high proportion of small farms.
Biologická rozmanitost je podle jeho názoru veřejným statkem a měly by existovat základní platby určené na to, aby mohli zemědělci ekologicky kompenzovat svou činnost například vysazováním živých plotů či pásů planě rostoucí květeny.
Biodiversity, he argued, is a public good andthere should be basic payments for the provision by farmers of ecological compensation areas such as hedges or wild flower strips.
Nebudeme-li jednat, hrozí nebezpečí, že takovéto drobné zemědělství zanikne, což bude mít neblahý vliv na biologickou rozmanitost, varoval Redman.
Without action, there is a risk that such smallscale farming will be abandoned which will be bad for biodiversity, Redman cautioned.
A veřejné financování musí být uvedeno do souladu s poskytováním veřejných statků.“
And public financing must bealigned to the delivery of public goods.’
Profesor Allan Buckwell, ředitel pro politiky, Venkovské sdružení pro půdu a podnikání (Country Land and Business Association Ltd.)
Professor Allan Buckwell, Policy Director, Country Land and Business Association Ltd.
Profesor Allan Buckwell z britského Venkovského sdružení pro půdu a podnikání (Country Land and Business Association) zdůraznil, že musíme ochráncům krajiny – zemědělcům a vlastníkům půdy – pomoci v tom, aby vedli své podniky způsobem příznivějším k životnímu prostředí.
Professor Allan Buckwell of the UK’s Country Land and Business Association stressed the need to help the custodians of the land – farmers and landowners – run their businesses in a better way for the environment.
Biologická rozmanitost je naší společnou životní pojistkou.
‘Seventy percent of Europe’s land is farmed or forested.
Zemědělské politiky na to zapomněly, řekl Corrado Pirzio-Biroli, který pracoval jako vedoucí kanceláře bývalého evropského komisaře pro zemědělství Franze Fischlera.
The way we do our farming and forestry massively impacts the environment. It is the landowners who can implement this,’Buckwell stressed.
Na podíl intenzivního zemědělství na úbytku biologické rozmanitosti upozornil také doktor Mark Redman, konzultant v oblasti rozvoje venkova, který poukázal na potenciální přínos zemědělství s vysokou přírodní hodnotou pro podporu biodiverzity a venkovských společenství.
The role of intensive farming in biodiversity loss was also highlighted by Dr Mark Redman, a rural development consultant, who pointed to the potential benefits of High Nature Value farming (HNV) in supporting biodiversity and rural communities.
„Sedmdesát procent půdy v Evropě tvoří zemědělská půda a lesy.
Biodiversity is our collective life insurance policy.
„Přišel jsem, abych zde pohovořil o tiché revoluci v našem chápání zemědělství a biologické rozmanitosti,“ řekl Redman účastníkům Zeleného týdne.
‘I have come here to highlight the quiet revolution in our understanding of agriculture and biodiversity,’Redman told the Green Week audience.
„Musíme změnit celý způsob myšlení.
‘We have to change the whole mindset.
Zemědělci musejí být placeni na základě dobrovolných smluv, aby byli odměňováni za poskytování veřejných služeb, jako je ochrana životního prostředí,“ řekl.
Farmers must be paid on voluntary contracts so they are being paid to provide public services such as environmental protection,’ he said.
„Zemědělství v EU utrpělo selháním trhu.
‘Agriculture in the EU has suffered from market failure.
Odměňuje výrobu potravin, která se vyplácí, místo životního prostředí, které se nevyplácí.
It rewards the production offood which pays, instead of supporting the environment which does not pay.
Zemědělství je součástí problému, ale zároveň také součástí řešení, domnívá se doktor
Farmpolicies have failed to allow farmers toproduce public goods alongside food andfibre,’ said the former EU official.
„Zemědělství s vysokou přírodní hodnotou se soustřeďuje na málo intenzivní farmaření, které je méně konkurenceschopné než tradiční systémy a obvykle se točí kolem drobného zemědělství a zemědělství k samozásobení.
‘HNV is centred on low-intensity farming which is less competitive than traditional systems and usually revolves around smallscale and subsistence agriculture.
TStravovací návyky a ztráta biotopů
TEating habits and habitat loss
Rostoucí počet obyvatel a zvýšená poptávka po mase a jiných produktech živočišného původu, jako jsou mléko a vejce, vedou k rozmachu chovu hospodářských zvířat, který dnes patří k hlavním příčinám ztráty biologické rozmanitosti ve světě.
Growing populations and increased demand for meat and other animal products such as milk and eggs are driving the expansion of livestock farming which is now a major source of global biodiversity loss.
Vyšší efektivita produkce, větší genetická rozmanitost chovaných plemen a snížení spotřeby masa – tojsou některé z potenciálních řešení tohoto problému.
Greater production efficiency, greater genetic diversity among livestock breeds, and reduced meat consumption are potential ways to address this problem.
Zprostředkované účinky chovu hospodářských zvířat
Knock-on effects of livestock farming
Naše neukojitelná chuť na maso je hnací silou podněcující rozmach chovu hospodářských zvířat, který dnes zaujímá 80% zemědělské půdy.
Our insatiable appetite for meat is the driving force behind the expansion of livestock farming which now represents 80% of global land use.
Jedna třetina orné půdy je využívána k pěstování pícnin.
One third of arable land is used for the production of animal feed.
Chov hospodářských zvířat je podle Henka Westhoeka z nizozemské Agentury pro posuzování životního prostředí zodpovědný za 30 % celkové ztráty biologické rozmanitosti.
Livestock farming is responsible for 30% of global biodiversity loss, according to Henk Westhoek of the Netherlands Environmental Assessment Agency.
V Evropské unii roste spotřeba dovážených krmných koncentrátů, například sojových produktů, o 14 % za rok.
In the European Union, consumption of imported feed concentrate such as soybean meal is growing by 14% per year.
To má vliv na zemědělské postupy v zemích mimo EU, kde je patrná změna biotopů a ztráta biologické rozmanitosti.
This has implications for agricultural patterns outside the EU where habitat change and biodiversity loss is evident.
V rozvojovém světě se podíl půdy využívané k pěstování sojových bobů na krmivo mezi lety 1994 a 2004 zvýšil na dvojnásobek.
The proportion of land in the developing world dedicated to soybean production for animal feed doubled between1994 and 2004.
„Dopady živočišné výroby na životní prostředí jsou obecně podceňovány. Vedou ke ztrátě biodiverzity v Evropě i za jejími hranicemi,“ varoval.
‘The environmental effects of livestock production are generally underestimated: they lead to biodiversity loss both inside andoutside Europe,’he cautioned.
Spotřební trendy
Consumption trends
Carolyn Opio, Divize živočišné výroby a zdraví zvířat, Organizace pro výživu a zemědělství (FAO)
Carolyn Opio, Animal Production and Health Division, Food and Agriculture Organization (FAO)
Carolyn Imede Opio z Organizace pro výživu a zemědělství (FAO) uvedla, že ačkoli je těžké izolovaně posoudit vliv chovu hospodářských zvířat, který je složitý a z velké části nepřímý, jeho dopady jsou zjevné.
Carolyn Imede Opio from the Food and Agricultural Organisation (FAO) says that although it is difficult to isolate the impact oflivestock which is complex and largely indirect, its effects are evident.
Rozmach chovu hospodářských zvířat způsobuje změnu biotopů a také přispívá ke změně klimatu v důsledku produkce skleníkových plynů – živočišné výrobě se připisuje zhruba
The expansion of the livestock sector is causing habitat change and is also a driver of climatechange through greenhouse gas emissions – livestock production is believed to be responsible for some 7.1 billion tonnes of CO2 emissions.
Budoucí kroky
Future action
Spotřeba masa se v Evropě od 80. let minulého století ztrojnásobila, zatímco spotřeba mléka vzrostla dvakrát.
Meat consumption has more than tripled in Europe since the 1980s, while milk consumption has doubled.
Občan EU v průměru zkonzumuje 73 kg masa za rok. Pro srovnání: ve Spojených státech je roční spotřeba masa na osobu 124 kg a v Africe 15 kg.
EU citizens eat an average of 73 kg of meat per person each year, compared to an annual average of 124kg per person in the United States and15 kg per person in Africa.
Změna našich stravovacích návyků by mohla snížit obrovský dopad chovu hospodářských zvířat na biologickou rozmanitost, řekl Westhoek.
Changing oureating habits could reduce the massive impact thelivestock sector has on biodiversity, said Westhoek.
Výrobci potřebují více pobídek k zachování biologické rozmanitosti, například dotace, daňové úlevy, zelené etikety a certifikaci výrobků, dodala.
More incentives are needed forproducers to maintain biodiversity, for example through subsidies, tax benefits, green labeling and certification of products, she added.
Stravovací návyky se mění i v rozvojovém světě a maso, zejména drůbež, je čím dál populárnějším zdrojem bílkovin.
Consumption patterns have also been changing in developing countries and meat, particularly poultry, is an increasingly popular source of protein.
Udržitelné postupy však mohou některé z těchto účinků zmírnit, říká Opio.
However, sustainable practices can mitigate some of these effects, said Opio.
Zefektivnění výroby za použití menšího množství vstupů, ekologická živočišná výroba, vhodná pastva a zachování tradičních plemen, která jsou lépe přizpůsobena místním podmínkám, to vše může významně omezit tlak na přírodní stanoviště a jiné zdroje.
Improving production efficiency by using fewer inputs, organic livestock, appropriate grazingtech-niques, and preserving traditional breeds which are better adapted to local conditions can also significantly reduce thepressure on natural habitats and other resources.
Pokud světová populace v roce 2050 dosáhne počtu 9 miliard, jak se odhaduje, předpokládá se, že naše současná celková spotřeba masa ve výši 280 milionů tun ročně se do roku 2050 zvýší na dvojnásobek.
With population growth set to reach nine billion by 2050, it is predicted that our current global meat consumption of around 280mil-lion tons per year will double by 2050.
Zdůraznila však, že chceme-li bojovat proti neefektivnímu využívání zdrojů, musíme
But she stressed that some of the underlying causes such as correct pricing and the internalisation of environmental costs must
Můžeme také změnit své stravovací návyky.
And we can also change our eating habits.
Populární kampaně jako„bezmasý den“ mohou pomoci snížit spotřebu masa, zlepšit veřejné zdraví a zredukovat živočišnou výrobu, čímž se omezí její příspěvek ke ztrátě biologické rozmanitosti, řekla účastníkům Zeleného týdne.
Popular campaigns such as‘meat free day’can help cut meat consumption, improve public health and scale down livestock production, thus reducing its contribution tobiodiversity loss, Green Week participants were told.
ZMĚNA
C L I M AT
TZměna klimatu a biologická rozmanitost
TClimate change and biodiversity
Čtvrtá hodnotící zpráva IPCC*, zveřejněná v roce 2007, odhalila podstatné zvýšení rizik, jimž čelí biologická rozmanitost a ekosystémové služby.
The Fourth IPCC* Assessment Report, published in 2007, revealed a significant increase in the risks faced by biodiversity and ecosystem services.
Mění se také biodiverzita oceánů, což by mohlo mít dopad na dodávky potravin, ačkoli objem druhů může být veskutečnosti na vzestupu.
The biodiversity of the oceans is also changing which could have an impact on food supplies, though the volume of species may in fact be on the increase.
Profesor Carlo Heip z Královského nizozemského institutu pro výzkum moří rovněž potvrdil, že se mořské prostředí mění jak vlivem oteplování, tak i v důsledku nadměrného využívání.
Another problem is the emergence of invasive species. Frogs and toads in parts ofthe new world are affected by fungal skin pathogens and some 70 species have been killed off as a result.
Jsou zde jasné důkazy toho, že ekosystémy se mění, a to má dopad na náš blahobyt, neboť dochází ke zhoršení ekosystémových služeb – a má to rovněž svou cenu.
There is clear evidence that ecosystems are changing and this is impacting on human well-being through deterioration of ecosystem services – and this has a cost.
Desertifikace připravuje o živobytí miliony lidí.
Desertification is destroying the livelihoods of millions ofpeople.
Pokles sladkovodního rybolovu znamená omezení dodávky levného zdroje bílkovin v rozvojových zemích.
The decline of freshwater fisheries reduces the supply of an inexpensive source of protein in developing countries.
Zhoršení kvality vody a hygieny nepříznivě ovlivňuje polovinu městské populace v Africe, Asii, Latinské Americe a Karibiku.
Deteriorating water quality and sanitation adversely affects half the urban population in Africa, Asia, Latin America and the Caribbean.
„V mořském prostředí jsou změny biologické rozmanitosti jasně patrné, i když jen velmi malé množství mořských druhů skutečně vymře,“ řekl.„Vzestup teploty ovlivňuje jen povrchové vrstvy oceánů a mořské druhy mohou snadno změnit své stanoviště.“
Professor Carlo Heip of the Royal Netherlands Institute for Sea Research also confirmed that the marine environment is changing both due to the warming climate and over-exploitation.
Chris Thomas z Univerzity v Yorku neměl žádné pochyby o tom, že ke změně klimatu dnes skutečně dochází.„V roce 2003 zabila vlna veder spoustu Francouzů,“ řekl účastníkům Zeleného týdne.
‘In the marine environment we are clearly seeing changing biodiversity, though very few marine species are actually becoming extinct,’he said.‘Temperature increases only affect the top surface layers of the oceans and marine species can easily change their habitats.’
Upozornil na skutečnost, že severní vody jsou čím dál hustěji osídleny druhy planktonu z jihu. Množství druhů žijících v Severním moři se v uplynulých 20 letech zvýšilo, ačkoli druhové složení je nyní odlišné.
Chris Thomas of the University of York had no doubt that climate change is happening now.‘It killed many French people in 2003 during the heat wave,’he told the Green Week audience.
Uvedl, že existují věrohodné důkazy o tom, že více než deset procent druhů je ohroženo vyhubením.
He highlighted the growing penetration ofnorthern waters by plankton species from the south.