natgillin/translations-raw huggingface dataset:
v projednávané věci, na něž se vztahuje kapitola 7 uvedeného nařízení, článek 73 stanoví, že pracovník podřízený právním předpisům členského státu má právo pro své rodinné příslušníky, kteří mají bydliště v jiném členském státě, na rodinné dávky stanovené právními předpisy prvního členského státu, jako kdyby bydleli na území tohoto státu.
With respect to family benefits such as those at issue in the present case, which are covered by Chapter 7 of that regulation, Article 73 provides that a worker subject to the legislation of a Member State is to be entitled, in respect of the members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State.
Tak tomu bylo ve věci McMenamin, které se dovolává Komise 19.
19 That case concerned a situation where two spouses worked in two different Member States, under whose legislation provision was made for the payment of similar benefits.
Je pravda, jak upozornily Komise a B. Bosmann, že nařízení č. 1408/71 nebrání vždy použití právních předpisů jiného
It is therefore clear from Article 13 of Regulation No 1408/71, read in conjunction with Article 73 thereof, that under the system of coordination set up by that regulation, in a situation such as that in issue, in which the employed person and the members of his family are residing in a Member State other than the Member State of employment, the legislation applicable as regards entitlement to family benefits is the legislation of that latter State.
17 — Viz, například, rozsudek McMenamin, uvedený v poznámce pod čarou 10, bod 14.
17 — See for example McMenamin, cited in footnote 10, paragraph 14.
Pokud jde o obdobné odůvodnění s ohledem na článek 73 nařízení č. 1408/71, viz rozsudek Dodl a Oberhollenzer, uvedený v poznámce pod čarou 5, bod 49.
For similar reasoning with regard to Article 73 of Regulation No 1408/71 see Dodl and Oberhollenzer, cited in footnote 5, paragraph 49.
16 — Viz v tomto smyslu rozsudek Dodl a Oberhollenzer, uvedený v poznámce pod čarou 5, body 47 a 48.
16 — See, to that effect, Dodl and Oberhollenzer, cited in footnote 5, paragraphs 47 and 48.
1408/71 a nařízení č. 574/72, který by vedl ke změně pořadí předností ve prospěch členského státu bydliště a, při použití čl.
21 or trade activity in the State of residence and there is no other indication that her circumstances should not be governed solely by Article 73 of Regulation No 1408/71.
10 odst. 1 písm. a) posledně jmenovaného nařízení, k vyplacení německých rodinných přídavků v plné výši (argument Komise k posledně uvedenému byl, že vzhledem k tomu, že částka přídavků vyplacená ve státě zaměstnaní je na základě uvedeného ustanovení v projednávané věci rovna nule, přídavky by měly být pozastaveny pouze do výše této částky).
In consequence, contrary to the somewhat contrived view taken by the Commission, there is to my mind no overlapping of entitlements within the meaning of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 which would lead to a reversal of priorities in favour of the Member State of residence and, in application of Article 10(1)(a) of the latter regulation, to payment of the full amount of German child benefit (the Commission’s argument on the latter point being that the sum of benefits paid in the State of employment is zero in the present case and, under that provision, the allowances are to be suspended only up to that amount).
Z toho vyplývá, že B. Bosmann podléhá v projednávané věci výhradně režimu sociálního zabezpečení založenému nizozemskými právními předpisy.
It follows that, in this case, Ms Bosmann is subject exclusively to the social security scheme established by the Netherlands legislation.
20 — Viz v tomto smyslu rozsudek McMenamin, uvedený v poznámce pod čarou 10, body 15 a 27.
20 — See as to that McMenamin, cited in footnote 10, paragraphs 15 and 27.
21 — Viz rozsudek McMenamin, uvedený v poznámce pod čarou 10, body 18, 24 a 25.
21 — See McMenamin, cited in footnote 10, paragraphs 18, 24 and 25.
22 — Viz rozsudek Dodl a Oberhollenzer, uvedený v poznámce pod čarou 5, bod 60.
22 — See Dodl and Oberhollenzer, cited in footnote 5, paragraph 60.
24 — Pokud jde o případ, kdy osoba (samostatně výdělečně činná) podléhá právním předpisům členského státu bydliště z toho důvodu, že vykonává část své činnosti na území uvedeného státu, viz usnesení Vogler, uvedené v poznámce pod čarou 14, bod 19.
24 — For an example of a case where a (self-employed) person is subject to the legislation of the Member State of residence on account of the fact that he pursues a part of his activity in the territory of that State, see order in Vogler, cited in footnote 14, paragraph 19.
23 — Viz rozsudek Weide, uvedený v poznámce pod čarou 12, bod 33.
23 — See Weide, cited in footnote 12, paragraph 33.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-352/06 právních
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06
Použitelnost nizozemských předpisů – otázka příslušnosti
Applicability of the Netherlands legislation — Question of competence
Jakmile jsou určeny právní předpisy použitelné na zaměstnanou osobu (otázka použitelných právních předpisů logicky předchází otázce nároku) v souladu s nařízením č. 1408/71, nárok dotčené osoby na dávku podléhá takovým předpisům, které se samozřejmě mohou v jednotlivých členských státech lišit, neboť systémy sociálního zabezpečení jsou podle práva Společenství koordinovány, nikoli však harmonizovány 29.
Once the legislation applicable to an employed person (the question of the applicable legislation logically precedes the question of entitlement) is determined in accordance with Regulation No 1408/71, that person’s entitlement to benefit is subject to that legislation, which can naturally vary from Member State to Member State due to the fact that under Community law, the social security systems are only coordinated, not harmonised. 29
Mám navíc za to, že klíč ke správnému porozumění projednávané věci leží v rozdílu mezi otázkou příslušnosti členského státu, pokud jde o určitou dávku, a otázkou skutečného nároku na takovou dávku.
Moreover, it appears to me that the key to a proper understanding of the present case lies in the distinction between the question of the competence of a Member State with regard to a particular benefit and the question of the actual entitlement to a benefit.
Otázka příslušnosti se řídí nařízením č. 1408/71.
The question of competence is governed by Regulation No 1408/71.
Podle ustálené judikatury uvedené nařízení pouze zavádí systém koordinace, který jednoduše určuje, které právní předpisy jsou použitelné v různých situacích 25.
According to established caselaw, that regulation merely puts in place a system of coordination, which simply determines which legislation is applicable to various situations.
Soudní dvůr při několika příležitostech konstatoval, že ustanovení uvedeného nařízení sama o sobě nestanoví žádné nároky na dávky 26.
25As the Court has pointed out on several occasions, its provisions do not themselves, as such, confer any entitlement to benefits. 26
Důsledkem určení použitelných právních předpisů v souladu s nařízením č. 1408/71 však může být skutečnost, že migrující pracovník nebude mít právo na určitou dávku, neboť nesplňuje podmínky stanovené předmětným režimem.
Of course, the result of the determination of the legislation applicable in accordance with Regulation No 1408/71 may be that a migrant worker is found to have no right to a particular benefit, because he does not meet the conditions specified by that scheme.
V této souvislosti však je třeba zdůraznit, že cílem uvedeného nařízení není obecně zajistit, aby zaměstnané osoby, na něž se vztahuje, měly nárok na dávky, nýbrž zajistit, aby osoby nezůstaly bez sociálního zabezpečení z důvodu „neexistence použitelných právních předpisů“ 30.
It should be emphasised in that regard, however, that that regulation is not intended to ensure as a general rule that employed persons to whom it applies are entitled to benefits, but rather to ensure that persons are not left without social security cover on the grounds that ‘there is no legislation applicable’. 30
Takové dávky jsou ve skutečnosti poskytovány na základě relevantních ustanovení vnitrostátních právních předpisů 27.
Such benefits are in fact granted on the basis of the relevant provisions of national law.
Členským státům přísluší vymezit obsah systému sociálního zabezpečení a zejména stanovit hmotněprávní podmínky vzniku nároku na dávky 28.
27It is for the Member States to define the content of the social security system and, in particular, to lay down the substantive conditions for entitlement to benefits. 28
25 — Viz v tomto smyslu, například, rozsudek Hervein a další, uvedený v poznámce pod čarou 11, bod 52.
25 — See to that effect, for example, Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 52.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, pokud jde o situaci dotčenou v původním řízení, že při bližším zkoumání nevzniká žádný (negativní) kompetenční spor.
Seen in that light, it should be noted with regard to the situation at issue in the main proceedings that, on closer inspection, there is no (negative) conflict of competence.
27 — Viz rozsudek García, uvedený v poznámce pod čarou 26, bod 29.
27 — See García, cited in footnote 26, paragraph 29.
28 — Viz v tomto smyslu rozsudky Hervein a další, uvedený v poznámce pod čarou 11, bod 53, a Kuusijärvi, uvedený v poznámce 26, bod 29.
28 — See in that regard Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 53, and Kuusijärvi, cited in footnote 26, paragraph 29.
30 — Viz rozsudek Kuusijärvi, uvedený v poznámce pod čarou 26, bod 28.
29 — See Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 52.30 — See Kuusijärvi, cited in footnote 26, paragraph 28.
Jinými slovy, v souladu s článkem 13 a článkem 73 nařízení č.
In other words, in conformity with Articles 13 and 73 of Regulation No 1408/71, the applicability of Netherlands legislation (the legislation of the State of employment) has not been denied in the present case; nor has it been made dependent on a criterion of residence.
Problém v projednávané věci tedy nespočívá v tom, že by neexistovaly žádné použitelné právní předpisy, nebo že by mohly být současně a legitimně považovány za použitelné právní předpisy několika členských států.
Plainly, therefore, the problem here is not that there is no applicable legislation, nor that the legislation of several Member States could simultaneously and legitimately be regarded as applicable.
Mám tedy za to, že odmítnutí státu bydliště přiznat nárok na rodinné přídavky za takových okolností, jaké jsou dotčeny v projednávané věci, je v souladu jednak s nařízením č. 1408/71 a jednak s nařízením č. 574/72.
It appears, therefore, that the refusal by the State of residence to grant entitlement to child benefit in circumstances such as those in issue is in conformity both with Regulation No 1408/71 and with Regulation No 574/72.
Volný pohyb a zákaz diskriminace
Free movement and nondiscrimination
Jádro problému je namísto toho otázkou hmotného práva a existence nároku v tom směru, že B. Bosmann nemá nárok na rodinné přídavky ve státě svého zaměstnání z důvodu, že není splněna jedna z podmínek vzniku nároku na rodinné přídavky podle nizozemského práva (kritérium související s věkem dětí), zatímco německá právní úprava, podle níž jsou rodinné přídavky vypláceny dětem po dosažení 18. roku věku, by byla v tomto ohledu příznivější.
The root of the problem is, rather, a matter of substantive law and entitlement, in that Ms Bosmann does not qualify for child benefit in her Member State of employment on account of the fact that one of the conditions for entitlement to child benefit under Netherlands law (the age-require-ment relating to the children) is not fulfilled, whereas, in that regard, the German legislation would be more favourable in that child benefit is payable thereunder for children aged 18 and over.
Jak zdůrazňuje v projednávané věci zejména španělská vláda, osoba, která stejně jako B. Bosmann využila práva na volný pohyb pracovníků a vykonávala výdělečnou činnost v jiném členském státě než ve státě svého bydliště, spadá do působnosti článku 39 ES 33.
As the Spanish Government, in particular, has emphasised in the present case, a person who, like Ms Bosmann, has exercised the right to freedom of movement for workers and has been employed in a Member State other than that of residence falls within the scope of Article 39 EC. 33
Z výše uvedených úvah však vyplývá, že tato situace nemůže v zásadě zpochybnit systém pravidel určených k vyloučení střetu právních řádů 31stanovený nařízením č. 1408/71 nebo je zbavit praktického účinku.
As is apparent from the foregoing considerations, however, that situation is not in principle such as to run counter to the system of conflict rules 31 provided for under
32 — Viz v tomto smyslu rozsudek Hervein a další, uvedený výše v poznámce pod čarou 11, bod 51.
32 — See to that effect Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 51.
31 — Viz, například, rozsudek Ten Holder, uvedený v poznámce pod čarou 7, bod 21.
31 — See, for example, Ten Holder, cited in footnote 7, paragraph 21.
33 — Viz, mimo jiné, rozsudek Öberg, uvedený v poznámce pod čarou 9, bod 11.
33 — See, inter alia, Öberg, cited in footnote 9, paragraph 11.
tímto účelem, jak je zjevné z pátého, šestého a desátého bodu odůvodnění, uvedené nařízení potvrzuje zásadu rovného zacházení s pracovníky podle vnitrostátních právních předpisů různých členských států a jeho cílem je zajistit co nejlépe rovné zacházení se všemi pracovníky na území členského státu, jakož i zamezit znevýhodnění pracovníků, kteří vykonávají své právo na volný pohyb 36.
34 from the fifth, sixth and tenth recitals, that regulation upholds the principle of equality of treatment of workers under the national legislation of the various Member States and seeks to guarantee equality of treatment for all workers occupied on the territory of a Member State as effectively as possible and not to penalise workers who exercise their right to free movement. 36
Zadruhé, podle ustálené judikatury je cílem ustanovení Smlouvy týkajících se volného pohybu osob usnadnit státním příslušníkům Společenství výkon všech profesních činností na celém území Společenství a zabránit přijetí opatření, která by mohla znevýhodňovat státní příslušníky Společenství, pokud by chtěli vykonávat hospodářskou činnost na území jiného členského státu 35.
Second, it is clear from well-established caselaw that the provisions of the Treaty relating to freedom of movement for persons are intended to facilitate the pursuit by Community citizens of occupational activities of all kinds throughout the Community, and preclude measures which might place Community citizens at a disadvantage when they wish to pursue an economic activity in the territory of another Member State. 35
Jak jsem však uvedl výše, nařízení č. 1408/71 přispívá k usnadnění volného pohybu osob a zajištění rovného zacházení pouze vytvořením systému koordinace v souladu s článkem 42 ES 37.
However, as I have already noted above, it is only by drawing up, as provided for by Article 42 EC, a system of coordination that Regulation No 1408/71 contributes to facilitating the exercise of the free movement of persons and the guarantee of equal treatment.
Hmotněprávní a procesněprávní rozdíly mezi systémy sociálního zabezpečení jednotlivých členských států, tedy mezi právy osob vykonávajících výdělečnou činnost v těchto členských státech, nejsou Smlouvou dotčeny 38.
37Substantive and procedural differences between the social security systems of individual Member States, hence in the rights of persons working there, are left unaffected by the Treaty. 38
V této souvislosti je třeba poznamenat, že cílem nařízení č. 1408/71, jak vyplývá z druhého a čtvrtého bodu odůvodnění, je zajistit volný pohyb zaměstnaných osob a osob samostatně výdělečně činných v rámci Společenství, při současném respektování zvláštních vlastností vnitrostátních právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení. Za
It should be noted in that regard that it is the objective of Regulation No 1408/71, as stated in the second and fourth recitals in the preamble, to ensure free movement of employed and selfemployed persons within the European Community, while respecting the special characteristics of national social security legislation.
Soudní dvůr proto několikrát rozhodl, že Smlouva nezaručuje pracovníkovi, že rozšíření nebo přemístění jeho činností do jiného členského státu nebude mít žádné důsledky, pokud jde o sociální zabezpečení. Vzhledem k rozdílům mezi režimy sociálního
Accordingly, as the Court has repeatedly held, the Treaty offers no guarantee to a worker that extending or transferring his activities to another Member State will have
36 — Viz, mimo jiné, rozsudek ze dne 9. března 2006, Piatkowski (C-493/04, Sb. rozh. s. I-2369, bod 19 a uvedená judikatura).
36 — See, inter alia, Case C-493/04 Piatkowski [2006] ECR I-2369, paragraph 19 and the caselaw cited.
37 — Viz rozsudek ze dne 8. března 2001, Komise v. Německo (C-68/99, Recueil, s. I-1865, body 22 a 23).
37 — See Case C-68/99 Commission v Germany [2001] ECR I-1865, paragraphs 22 and 23.
35 — Viz, mimo jiné, rozsudky Soudního dvora ze dne 11. září 2007, Komise v. Německo (C-318/05, Sb. rozh. s. I-6957, bod 114); Öberg, uvedený v poznámce pod čarou 9, bod 14, a Bosman, uvedený v poznámce pod čarou 6, bod 94.
35 — See, inter alia, Case C-318/05 Commission v Germany [2007] ECR I-6957, paragraph 114; Öberg, cited in footnote 9, paragraph 14; and Bosman, cited in footnote 6, paragraph 94.
38 — Viz, například, rozsudek ze dne 15. ledna 1986, Pinna (41/84, Recueil, s. 1, bod 20).
38 — See, for example, Case 41/84 Pinna [1986] ECR 1, paragraph 20.
Ve světle výše uvedeného je třeba uvést, zaprvé, že přijetí zaměstnání v Nizozemsku bylo skutečně pro B. Bosmann nevýhodné, neboť v jeho důsledku, v souladu se zásadou státu zaměstnání zakotvenou v nařízení č. 1408/71, byly uplatněny nizozemské právní předpisy, které neupravují vyplácení rodinných přídavků dětem dotčeného věku, zatímco v případě zaměstnání v Německu by měla nárok na rodinné přídavky v tomto státě.
In that light it must be noted, first, that taking up employment in the Netherlands was indeed to the disadvantage of Ms Bosmann in so far as it entailed, in accordance with the State of employment principle enshrined in Regulation No 1408/71, the application of Netherlands legislation, which does not provide for child benefit in respect of children of the ages in question, whereas she would be entitled to German child benefit if she were employed in that State.
Z toho vyplývá, že při neexistenci harmonizace právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení, ustanovení o volném pohybu osob v rámci Smlouvy o ES nebrání určitým omezením volného pohybu – tedy omezením vyplývajícím z přetrvávajících rozdílů mezi režimy sociálního zabezpečení členských států, které jsou vlastní systému, jehož cílem je pouze koordinace 40.
It follows that, in the absence of harmonisation of social security legislation, certain restrictions on the freedom of movement — that is to say, restrictions which result from the persisting disparities between the social security schemes of the Member States and which are inherent in a system aimed merely at coordination — are not precluded by the provisions on the free movement of persons under the EC Treaty. 40
Mám však za to, že toto znevýhodnění je třeba přičíst hmotněprávním rozdílům, pokud jde o rodinné přídavky, mezi režimy sociálního zabezpečení v Německu a v Nizozemsku, zejména co se týče věku dětí jako podmínky pro vznik nároku.
To my mind, however, that disadvantage is to be ascribed to the substantive differences with regard to child benefit as between the social security schemes in Germany and the Netherlands concerning, in particular, the age of the children as a condition of entitlement.
Jako takové tedy nemůže představovat porušení volného pohybu podle Smlouvy.
Accordingly, it cannot as such give rise to an infringement of freedom of movement under the Treaty.
Stejné úvahy musí ve skutečnosti platit i pro rozdílné zacházení, k němuž dochází pouze z důvodu přípustných rozdílů mezi právními předpisy v oblasti sociálního zabezpečení členských států, a nelze je tedy považovat za porušení zásady rovnosti 41.
The same considerations must in fact apply to differences in treatment which arise merely on account of permissible differences between the social security legislation of the Member States, and in consequence they cannot be regarded as contrary to the principle of equality. 41
39 — Viz, v tomto smyslu, rozsudky Piatkowski, uvedený v poznámce pod čarou 36, bod 34, a Hervein a další, uvedený v poznámce pod čarou 11, bod 51.
39 — See, to that effect, Piatkowski, cited in footnote 36, paragraph 34, and Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 51.
40 — Z judikatury však vyplývá, že toto je pravda pouze do té míry, pokud normy Společenství podle článku 42 ES nepřispívají k nárůstu rozdílů, které již vyplývají z neexistence harmonizace vnitrostátních právních předpisů: viz v tomto ohledu, mimo jiné, rozsudek Pinna, uvedený v poznámce pod čarou 38, body 20 a 21.
40 — It appears, however, from caselaw that this holds true only to the extent that the Community rules pursuant to Article 42 EC do not add to the disparities which already stem from the absence of harmonisation of national legislation: see in that regard, inter alia, Pinna, cited in footnote 38, paragraphs 20 and 21.
41 — Pokud jde o obdobné odůvodnění Soudního dvora týkající se přímých daní, viz rozsudek ze dne 25. října 2007, Porto Antico di Genova (C-427/05, Sb. rozh. s. I-9303, bod 20).
41 — For a similar reasoning of the Court with regard to direct taxation, see Case C-427/05 Porto Antico di Genova [2007] ECR I-9303, paragraph 20.
Zadruhé, pokud jde o otázku diskriminace vznesenou B. Bosmann a předkládajícím soudem, je rovněž zjevné, že systém koordinace založený nařízením č. 1408/71 nezaručuje – a ani nemůže zaručit – rovné zacházení ve všech ohledech.
Second, as regards the question of discrimination raised by Ms Bosmann and the referring court, it is also clear that the coordination system established by Regulation No 1408/71 does not — and indeed cannot — guarantee equal treatment in all respects.
Jak uvedla generální advokátka Sharpston ve svém stanovisku k věci Vláda Francouzského společenství a valonská vláda (C-212/06, pokud čl. 13
As Advocate General Sharpston has pointed out in her Opinion in Case C-212/06, in so far as Article 13(2)(a)
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-352/06 odst.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06 the situations compared in that argument are objectively different.
2 písm. a) stanoví obecné pravidlo, že použitelnými právními předpisy jsou leges loci laboris, členským státem, na jehož území má být dosažena rovnost zacházení, bude obvykle členský stát zaměstnání 42.
43 Accordingly, they provides that, as a general rule, the applicable legislation is to be the lex loci laboris, the Member State in whose territory equality is to be achieved would normally be the State of employment.
na zásadě lex loci laboris a kritériu zaměstnání, situace srovnávané v uvedeném argumentu jsou objektivně odlišné 43, a mohou tedy rovněž vést k odlišným výsledkům, pokud jde o použitelnost práva státu bydliště, a tedy ve smyslu nároku na rodinné přídavky v takovém státě.
42 may also lead to different results in terms of the applicability of the law of the State of residence and hence in terms of entitlement to child-benefit in that State.
Zacházení s migrujícím pracovníkem tedy musí být v případě uplatnění tohoto pravidla, jako je tomu v projednávané věci, stejné jako s jinými pracovníky zaměstnanými na území tohoto státu.
Thus, the migrant worker must, when, as in the present case, that rule is brought to bear, be treated equally as compared with all other workers employed on the territory of that State.