natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jinak by tomu bylo, kdyby členský stát, na jehož území je kapitálová společnost rezidentem,
The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
S ohledem na výše uvedené úvahy navrhuji, aby Soudní dvůr o otázkách předložených v této věci Bundesfinanzhof rozhodl následovně:
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court should give the following answers to the questions referred to it by the Bundesfinanzhof:
5 odst. 1 směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států.
‘(1) A provision of national law which keeps the level of corporation tax initially paid by a company on a profit distribution to its parent companies by setting off, when a correction is made pursuant to that provision, the distribution against income of the company other than that which was used for the initial distribution is not, in the context of the general scheme of the tax rules of which it forms a part, a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States.
2) Článek 52 Smlouvy o ES (nyní, po změně, článek 43 ES) a článek 73b Smlouvy o ES (nyní článek 56 ES) musí být vykládány tak, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která zatěžuje korporační daní zisky rozdělované kapitálovou společností, včetně případu, kdy je toto rozdělování po opravě provedené na základě uvedené právní úpravy započteno na jiné příjmy, než které byly předmětem původního rozdělování, a to i když by uvedená společnost prokázala, že vyplatila dividendy mateřské společnostinerezidentovi, která, na rozdíl od mateřské společnosti-re-zidenta, není na základě vnitrostátního práva oprávněna odečíst ze své vlastní daňové povinnosti část korporační daně zaplacené kapitálovou společností.
(2) Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Article 73b of the EC Treaty (now Article 56 EC) must be interpreted as meaning that they do not preclude national legislation which subjects to corporation tax the profits distributed by a company, including where that distribution is, after a correction made under that legislation, set off against income other than that which was initially distributed, even where that company proves that it distributed dividends to a nonresident parent company which, unlike a resident parent company, is not entitled under national law to deduct from its own tax the portion of corporation tax paid by the company.
Jinak by tomu bylo, kdyby členský stát, na jehož území je kapitálová společnost rezidentem, uplatňoval svoji daňovou povinnost na příjem pocházející z uvedeného členského státu vyplacený mateřské společnosti-nerezidentovi; v takovém případě by měl tento členský stát povinnost zacházet s mateřskou společnostínerezidentem způsobem, který odpovídá tomu, jak je zacházeno s mateřskou společností, která je rezidentem v tomto členském státě a která má příjem od kapitálové společnosti, jež je rezidentem v témže členském státě.
The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
Je na vnitrostátním soudu, aby ověřil, o který z těchto dvou případů jde ve věci v původním řízení, přičemž musí vzít v potaz veškerá ustanovení své daňové právní úpravy a případně jakékoli relevantní ujednání dohody o zamezení dvojího zdanění uzavřené s Nizozemským královstvím.“
It is for the national court to ascertain which of those situations is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provisions of the Convention of 16 June 1959 between the Federal Republic of Germany and the Kingdom of the Netherlands for the avoidance of double taxation.’
Ve věci C-284/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 22. února 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 29. června 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Bundesfinanzhof (Germany), made by decision of 22 February 2006, received at the Court on 29 June 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, G. Arestis (zpravodaj), R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a T. von Danwitz, soudci,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and T. von Danwitz, Judges,
ROZSUDEK ZE DNE 26. 6.
JUDGMENT OF 26. 6.
2008 – VĚC C-284/06 generální advokát: P. Mengozzi, vedoucí soudní kanceláře: J. Swedenborg, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 13. června 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 June 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za Komisi Evropských společenství R. Lyalem a W. Möllsem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 31. ledna 2008,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and W. Mölls, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008,
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 6; Zvl. vyd. 09/01, s.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ 1990 L 225, p.
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi obchodní společností Burda GmbH, původně Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (dále jen „Burda“) a Finanzamt Hamburg-Am Tierpark (dále jen „Finanzamt“) ohledně zdanění zisku, který tato obchodní společnost vyplatila v roce 1998 za hospodářské roky 1996 a 1997 jedné ze svých mateřských společností, a sice RCS International Services BV (dále jen „RCS“), usazené v Nizozemsku.
The reference has been made in proceedings between Burda GmbH, formerly Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (‘Burda’) and Finanzamt Hamburg-Am Tierpak (‘the Finanzamt’) concerning the taxation of the profit which Burda distributed in respect of the financial years 1996 and 1997 to one of its parent companies, namely RCS International Services BV (‘RCS’), established in the Netherlands.
2008 – VĚC C-284/06
2008 — CASE C-284/06
Cílem směrnice 90/435 je podle prvního bodu jejího odůvodnění stanovit „daňová pravidla neutrální z hlediska hospodářské soutěže, aby se podniky mohly přizpůsobit požadavkům společného trhu, zvýšit svou produktivitu a zlepšit svou konkurenceschopnost na mezinárodní úrovni“.
In accordance with the first recital in the preamble thereto, Directive 90/435 is intended to introduce ‘tax rules which are neutral from the point of view of competition, in order to allow enterprises to adapt to the requirements of the common market, to increase their productivity and to improve their competitive strength at the international level’.
Tato směrnice podle třetího bodu svého odůvodnění usiluje především o odstranění daňových znevýhodnění, kterému jsou vystaveny skupiny společností z různých členských států ve srovnání se skupinami společností z téhož členského státu.
According to the third recital in the preamble to Directive 90/435, that directive is intended, in particular, to eliminate the fiscal disadvantage suffered by groups of companies of different Member States in comparison with groups of companies of the same Member State.
Články 1 až 7 směrnice 90/435 stanoví:
Articles 1 to 7 of Directive 90/435 provide as follows:
Každý členský stát použije tuto směrnici
Each Member State shall apply this Directive:
– na rozdělování zisku obdrženého společnostmi tohoto státu, který pochází od jejich dceřiných společností ostatních členských států,
— to distributions of profits received by companies of that State which come from their subsidiaries of other Member States,
– na rozdělování zisku vytvořeného společnostmi tohoto státu společnostem ostatních členských států, jichž jsou dceřinými společnostmi.
— to distributions of profits by companies of that State to companies of other Member States of which they are subsidiaries.
Pro účely této směrnice se ‚společností členského státu‘ rozumí každá společnost, která a) má některou z forem uvedených v příloze této směrnice; b) je podle daňového práva některého členského státu pro daňové účely považována za daňového rezidenta tohoto státu a podle smlouvy o zamezení dvojího zdanění uzavřené s třetí zemí není pro daňové účely považována za daňového rezidenta mimo Společenství; c) podléhá navíc bez možnosti volby nebo osvobození jedné z následujících daní:
(b) according to the tax laws of a Member State is considered to be resident in that State for tax purposes and, under the terms of a double taxation agreement concluded with a third State, is not considered to be resident for tax purposes outside the Community;
– Körperschaftsteuer ve Spolkové republice Německo,
— Koerperschaftsteuer in the Federal Republic of Germany,
[…] nebo jakékoli jiné dani, která některou z těchto daní v budoucnu nahradí.
… or to any other tax which may be substituted for any of the above taxes.
Pro účely použití této směrnice se a) postavení mateřské společnosti přiznává přinejmenším každé společnosti členského státu, která splňuje podmínky stanovené v článku 2 a která drží na základním kapitálu některé společnosti jiného členského státu splňující stejné podmínky podíl nejméně 25 %; b) ‚dceřinou společností‘ rozumí společnost, na jejímž základním kapitálu je držen podíl uvedený v písmenu a).
(a) the status of parent company shall be attributed at least to any company of a Member State which fulfils the conditions set out in Article 2 and has a minimum holding of 25% in the capital of a company of another Member State fulfilling the same conditions;
Obdrží-li mateřská společnost z důvodu svého podílu na dceřiné společnosti zisky rozdělené jinak než při likvidaci dceřiné společnosti, stát mateřské společnosti:
Where a parent company, by virtue of its association with its subsidiary, receives distributed profits, the State of the parent company shall, except when the latter is liquidated, either:
– upustí od zdanění těchto zisků, nebo
— refrain from taxing such profits, or
– zdaní tyto zisky, přičemž umožní mateřské společnosti odečíst od daně příslušnou část daně splatné dceřinou společností, která se vztahuje k těmto ziskům, popřípadě daň sraženou státem, jehož daňovým rezidentem je dceřiná společnost, podle odchylek stanovených v článku 5 a maximálně do výše odpovídající vnitrostátní dani.
— tax such profits while authorising the parent company to deduct from the amount of tax payable that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits and, if appropriate, the amount of the withholding tax levied by the Member State in which the subsidiary is resident, pursuant to the derogations provided for in Article 5, up to the limit of the amount of the corresponding domestic tax.
Každý členský stát si nicméně ponechá možnost stanovit, že náklady vztahující se k držbě podílu na dceřiné společnosti a ztráty vyplývající z rozdělování jejích zisků nelze odečíst od zdanitelných příjmů mateřské společnosti. […]
However, each Member State shall retain the option of providing that any charges relating to the holding and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company. …
Zisk rozdělovaný dceřinou společností její mateřské společnosti je osvobozen od srážkové daně, přinejmenším pokud mateřská společnost drží na základním kapitálu dceřiné společnosti podíl nejméně 25 %.
Profits which a subsidiary distribute[s] to its parent company shall, at least where the latter holds a minimum of 25% of the capital of the subsidiary, be exempt from withholding tax.
Odchylně od odstavce 1 smí Spolková republika Německo tak dlouho, dokud na rozdělované zisky uplatňuje sazbu korporační daně nejméně o 11 % nižší, než je sazba
Notwithstanding paragraph 1, the Federal Republic of Germany may, for as long as it charges corporation tax on distributed profits at a rate at least 11 points lower than the rate applicable to retained profits, and at the latest until mid-1996, impose
2008 – VĚC C-284/06 daně z nerozdělených zisků, nejdéle však do poloviny roku 1996, vybírat vyrovnávací srážkovou daň 5 % ze zisků rozdělovaných svými dceřinými společnostmi.
2008 — CASE C-284/06 a compensatory withholding tax of 5% on profits distributed by its subsidiary companies.
KStG z roku 1996
The KStG 1996
Ustanovení § 2 KStG 1996 stanoví, že povinnost ke korporační dani entit, sdružení osob a sdružení majetku, které nemají vedení ani sídlo v Německu, se omezuje na příjmy v Německu.
Under Paragraph 2 of the KStG 1996, corporations, associations of persons and pools of assets which have neither their management nor their registered office in Germany are partly liable to corporation tax on their income obtained in Germany.
Podle § 23 KStG 1996 činí základní sazba korporační daně 45 % ze zdanitelného zisku.
Under Paragraph 23 of KStG 1996, the normal rate of corporation tax is 45% of the taxable income.
Ustanovení § 27 odst. 1 KStG stanoví, že „rozděluje-li kapitálová společnost s neomezenou povinností ke korporační dani zisk, její korporační daň se zvýší nebo sníží v závislosti na rozdílu mezi zdaněním jejího vlastního kapitálu (zdanění nerozděleného kapitálu), který se podle § 28 považuje za kapitál použitý na rozdělení zisku, a zdaněním, které je výsledkem použití daňové sazby 30 % ze zisku před odečtením korporační daně (zdanění rozdělovaných zisků)“.
Paragraph 27(1) of the KStG 1996 provides that ‘if a company fully liable to [corporation] tax distributes profits, the amount of the tax shall be increased or reduced as a consequence, depending on the difference between the tax on the company’s capital and reserves (tax on retentions) which, under Paragraph 28, are deemed to be used for the distribution of profits, and the tax resulting from the application of a rate of 30% of the profit before the deduction of corporation tax (tax on distribution).’
Ustanovení § 28 odst. 3 a 4 KStG 1996 stanoví:
Paragraph 28(3) and (4) of the KStG 1996 provides as follows:
Ustanovení § 30 odst. 1 a 2 KStG 1996 stanoví:
Paragraph 30(1) and (2) of the KStG 1996 provides as follows:
Jednotlivé dílčí částky jsou odvozeny od rozčlenění v předchozím hospodářském roce.
Each portion shall depend on the division during the preceding financial year.
Pro účely členění je třeba uvést odděleně dílčí částky, které odpovídají:
In the division there shall be shown separately the portions which correspond to:
1. příjmům, které podléhaly po 31. prosinci 1999 základní sazbě korporační daně;
1. income which was subject to the full rate of corporation tax from 31 December 1993;
3. přírůstkům obchodního majetku, které nepodléhají korporační dani nebo které v hospodářských rocích předcházejících 1. lednu 1977 zvýšily vlastní kapitál kapitálové společnosti.
3. additions to assets not subject to corporation tax or which increased the company’s capital and reserves in the course of the financial years prior to 1 January 1977.
1. vlastní kapitál pocházející ze zahraničních příjmů v hospodářských rocích následujících po 31. prosinci 1976 […];
Capital and reserves originating from foreign income during the financial years subsequent to 31 December 1976 …;
1. rozdělování dílčích částek ve smyslu § 30 odst. 2 bodu 1 [EK 01];
1. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 1 [EK 01];
2. rozdělování dílčích částek ve smyslu § 30 odst. 2 bodu 4 [EK 04].“
2. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 4 [EK 04].’
Ustanovení § 44 odst. 1 první věty KStG 1996 stanoví:
Paragraph 44(1), first sentence, of the KStG 1996 provides as follows:
„Pokud entita, která má neomezenou povinnost ke korporační dani, uskutečňuje na vlastní účet plnění, která jsou příjmem společníků nebo akcionářů ve smyslu § 20 odst. 1 bodu 1 nebo 2 zákona o dani z příjmů, má povinnost, nestanoví-li odstavec 2 jinak, vystavit svým společníkům nebo akcionářům na úředně předepsaném formuláři potvrzení obsahují následující údaje:
‘If an entity fully liable to the tax supplies services for its own account, which are equivalent, for the shareholders, to earnings within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 and 2, of the Law on Income Tax, it shall, subject to Paragraph 20(2) of the Law, provide its shareholders. on demand, with a certificate containing the following particulars on the appropriate official administrative form:
1. jméno a adresa společníka nebo akcionáře;
1. the shareholder’s name and address;
2. výše plnění;
2. the amount of the services;
3. datum zaplacení;
3. the settlement date;
4. výše korporační daně započitatelné podle § 36 odst. 2 bodu 3 první věty zákona o dani z příjmů;
4. the amount of corporation tax deductible under Paragraph 36(2), point 3, first sentence, of the Law on Income Tax;
5. výše vratné korporační daně ve smyslu § 52 [KStG 1996]; postačuje, pokud se údaj vztahuje k jedné akcii, jednomu podílu nebo jedinému požívacímu právu;
5. the amount of corporation tax to be repaid for the purposes of Paragraph 52; it shall be sufficient if the particulars relate to a single share or a single right to dividend;
6. výše plnění, u něhož se dílčí částka ve smyslu § 30 odst. 2 bodu 1 považuje za použitou;
6. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 1, is deemed to be used;
7. výše plnění, u něhož se dílčí částka ve smyslu § 30 odst. 2 bodu 4 považuje za použitou.“
7. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 4, is deemed to be used.’
Ustanovení § 50 odst. 1 bodu 2 KStG 1996 zejména stanoví, že splatná korporační daň z příjmů, které podléhají srážkové dani, je vybírána srážkovou daní, pokud je daňová povinnost toho, komu plynou příjmy, omezená a jeho příjmy neplynou z tuzemské podnikatelské, zemědělské nebo lesohospodářské činnosti.
Paragraph 50(1), point 2, of the KStG 1996 provides, inter alia, that the corporation tax on income subject to withholding tax is to be paid by deduction at source where the recipient is only partly taxable and where the income does not originate from a commercial, agricultural or forestry enterprise located in the national territory.
1 bodů 1 až 3 nebo odst. 2 bodu 2 písm. a) zákona o dani z příjmů nebo nejsouli tyto příjmy zahrnuty do daňového základu
Paragraph 51 of the KStG 1996 provides that ‘[i]f the shareholder is not liable to income tax within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 to 3, or subparagraph (2), point 2(a), of the Law on Income Tax or if that income is not taken into account in
Ustanovení § 52 odst. 1 KStG 1996 zní:
Under Paragraph 52(1) of the KStG 1996:
„Korporační daň, kterou podle § 51 nelze započíst, se na žádost vrátí společníkům nebo akcionářům, kteří mají neomezenou povinnost ke korporační dani, ale jsou od ní osvobozeni, veřejnoprávním právnickým osobám a společníkům nebo akcionářům, jejichž povinnost ke korporační dani je omezena podle § 2 bodu 1 [KStG 1996], v rozsahu, v němž se tato daň zvýší v souladu s § 27 z důvodu, že se vlastní kapitál ve smyslu § 30 odst. 2 bodu 3 považuje za použitý na rozdělení zisku nebo obdobné plnění.“
‘The corporation tax which cannot be set off pursuant to Paragraph 51 shall be repaid, on demand, to shareholders who are fully liable, but exempt from corporation tax, to legal persons governed by public law and to shareholders partly liable to corporation tax under Paragraph 2(1), in so far as that tax increases, in accordance with Paragraph 27, because the capital and reserves within the meaning of Paragraph 30(2), point 3, are deemed to have been used for the distribution or for a similar payment.’
Ustanovení § 20 zákona o dani z příjmů (Einkommensteuergesetz 1990, BGBl. 1990 I, s.
Paragraph 20(1) of the 1990 Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz 1990, BGBl 1990 I, p.
1898, dále jen „EStG 1990“) stanoví:
1898, ‘the EStG 1990’), provides as follows:
„Příjmy z kapitálového majetku tvoří:
‘Investment income comprises:
1. podíly na zisku (dividendy);
1. dividend distributions;
Ustanovení § 36 odst. 2 bodu 3 EStG 1990 stanoví:
Paragraph 36(2) of the EStG 1990 states that:
Na daň z příjmů se započítají tyto částky:
The following amounts shall be deducted from income tax:
Ustanovení § 43 odst. 1 EStG 1990 zní:
Under Paragraph 43(1) of the EStG 1990:
„Následující tuzemské kapitálové výnosy podléhají dani z příjmů vybírané srážkou z kapitálového výnosu (daň z kapitálového výnosu):
‘The following investment income received in Germany shall be subject to income tax by deduction from investment income (investment income tax):
Skutkový základ sporu v původním řízení, předběžné otázky a řízení před Soudním dvorem
The facts of the main proceedings, the questions referred and the procedure before the Court
Jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí, Burda je společnost s ručením omezeným podle německého práva se sídlem a vedením v Německu.
As is clear from the order for reference, Burda is a limited liability company governed by German law, its registered office and management being located in Germany.
V letech, která jsou rozhodná pro věc v původním řízení, na ní měly stejně velké obchodní podíly kapitálová společnost RCS, usazená v Nizozemsku, a kapitálová společnost Burda International Holding GmbH (dále jen „Burda International“), usazená v Německu.
During the period relevant to the main proceedings it was owned in equal shares by RCS, a company established in the Netherlands, and by Burda International Holding GmbH (‘Burda International’) a company situated in Germany.
V roce 1998 Burda rozhodla o rozdělení zisků za hospodářské roky 1996 a 1997 rovným dílem mezi RCS a Burda International.
In 1998 Burda decided to carry out a profit distribution in respect of the financial years 1996 and 1997 to RCS and Burda International in equal shares.
Rozdělení zisků bylo zdaněno podle § 27 odst. 1 KstG 1996 sazbou ve výši 30 %.
The distribution was taxed under Paragraph 27(1) of the KStG 1996 at the rate of 30%.
Z překládacího rozhodnutí vyplývá, že podle § 44 KstG dostala osvědčení o odpočitatelnosti korporační daně za rozdělení zisků provedené společností Burda pouze Burda International.
It is clear from the order for reference that, in accordance with Paragraph 44 of the KStG 1996, only Burda International received a certificate of deductibility of corporation tax in respect of the profit distribution by Burda.
Z uvedeného rozhodnutí rovněž vyplývá, že na základě daňové kontroly bylo zjištěno, že Burda rozdělila zisky ve výši překračující výši zdanitelných příjmů.
The order for reference also shows that, following a tax audit, it was established that Burda had distributed profits in an amount greater than the taxable income.