natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Další krok byl učiněn v listopadu, kdy byla zahájena široká veřejná konzultace týkající se evropské občanské iniciativy (4), jedné z novinek zavedených novou Smlouvou, která umožní občanům EU přímo požádat Evropskou komisi, aby přišla s iniciativou. K tomu dojde v případě, že se k ní ve všech členských státech připojí svými podpisy alespoň milion občanů.
Another step was taken with the launch in November of a broad public consultation on one of the features of the new treaty, the European ‘Citizens’ initiative’ (4), which will permit EU citizens to directly request an initiative by the European Commission upon the collection of at least 1 million signatures across the Member States.
OBNOVENÝ EVROPSKÝ PARLAMENT
A RENEWED EUROPEAN PARLIAMENT
Volby do Evropského parlamentu přitáhly pozornost sdělovacích prostředků na celém světě. Tento zájem vyvrcholil 7. června při vyhlášení výsledků.
The elections to the European Parliament attracted worldwide media attention, reaching a climax as the results were announced on 7 June.
Volby do Evropského parlamentu, pořádané každých pět let, se konaly v členských státech mezi 4. a 7. červnem.
European Parliament elections — which take place every five years — were held across the Member States between 4 and 7 June.
Poprvé do nich bylo plně zapojeno 27 členských států, včetně Bulharska a Rumunska, které vstoupily do EU v roce 2007.
For the first time, 27 Member States were fully involved, since Bulgaria and Romania joined the EU in 2007.
Nový parlament měl při svém zvolení 736 členů, přičemž nejvíce zástupců mělo Německo a nejméně Malta.
The new Parliament consisted of 736 MEPs when it was elected, with the largest contingent from Germany and the smallest from Malta.
VÝSLEDEK VOLEB DO EVROPSKÉHO PARLAMENTU V ČERVNU 2009
RESULT OF THE ELECTIONS TO THE EUROPEAN PARLIAMENT IN JUNE 2009
Aliance liberálů a demokratů pro Evropu 84
Alliance of Liberals and Democrats for Europe 84
Zelení/Evropská svobodná aliance 55
Greens/European Free Alliance55
Evropská lidová strana (křesťanští demokraté) 265
European People’s Party (Christian Democrats) 265
Progresivní aliance socialistů a demokratů 184
Progressive Alliance of Socialists and Democrats 184
Evropská konzervativní a reformní skupina 54
European Conservatives and Reformists54
Evropa svobody a demokracie 32
Europe of Freedom and Democracy 32
Celkem 736
TOTAL 736
Nezařazení poslanci 27
Non-attached members 27
Evropská sjednocená levice – Severská zelená levice35
European United Left — Nordic Green Left 35
Zdroj: EP
Source: EP.
Výsledky voleb ukázaly posun doprava.
The results of the vote showed a shift to the right.
Své postavení nejsilnější skupiny si udržela strana pravého středu, Evropská lidová strana (EPP).
The centre-right European People’s Party (EPP) maintained its position as the largest group.
Na pravicovém křídle vznikla nová Evropská konzervativní a reformní skupina (ECR), jež sestává z členů bývalé strany EPP.
A new European Conservatives and Reformists group (ECR), made up of former EPP members, was created on the right of the spectrum.
Podíl křesel získaných ve volbách do Evropského parlamentu v roce 2009 ve srovnání s podílem křesel získaných ve vobách v roce 2004
Share of seats won in the 2009 elections to the European Parliament, compared with share of seats in 2004
NEJVĚTŠÍ VOLBY DO EVROPSKÉHO PARLAMENTU V HISTORII
THE BIGGEST EUROPEAN PARLIAMENT ELECTION EVER
Evropská lidová strana (křesťanští demokraté)
European People’s Party (Christian Democrats)
Progresivní aliance socialistů a demokratů
Progressive Alliance of Socialists and Democrats
Zelení/Evropská svobodná aliance
Greens/ European Free Alliance
Podíl v procentech v roce 2009
Percentage in 2009
Evropská konzervativní a reformní skupina
European Conservatives and Reformists
Podíl v procentech v roce 2004
Percentage in 2004
Evropská sjednocená levice – Severská zelená levice
European United Left — Nordic Green Left
Evropa svobody a demokracie
Europe of Freedom and Democracy
PODÍL ŽEN V EVROPSKÉM PARLAMENTU
SHARE OF FEMALE MEPS
V důsledku voleb se zvýšil počet poslankyň Evropského parlamentu na 35 %. Nyní má vyšší podíl žen, než je tomu ve většině vnitrostátních parlamentů v členských státech.
The elections resulted in a further increase in the proportion of women MEPs: at 35 %, the European Parliament now has a higher share of women members than most national parliaments in the Member States.
Období před volbami se oproti dřívějšku vyznačovalo přeshraniční spoluprací v rámci politických skupin, neboť jednotlivé vnitrostátní strany spolupracovaly na představení společných programů na úrovni EU.
The pre-election period featured a new degree of crossborder cooperation within political groups as their national component parties worked together to present common manifestos at European level.
Evropský parlament zahájil informační kampaň s názvem „Je to na Vás“, která zdůraznila politiky, na které budou mít zvolení poslanci Evropského parlamentu vliv.
The European Parliament ran an awareness campaign entitled ‘It’s your choice’ that highlighted the policies on which the MEPs elected would have influence.
Kampaň využívala na přilákání voličů (zejména mladých lidí) nástroje jako např. Facebook, Twitter a YouTube.
The campaign used tools such as Facebook, Twitter and YouTube to attract voters, in particular among the young.
Komise nově doplňovala tuto kampaň svými vlastními akcemi.
In another innovation, the Commission complemented this campaign with its own actions.
Členky Evropského parlamentu v listopadu demonstrovaly za rovnost žen a mužů při rozdělování nejvyšších postů v EU.
Women MEPs demonstrated in November in support of gender equality in the share-out of top EU jobs.
Ačkoli byla celková volební účast nižší než v předcházejících volbách do Evropského parlamentu, v osmi členských státech se v porovnání s rokem 2004 značně zvýšila.
Although overall turnout was lower than in previous European Parliament elections, there were significant increases in eight Member States over 2004.
Nejvyšší úrovně (90,75 %) bylo dosaženo v Lucembursku, kde se ve stejný den konaly i všeobecné volby, a nejnižší účast (19,64 %) byla zaznamenána na Slovensku.
Participation varied widely between Member States, with the highest level (90.75 %) in Luxembourg, where a general election was held the same day, and the lowest (19.64 %) in Slovakia.
Podle povolebních průzkumů bylo nejčastějším důvodem neúčasti ve volbách spíše rozčarování politikou jako takovou, než nespokojenost konkrétně s EU či nezájem o ni.
According to a post-election survey, the most common reason for not voting was disenchantment with politics in general, rather than dissatisfaction with — or ignorance of — the EU in particular.
V mnoha členských státech převažovala diskuse o vnitrostátních záležitostech nad problémy, na něž má vliv EU.
In many Member States, debate over national issues predominated over issues influenced by the EU.
V některých členských státech se rovněž ve stejný den konaly volby do vnitrostátních, regionálních či místních orgánů, což zastínilo evropský podtext voleb.
In some Member States, national, regional or local elections were also held on the same day, obscuring European issues.
EVROPSKÝ PARLAMENT VE STŘEDU EVROPSKÉ DEMOKRACIE
THE EUROPEAN PARLIAMENT AT THE CENTRE OF EUROPEAN DEMOCRACY
Na červencovém ustavujícím zasedání Evropského parlamentu složili přísahu jeho noví členové, kteří si za svého předsedu na první polovinu pětiletého funkčního období zvolili bývalého předsedu vlády Polska a od roku 2004 poslance Evropského parlamentu Jerzyho Buzka ze skupiny EPP.
At the Parliament’s constituent session in July, the new MEPs were sworn in, and elected Jerzy Buzek from the EPP group, former Polish Prime Minister and an MEP since 2004, as their President, for the first half of the five-year term.
Jediným protikandidátem byla Eva-Britt Svenssonová (GUE-NGL).
The only other candidate in the vote was Eva-Britt Svensson (GUE–NGL).
Buzek označil své zvolení za znamení toho, „jak se naše Evropa změnila“, a „signál“ pro země střední a východní Evropy, které vstoupily do EU v letech 2004 a 2007, a uvedl: „Už nejsme my a vy. Nyní můžeme pevně stanout a říct – Evropa se sjednotila.“
Buzek described his election as a measure of‘how our Europe has changed’and as‘a sign’for the central and eastern European countries which joined the EU in 2004 and 2007: ‘There is no longer an us and you.This time we can stand firm and say — we have a united Europe,’he said.
„Evropský parlament dnes stojí ve středu evropské parlamentní demokracie. O tom jsme v roce 1979 mohli jen snít.
‘Today this European Parliament stands at the centre of a European parliamentary democracy of which we could only dream in 1979.
Parlament se stal zákonodárným orgánem, který si je vědom svých povinností, a ve většině oblastí právních předpisů EU je při rozhodování rovnocenným partnerem,“ prohlásil Hans-Gert Pöttering, předseda Evropského parlamentu, bezprostředně po volbách na červnovém zasedání Evropské rady.
Hans-Gert Pöttering, President of the European Parliament, at the meeting of the European Council in June, immediately after the election.
Závěrečné měsíce končícího legislativního období se vyznačovaly úzkou spoluprací mezi Evropským parlamentem, Komisí a Radou s cílem dokončit některé důležité legislativní postupy.
The concluding months of the outgoing legislature saw close cooperation between the Parliament, the Commission and the Council, in order to conclude several important legislative processes.
V průběhu roku Parlament opakovaně prokázal, že je schopen přispět do živé diskuse na úrovni EU v tak sporných otázkách, jako je např. telekomunikační balíček, přístup k dokumentům, pracovní doba osob vykonávajících mobilní činnosti v dopravě, revize směrnice o pracovní době a dohoda v odvětví rybolovu s Guineou.
And during the year the Parliament repeatedly demonstrated its capacity to contribute to vigorous EU debate — in issues as contentious as the telecoms package, access to documents, working time of persons performing mobile transport activities, the revision of the working time directive and the fisheries agreement with Guinea.
Jerzy Buzek (vpravo) byl v červenci zvolen předsedou Evropského parlamentu na funkční období dvou a půl roku jako nástupce Hanse-Gerta Pötteringa (vlevo).
Jerzy Buzek (right) was elected in July for a two-and-a-half-year term as President of the European Parliament, succeeding Hans-Gert Pöttering (left).
Evropský parlament se začal připravovat na rozšíření pravomocí, které získá na základě Lisabonské smlouvy, zejména na své rozšířené legislativní pravomoci a nový postup při schvalování rozpočtu EU, díky nimž se Parlament dostává na stejnou úroveň s Radou.
Parliament began to prepare for the increased powers it gains under the Lisbon Treaty, notably its enhanced legislative powers and a new procedure for adopting the EU budget, which puts Parliament on an equal footing with the Council.
Parlament rovněž zahájil reformy svého vnitřního fungování v souladu se zprávou, kterou přijal v květnu (5), týkající se revize jeho jednacího řádu.
The Parliament also introduced reforms in its own operations, in line with a report it adopted in May (5) on the revision of its rules of procedure; these include new arrangements for cooperation among its committees, and ways of making parliamentary debates in the plenary more lively.
Tyto reformy zahrnují nová opatření při spolupráci výborů a způsoby oživení parlamentních rozprav během plenárních zasedání.
Buzek’s inaugural speech identied parliamentary reform as one of the main challenges of his mandate.
Jerzy Buzek ve svém inauguračním projevu označil parlamentní reformu za jednu z hlavních výzev svého mandátu.
‘I will work on creating a new model and working relationship with the European Commission,’ he said.
Vyjádřil se:„Budu pracovat na vytvoření nového modelu a pracovních vztahů s Evropskou komisí.“ Parlament v říjnu rovněž ustavil nový zvláštní výbor pro finanční, hospodářskou a sociální krizi, kterému byl dán dvanáctiměsíční mandát, aby vytvořil politická doporučení.
The Parliament also set up a new Special Committee on the Financial, Economic and Social Crisis, in October, which was given a 12-month mandate to develop policy recommendations.
NOVÉ OSOBNOSTI PRO OBNOVENOU EU
NEW PERSONALITIES FOR A RENEWED EU
V červenci Evropská rada formálně jmenovala José Manuela Barrosa předsedou příští Evropské komise.
In July the European Council formally nominated José Manuel Barroso as President of the next European Commission.
V reakci na žádosti Evropského parlamentu navržený předseda předložil své vlastní„politické směry“ (6) a setkal se s každou z hlavních politických skupin Parlamentu, aby s nimi projednal své plány a vyslechl si jejich názory.
Parliament, the President-designate presented his own ‘policy guidelines’ (6) and met with each of the Parliament’s main political groups to discuss his plans and hear their views.
Jeho směry zahrnovaly kapitolu týkající se zvláštního partnerství mezi Evropskou komisí a Evropským parlamentem, které slibuje rozšíření spolupráce s Konferencí předsedů a Konferencí předsedů výborů, zavedení hodiny otázek, revizi všech návrhů čekajících na projednání na začátku funkčního období nové Komise a zvýšenou informovanost ohledně vnějších činností.
His guidelines included a chapter on a specic partnership between the European Commission and the European Parliament, with pledges on enhanced cooperation with the Conference of Presidents and the Conference of Committee Chairs, the introduction of a ‘Question hour’, a review of all pending proposals at the beginning of the new Commission’s mandate, and enhanced information provision on external action.
V této souvislosti prohlásil: „Povýším toto výjimečné partnerství s Evropským parlamentem na novou úroveň.“
He said: ‘I will take the special partnership with the European Parliament to a new level.’
Barrosovy politické směry
The Barroso political guidelines
Když v září předseda Evropské komise José Manuel Barroso předstoupil před Evropský parlament, představil politické směry pro své druhé funkční období.
European Commission President José Manuel Barroso set out his political guidelines for his second term when he appeared before the European Parliament in September.
Z nich také vycházel při přidělování portfolií v nové Komisi.
This was also the basis for his allocation of responsibilities in the new Commission.
Evropský parlament na svém zářijovém plenárním zasedání vyjádřil José Manuelovi Barrosovi svou podporu (7) nadpoloviční většinou, která by dokonce splňovala i vyšší úroveň podpory, kterou by ke jmenování předsedy Evropské komise vyžadovala Lisabonská smlouva.
At its September plenary session, the Parliament gave Barroso its backing (7), by an absolute majority, sucient to full even the more demanding level of endorsement required by the Lisbon Treaty for appointment of a Commission President.
Tím, že ve svých politických směrech interpretoval své zvolení jako „přijetí ambiciózního programu pro svobodnou a solidární Evropu“, potvrdil své odhodlání úzce spolupracovat s poslanci Evropského parlamentu na„budování ještě silnější parlamentní demokracie“.
Interpreting the vote as ‘an acceptance of the ambitious programme for a Europe of freedom and solidarity’ in his policy guidelines, he conrmed his determination to work closely with MEPs ‘to build an even stronger parliamentary democracy’.
Předseda Evropské rady
The President of the European Council
Herman Van Rompuy (62) byl v listopadu 2009 zvolen prvním předsedou Evropské rady.
Herman Van Rompuy, 62, was selected as the first President of the European Council in November 2009.
V prosinci 2008 se ujal funkce předsedy vlády Belgie.
He had taken up the post as Belgium’s Prime Minister in December 2008.
Jeho domovská politická strana, Vlámští křesťanští demokraté, je svou politikou blízká Evropské lidové straně.
His national political party, the Flemish Christian Democrats, is aligned to the European People’s Party.
Svou 35letou politickou kariéru započal ve funkci politického poradce ministrů. V 90. letech působil jako ministr pro rozpočet a v poslední době působil jako mluvčí belgického parlamentu.
His 35-year political career started as a political adviser to senior ministers, and has included spells as budget minister in the 1990s and, more recently, as speaker of the Belgian lower house.
V listopadu odstoupil z funkce předsedy vlády Belgie, aby mohl začít od 1. ledna 2010 pracovat ve své nové funkci na úrovni EU.
He stood down as Belgian Prime Minister in November so as to start work in his new EU post on 1 January 2010.
Jmenování nové Komise se opozdilo v důsledku nejistoty v souvislosti se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost.
The nomination of the new Commission was delayed by uncertainty over the date of entry into force of the Lisbon Treaty.
Předcházející Komisi měl skončit mandát na konci října, ale komisaři ještě setrvali ve svých funkcích v období od 1. listopadu do konce roku 2009, tzn. do ukončení procesu jmenování a schvalování jejich nástupců.
The outgoing Commission was due to end its term at the end of October, but stayed on in a caretaker capacity from 1 November until after the end of 2009, pending completion of the nomination and approval process of its successor.
Mezitím v odcházející Komisi došlo k určitým změnám.
In the meantime, some modifications took place within the outgoing Commission.
Danuta Hübner, komisařka pro regionální politiku za Polsko, rezignovala na svou funkci, aby mohla zasednout v křesle Evropského parlamentu. Nahradil ji Paweł Samecki.
Regional Affairs Commissioner Danuta Hübner from Poland resigned to take up a seat in the EP and was replaced by Paweł Samecki.
Algirdas Šemeta nahradil komisařku pro rozpočet Daliu Grybauskaitė, která byla zvolena prezidentkou Litvy.
Algirdas Šemeta replaced Budget Commissioner Dalia Grybauskaitė, who was elected President of Lithuania.
Belgičan Karel De Gucht převzal po rezignaci svého kolegy Louise Michela, který zasedl v Evropském parlamentu, portfolio komisaře pro rozvoj a humanitární pomoc.
Karel De Gucht of Belgium took over as Commissioner for Development and Humanitarian Aid following the resignation of his compatriot Louis Michel, who took up a seat in the EP.
Evropský parlament v září schválil všechny tři nové komisaře.
The EP gave a positive assessment of all three new Commissioners in September.
Po rezignaci Jána Figel’a, který byl zvolen předsedou Křesťansko--demokratického hnutí na Slovensku, převzal do skončení mandátu odcházející Komise portfolio vzdělávání, odborné přípravy, kultury a mládeže Maroš Šefčovič, stálý představitel Slovenska při EU.
Following the resignation of Ján Figel’, who was elected chairman of the Christian Democratic Movement in Slovakia, Maroš Šefčovič, the Slovak Permanent Representative to the EU, took over the portfolio of Education, Training, Culture and Youth until the end of the outgoing Commission’s mandate.
V polovině listopadu svolal předseda vlády Švédska Fredrik Reinfeldt, ve své funkci předsedy Rady, mimořádný summit nejvyšších představitelů EU, na kterém měly být obsazeny dvě nové funkce vzniklé na základě Lisabonské smlouvy.
In mid-November, Swedish Prime Minister Fredrik Reinfeldt, in his capacity as President of the Council, convened an extraordinary summit of EU leaders to make the appointments to the two new posts created by the Lisbon Treaty.
Předsedou Evropské rady byl na funkční období dvou a půl roku jmenován předseda vlády Belgie Herman Van Rompuy a novou vysokou představitelkou Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a místopředsedkyní Komise byla jmenována baronka Catherine Ashtonová, komisařka pro obchod.
Belgian Prime Minister Herman Van Rompuy was selected as President of the European Council, for a two-and-a-half year term, and Baroness Catherine Ashton, the Commissioner for Trade, as the new High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and Vice-President of the Commission.
Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku
The High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
Catherine Ashtonová (53), nová vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a navržená místopředsedkyně Komise, byla od října 2008 členkou Evropské komise zastupující Velkou Británii poté, co nahradila Petera Mandelsona.
Catherine Ashton, 53, the new High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and Vice-President designate of the Commission, had been the UK’s European Commissioner since October 2008, in replacement of Peter Mandelson.
Předtím byla od roku 1999 členkou labouristic-ké strany v britské horní komoře parlamentu, Sněmovně lordů (jako baronka Ashton of Upholland), kde nejdříve zastávala funkci zástup kyně tajemníka parlamentu v oblasti vzdělávání, poté v ústavních záležitostech a nakonec v oblasti spravedlnosti a lidských práv.
From 1999 until then, she had been a Labour member of the UK’s upper house, the House of Lords (as Baroness Ashton of Upholland), where she held ministerial office with responsibilities successively for education, constitutional affairs, justice and human rights.
V roce 2007 byla jmenována do čela Sněmovny lordů, kde se zabývala vládními záležitostmi.
In 2007 she was appointed Leader of the House, in charge of government business in the Lords.
Své nové funkce se ujala dne 1. prosince, kdy vstoupila v platnost Lisabonská smlouva.
She took up her new post on 1 December, when the Lisbon Treaty came into force.
Vzhledem k tomu, že dne 1. prosince vstoupila v platnost Lisabonská smlouva a že se své funkce vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku ujala Catherine Ashtonová, odstoupil po deseti letech Javier Solana, který působil jako první a jediný vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku EU.
As the Lisbon Treaty came into force on 1 December and Catherine Ashton took up her post as High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, Javier Solana stepped down after 10 years as the EU’s first — and only — High Representative for the Common Foreign and Security Policy.
Zároveň zastával i funkci generálního tajemníka Rady, kde jej nahradil jeho zástupce, Pierre de Boissieu.
He had simultaneously held the post of Secretary-General of the Council, and in this role was replaced by Pierre de Boissieu, his deputy.
Několik dní po rozhodnutí o obsazení těchto funkcí ohlásil předseda Evropské komise José Manuel Barroso své plány týkající se složení nové Komise na období let 2010–2014.
Days after these posts were decided, European Commission President José Manuel Barroso announced his plans for the composition of the new Commission, with its mandate of 2010–14.
Po sdělení jmen kandidátů ze všech zemí byla portfolia přidělena tak, jak je uvedeno v tabulce na následující straně.
After having received the names of all the countries’candidates, the allocation of portfolios was arranged as shown in the table (overleaf).
PŘEDSTAVENÍ NOVÉHO KOLEGIA
INTRODUCING THE NEW COLLEGE
V nové Komisi najdeme některá nová portfolia: opatření v oblasti změny klimatu, vnitřní věci a spravedlnost, základní práva a občanství.
The new Commission includes some new portfolios: Climate Action; Home Affairs; and Justice, Fundamental Rights and Citizenship.
Další portfolia jsou uspořádána jinak: vzdělávání, kultura, mnohojazyčnost a mládež; zdraví a spotřebitelská politika; průmysl a podnikání; výzkum, inovace a věda; mezinárodní spolupráce, humanitární pomoc a reakce v krizových situacích.
Other portfolios are reconfigured: Education, Culture, Multilingualism and Youth; Health and Consumer Policy; Industry and Entrepreneurship; Research, Innovation and Science; International Cooperation, Humanitarian Aid and Crisis Response.
V portfoliu zaměstnanosti, sociálních věcí a začleňování bude nově důraz na „začleňování“ a portfolio digitální agendy znamená opětovné zaměření na danou proble-matiku.
There will be a new emphasis on ‘inclusion’ in the Employment, Social Affairs and Inclusion portfolio, and a renewed focus with the Digital Agenda portfolio.