natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z logického sledu dvou částí otázky položené předkládajícím soudem jasně vyplývá, že hlavním cílem jeho otázky je ověřit zda se směrnicí, a nikoli pouze s tím zvláštním ustanovením, které je předmětem první části jeho otázky, je slučitelné celkové chování přepravce: jde přitom o celkové chování, které spočívá nejen v záznamu v podobě programu učiněného předem za pomoci psacího stroje do plánu cesty, nýbrž rovněž a) v následném doplnění do tohoto plánu cesty podpisu, kterým přepravce stvrzuje na konci přepravy, že skutečně zvířatům poskytl, v každém stanoveném časovém intervalu a předepsaným způsobem, péči uvedenou v plánu cesty a b) v místopřísežném prohlášení v témže smyslu, o kterém předkládací usnesení na straně 3 uvádí, že bylo učiněno řidičem a že Zollamt Salzburg, Erstattungen, je shledal irelevantním.
It is clear from the logical order of the two points raised by the referring court that the main purpose of its question is to ascertain whether the transporter’s general conduct complies with the directive — and not merely with the specific provision that is the subject of its first question — general conduct consisting not only of what was presented by way of a programme in the pretyped statement on the route plan but also (a) the subsequent signature of the route plan by which the transporter claims to have confirmed at the end of the journey that the animals really had been given the care specified in the plan at the prescribed times and in the prescribed manner and (b) an affidavit to the same effect which, according to a statement on page 3 of the order for reference, was submitted by the person in charge of the transport and was considered by the Zollamt Salzburg, Erstattungen, to be irrelevant.
D – Ke čtvrté otázce
D — The fourth question
Článek 5 část A bod 2 písm. d) ii) směrnice 91/628 stanoví, že se přepravce přesvědčí, že personál pověřený přepravou „uvede v plánu cesty časy a místa, v nichž byla přepravovaná zvířata během cesty nakrmena a napojena“; první odrážka písm. d) i)
Article 5A point 2(d)(ii) of Direct- ive 91/628 establishes that the transporter must ensure that the staff in charge of the transport ‘state in the route plan the times and places at which the animals transported have been fed and watered during the journey’
SCHWANINGER stanoví, že originál plánu cesty „je řádně vypracován a vyplněn příslušnými osobami v náležitém čase“ 13.
SCHWANINGER and Article 5A point 2(d)(i) provides that the original copy of the route plan must be ‘duly drawn up and completed by the appropriate persons at the appropriate time’. 13
Žalobkyně v původním řízení ve svém písemném vyjádření předloženém Soudnímu dvoru poukázala na rozdíl, který dotčené ustanovení činí mezi „vypracováním“ a „vyplněním“, přičemž zdůraznila, že toto ustanovení stanoví, že obě tyto formality, a tudíž rovněž každá z nich, musí být provedeny v „náležitém čase“.
The applicant in the main proceedings, in its written observations submitted to the Court, made the most of the distinction in the provision in question between ‘drawing up’ and ‘completing’ and the fact that it spe -cifies that both these formalities, and therefore each of them, must be completed at the ‘appropriate time’.
operace měly být provedeny „večer, ráno, v poledne, večer, ráno“, s opakováním výrazů „večer, ráno“, které obsahuje, mohlo být oprávněně chápáno nikoli jako obecný údaj, ale naopak jako údaj vztahující se k jednotlivým datovatelným okamžikům cesty, která se měla konkrétně uskutečnit a která podle údajů obsažených ve spise trvala 41,5 hodiny, a tudíž konkrétně zahrnovala kromě „večera, rána a poledne“ rovněž „večer“ a „ráno“, a b) natolik přesný charakter programu vypracovaného plánem cesty mohl učinit postupné zapisování jeho dodržení nadbytečným a učinit z konce cesty „náležitý“ čas k dokončení, prostřednictvím konečného podpisu, osvědčení, které může být zahrnuto do plánu cesty.
with the repetition of the expressions ‘in the evenings and mornings’ that it contained, could legitimately be understood not as a general statement but as referring to various identifiable times in the actual journey to be made which, as the documents show, lasted 41 and a half hours and therefore specifically covered ‘the evening and morning, midday’ and another ‘evening’ and ‘morning’, and (b) the programme set out in the route plan was so specific as to render a detailed account of its execution unnecessary and cause the end of the journey to be the ‘appropriate’ time to complete the statement to be included in the route plan by appending the final signature.
Je patrné, že právě proto, že žalobkyně v původním řízení uplatňuje argumentaci uvedenou ve dvou předchozích bodech, ve svém vyjádření nezmiňuje důkazní sílu místopřísežného prohlášení, o němž bod 3 předkládacího usnesení uvádí, že bylo marně předloženo ex post u Zollamt Salzburg, Erstattungen.
It is clearly because it holds the view set out in the preceding two paragraphs that the applicant in the main proceedings does not invoke in its observations the possible probative value of the affidavit which point 3 in the order for reference states that it produced in vain, ex post, before the Zollamt Salzburg, Erstattungen.
Poté, co se žalobkyně v původním řízení odvolala na údaje uvedené již v bodě 5.2 předkládacího usnesení, a sice že po skončení přepravy přepravce svým podpisem na plánu cesty stvrdil, že skutečně poskytl zvířatům v každém okamžiku předem naprogramovanou péči, tvrdí, že z tohoto zjištění vyvozuje, že zatímco záznam učiněný předem za pomoci psacího stroje do plánu cesty o dobách, kdy měla být zvířata nakrmena a napojena, odpovídá požadovanému vypracování, následný podpis je „vyplněním“ požadovaných formalit.
Having noted, as already stated, in point 5.2 of the order for reference that by signing the route plan at the end of the journey the transporter had confirmed that the animals really had been given the requisite care at the prearranged times, the applicant in the main proceedings claims to infer that, while the pretyped indication in the route plan of the times when the animals were to be fed and watered represented the required ‘drawing up’, the subsequent signature represented the required ‘completion’.
Tím samozřejmě má na mysli, že vyplnění prostřednictvím podpisu splňuje požadavek stanovený dotčenou právní úpravou z důvodu spojení učiněného samotným podpisem s programem cesty napsaným předem na psacím stroji.
It meant, clearly, that the completion effected by the signature met the requirement laid down in the provision in question by means of the connection between the signature and the pretyped route plan.
Totiž, a) upřesnění, že dotčené
The reason being that (a) the specification that the operations in question were to be carried out ‘in the evenings and mornings, at midday, and in the evenings and mornings’,
Takto popsaný postup, jakým žalobkyně v původním řízení podle svého tvrzení vyhověla ustanovením čl. 5 části A bodu 2 písm. d) ii) směrnice 91/628, zajisté přesně nesplňuje požadavek směrnice uvedený pod bodem ii), který stanoví povinnost přepravce přesvědčit se, že „personál pověřený přepravou uvede v plánu cesty časy a místa, v nichž byla přepravovaná zvířata během cesty nakrmena a napojena“, a to proto, že (kromě toho, že v případě přepravy po moři není snadné uvést „místo“, kde k těmto operacím došlo) postup, jaký personál
The manner in which the applicant in the main proceedings might thus be deemed to have complied with the provisions of Article 5A point 2(d)(ii) of Directive 91/628 certainly does not correspond exactly to the provision contained in subparagraph (ii), according to which the transporter must ensure that ‘the staff in charge of the transport state in the route plan the times and places at which the animals transported have been fed and watered during the journey’, because (apart from the fact that it is not easy during transport by sea to state the ‘places’ at which the operations are carried out) the detailed rules which the loading
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-207/06 pověřený přepravou, jak lze předpokládat, uplatnil, nemůže poskytnout údaj o čase, kdy došlo k nakrmení a napojení.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-207/06
Společenství, který musí přepravce předložit, je konkrétní důkaz toho, že byla splněna podmínka spočívající v „nutnosti napojit a nakrmit přepravovaná zvířata během cesty“.
Community legislature, the essential element that the transporter must furnish is actual evidence that ‘the animals’ needs for food and water [have been met] during the journey’.
Pokud se však, jak je uvedeno výše v bodě 56, ustanovení čl. 5 části A bodu 2 písm. d) ii) směrnice 91/628 a druhé odrážky písm. d) i) doplní o ustanovení písmena f) téhož článku 2, z této neúplné shody uplatněného postupu nelze vyvodit, jak to učinil podle předkládacího usnesení (bod 3) Zollamt Salzburg, Erstattungen, že zvířata nebyla nakrmena a napojena po dobu 46 hodin, a že v důsledku toho vývozce ztratil nárok na vývozní náhradu.
If however, as indicated in paragraph 55 above, Article 5A point 2(d)(ii) of Direct- ive 91/628 and the second indent of that provision are considered in conjunction with Article 5A point 2(f), it cannot be inferred from the fact that the way in which the applicant claims that it complied with point 2(d)(ii) did not correspond exactly with the terms of that provision — as, according to the order for reference (in point 3), the Zollamt Salzburg did infer — that the animals had not been fed or watered for 46 hours and that the exporter had therefore forfeited the right to the export refund.
Dotčený čl. 5 část A bod 2 písm. f) ii) směrnice 91/628 (k němuž je samozřejmě nutno přihlédnout v rámci systematického výkladu celého bodu 2) ukládá „přepravci […] prokázat […], že byla přijata opatření s cílem uspokojit potřeby, pokud jde o napojení a nakrmení přepravovaných zvířat během cesty, a to i v případě změny plánu cesty“.
Article 5A point 2(f) of Directive 91/628, which must naturally be borne in mind in the context of a systematic interpretation of the whole of point 2, provides that Member States shall ensure that the transporter ‘demonstrates … that steps have been taken to meet the animals’ needs for food and water during the journey, even where the route plan is changed’.
Ve vnitrostátních řízeních, která vedla k položení předběžné otázky Soudnímu dvoru, byla otázka platnosti uvedeného odkazu – z důvodu údajného porušení zásad právní jistoty a proporcionality – vznesena proto, že obě ustanovení: a) podmiňují vyplacení vývozní náhrady za živý skot dodržením ustanovení směrnice během přepravy zvířat až do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného místa určení a b) jejich záměrem bylo vyloučit uvedené náhrady i v případě porušení pouze jednoho ze zmíněných ustanovení.
In the national proceedings which led to the request for that ruling, the question had been raised as to the validity of that reference, as being contrary to the principles of legal certainty and proportionality, in view of the fact that both provisions (a) make the payment of export refunds for live bovine animals subject to compliance, during the transport of the animals to the first place of unloading in the third country of final des -tination, with the provisions of that directive, and (b) were understood to preclude such refunds in the event of any infringement of even one of those provisions.
14 — Rozsudek ze dne 17. ledna 2008, C-37/06 a C-58/06 (Sb. rozh. s. I-69).
14 — Joined Cases C-37/06 and C-58/06 Viamex Agrar Handel and ZVK [2008] ECR I-69.
Zákonodárce Společenství tímto jednoznačně ukázal, že nemá v úmyslu přiznat metodám provádění důkazů stanoveným v čl. 5 části A bodu 2 písm. d) ii) směrnice 91/628 absolutní hodnotu k prokázání, že došlo k pravidelným krmením a napájením.
By that provision, the Community legislature indicated unequivocally that it did not wish to attribute absolute value to the manner in which it is demonstrated, in accordance with Article 5A point 2(d)(ii) of Directive 91/628, that the animals have been regularly fed and watered.
1) vykládat ustanovení směrnice určená k tomu, aby se vzájemně doplňovala a začlenila se do souboru pravidel tvořících akt, v němž jsou obsažena, tak, že každému z nich, jakož i odkazu obsaženému v nařízení č. 615/98 je přiznán různý význam podle toho, zda jeho přímým účelem je zajistit uskutečnění hlavního cíle směrnice, nebo zda tento účel má vůči hlavnímu cíli směrnice pouze pomocnou funkci, a
(1) to interpret provisions of the direct- ive, designed to be taken together and in conjunction with the whole body of the act in which they are contained, by attributing differing degrees of importance to each of those provisions and to the reference made to them by Regulation No 615/98, depending on whether the direct objective of the provision is to achieve the principal aim of the directive or whether the provision has a purely instrumental function with respect to that aim, and
Soudní dvůr odpověděl na otázky, které mu byly položeny, tak, že nejprve podotkl, že „cílem obecného odkazu na směrnici 91/628 provedeného nařízením č. 615/98 je zajistit […] dodržování relevantních ustanovení uvedené směrnice v oblasti dobrých životních podmínek zvířat a zejména ochrany zvířat během přepravy“ 15: Soudní dvůr z toho vyvodil nemožnost prohlásit dotčený odkaz za neplatný, neboť uvedený odkaz nemůže být vykládán tak, že pokrývá veškerá ustanovení směrnice 91/628 a zejména ta, která nemají žádný vztah k hlavnímu cíli sledovanému uvedenou směrnicí 16.
The Court replied to the questions referred to it by pointing out, first, that ‘the purpose of the general reference made by Regulation No 615/98 to Directive 91/628 is to ensure … compliance with the relevant provisions of that directive on the welfare of live animals and, in particular, the protection of animals during transport’ 15; it concluded that the reference in question cannot be held to be invalid since it cannot be interpreted as covering all the provisions of Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principal objective pursued by that directive.
Dále pak po připomenutí významu tradičně přiznávaného zásadě proporcionality, jakožto zásadě, podle které „pokud se nabízí volba mezi několika přiměřenými opatřeními, je třeba zvolit nejméně omezující opatření, [přičemž] způsobené nepříznivé následky nesmějí být nepřiměřené vzhledem ke sledovaným cílům“ 17, Soudní dvůr prohlásil, že tato zásada musí být dodržena příslušnými vnitrostátními orgány v rámci použití ustanovení nařízení č. 615/98 18.
16Then, after recalling the character traditionally attributed to the principle of proportionality as a principle according to which ‘when there is a choice between several appropriate measures, recourse must be had to the least onerous and the disadvantages caused must not be disproportionate to the aims pursued’, 17 it ruled that the national authorities must apply the relevant provisions of Regulation No 615/98 in a manner that is consistent with that principle. 18
2) použít její ustanovení tak, že mezi několika způsoby se zvolí ten, který zajišťuje, aby nepříznivé důsledky, které mohou nastat, nebyly nepřiměřené sledovanému cíli spočívajícímu v ochraně zdraví zvířat.
(2) to apply the provisions of the directive by choosing, from several ways of doing so, the way that ensures that any disadvantages that may be caused are not disproportionate to the objective which is pursued of protecting the health of the animals.
Přístup, který Soudní dvůr určuje vnitrostátním soudům při výkladu a použití ustanovení spojujících režim náhrad s režimem ochrany zdraví skotu během přepravy, je jasný.
The approach which the Court indicates that the national courts should follow in interpreting and applying the provisions which link the system of refunds with the protection of health of bovine animals during transport is clear.
Spočívá na dvou následujících kritériích:
It is based on the following two criteria:
Úvahy uvedené v bodech 62 až 64 výše bezpochyby odpovídají kritériím, o nichž měl Soudní dvůr v rámci rozsudku citovaného v bodech 63 až 66 výše za to, že se musí v této oblasti uplatnit.
There is no doubt that the propositions contained in paragraphs 6264 above represent the criteria which, as the Court specified in the judgment referred to in paragraphs 63-66 above, must be followed.
Ve světle výše uvedených normativních ustanovení a úvah, které se ohledně jejich výkladu nabízí na základě analýzy charakteristických znaků projednávaného případu a kritérií vytýčených v rozhodnutí Soudního dvora, o němž je pojednáno v bodech 64 až 66 výše, navrhuji Soudnímu dvoru, aby na předběžné otázky položené Unabhängiger Finanzsenat odpověděl následovně:
In the light of the normative data referred to above and the considerations as to their interpretation suggested by an analysis of the features of the present case and the criteria indicated in the judgment of the Court of Justice referred to in paragraphs 63-66 above, I suggest that the Court reply as follows to the questions referred by the Unabhängiger Finanzsenat for a preliminary ruling:
2) V případě přepravy po moři pravidelnou a přímou linkou mezi místem na území Společenství a místem na území třetí země prostřednictvím vozidla naloženého na trajekt, aniž by přepravovaná zvířata byla vyložena, musí být délka trvání této přepravy považována za irelevantní za podmínky, že zvířata byla pravidelně napojena a nakrmena, takže je-li tato podmínka splněna, může nové období silniční přepravy v délce 28 hodin začít bezprostředně po vykládce kamionu v přístavu určení.
(2) In the case of transport by sea on a regular and direct link between a geographical point of the Community and a geographical point in a third country by means of a vehicle loaded onto a ferry without unloading of the animals, the period of such transport should be held to be immaterial provided that the animals have been regularly fed and watered, with the result that, if those conditions are met, a further period of 28 hours of transport by road may begin immediately after unloading the lorry at the port of destination.
3) Článek 5 část A bod 2 písm. d) ii) první odrážka směrnice 91/628 neukládá personálu pověřenému přepravou po moři absolutní povinnost, aby do plánu cesty
(3) The first indent of Article 5A point 2(d)(ii) of Directive 91/628/EEC does not require the staff in charge of transport by sea to state in the route plan the times
SCHWANINGER zaznamenal přesný čas, kdy byla přepravovaná zvířata nakrmena a napojena, coby základní podmínku pro získání vývozní náhrady.
SCHWANINGER at which the animals transported were fed and watered as an essential condition for obtaining an export refund.
4) Záznam učiněný předem za pomoci psacího stroje, že zvířata jsou krmena a napájena během přepravy v okamžicích odpovídajících dostatečně identifikovatelným stadiím přepravy, může splňovat požadavky směrnice 91/628 za podmínky, že je prokázáno, že tyto operace byly v těchto okamžicích provedeny.
(4) A pretyped statement indicating that during the ferry journey animals are fed and watered at times corresponding to sufficiently identifiable phases of the journey may meet the requirements of Directive 91/628/EEC if it is demonstrated that the operations in question were carried out at those times.
Vnitrostátnímu soudu přísluší posoudit dostatečnost důkazů předložených v tomto ohledu vývozcem, přičemž v případě potřeby zohlední vedle plánu cesty rovněž jiné důkazy, jako například místopřísežné prohlášení učiněné po ukončení cesty.“
It is for the national court to determine whether the elements produced by the exporter in this connection suffice, taking into consideration, if necessary, elements outside the route plan such as an affidavit submitted after the end of the journey.
2008 – VĚC C-207/06
2008 — CASE C-207/06
Ve věci C-207/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen (Rakousko) ze dne 4. května 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 8. května 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen (Austria), made by decision of 4 May 2006, received at the Court on 8 May 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues, J. Klučka (zpravodaj), A. Ó Caoimh a P. Lindh, soudci,
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka (Rapporteur), A. Ó Caoimh and P. Lindh, Judges,
SCHWANINGER generální advokát: P. Mengozzi, vedoucí soudní kanceláře: B. Fülöp, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 22. března 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 22 March 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za rakouskou vládu H. Dossim, jako zmocněncem,
— the Austrian Government, by H. Dossi, acting as Agent,
– za řeckou vládu I. Chalkiasem, jako zmocněncem,
— the Greek Government, by I. Chalkias, acting as Agent,
– za Komisi Evropských společenství J. Schiefererem a F. Erlbacherem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 28. února 2008,
— the Commission of the European Communities, by J. Schieferer and F. Erlbacher, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 February 2008,
2008 – VĚC C-207/06 vydává tento
2008 — CASE C-207/06 gives the following
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 1 nařízení Komise (ES) č. 615/98 ze dne 18. března 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim vývozních náhrad, pokud jde o ochranu živého skotu během přepravy (Úř. věst. L 82, s.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 1 of Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport (OJ 1998 L 82, p.
466, dále jen „směrnice 91/628“).
52; ‘Directive 91/628’).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Schwaninger Martin Viehhandel – Viehexport (dále jen „Schwaninger“) a Zollamt Salzburg, Erstattungen (dále jen „Zollamt“) ohledně zamítnuté žádosti o vyplacení vývozní náhrady, která byla podána po uskutečněné přepravě živého skotu do Albánie.
The reference was made in the context of a dispute between Schwaninger Martin Viehhandel — Viehexport (‘Schwaninger’) and the Zollamt Salzburg, Erstattungen (customs office, Salzburg; ‘the Zollamt’) concerning a refusal to pay an export refund following the transportation of live bovine animals to Albania.
13, dále jen „nařízení č. 805/68“), stanoví, že výplata vývozní náhrady za živá zvířata je
13) (‘Regulation No 805/68’), provides that the payment of export refunds for live animals is subject to compliance
SCHWANINGER podmíněna dodržováním právních předpisů Společenství týkajících se dobrých životních podmínek zvířat a zejména ochrany zvířat během přepravy.
SCHWANINGER with Community legislation concerning animal welfare and, in particular, with that concerning the protection of animals during transport.
Článek 1 nařízení č. 615/98 stanoví, že se vývozní náhrada za živý skot vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodržena ustanovení směrnice 91/628 a tohoto nařízení.
Article 1 of Regulation No 615/98 provides that the payment of export refunds for live bovine animals is to be subject to compliance, during the transport of the animals to the first place of unloading in the third country of final destination, with Directive 91/628 and that regulation.
Podle článku 2 téhož nařízení je prováděna kontrola zvířat při opuštění celního území Evropského společenství.
Under Article 2 of that regulation, checks are to be carried out on animals at the point of departure from the customs territory of the European Community.