natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise sdělila žalobkyni faxem ze dne 23. března 2007 opravená znění konečného obecně informačního dokumentu a zvláštního informačního dokumentu, ve kterých sdělovala, že přehodnotila svůj názor ze dne 20. února 2007, týkající se přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství žalobkyni.
By fax of 23 March 2007 the Commission sent the applicant the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document, in which it announced that it had reversed its position of 20 February 2007 with regard to granting the applicant MET.
Dne 23. března 2007 předala Komise členům poradního výboru ke konzultaci rovněž opravené znění konečného pracovního dokumentu.
On 23 March 2007 the Commission also sent the members of the Advisory Committee the revised final working document for consultation.
Tento dokument byl schválen poradním výborem dne 27. března 2007 po skončení písemného řízení.
That document was approved by the Advisory Committee on 27 March 2007 upon conclusion of a written procedure.
Lhůta, která byla žalobkyni vymezena pro předložení stanoviska k opraveným zněním konečného obecně informačního dokumentu a zvláštního informačního dokumentu, byla stanovena na 29. března 2007.
The timelimit set for the applicant to submit its observations on the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document was 29 March 2007.
Dopisem ze dne 29. března 2007 Komise tuto lhůtu na žádost žalobkyně prodloužila do 2. dubna 2007 a sdělila jí, že jí poskytla přístup k nedůvěrnému spisu ode dne 27. března 2007, přičemž upřesnila, že do něho v průběhu předchozích dvou týdnů nepřibyla žádná nová informace.
By letter of 29 March 2007, the Commission extended that timelimit to 2 April 2007, at the applicant’s request, and told the applicant that it had granted it access to the non-confidential file with effect from 27 March 2007, adding that no new information had been added to that file during the preceding two weeks.
Dne 29. března 2007 předala Komise Radě návrh na přijetí konečných opatření vycházející z opraveného znění konečného obecně informačního dokumentu.
On 29 March 2007 the Commission submitted to the Council the proposal for definitive measures based on the revised final general disclosure document.
Důvodová zpráva předcházející tomuto návrhu uváděla, že konzultace s členskými státy proběhla v rámci poradního výboru na schůzi dne 6. března 2007.
The statement of reasons at the beginning of that proposal mentioned that the Member States had been consulted within the Advisory Committee at the meeting held on 6 March 2007.
Dne 2. dubna 2007 předložila žalobkyně své stanovisko k dokumentům předaným dne 23. března 2007, které obsahovaly opravené posouzení Komise.
On 2 April 2007 the applicant submitted its observations on the documents sent on 23 March 2007 containing the Commission’s revised assessment.
Komise odpověděla dopisem ze dne 4. dubna 2007, v němž potvrdila své závěry týkající se nesplnění podmínek vyžadovaných pro přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství.
The Commission replied by letter of 4 April 2007, reaffirming its findings as regards non-fulfilment of the conditions required for MET.
Dále uvedla, že judikatura týkající se posuzování žádostí o přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství neumožňuje nové posouzení starých skutečností.
It pointed out, moreover, that the caselaw concerning assessment of claims for MET did not permit a new assessment of old facts.
Dopisem ze dne 5. dubna 2007 žalobkyně Komisi požádala, aby navrhla Radě konečná opatření založená na konečném obecně informačním dokumentu ze dne 20. února 2007, jelikož závěr týkající se statusu podniku působícího v tržním hospodářství je podle žalobkyně založen na nesprávném právním posouzení.
By letter of 5 April 2007 the applicant asked the Commission to propose to the Council definitive measures based on the final general disclosure document of 20 February 2007, since the MET determination was, in the applicant’s view, based on an error of law.
12) (dále jen „napadené nařízení“).
12) (‘the contested regulation’).
Napadené nařízení zavedlo konečné antidumpingové clo na dovozy žehlicích prken vyrobených žalobkyní ve výši 18,1 %.
The contested regulation imposed a definitive antidumping duty of 18.1 % on imports of ironing boards manufactured by the applicant.
Řízení a návrhová žádání účastnic řízení
Procedure and forms of order sought
Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 12. června 2007 žalobkyně podala projednávanou žalobu.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 12 June 2007, the applicant brought the present action.
76a odst. 1 jednacího řádu Soudu, aby byla věc projednána ve zrychleném řízení.
By a separate document lodged on the same date, the applicant applied for the proceedings to be expedited pursuant to Article 76a(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Dne 10. července 2007, poté, co obdržel vyjádření Rady, se druhý senát Soudu rozhodl vyhovět žádosti o zrychlené řízení.
On 10 July 2007, after receiving observations from the Council, the Second Chamber of the Court of First Instance decided to grant the application for an expedited procedure.
V rámci organizačních procesních opatření uvedených v článku 64 jednacího řádu byly žalobkyně a Rada vyzvány, aby se dne 19. července 2007 zúčastnily neformální schůzky se soudcem zpravodajem za účelem posouzení způsobu průběhu zrychleného řízení.
By way of measures of organisation of procedure under Article 64 of the Rules of Procedure, the applicant and the Council were requested to attend an informal meeting with the Judge-Rapporteur on 19 July 2007 in order to discuss the detailed arrangements for the expedited procedure.
Podáními došlými soudní kanceláři dne 28. srpna a 5. a 6. září 2007 podala nejprve Komise, dále společnosti Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA a Colombo New Scal SpA (dále jen „společnosti vystupující jako vedlejší účastnice“) a nakonec Italská republika návrh na vstup do řízení jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání Rady.
By documents lodged at the Registry on 28 August, 5 September and 6 September 2007, respectively, first the Commission, then Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA and Colombo New Scal SpA (‘the intervening companies’) and, lastly, the Italian Republic sought leave to intervene in support of the forms of order sought by the Council.
Vzhledem k tomu, že složení senátů Soudu se změnilo, byl soudce zpravodaj přidělen jako předseda k šestému senátu, kterému byla v důsledku toho projednávaná věc přidělena.
The composition of the Chambers of the Court of First Instance changed and the Judge-Rapporteur was assigned, as President, to the Sixth Chamber, to which this case was accordingly assigned.
Třemi usneseními ze dne 3. října 2007 předseda šestého senátu Soudu vedlejší účastenství povolil.
By three orders of 3 October 2007 the President of the Sixth Chamber of the Court of First Instance allowed the applications for intervention.
Dále byly v rámci organizačních procesních opatření stanovených v článku 64 jednacího řádu vedlejší účastnice vyzvány k předložení svých spisů vedlejšího účastníka, což ve stanovené lhůtě učinily.
Also, by way of measures of organisation of procedure under Article 64 of the Rules of Procedure, the interveners were requested to lodge their statements in intervention, which they did within the time-limits set.
Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
The applicant claims that the Court should:
– zrušil napadené nařízení v rozsahu, ve kterém na dovozy žehlicích prken její výroby zavádí antidumpingové clo;
— annul the contested regulation in so far as it imposes an antidumping duty on imports of ironing boards manufactured by the applicant;
– uložil Radě náhradu nákladů řízení.
— order the Council to pay the costs.
Rada, podporovaná Komisí a společnostmi vystupujícími jako vedlejší účastnice, navrhuje, aby Soud:
The Council, supported by the Commission and the intervening companies, contends that the Court should:
– žalobu zamítl;
— dismiss the action;
– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
— order the applicant to pay the costs.
Italská republika navrhuje, aby Soud žalobu zamítl.
The Italian Republic contends that the Court should dismiss the action.
Právní otázky
Law
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení
First plea: an error of law in the application of Article 2(7)(c) of the basic regulation
Žalobkyně tvrdí, že jediné vysvětlení předložené k odůvodnění náhlé změny postoje Komise k přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství je obsaženo v dopise ze dne 4. dubna 2007, ve kterém Komise tvrdila, že judikatura týkající se posuzování žádostí o přiznání takového statusu neumožňuje nové posouzení starých skutečností.
The applicant claims that the only explanation supplied to justify the Commission’s sudden change of position regarding the grant of MET is contained in the letter of 4 April 2007, in which the Commission stated that the caselaw concerning consideration of claims for such status did not permit a new assessment of old facts.
Žalobkyně upozorňuje, že Komise nevysvětlila, proč jsou závěry uvedené v konečném obecně informačním dokumentu neopodstatněné, a uvádí, že návrh na přijetí konečných opatření předložený Radě tak v rozporu s článkem 253 ES není nijak odůvodněn.
The applicant notes that the Commission did not explain in what way the findings contained in the general final disclosure document are unfounded and implies that the proposal for definitive measures submitted to the Council did not therefore state the reasons on which it was based, in breach of Article 253 EC.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení představuje ochrana objektivního určování statusu podniku působícího v tržním hospodářství a vyloučení toho, aby o této otázce bylo rozhodnuto v závislosti na jejím účinku na stanovení dumpingového rozpětí.
It states that, in that judgment, the Court held that the ratio legis of the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation was to preserve the objectivity of the MET determination and to ensure that the question would not be decided on the basis of its effect on the calculation of the dumping margin.
Bylo tak rozhodnuto, že toto ustanovení brání tomu, aby orgány přehodnocovaly informace, které měly k dispozici již při původním určování statusu podniku působícího v tržním hospodářství.
It was thus argued that that provision prohibited the institutions from reassessing information which was already available to them at the time of the initial determination as to MET.
Soud se nicméně domníval, že orgány mohou status podniku působícího v tržním hospodářství odejmout, ukáže-li se, že v důsledku změn skutkové situace nebo v důsledku toho, že vyjdou najevo nové skutečnosti, dotčený podnik nesplňuje kritéria umožňující mu mít takový status.
The Court held, however, that the institutions could revoke MET if it appeared that, following changes in the factual situation or the discovery of new evidence, the company concerned did not fulfil the criteria for recognition of such status.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení brání tomu, aby orgány prováděly nová posuzování informací, které měly k dispozici již při původním určování statusu podniku působícího v tržním hospodářství, nezbytně vyžaduje, aby před stanovením běžné hodnoty bylo přijato předběžné rozhodnutí ohledně tohoto statusu.
The applicant maintains that the rule whereby the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation precludes the institutions from reassessing information which was already available to them at the time of the initial MET determination requires a preliminary decision on that issue to have been adopted before the determination of the normal value.
Podle žalobkyně by totiž toto pravidlo v opačném případě nemělo jakýkoliv smysl.
In the applicant’s view, that rule would otherwise be meaningless.
Přitom v projednávaném případě Komise provedla současně jednak posouzení otázky, zda lze žalobkyni přiznat status podniku působícího v tržním hospodářství, a jednak stanovení běžné hodnoty.
In the present case, the Commission carried out at one and the same time an examination as to whether the applicant should be granted MET and also determination of the normal value.
Výklad tohoto ustanovení provedený Komisí je rovněž v rozporu se zásadou řádné správy, jelikož ukládá Radě a Komisi uložit konečné clo na chybném základě.
The Commission’s interpretation of that provision also conflicts with the principle of sound administration in that it requires the Council and the Commission to impose definitive duties on an incorrect basis.
Jelikož Komise došla k závěru, že původní určení statusu žalobkyně bylo z důvodů uvedených v konečném obecně informačním dokumentu ze dne 20. února 2007 neodůvodněné, měla nejen právo, ale rovněž povinnost provést opravu určení tohoto statusu.
Since the Commission reached the conclusion that the initial determination of the applicant’s status was unjustified for the reasons contained in the final general disclosure document of 20 February 2007, it had not only the right but also the obligation to correct the determination of that status.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
Consequently, the proposal for definitive measures is based on an infringement of Article 2(7)(c) of the basic regulation.
Tato protiprávnost postihuje rovněž napadené nařízení.
That infringement also invalidates the contested regulation.
Rada a vedlejší účastnice řízení, kterým bylo povoleno vstoupit do řízení na podporu jejích návrhových žádání, zpochybňují opodstatněnost tohoto žalobního důvodu.
The Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it dispute the merits of this plea.
Závěry Soudu
Findings of the Court
Nejprve je třeba ověřit, zda Komise přehodnotila svůj návrh obsažený v konečných informacích ze dne 20. února 2007 z důvodu, že je zakázáno, aby prováděla nová posouzení starých skutečností.
First, it is appropriate to ascertain whether the Commission reversed its proposal contained in the final disclosure document of 20 February 2007 on the ground that it was not permitted to reassess old facts.
V tomto ohledu je nejprve třeba uvést, že v bodech odůvodnění 12 až 14 napadeného nařízení uvedla Rada následující:
In that regard, it should be pointed out first of all that, in recitals 12 to 14 in the preamble to the contested regulation, the Council stated:
„(12) Po uložení prozatímních opatření jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce uvedl, že mu měl být přiznán STH.
‘(12) Following the imposition of provisional measures, one Chinese cooperating exporting producer claimed that it should have been granted MET.
(13) V této souvislosti se uvádí, že při inspekci na místě bylo ohledně výše uvedených účetních postupů používaných danou společností zjištěno, že jsou jednoznačně v rozporu s mezinárodními účetními standardy [IAS], zejména s[e standardem] IAS č. 1, a nelze je považovat za nezávažné.
(13) In this respect, it is noted that the aforesaid accounting practices used by the company were found during the on-the-spot verification visit to be in clear breach of the International Accounting Standards (IAS), namely IAS No 1, and could not be considered immaterial.
Nebyly předloženy žádné nové důkazy, které by změnily zjištění uvedené v 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
No new evidence which could alter the findings set out in recital 25 of the provisional regulation was submitted.
(14) Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní a odůvodněné připomínky, potvrzuje se 15. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.“
(14) In the absence of any other relevant and substantiated comment, recitals 15 to 28 of the provisional regulation are hereby confirmed.’
Dále je třeba konstatovat, že ani z opravených znění konečného obecně informačního dokumentu a zvláštního informačního dokumentu nevyplývá, že by odmítnutí Komise přiznat žalobkyni status podniku působícího v tržním hospodářství bylo odůvodněno zákazem nového posuzování starých skutečností, jelikož argumenty Komise v tomto ohledu vycházely výlučně z neslučitelnosti účetních postupů žalobkyně se standardy IAS.
Nor is it clear from the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document that the reason for the Commission’s refusal to grant the applicant MET was the prohibition on reassessment of old facts, since the Commission’s arguments on that point related only to the fact that the applicant’s accounting practices were not in line with the IAS.
Jediným dokumentem, ve kterém Komise uvádí, že judikatura týkající se určení statusu podniku působícího v tržním hospodářství neumožňuje nové posouzení starých skutečností, je, jak žalobkyně sama uvádí, dopis Komise ze dne 4. dubna 2007.
The only document in which the Commission states that the caselaw concerning the MET determination does not permit a reassessment of old facts is, as the applicant itself states, the Commission’s letter of 4 April 2007.
Komise v něm totiž zejména uvádí:
In that letter the Commission states in particular:
„Ve stanovisku ze dne 2. dubna 2007 Váš klient neustále opakuje tytéž argumenty, které již byly uplatňovány před poskytnutím konečných informací, týkající se nedostatků v účetnictví a jejich (ne)slučitelnosti se standardy IAS, ale jak jste si dobře vědom, judikatura týkající se posuzování žádostí o přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství neumožňuje nové posouzení starých skutečností.“
‘Your client with its submission of 2 April 2007 continues to repeat the same arguments, already submitted before the Definitive Disclosure, on the accounting discrepancies and their compliance or not with IAS but as you are well aware jurisprudence in the assessment of MET claims does not allow a reassessment of old facts.’
Jak vyplývá z tohoto dopisu, Komise se dovolávala judikatury zakazující nové posouzení starých skutečností k tomu, aby odmítla argumenty, které žalobkyně předložila již před poskytnutím konečných informací.
As is clear from that letter, the Commission was referring to the caselaw prohibiting the reassessment of old facts for the purposes of rejecting arguments which the applicant had put forward before the final disclosure document was sent.
V odpověď na otázku Soudu v průběhu jednání Komise upřesnila, aniž by jí v tomto ohledu žalobkyně odporovala, že argumenty uvedené v tomto vyjádření byly obsaženy v dopise ze dne 1. září 2006, zaslaném žalobkyní před původním určením statusu podniku působícího v tržním hospodářství, které bylo datováno dnem 15. září 2006 a provedeno v prozatímním nařízení.
In reply to a question put by the Court during the hearing, the Commission stated, and was not contradicted by the applicant on this point, that the arguments to which that observation related were contained in the letter of 1 September 2006, sent by the applicant before the initial MET determination on 15 September 2006 and put into effect in the provisional regulation.
Je třeba nicméně poznamenat, že v dopise ze dne 4. dubna 2007 založila Komise své odmítnutí přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství na tom, že účetnictví žalobkyně opomíjelo v rozporu se standardy IAS zásadu závazkového účetnictví, provádělo kompenzace a operace vykazovalo souhrnně, namísto toho, aby je vykazovalo odděleně.
It should be noted, however, that in its letter of 4 April 2007, the Commission based its refusal to grant MET on the ground that, in breach of the IAS, the applicant’s accounts disregarded the accrual basis of accounting, performed offsetting and grouped transactions together instead of representing them separately.
Komise v tomto ohledu uvedla, že provedené audity nevedly v tomto ohledu k žádným výtkám.
The Commission pointed out in that regard that the auditors had not commented on those points.
Soud poznamenává, že Komise rovněž uvedla, že informace týkající se ceny oceli neumožňují nové posouzení nedostatků zjištěných v účetnictví žalobkyně.
The Court of First Instance notes that the Commission also stated that the information on steel prices did not allow for a new assessment to be made of the shortcomings discovered in the applicant’s accounts.
Z celého tohoto dopisu tak vyplývá, že vyjádření Komise týkající se nemožnosti provést nové posouzení starých skutečností je vedlejší, neboť orgán založil své odmítnutí navrhnout přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství na posouzení otázky, zda žalobkyně splňuje použitelná věcná kritéria.
It is therefore clear from that letter as a whole that the Commission’s observation that it was not permissible to reassess old facts is incidental, as the institution based its refusal to grant MET on an assessment of whether the applicant complied with the relevant substantive criteria.
Je tedy nutno konstatovat, že tvrzení žalobkyně, podle kterého Komise v projednávaném případě vycházela ze zákazu nového posouzení starých skutečností, není podloženo skutkovými okolnostmi.
It is clear therefore that the applicant’s assertion that the Commission based its arguments in this case on a prohibition on the reassessment of old facts has no basis in fact.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a bodu 44 výše uvedeného rozsudku Nanjing Metalink v. Rada není v důsledku toho relevantní.
Since the first plea cannot be accepted on that ground, any discussion concerning the interpretation of the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation and of paragraph 44 of the judgment in Nanjing Metalink v Council is irrelevant.
Jak totiž potvrdila žalobkyně v průběhu jednání, účelem těchto argumentů je pouze doplnit základ prvního žalobního důvodu.
As the applicant confirmed at the hearing, those arguments are intended merely to complete the background to the first plea.
Navíc, co se týče argumentu žalobkyně, podle kterého Komise nevysvětlila, proč jsou její závěry v konečném obecně informačním dokumentu neodůvodněné, je třeba uvést, že podle povinnosti stanovené v článku 253 ES musí být konečný akt odůvodněn pouze ve vztahu ke všem skutkovým a právním okolnostem, které jsou rozhodující pro účely posouzení, jež má být uskutečněno.
In addition, as regards the applicant’s argument that the Commission did not explain in what way its findings in the final general disclosure document are unfounded, it should be pointed out that, under the obligation laid down in Article 253 EC, the final act must state the reasons on which it was based only as regards all the elements of fact and of law that are relevant for the purposes of the findings made in it.
Účelem povinnosti odůvodnění není vysvětlovat vývoj názoru orgánu v průběhu správního řízení, a tato povinnost tedy není určena k odůvodňování odchylek řešení přijatého v konečném aktu od předběžného názoru uvedeného v dokumentech předávaných zúčastněným stranám v průběhu tohoto řízení k tomu, aby jim bylo umožněno vyjádřit své stanovisko (viz v tomto smyslu rozsudek Soudu ze dne 13. července 2006, Impala v. Komise, T-464/04, Sb. rozh. s. II-2289, bod 285).
The purpose of the obligation to state reasons is not to explain the way in which the institution’s position has evolved during the administrative procedure and is not therefore intended to justify any differences between the outcome reached in the final act in relation to a provisional position set out in the documents sent to interested parties during that procedure in order to enable them to submit their observations (see, to that effect, Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289, paragraph 285).
Tato povinnost tedy ani neukládá orgánu povinnost vysvětlit, proč byl jeho názor, o kterém uvažoval v určité fázi správního řízení, případně neodůvodněný.
Nor, therefore, does that obligation require the institution to explain in what way a position envisaged at a particular stage in the administrative procedure may have been unfounded.
Mimoto je třeba uvést, že konečné informace nepředstavují akt, který by nepříznivě zasahoval do práv osoby nebo by této osobě přiznával práva.
It should also be pointed out that the final disclosure document does not constitute an act adversely affecting a person concerned or conferring rights.