natgillin/translations-raw huggingface dataset:
CEPSA zřízeného a vedeného seskupením společností, do něhož patří dodavatel, obdrží výnos z prodejů uskutečněných prostřednictvím uvedené kreditní karty v měsíci, který následuje po měsíci uskutečnění těchto prodejů, podílí se malou částí na úhradě nákladů souvisejících s užíváním věrnostní karty společnosti distribuující ropné produkty, a nese riziko za nesplacené dluhy zákazníků, jimž přímo poskytl úvěr; v) společnost dodávající ropné produkty nese náklady na umístění své obchodní značky na čerpací stanici a udržování jejího image a rovněž dává provozovateli stanice k dispozici zásobní nádrže a pumpy na pohonné hmoty, které tento provozovatel nemůže bez písemného souhlasu dodavatele používat k prodeji produktů, které nebyly dodány uvedeným dodavatelem, a jejichž hodnota přesně odpovídá výši záruky na první žádost, kterou provozovatel čerpací stanice sjednal ve prospěch dodavatele.
CEPSA card created and managed by the group of companies to which the supplier belongs, charges the sales made by means of the card one month after they are made, finances a small part of the cost of customers’ use of the fuel distributor’s loyalty card and assumes the risk of non-payment by those customers who have been allowed direct credit.
Je-li tomu tak, musí být nařízení [č. 1984/83] a zejména jeho články 10 až 13 vykládány v tom smyslu, že smlouva uvedené povahy spadá do působnosti těchto ustanovení s tím důsledkem, že zákaz stanovený v čl.
The supplier of the petroleum products bears the costs of installing and maintaining its brand image in the service station, and also transfers the fuel-tanks and pumps which the operator of the service station may not use, without the supplier’s authorisation in writing, to sell products not supplied by that supplier, and which are valued precisely at the amount of the bank guarantee that the servicestation operator has presented in favour of the supplier?
81 odst. 1 ES nebude použitelný, jestliže tato smlouva splní podmínky stanovené uvedenými ustanoveními pro uplatnění výjimky?
(b) If so, on a proper construction of Regulation [No 1984/83], and in particular of Articles 10 to 13 thereof, do those provisions catch within their scope a contract of that kind with the result that the prohibition laid down in Article 81(1) EC is not applicable if the contract satisfies the requirements for exemption contained in those articles of the regulation?
Je v takovém případě důvodné vykládat článek 11 téhož nařízení, když je v dotčené smlouvě stanoveno více než jedno omezení hospodářské soutěže, když – kromě doložky o výhradním odběru, která stanoví zákaz soutěžit – jiné ustanovení smlouvy stanoví, že prodejní cenu stanoví dodavatel?
(c) In that case, is Article 11 of that regulation to be construed as meaning that, if the contract at issue imposes more than one restriction on competition, and, moreover, if it stipulates no competition by providing for exclusive supply by one supplying undertaking, sale prices are fixed by the supplier?
Lze tuto dohodu považovat za platnou na základě skutečnosti, že [dodavatel] v listopadu 2001 udělil [provozovateli] čerpací stanic[e] povolení, jímž [mu] umožňuje snížit prodejní cenu, aniž by tím byly dotčeny příjmy [uvedeného dodavatele]?“
Does the authorisation given by the [supplier] to the servicestation [operator] to lower its sale price without affecting [that supplier’s] receipts, which took place in November 2001, make it possible to regard the contract as valid?’
Svou žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce předkládající soud pokládá Soudnímu dvoru dvě otázky, přičemž každá z těchto otázek je dále rozdělena do několika pod -otázek, které předpokládají různé případy v závislosti na kvalifikaci smlouvy dotčené v původním řízení.
By its reference for a preliminary ruling, the referring court submits two questions to the Court, each one of those questions being subdivided into several parts, which envisage different hypotheses according to how the contract at issue in the main proceedings is categorised.
První otázka je kladena pro případ, že by tato smlouva byla kvalifikována jako smlouva o obchodním zastoupení, zatímco druhá otázka vychází z předpokladu, že uvedená smlouva byla uzavřena mezi dvěma nezávislými podniky.
The first question is submitted in the event that that contract is to be categorised as an agency contract, whilst the second question is based on the premiss that that contract is concluded between two autonomous undertakings.
1 ES a případně blokové výjimky stanovené nařízením č. 1984/83 s ohledem na skutkové okolnosti věci v původním řízení.
The referring court essentially asks whether the prohibition laid down in Article 81(1) EC and, possibly, the block exemption established by Regulation No 1984/83 are applicable in the light of the facts of the case in the main proceedings.
Svou první otázkou písm. a) a druhou otázkou písm. a) však uvedený soud nesleduje záměr získat od Soudního dvora výklad pojmu „dohoda mezi podniky“ ve smyslu uvedeného ustanovení, aby mohl následně posoudit, zda smlouva dotčená v původním řízení spadá do působnosti tohoto ustanovení, ale vyzývá Soudní dvůr, aby toto posouzení sám provedl.
However, by its Questions 1(a) and 2(a), that court does not seek to obtain from the Court of Justice an interpretation of the concept of agreements between undertakings within the meaning of Article 81(1) EC in order to be able to assess, subsequently, whether the contract at issue in the main proceedings falls within the scope of that provision, but requests the Court to carry out that assessment itself.
Je třeba připomenout, že podle článku 234 ES založeného na jasné dělbě činností mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem je Soudní dvůr oprávněn rozhodovat pouze o výkladu nebo platnosti právního předpisu Společenství, a to na základě skutečností, které mu sdělil vnitrostátní soud, a že posledně uvedenému soudu naopak přísluší použít pravidla práva Společenství na konkrétní případ.
It must be recalled that under Article 234 EC, which is based on a clear separation of functions between national courts and tribunals and the Court of Justice, the latter is empowered to rule on the interpretation or validity of Community provisions only on the basis of the facts which the national court or tribunal puts before it, and that it is, however, for the national court or tribunal to apply the rules of Community law to a specific case.
Z předkládacího rozhodnutí přitom vyplývá, že otázka výkladu předložená Soudnímu dvoru se zakládá na tvrzeních účastníků původního řízení, jejichž opodstatněnost dosud nebyla vnitrostátním soudem ověřena.
It is apparent from the order for reference that the request for interpretation submitted to the Court is based on the claims of the parties to the main proceedings, the merits of which have not yet been established by the national court.
Účastníci původního řízení rovněž ve svých písemných a ústních vyjádřeních předložených Soudnímu dvoru vyjádřili významné neshody ohledně skutkových okolností sporu projednávaného před předkládajícím soudem.
Similarly, in their written and oral submissions made to the Court, the parties to the main proceedings expressed significant disagreement as to the facts of the dispute before the referring court.
V tomto ohledu je rovněž důležité připomenout, že v rámci řízení podle článku 234 ES nemůže Soudní dvůr rozhodnout spor týkající se skutkového stavu.
In this respect, it must also be recalled that, within the framework of proceedings under Article 234 EC, the Court cannot resolve a dispute concerning the facts.
Soudnímu dvoru však přísluší, aby předkládajícímu soudu poskytl užitečnou odpověď, která mu umožní rozhodnout spor, jímž se zabývá (viz zejména rozsudek ze dne 11. října 2007, Freeport,C-98/06, Sb. rozh. s. I-8319, bod 31).
However, it is for the Court to provide the referring court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it (see, inter alia, Case C-98/06 Freeport [2007] ECR I-8319, paragraph 31).
Jelikož je kvalifikace smlouvy dotčené v původním řízení z hlediska pravidel hospodářské soutěže zásadní pro řešení sporu, jímž se zabývá předkládající soud, přísluší Soudnímu dvoru zaprvé připomenout kritéria relevantní za účelem takové kvalifikace [první otázka písm. a) a druhá otázka písm. a)].
Since the categorisation of the contract at issue in the main proceedings in the light of the rules on competition is essential for the purpose of deciding the case before the referring court, it is for the Court to recall, first, the criteria relevant for such a categorisation (Questions 1(a) and 2(a)).
Zadruhé je nezbytné přezkoumat, zda se na uvedenou smlouvu může použít bloková výjimka s ohledem na ustanovení této smlouvy týkající se doby jejího trvání [první otázka písm. b) a c), jakož i druhá otázka písm. b)] a stanovování prodejní ceny pro veřejnost [druhá otázka písm. c)].
Second, it is necessary to analyse whether the block exemption is capable of applying to that contract, in the light of the contract’s clauses relating to the duration of its performance (Questions 1(b) and (c) and Question 2(b)) and the fixing of the retail price (Question 2(c)).
81 odst. 1 ES musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na smlouvu o výhradním odběru ropných produktů, která se vyznačuje týmiž charakteristickými rysy jako smlouva dotčená v původním řízení, zaprvé v případě, že tato smlouva bude považována za dohodu uzavřenou mezi dvěma nezávislými podniky, z důvodu, že prodejní cena uvedených produktů pro veřejnost je stanovena dodavatelem, a zadruhé v případě, že tatáž smlouva bude považována za skutečnou smlouvu o obchodním zastoupení, z důvodu, že obsahuje doložku o výhradním odběru.
By its Questions 1(a) and 2(a), the referring court asks whether Article 81(1) EC must be interpreted as applying to an exclusive supply contract for petroleum products having the characteristics of that at issue in the main proceedings, first, in the event that that contract is regarded as having been concluded between two independent undertakings, by reason of the fact that the retail price of those products is fixed by the supplier, and, second, in the event that that contract is to be regarded as a genuine agency contract, by reason of the fact that it provides for an exclusive supply clause.
V této věci se stejně jako ve věci, v níž byla podána projednávaná žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, jednalo o smluvní vztah mezi provozovateli čerpacích stanic a jejich dodavatelem, společností CEPSA.
In that case, just as in the case which has given rise to the present reference for a preliminary ruling, the contractual relationship between servicestation operators and their supplier, namely CEPSA, was at issue.
Podle samotného znění předkládacího rozhodnutí je smlouva dotčená v původním řízení totožná se smlouvami, které byly předmětem předběžné otázky přezkoumávané Soudním dvorem v rozsudku CEEES.
According to the actual wording of the order for reference, the contract at issue in the main proceedings is identical to those which were the subject of the referred question examined by the Court in CEEES.
Soudní dvůr v bodě 38 rozsudku CEEES konstatoval, že takové vertikální dohody, jako jsou dohody mezi CEPSA a provozovateli čerpacích stanic, spadají do působnosti článku 85 Smlouvy pouze tehdy, pokud je provozovatel považován za nezávislý hospodářský subjekt, a pokud v důsledku toho existuje dohoda mezi dvěma podniky.
The Court held, at paragraph 38 of CEEES, that vertical agreements such as the agreements between CEPSA and servicestation operators were covered by Article 85 of the Treaty only where the operator is regarded as an independent economic operator and there is, consequently, an agreement between two undertakings.
Rozhodující okolnost pro prokázání, zda je provozovatel čerpací stanice nezávislý hospodářský subjekt, přitom spočívá v dohodě uzavřené se zmocnitelem a zvláště v doložkách této dohody, učiněných mlčky či výslovně, týkajících se převzetí finančních a obchodních rizik spojených s prodejem zboží třetím osobám.
The decisive factor for the purposes of determining whether a servicestation operator is an independent economic operator is to be found in the agreement concluded with the principal and, in particular, in the clauses of that agreement, implied or express, relating to the assumption of the financial and commercial risks linked to sales of goods to third parties.
Otázka rizika musí být přezkoumávána případ od případu a s přihlédnutím ke skutečné hospodářské situaci, a nikoli k právní kvalifikaci smluvního vztahu ve vnitrostátním právu (rozsudek CEEES, bod 46).
The question of risk must be analysed on a case-by-case basis, taking account of the real economic situation rather than the legal categorisation of the contractual relationship in national law (CEEES, paragraph 46).
Soudní dvůr mimoto upřesnil kritéria umožňující vnitrostátnímu soudu posoudit ve světle skutkových okolností věci, kterou se zabývá, skutečné rozložení finančních a obchodních rizik mezi provozovateli čerpacích stanic a dodavatelem pohonných hmot.
The Court also set out the criteria to enable the national court to assess, in the light of the factual circumstances of the case before it, the actual allocation of the financial and commercial risks between the servicestation operators and the fuel supplier.
Pokud jde zaprvé o rizika spojená s prodejem zboží, platí domněnka, že tato rizika nese provozovatel čerpací stanice, když se stane majitelem zboží v okamžiku, kdy jej obdrží od dodavatele, když přímo či nepřímo převezme náklady spojené s distribucí zboží, zejména náklady na přepravu, když udržuje zásoby na své vlastní náklady, když přebírá odpovědnost za případné škody způsobené na zboží, jako v případě jeho ztráty nebo snížení hodnoty, jakož i za újmu způsobenou prodaným zbožím třetím osobám, nebo když nese finanční riziko spojené se zbožím v případě, že je povinen zaplatit dodavateli částku odpovídající množství dodaných pohonných hmot namísto množství skutečně prodaných pohonných hmot (viz rozsudek CEEES, body 51 až 58).
As regards, first, the risks linked to the sale of the goods, the servicestation operator is presumed to bear them when he takes possession of the goods, at the time he receives them from the supplier, when he assumes directly or indirectly the costs linked to the distribution of the goods, particularly the transport costs, when he maintains stocks at his own expense, when he assumes responsibility for any damage caused to the goods, such as loss or deterioration, and for damage caused by the goods sold to third parties, or when he bears the financial risk linked to the goods in the event that he is required to pay the supplier the amount corresponding to the quantity of fuel delivered instead of that actually sold (see CEEES, paragraphs 51 to 58).
Zadruhé, pokud jde o rizika spojená se zvláštními investicemi na trhu, totiž investicemi, které jsou nezbytné k tomu, aby provozovatel čerpací stanice mohl vyjednat nebo uzavírat smlouvy se třetími osobami, je třeba ověřit, zda tento provozovatel provádí investice do prostor nebo zařízení, jako například do nádrží pohonných hmot, nebo do podpory prodeje.
Second, as regards the risks linked to investments specific to the market, namely those required to enable the servicestation operator to negotiate or conclude contracts with third parties, it is necessary to establish whether that operator makes investments in premises or equipment, such as a fuel tank, or in advertising campaigns.
V případě, že tomu tak je, se uvedená rizika přesouvají na stranu provozovatele (rozsudek CEEES, body 51 a 59).
If so, such risks are transferred to the operator (CEEES, paragraphs 51 and 59).
Je však třeba zdůraznit, že skutečnost, že provozovatel pouze nese zanedbatelnou část rizik, nemůže zakládat použitelnost článku 81 ES (viz v tomto smyslu rozsudek CEEES, bod 61), jelikož se takový provozovatel nestává nezávislým hospodářským subjektem, když prodává pohonné hmoty třetím osobám.
It must, however, be pointed out that the fact that the operator bears only a negligible share of the risks does not render Article 81 EC applicable (see, to that effect, CEEES, paragraph 61), since such an operator does not become an independent economic operator when selling fuel to third parties.
V tomto případě jsou vztahy mezi provozovatelem a dodavatelem stejné jako vztahy existující mezi obchodním zástupcem a jeho zmocnitelem.
In that case, the relationship between the operator and the supplier is identical to that between an agent and his principal.
Z bodů 62 a 63 rozsudku CEEES rovněž vyplývá, že i v případě smlouvy o obchodním zastoupení do působnosti článku 81 ES nespadají pouze povinnosti uložené
It also follows from paragraphs 62 and 63 of CEEES that, even in the case of an agency contract, only the obligations imposed on the intermediary concerning the
2008 – VĚC C-279/06 zprostředkovateli týkající se prodeje zboží třetím osobám na účet zmocnitele, mezi nimiž je i stanovování prodejní ceny pro veřejnost.
2008 — CASE C-279/06 sale of the goods to third parties on behalf of the principal, including the fixing of the retail price, fall outside the scope of Article 81 EC.
Naproti tomu doložky o výlučnosti a o zákazu soutěžit ve vztahu mezi obchodním zástupcem a zmocnitelem jakožto nezávislými hospodářskými subjekty mohou porušovat pravidla hospodářské soutěže v rozsahu, v němž způsobují uzavření dotčeného trhu.
By contrast, exclusivity and non-competition clauses which concern the relationship between the agent and the principal as independent economic operators are capable of infringing the competition rules in so far as they entail locking up the market concerned.
V případě, že přezkum rizik povede ke zjištění existence dohody mezi podniky ve smyslu článku 81 ES týkající se prodeje zboží třetím osobám, představuje stanovování prodejní ceny tohoto zboží pro veřejnost omezení hospodářské soutěže výslovně uvedené v odstavci 1 písm. a) uvedeného článku, v důsledku čehož tato dohoda spadá pod zákaz zakotvený v tomto ustanovení, pokud jsou splněny všechny ostatní podmínky pro jeho použití, totiž, že cílem nebo účinkem této dohody je citelné omezení hospodářské soutěže na společném trhu a že tato dohoda může ovlivnit obchod mezi členskými státy (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 30. dubna 1998, Cabour, C-230/96, Recueil, s. I-2055, bod 48).
If an examination of the risks leads to the conclusion that there is an agreement between undertakings within the meaning of Article 81 EC, as regards the sale of goods to third parties, the fixing of the retail price of those goods constitutes a restriction of competition expressly provided for in Article 81(1)(a) EC which brings that agreement within the scope of the prohibition laid down in that provision to the extent to which all the other conditions for the application of that provision are satisfied, namely that that agreement has as its object or effect to restrict appreciably competition within the common market and is capable of affecting trade between Member States (see, to that effect, Case C-230/96 Cabour [1998] ECR I-2055, paragraph 48).
Krom toho, pokud jde zejména o dohody o výhradním odběru, je třeba připomenout judikaturu Soudního dvora, podle níž, i když cílem těchto dohod není omezení hospodářské soutěže ve smyslu článku 81 ES, je nicméně třeba ověřit, zda není jejich výsledkem její vyloučení, omezení nebo narušení.
Moreover, as regards in particular exclusive purchasing agreements, the caselaw of the Court of Justice should be recalled, according to which, even if those agreements do not have as their object the restriction of competition within the meaning of Article 81 EC, it is nevertheless necessary to ascertain whether they have the effect of preventing, restricting or distorting competition.
Při posouzení účinků dohody o výhradním odběru je nutné zohlednit hospodářské a právní souvislosti, v nichž se tato dohoda nachází a v nichž může tato dohoda spolu s dalšími dohodami mít kumulativní účinek na hospodářskou soutěž.
The effects of an exclusive purchasing agreement have to be assessed in the economic and legal context in which the agreement occurs and where it may combine with other agreements to have a cumulative effect on competition.
CEPSA zanedbatelný podíl na jednom nebo několika finančních a obchodních rizikách spojených s prodejem těchto produktů třetím osobám a pokud tato smlouva obsahuje doložky, které mohou narušit hospodářskou soutěž, jako je doložka týkající se stanovování prodejní ceny pro veřejnost.
CEPSA a nonnegligible proportion, one or more financial and commercial risks linked to the sale of those products to third parties and where that contract contains clauses capable of infringing competition, such as that relating to the fixing of the retail price.
V případě, že provozovatel čerpací stanice taková rizika nepřebírá nebo přebírá pouze zanedbatelný podíl na těchto rizikách, mohou do působnosti uvedeného ustanovení spadat pouze povinnosti uložené provozovateli v rámci jeho služeb zprostředkovatele poskytovaných zmocniteli, jako jsou doložky o výlučnosti a o zákazu soutěžit.
If the servicestation operator does not assume such risks or assumes only a negligible share of them, only the obligations imposed on the operator in the context of services as an intermediary offered by the operator to the principal, such as the exclusivity and non-competition clauses, are capable of falling within the scope of that provision.
Předkládajícímu soudu krom toho přísluší ověřit, zda je účinkem smlouvy dotčené v původním řízení vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže ve smyslu článku 81 ES.
It is for the referring court to ascertain, moreover, whether the contract at issue in the main proceedings has the effect of preventing, restricting or distorting competition within the meaning of Article 81 EC.
K maximální době trvání smlouvy stanovené nařízením č. 1984/83
The maximum duration of the agreement provided for in Regulation No 1984/83
Podstatou první otázky písm. b) a c), jakož i druhé otázky písm. b) předkládajícího soudu je, zda se na dohodu o výhradním odběru, jako je dohoda dotčená v původním řízení, v případě, že spadá do působnosti článku 81 ES, může vztahovat bloková výjimka, jako je bloková výjimka stanovená nařízením č. 1984/83, s výhradou dodržení podmínek stanovených tímto nařízením a zejména podmínky maximální doby trvání smlouvy, jakož i podmínky poskytnutí hospodářských a finančních výhod.
By its Question 1(b) and (c), and by its Question 2(b), the referring court essentially asks whether an exclusive supply agreement, such as that at issue in the main proceedings, is capable, in the event that if falls within the scope of Article 81 EC, of benefiting from a block exemption such as provided for in Regulation No 1984/83, subject to its compliance with the conditions laid down by that regulation and, in particular, the maximum duration of the agreement and the granting of commercial and financial advantages.
Uvedený soud zejména jednak klade otázku, zda proto, aby byla dodržena podmínka maximální doby, musí být článek 10 nařízení č. 1984/83 vykládán v tom smyslu, že pro použití výjimky na dohody o čerpacích stanicích vyžaduje, aby výhody poskytnuté provozovateli čerpací stanice dodavatelem byly podstatné, nebo zda postačí, když tyto výhody nejsou bezvýznamné, a jednak otázku, zda výhody přiznané smlouvou dotčenou v původním řízení jsou v tomto ohledu dostatečné.
That court raises the question, in particular, first, whether, in order to comply with the maximum duration condition, Article 10 of Regulation No 1984/83 must be interpreted as meaning that it requires, for the application of the exemption to servicestation agreements, that the advantages granted to the servicestation operator by the supplier are substantial or whether it is enough that they are not insignificant and, second, whether the advantages granted by the contract at issue in the main proceedings are sufficient in this respect.