natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Je tak nesporné, že „měsíční předplatné a vstupní poplatky instalace připojení ke standardní analogové lince […] zůstaly v průběhu obou období cenového stropu nezměněny, to znamená od roku 1998 do konce roku 2001“ (napadené rozhodnutí, bod 38 odůvodnění).
Thus, it is common ground that ‘the monthly and one-off access charges for standard analogue telephone connections remained unchanged throughout the entire time from 1998 to the end of 2001’ (recital 38 to the contested decision).
Toto ustanovení tedy žalobkyni nijak nebránilo zasahovat do maloobchodních cen tím, že podá žádosti o změny tarifů k RegTP před tímto datem, a zejména během celého období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001.
That provision in no way therefore prevented the applicant from intervening in retail prices by making applications for price changes to RegTP before that date or, in particular, during the entire period from 1 January 1998 to 31 December 2001.
Zadruhé, pokud jde o maloobchodní ceny za linky ISDN, není zpochybněno, že v důsledku žádosti žalobkyně povolila RegTP rozhodnutím ze dne 16. února 2000 snížení tarifů za měsíční předplatné (napadené rozhodnutí, bod 40 odůvodnění).
Second, as regards retail prices for ISDN lines, it is undisputed that, following the applicant’s application, RegTP authorised a reduction in the basic monthly charges by decision of 16 February 2000 (recital 40 to the contested decision).
Kromě toho v průběhu období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 žalobkyně nepodala žádnou žádost o změnu ceny týkající se vstupních poplatků za zavedení linek ISDN.
Furthermore, throughout the period from 1 January 1998 to 31 December 2001, the applicant made no application for price adjustment in respect of its one-off charges for the provision of ISDN lines.
Tyto tarify, které podle žalobkyně vycházely z rozhodnutí BMPT přijatého
Those charges, which, according to the applicant, are
97 odst. 3 TKG zůstaly platné po nabytí účinnosti TKG, tedy nebyly během období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 změněny (napadené rozhodnutí, bod 41 odůvodnění).
2008 — CASE T-271/03 based on a 1996 decision of the BMPT and which remained valid in accordance with Paragraph 97(3) of the TKG after the entry into force of the TKG, were not therefore adjusted during the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 41 to the contested decision).
Z toho vyplývá, že žalobkyně nevyužila rozhodovací prostor, kterým disponovala, aby získala zvýšení svých maloobchodních cen, které by přispělo ke snížení nůžkového efektu během období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001.
It follows that the applicant did not use the discretion available to it in order to secure an increase in its retail prices, which would have helped to reduce the margin squeeze in the period from 1 January 1998 to 31 December 2001.
Naopak v průběhu téhož období tento rozhodovací prostor dokonce využila ke snížení svých maloobchodních cen, pokud jde o linky ISDN.
On the contrary, it even used that discretion to lower its retail prices in respect of ISDN lines during that period.
Začtvrté a nakonec je třeba přezkoumat, zda Komise právně dostačujícím způsobem v napadeném rozhodnutí prokázala, že žalobkyně disponovala v průběhu období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 dostatečným rozhodovacím prostorem k tomu, aby „zabránila nůžkovém efektu“ (bod 164 odůvodnění).
Finally, in the fourth place, it is necessary to consider whether the Commission has established to the requisite legal standard in the contested decision that the applicant had sufficient scope in the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 to ‘[avoid] the margin squeeze’ (recital 164).
V tomto ohledu Komise v napadeném rozhodnutí uvádí, že žalobkyně „měla [během uvedeného období] možnost zcela odstranit nůžkový efekt tím, že změní tarify fakturované účastníkům“ (bod 199 odůvodnění).
In that respect, the Commission states in the contested decision that the applicant ‘was in a position [during that period] to end the margin squeeze entirely by adjusting its retail charges’ (recital 199).
V tomto ohledu je třeba uvést, že nůžkový efekt, jak byl zjištěn pro toto období v napadeném rozhodnutí, byl ve výši [důvěrné] eur ke dni 31. prosince 1998, [důvěrné] eur ke dni 31. prosince 1999, [důvěrné] eur ke dni 31. prosince 2000 a [důvěrné] eur ke dni 31. prosince 2001 (napadené rozhodnutí, body 152 a 153, a tabulka 10).
It must be noted in that regard that the margin squeeze identified in the contested decision for that period amounted to EUR [confidential] up to 31 December 1998, EUR [confidential] up to 31 December 1999, EUR [confidential] up to 31 December 2000 and EUR [confidential] up to 31 December 2001 (recitals 152 and 153 to the contested decision, and Table 10).
Přitom jak ostatně Komise zdůrazňuje v odpovědi na písemnou otázku Soudu, ze zjištění v bodě 167 odůvodnění napadeného rozhodnutí, které žalobkyně nezpochybnila, vyplývá, že skutečně snížila své tarify telefonních hovorů o celkovou částku [důvěrné]
However, as the Commission contends in its reply to a written question of the Court, it follows from the findings in recital 167 to the contested decision, which have not been challenged by the applicant, that the applicant actually lowered its call charges
DEUTSCHE TELEKOM v. KOMISE eur během období 1998/1999.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION by a total of EUR [confidential] during the period 1998 and 1999.
Přitom tato částka – rozložená na [důvěrné] linek (napadené rozhodnutí, tabulka 7) a 24 měsíců – by žalobkyni umožnila zvednout průměrnou cenu jejích maloobchodních cen až na přibližně [důvěrné] eur měsíčně.
However, that amount — distributed over [confidential] lines (Table 7 of the contested decision) and 24 months — would have enabled the applicant to raise the average price of its retail charges to EUR [confidential] per month.
Z toho vyplývá, že rozhodovací prostor vytvořený snížením cen telefonních hovorů postačoval k tomu, aby se zcela odstranil takový nůžkový efekt, jaký byl zjištěn v napadeném rozhodnutí.
It follows that the reduction in call charges would have created sufficient scope to end entirely the margin squeeze identified in the contested decision.
Pokud by totiž žalobkyně využila svůj rozhodovací prostor, a odstranila tak nůžkový efekt od roku 1998, stačilo by jí uchovat vztah mezi tarify mezitímních služeb a maloobchodními tarify, aby během celého období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 zabránila nůžkovému efektu zjištěnému v napadeném rozhodnutí.
For if, by exercising its discretion, the applicant had ended the margin squeeze as from 1998, it would have sufficed for the applicant to maintain the balance between its charges for wholesale access and its retail charges in order to avoid the margin squeeze identified in the contested decision throughout the period from 1 January 1998 to 31 December 2001.
Kromě toho je nesporné, jak krom toho uvádí Komise v napadeném rozhodnutí (bod 167 odůvodnění), že žalobkyně přistoupila během období 2000/2001 k dalšímu snížení tarifů telefonních hovorů o přibližně [důvěrné] eur, přičemž toto snížení rozšířilo dále její rozhodovací prostor ke zvýšení maloobchodních cen.
In addition, as the Commission also points out in the contested decision (recital 167), it is common ground that the applicant reduced its call charges further during the 2000 and 2001 period to EUR [confidential], and that the effect of that reduction was to increase further the applicant’s scope to raise its retail prices.
Na jednání žalobkyně připomenula, že během období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 musela RegTP ověřit dodržování cenového stropu odděleně pro podnikatele a soukromé zákazníky.
At the hearing the applicant pointed out that, during the period from 1 January 1998 to 31 December 2001, RegTP had to investigate compliance with the price ceilings separately in respect of business and private customers.
Nicméně žalobkyně v žalobě nezpochybnila zjištění uvedené v bodě 167 odůvodnění napadeného rozhodnutí, podle kterého částka uvolněná snížením tarifů telefonních hovorů mohla být převedena na oblast „linky pro domácnosti a podnikatele“ a zcela využita ke zvýšení tarifů služeb přístupu pro účastníky.
However, in its application, the applicant has not disputed the finding in recital 167 to the contested decision that the amount released by the reductions in call charges could have been redirected to ‘connections for residential and business customers’ and could have been used entirely to increase retail access charges.
Žalobkyně krom toho v žalobě ani nezpochybnila tvrzení Komise v bodě 132 odůvodnění napadeného rozhodnutí,
Nor, in its application, has the applicant disputed the Commission’s statement in recital 132 to the
2008 – VĚC T-271/03 podle kterého „[nesmí být] rozlišováno mezi domácnostmi a zákazníky podnikateli, protože není možné tyto dvě oblasti od sebe dostatečně jednoznačně oddělit“.
2008 — CASE T-271/03 contested decision that ‘no distinction [should be made] between residential and business customers … because no sufficiently precise demarcation between them is possible’.
Konečně je třeba konstatovat, že žalobkyně nezpochybňuje zjištění, uvedené v bodě 168 odůvodnění napadeného rozhodnutí, podle kterého mohla v průběhu období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 přistoupit k „dalším snížením cen telefonních hovorů […] a vytvořit si tak [dodatečný] rozhodovací prostor pro zvýšení cen měsíčních předplatných a vstupních poplatků za analogové a ISDN linky“.
Finally, it must be noted that the applicant does not dispute the finding in recital 168 to the contested decision that, during the period from 1 January 1998 to 31 December 2001, it could have ‘[undertaken] further reductions in call charges … and thereby … [obtained additional] leeway for price increases in the monthly and one-off charges for analogue and ISDN connections’.
Ze všeho výše uvedeného vyplývá, že Komise mohla v napadeném rozhodnutí (body 164 a 199 odůvodnění) právem konstatovat, že žalobkyně měla v průběhu období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 dostatečný rozhodovací prostor k úplnému odstranění nůžkového efektu kritizovaného v uvedeném rozhodnutí.
It follows from all the foregoing that the Commission was entitled to find in the contested decision (recitals 164 and 199) that the applicant had sufficient scope during the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 to end entirely the margin squeeze complained of in that decision.
iv) K neexistenci zneužívajícího jednání, protože žalobkyně neměla dostatečný rozhodovací prostor ke snížení nůžkového efektu tím, že zvýší své maloobchodní tarify za přístup ADSL od 1. ledna 2002
(iv) Absence of an abuse because the applicant had insufficient scope to reduce the margin squeeze by increasing its ADSL retail access charges from 1 January 2002
Je třeba připomenout, že v Německu existuje od 1. ledna 2002 nový systém cenového stropu přijatý rozhodnutím RegTP ze dne 21. prosince 2001. V souladu s tímto
It must be borne in mind that a new price cap system in Germany, approved by RegTP by decision of 21 December 2001, has been in force since 1 January 2002.
DEUTSCHE TELEKOM v. KOMISE rozhodnutím jsou „telefonní linky“ předmětem odlišného koše služeb.
Under the terms of that decision, ‘end-user lines’ are in a separate basket.
V rámci tohoto koše bylo zvýšení maloobchodních cen za analogové a ISDN linky omezeno na 4,1 % ročně.
Within that basket, the increase in retail prices for analogue and ISDN connections was capped at 4.1% per annum.
Je nesporné, že žalobkyni bylo na základě žádosti podané k RegTP dne 15. ledna 2002 povoleno zvýšit její měsíční předplatná za analogové a ISDN linky o 0,56 eur, což představovalo zvýšení průměrné úrovně tarifů za služby spadající do dotyčného koše o 4,04 % (napadené rozhodnutí, bod 44 odůvodnění).
It is not disputed that, following an application to RegTP on 15 January 2002, the applicant was authorised to increase its monthly charges for analogue and ISDN lines by EUR 0.56, which represented an increase in the average level of charges for all the services in the basket concerned of 4.04% (recital 44 to the contested decision).
Kromě toho je nesporné, že žádost žalobkyně ze dne 31. října 2002 o zvýšení maloobchodních cen, která se týkala měsíčního předplatného za analogové spojení T-Net a vstupních poplatků za spojení T-Net a T-ISDN, RegTP z velké části zamítla, protože zvýšení již nebylo v souladu s hodnotami stanovenými v rámci systému cenového stropu (napadené rozhodnutí, bod 45 odůvodnění).
Nor is it disputed that the applicant’s application of 31 October 2002 for an increase in its retail prices — in relation to the monthly rental charge for a T-Net analogue telephone line and the one-off takeover charges for T-Net and T-ISDN lines — was largely rejected by RegTP, because the increase would no longer have been consistent with the current price cap index figures (recital 45 to the contested decision).
Komise tak v napadeném rozhodnutí (bod 206 odůvodnění) konstatuje, že „od 1. ledna 2002 byla právní možnost [žalobkyně] snížit nůžkový efekt omezena na zvýšení cen T-DSL“.
Accordingly, the Commission finds in the contested decision (recital 206) that ‘since 1 January 2002, [the applicant’s] only legal means of reducing the margin squeeze has been limited to increases in the T-DSL charges’.
Podle Komise se od tohoto data rozhodovací prostor žalobkyně již týkal pouze maloobchodních tarifů za přístup ADSL (viz rovněž napadené rozhodnutí, body 174 a 199 odůvodnění).
According to the Commission, from that date, the applicant’s discretion covered only ADSL retail access charges (see also recitals 174 and 199 to the contested decision).
Zaprvé je v tomto ohledu třeba uvést, že žalobkyně nezpochybňuje, že mohla od 1. ledna 2002 zvýšit své tarify ADSL.
In the first place, it must be noted in that regard that the applicant does not deny that it could have increased its ADSL charges from 1 January 2002.
Nicméně zdůrazňuje, že neměla neomezený rozhodovací prostor, protože její tarify jednak musely být stanoveny na základě nákladů účinného poskytování služby, a jednak mohly být přezkoumány ex post ze strany RegTP.
It maintains, however, that it did not have unlimited leeway because its charges had to be set on the basis of the cost of efficient service provision and could be reviewed subsequently by RegTP.
Protože však žalobkyně v mezích stanovených německými právními předpisy svobodně určuje své tarify ADSL, může její uplatňování tarifů v této oblasti spadat pod článek 82 ES (viz výše body 87 a 88).
However, since the applicant fixes its ADSL charges at its own discretion, within the limits imposed under German law, its pricing practices in that area are capable of being caught by Article 82 EC (see paragraphs 87 and 88 above).
Skutečnost, že se Komise v napadeném rozhodnutí opírala při posouzení rozhodovacího prostoru žalobkyně ode dne 1. ledna 2002 pouze o tarify vycházející z rozhodnutí RegTP ze dne 30. března 2001, na tomto závěru nic nemění.
The fact that the Commission referred in the contested decision only to charges deriving from a decision of RegTP of 30 March 2001 in order to assess the extent of the applicant’s discretion from 1 January 2002 alters nothing in that respect.
Žalobkyně totiž nijak nezpochybňuje, že měla omezený rozhodovací prostor ke zvýšení cen služeb přístupu ADSL ode dne 1. ledna 2002.
The applicant does not deny that it had a limited discretion to increase its charges for ADSL access services from 1 January 2002.
Zadruhé je třeba přezkoumat, zda žalobkyně, jak to konstatuje Komise v napadeném rozhodnutí (bod 199 odůvodnění), mohla „snížit nůžkový efekt“ tím, že by od 1. ledna 2002 zvýšila své tarify služeb přístupu ADSL.
In the second place, it is necessary to consider whether, as the Commission contends in the contested decision (recital 199), the applicant could have ‘reduced the margin squeeze’ by increasing its charges for ADSL access services from 1 January 2002.
Za tímto účelem žalobkyně zdůrazňuje, že pro účastníky představují trhy služeb úzkopásmového přístupu a přístupu ADSL rozdílné trhy.
The applicant submits in that respect that, for end-users, the markets for narrowband and ADSL access services are separate markets.
Za těchto okolností by zvýšení maloobchodních tarifů za ADSL ze strany žalobkyně nemělo vliv na údajný nůžkový efekt zjištěný na trzích služeb přístupu k analogovým a ISDN linkám.
In those circumstances, an increase by the applicant in ADSL retail charges would have had no effect on the alleged margin squeeze identified in the markets for analogue and ISDN access services.
V tomto ohledu je třeba uvést, že jelikož přístupové služby umožňují na úrovni mezitímních služeb poskytovat účastníkům všechny služby analogového, ISDN a ADSL přístupu, může rozhodovací prostor žalobkyně ke zvýšení jejích tarifů ADSL snížit nůžkový efekt mezi jednak cenami mezitímních služeb, a jednak maloobchodními cenami pro všechny služby analogového, ISDN a ADSL přístupu.
It must be noted in that regard that since wholesale access services can provide endusers with the whole range of analogue, ISDN and ADSL access services, the applicant’s scope to increase its ADSL charges is capable of reducing the margin squeeze between wholesale prices, on the one hand, and retail prices for the whole range of analogue, ISDN and ADSL access services, on the other.
Společná analýza služeb analogového, ISDN a ADSL přístupu je na úrovni účastníků nutná nejen proto, že tyto odpovídají jediné službě na mezitímní úrovni, ale rovněž z důvodu, jak Komise vysvětlila v napadeném rozhodnutí (bod 26 odůvodnění), aniž by byla v tomto bodě zpochybněna žalobkyní, že ADSL nemůže být účastníkům nabízena izolovaně, protože vždy znamená z technických důvodů modernizaci úzkopásmových analogových nebo ISDN linek.
A combined analysis, at enduser level, of analogue, ISDN and ADSL access services is required not only because they amount to a single supply of services at wholesale level, but also because, as the Commission explained in the contested decision (recital 26) without having been challenged by the applicant on that point, ADSL cannot be offered to endusers on its own because, for technical reasons, it always involves an upgrading of analogue or ISDN narrowband connections.
Vyjádření žalobkyně, která se týkají údajné křížové cenové pružnosti mezi ADSL a úzkopásmovými spojeními, jakož i mezi různými variantami ADSL, musí být zamítnuta.
The applicant’s observations concerning the purported cross-price elasticity between ADSL and narrowband connections and between the different ADSL variants must be rejected.
Tato vyjádření totiž jednak nevylučují, že žalobkyně měla rozhodovací prostor ke zvýšení jejích tarifů ADSL.
First, those observations do not preclude the existence of scope for the applicant to increase its ADSL charges.
Kromě toho by omezené zvýšení tarifů ADSL vedlo k vyššímu průměrnému maloobchodnímu tarifu za spojené služby úzkopásmového a širokopásmového přístupu, a snížilo by tak zjištěný nůžkový efekt.
Second, a limited increase in ADSL charges would have led to a higher average retail price for narrowband and associated broadband access services, and would thus have reduced the margin squeeze identified.
Je totiž třeba mít za to, že účastníci služeb širokopásmového přístupu by si zejména s ohledem na výhody širokého pásma na úrovni přenosu údajů automaticky nevybrali v případě zvýšení maloobchodních cen za přístup ADSL návrat k úzkopásmovému spojení.
In view, in particular, of the advantages of broadband as regards data transmission, endusers of broadband access services would not automatically choose to revert to a narrowband connection when ADSL retail access charges are increased.
Argument žalobkyně, který vychází ze skutečnosti, že širokopásmová spojení mohou být uváděna na trh odděleně od úzkopásmových spojení, a to na základě sdílení linek na úrovni mezitímních služeb, nemůže být rovněž přijat.
The applicant’s argument that broadband connections can be marketed separately from narrowband connections on the basis of line sharing at the wholesale level cannot be accepted either.
Pokud tímto argumentem žalobkyně tvrdí, že Komise měla pro účely výpočtu tarifů mezitímních služeb zohlednit poplatky za sdílení linek, nemůže být tento argument rovněž přijat.
If, by that argument, the applicant claims that the Commission should have taken account of the line sharing charges for the purpose of calculating charges for wholesale access, that argument cannot be accepted either.
Žalobkyně totiž nijak neprokázala, že takové zohlednění poplatků za sdílení linek by ovlivnilo zjištění Komise ohledně existence tarifního nůžkového efektu nebo zjištění ohledně existence rozhodovacího prostoru žalobkyně ke snížení zjištěného nůžkového efektu tím, že zvýší maloobchodní tarify za přístup ADSL.
The applicant has failed to show that, if the Commission had taken the line sharing charges into account, that would have affected its findings as to the existence of a margin squeeze or of the applicant’s scope to reduce the margin squeeze by increasing its ADSL retail access charges.
Ze všeho výše uvedeného vyplývá, že Komise mohla právem v napadeném rozhodnutí konstatovat, že žalobkyně disponovala od 1. ledna 2002 dostatečným rozhodovacím prostorem k tomu, aby snížila nůžkový efekt kritizovaný v uvedeném rozhodnutí tím, že zvýší své tarify za služby přístupu k ADSL.
It follows from all the foregoing that the Commission was entitled to find in the contested decision that the applicant had sufficient scope from 1 January 2002 to reduce the margin squeeze identified in that decision by increasing its charges for ADSL access services.
Z toho vyplývá, že první část žalobního důvodu musí být zamítnuta.
Accordingly, the first part of the plea in law must be rejected.
K druhé části, vyplývající z protiprávnosti metody použité Komisí pro zjištění tarifního nůžkového efektu a) Argumenty účastnic řízení
Second part: unlawfulness of the method used by the Commission to establish a margin squeeze
Žalobkyně tvrdí, že případná zneužívající povaha nůžkového efektu mohla vyplývat pouze ze zneužívající povahy samotných maloobchodních cen, protože Komise nezpochybňuje, že ceny mezitímních služeb jsou závazně ukládány veřejnými orgány.
The applicant submits that the abusive nature of a margin squeeze can arise only from the abusive nature of retail prices alone, since the Commission does not deny that the prices of wholesale access are mandatorily set by the official authorities.
Přitom Komise neprokazuje, že maloobchodní ceny žalobkyně vedou ke ztrátovým prodejům a jsou zneužívající jako takové.
However, the Commission has not demonstrated that the applicant’s retail prices would lead to price dumping and as such are abusive.
Žalobkyně za tímto účelem odkazuje na znalecký posudek Lexecon.
The applicant refers in that regard to Lexecon’s expert opinion.
Napadené rozhodnutí je tedy nesprávné, protože Komise použila kritérium, které se nevztahuje ke zneužívající povaze maloobchodních cen jako takových, ale ke vztahu mezi těmito cenami a cenami mezitímních služeb.
The contested decision is thus erroneous because the Commission applied a test which does not relate to the abusive nature of the retail prices as such, but to the relationship between those prices and the prices of wholesale access.
Žalobkyně krom toho tvrdí, že zjištění tarifního nůžkového efektu se zakládá na více pochybeních týkajících se použité metody.
The applicant also claims that the finding of a margin squeeze is based on a number of errors relating to the method used.
Zaprvé žalobkyně poznamenává, že pokud jde o maloobchodní ceny, Komise zohlednila pouze příjmy pocházející ze zpřístupnění telefonních linek pro účastníky.
In the first place, the applicant observes that, as far as retail prices are concerned, the Commission took account only of revenue from the provision of telephone lines to end-users.