natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Krom toho vzhledem k tomu, že reklama, pokud jde o léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie, není předmětem společných pravidel ani harmonizace na úrovni Společenství, musí každý členský stát rozhodnout o úrovni ochrany zdraví v této oblasti, kterou má v úmyslu zajišťovat, jakož i o způsobu, jakým chce této úrovně dosáhnout 42.
In addition, since there are no common or harmonised rules at Community level governing the advertising of medical and surgical treatments of a cosmetic nature, it is for each Member State to decide on the degree of protection it intends to afford to public health in that field and on the way on which that level of protection is to be achieved. 42
Italská vláda neuvádí žádný důvod, který by mohl ospravedlnit omezení obsažená v projednávaných ustanoveních zákona z roku 1992.
The Italian Government puts forward no ground capable of justifying the restrictions in the provisions of the 1992 Law that have been considered.
Ba právě naopak, nepřímo připouští, že uvedená omezení jsou v rozporu s právem Společenství, když tvrdí, že dotčené předpisy již zrušilo legislativní nařízení č. 223/2006, které bylo podle svého článku 2 přijato v souladu se zásadou volné hospodářské soutěže a s cílem zajistit spotřebitelům skutečnou možnost výběru díky srovnání nabídek na trhu.
On the contrary, it implicitly admits that the restrictions are indeed incompatible with Community law, inasmuch as it states that the provisions at issue were repealed by Decree-Law No 223/2006, which was adopted, according to Article 2 thereof, in accordance with the principle of free competition so as to guarantee consumers a proper choice by enabling them to compare services offered on the market.
Advertising Media tvrdí, že sporná omezení jsou odůvodněna naléhavými důvody obecného zájmu, například ochranou zdraví.
Advertising Media States that the restrictions at issue are justified by overriding requirements of general interest, such as the protection of public health.
Ve stanovisku předneseném dne 22. listopadu 2007 ve věci Doulamis (C-446/05), doposud probíhající před Soudním dvorem, jsem uvedl, že ochranou zdraví lze odůvodnit zákaz příslušníkům profesí v oblasti zdravotní péče, například poskytovatelům péče o zuby, využívat jinou
In my Opinion delivered on 22 November 2007 in Case C-446/05, Doulamis, which is still pending before the Court, I argued that the protection of public health could justify a prohibition on advertising, other than in a purely informative manner, by health care professionals such as providers of dental care.
40 — Viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Gourmet International Products (bod 39) a rozsudek ze dne 13. července 2004, Komise v. Francie (C-262/02, Sb. rozh. s. I-6569, bod 26).
40 — See, to that effect, Gourmet International Products (paragraph 39) and Case C-262/02 Commission v France [2004] ECR I-6569, paragraph 26.
Opatření přijatá za tímto účelem však musí být způsobilá k dosažení cíle, který sledují, a nesmí překračovat meze toho, co je za tímto účelem nezbytné 43.
The measures in question must, however, be appropriate for the purpose of achieving the objective sought and must not go beyond what is necessary for that purpose.
než čistě informativní reklamu.
43 affect the physical integrity and psychological equilibrium of the recipient.
Svůj postoj jsem opřel o skutečnost, že poskytování péče není stejné jako poskytování kterékoli jiné služby, protože se jí zasahuje do tělesné integrity příjemce a má vliv na jeho psychickou rovnováhu. Také jsem zmínil skutečnost, že zdravotnictví je jednou z oblastí s největším rozdílem znalostí mezi poskytovatelem a příjemcem plnění, takže příjemce není s to reálně posoudit kvalitu kupované služby.
I also referred to the fact that the field of health-care is one in which the difference in the level of knowledge between the person providing the service and the recipient is of the highest, so that the latter is not in a position to make a genuine assessment of the quality of the service he is purchasing.
Důsledkem zákazu reklamy na léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie na celoplošných televizních stanicích je omezení reklamy na uvedené služby na veřejnosti, potažmo ochrana zdraví obyvatelstva.
The effect of a prohibition on broadcasting advertisements on national television networks for medical and surgical treatments of a cosmetic nature is indeed to limit the advertising of such services to the public and, consequently, to protect public health.
Jelikož je však taková reklama za určitých podmínek povolena na místních televizních stanicích, přiměřenost zákazu jakékoli reklamy na celoplošných stanicích lze obhájit jen stěží.
However, where such advertising is permitted, under certain conditions, on local television networks, the proportionality of the prohibition of all advertising on national television networks is difficult to defend.
Mám za to, že tyto závěry lze vztáhnout i na kosmetickou péči, neboť tato zahrnuje nejen služby pro zpříjemnění života, jako například relaxační masáže či odstraňování chloupků, ale má i podobu skutečných chirurgických zákroků, jako korekce či modelace části obličeje nebo těla.
I think that those considerations can be extended to cosmetic treatments, since such treatments are not limited to services which promote well-being, such as relaxing massages or waxing, but can take the form of actual surgical operations, such as the re-modelling of part of the face or the body.
Pokud se totiž italský zákonodárce domníval, že podmínky upravující reklamu na místních televizních stanicích jsou schopné chránit zdraví obyvatelstva, nevidím důvod, proč by se takové podmínky nemohly uplatňovat i u celoplošných televizních stanic.
If the Italian legislature considered that the conditions imposed on such advertising on local television networks were appropriate to protect public health, I do not see why such conditions should not also apply to national television networks.
Žádná skutečnost však neumožňuje dospět k závěru, že by ochrana diváků musela být menší v případě, že sledují místní televizní stanice.
There is no reason to believe that viewers should be less protected when they watch local television stations.
43 — Viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 25. července 1991, Aragonesa de Publicidad Exterior a Publivía (C-1/90 a C-176/90, Recueil, s. I-4151, bod 16).
43 — See, to that effect, Joined Cases C-1/90 and C-176/90 Aragonesa de Publicidad Exterior and Publivía [1991] ECR I-4151, paragraph 16.
Domnívám se, že ačkoli lze takové chirurgické zákroky provádět na žádost pacienta bez konkrétní terapeutické potřeby, může členský stát z důvodu rizika spojeného s tímto druhem zdravotnických úkonů a jejich případných dopadů na psychiku legitimně stanovit omezení veřejně uváděné reklamy na ně.
Even though such surgical operations may be carried out at the request of the patient, without there being any real therapeutic need, I am of opinion that, because of the risks inherent in that type of medical procedure and its possible psychological repercussions, a Member State may legitimately impose restrictions on the advertising of such procedures to the public.
Z toho důvodu považuji za zcela důvodné, aby členský stát zakázal nebo upravil reklamní akce, které vybízejí lidi k tomu, aby si nechali pozměnit tvář nebo tělo.
I consider therefore that a Member State is perfectly justified in prohibiting or restricting advertising intended to persuade people to alter their face or their anatomy.
Jak zdůrazňuje Komise, v zákoně z roku 1992 se tak projevuje jasná nedůslednost, neboť pokud bylo úmyslem italského zákonodárce skutečně chránit zdraví televizních diváků pomocí zákazu televizní reklamy na léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie, měl tento zákaz rozšířit i na místní televizní stanice.
As the Commission pointed out, the 1992 Law is thus vitiated by a definite inconsistency inasmuch as, if the intention of the Italian legislature had really been to protect viewers’ health by prohibiting television advertising for medical and surgical treatments of a cosmetic nature, it should have extended the prohibition to local television networks.
nabízet zpracování a tisk výplatních pásek podnikům s více než 250 zaměstnanci, kteří by v tomto ohledu neměli požívat slabší ochrany než pracovníci podniků s menším počtem zaměstnanců.
printing pay slips to undertakings with more than 250 employees, who did not appear to require less protection in that regard than those who worked for undertakings with smaller work forces.
Dovodil z toho, že jelikož předmětné úkoly nemohou být méně náročné, stoupá-li počet dotyčných zaměstnanců, sporné ustanovení překračuje každopádně meze toho, co je za účelem ochrany nezbytné 44.
It concluded that, since the tasks in question could not be any less complex when the number of salaried staff concerned increased, the disputed provision went, in any event, beyond what was necessary to attain its objective of protection. 44
Zákon z roku 1992 v tomto ohledu vykazuje stejný rozpor, jako italské předpisy projednávané ve výše uvedeném rozsudku Payroll a další.
In that regard, the 1992 Law contains the same contradiction as the Italian legislation at issue in Payroll and Others.
Zákaz jakékoli reklamy na léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie na celoplošných televizních stanicích tudíž překračuje meze toho, co je za účelem ochrany zdraví nezbytné.
The prohibition of all broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature on national television networks thus appears to go beyond what is necessary to protect public health.
Tento závěr dokládá ještě jedna okolnost, a sice že podle vysvětlení italské vlády předneseného na jednání tento zákaz postihuje pouze soukromá zdravotnická zařízení.
That analysis is further confirmed by the fact that, as the Italian Government explained at the hearing, the prohibition applies only to private medical establishments.
Zmíněné předpisy podnikům s méně než 250 zaměstnanci, které zamýšlely svěřit zpracování a tisk výplatních pásek externím střediskům automatického zpracování dat, ukládaly povinnost využívat pouze služeb středisek zřízených a složených výhradně z osob zapsaných v seznamech určitých profesních komor v Itálii.
That legislation required undertakings with fewer than 250 employees which wished to entrust the preparation and printing of their pay slips to outside data-processing centres to have recourse only to centres established and staffed exclusively by persons registered with certain professional associations in Italy.
Předpisy byly posouzeny jako omezování svobody usazování společností se sídlem v jiném členském státě, které měly v úmyslu se usadit v Itálii a tam poskytovat počítačové služby zpracovávání a tisku výplatních pásek.
That legislation was found to be a restriction on the freedom of establishment of companies having their registered office in another Member State which intended to establish themselves in Italy in order to provide computer services for the preparation and printing of pay slips there.
Z uvedených důvodů předpisy členského státu, které zakazují reklamu na léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie prováděné v soukromých zdravotnických zařízeních na celoplošných televizních stanicích, zatímco na místních televizních stanicích takovou reklamu za určitých podmínek povolují, jsou v rozporu s články 43 ES a 49 ES ve spojení s články 48 ES a 55 ES.
Consequently, the legislation of a Member State which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments on national television networks, while permitting such advertisements, under certain conditions, on local television networks, is incompatible with Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Art -icles 48 EC and 55 EC.
Italská vláda tvrdila, že toto omezení bylo odůvodněno ochranou práv zaměstnanců.
The Italian Government contended that the restriction was justified by the need to protect of workers’ rights.
Soudní dvůr v této souvislosti podotkl, že podle dotčených italských předpisů střediska zpracování dat, která nebyla zřízena a složena výhradně z poradců v oblasti práce a zaměstnávání nebo podobných osob, mohla
The Court pointed out that under the Italian legislation in question, the data-processing centres which were not established and staffed only by employment consultants or persons of equivalent status could offer services of calculating and
44 — Výše uvedený rozsudek Payroll a další (bod 37).
44 — Payroll and Others, paragraph 37.
Vzhledem k předcházejícím úvahám navrhuji na otázky Giudice di pace di Genova odpovědět následovně:
Having regard to the foregoing considerations, I propose that the Court should answer the questions referred to it by the Giudice di Pace di Genova as follows:
„Články 43 ES a 49 ES ve spojení s články 48 ES a 55 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním předpisům členského státu, které zakazují reklamu na léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie prováděné v soukromých zdravotnických zařízeních na celoplošných televizních stanicích, zatímco na místních televizních stanicích takovou reklamu za určitých podmínek povolují.“
The legislation of a Member State which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments on national television networks, while permitting such advertisements, under certain conditions, on local television networks, must be regarded as incompatible with Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55 EC.
Ve věci C-500/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Giudice di pace di Genova (Itálie) ze dne 23. října 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 8. prosince 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Giudice di Pace di Genova (Italy), made by decision of 23 October 2006, received at the Court on 8 December 2006, in the proceedings
2008 – VĚC C-500/06
2008 — CASE C-500/06
SOUDNÍ DVŮR (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (zpravodaj) a J.-C. Bonichot, soudci, generální advokát: Y. Bot, vedoucí soudní kanceláře: C. Strömholm, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 21. listopadu 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: Y. Bot, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 21 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za italskou vládu I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci s M. Fiorillim, avvocato dello Stato,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and M. Fiorilli, avvocato dello Stato,
– za slovenskou vládu J. Čorbou, jako zmocněncem,
— the Slovak Government, by J. Čorba, acting as Agent,
– za Komisi Evropských společenství E. Traversou a F. Amatem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 31. ledna 2008, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by E. Traversa and F. Amato, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008, gives the following
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článků 3 odst. 1 písm. g) ES, 4 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES, 81 ES, 86 ES a 98 ES.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 3(1)(g) EC, 4 EC, 10 EC, 43 EC, 49 EC, 81 EC, 86 EC and 98 EC.
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi Corporación Dermoestética SA (dále jen „Dermoestética“), podnikem založeným podle španělského práva, vykonávajícím své činnosti v oblasti léčení a estetické medicíny, a reklamní agenturou To Me Group Advertising Media (dále jen „To Me Group“) ohledně údajného neplnění smlouvy, jejímž předmětem je organizace reklamní kampaně na účet Dermoestética, agenturou To Me Group.
The reference was made in proceedings between Corporación Dermoestética SA (‘Dermoestética’), an undertaking constituted under Spanish law operating in the cosmetic surgery and treatment sector, and the advertising agency To Me Group Advertising Media (‘To Me Group’) concerning the latter’s failure to perform a contract for the organisation of an advertising campaign on behalf of Dermoestética.
321, dále jen „směrnice 89/552“) stanoví:
60) (‘Directive 89/552’), provides as follows:
„Členské státy jsou oprávněny uplatňovat vůči subjektům televizního vysílání, které spadají do jejich pravomoci, v oblastech, na které se vztahuje tato směrnice, přísnější nebo podrobnější předpisy.“
‘Member States shall remain free to require television broadcasters under their jurisdiction to comply with more detailed or stricter rules in the areas covered by this Directive.’
14 odst. 1 směrnice 89/552:
Article 14(1) of Directive 89/552 states as follows:
„Televizní reklama na léčiva a léčebné postupy, které jsou v členských státech, do jejichž pravomoci spadá subjekt televizního vysílání, dostupné pouze na lékařský předpis, je zakázána.“
‘Television advertising for medicinal products and medical treatment available only on prescription in the Member State within whose jurisdiction the broadcaster falls shall be prohibited.’
„Reklama týkající se výkonu lékařských povolání a pomocných zdravotnických povolání stanovených a upravených platnými předpisy může mít pouze podobu tabulí umístěných na budově, v níž se uskutečňuje profesní činnost, a inzerce v telefonních seznamech, v obecných seznamech dané profese a v periodikách určených výhradně zdravotnickému personálu, v denících a informačních periodikách a na místních televizních a rozhlasových stanicích.
‘Advertising relating to the exercise of the medical professions and ancillary medical professions provided for and regulated by the legislation in force shall be permitted only by means of notices affixed to the building in which the professional activity is carried out, advertisements placed in telephone directories, in general professional directories, in periodicals intended exclusively for medical practitioners, in daily newspapers and in journals in the relevant fields and on local radio and television networks.
„Reklama týkající se soukromých léčeben, jakož i ordinací a ambulancí specializovaných v jednom oboru nebo ve více oborech, které podléhají povolení podle zákona, může mít pouze podobu tabulí nebo vývěsních štítů umístěných na budově, v níž se uskutečňuje profesní činnost, a inzerce v telefonních seznamech, v obecných seznamech dané profese a v periodikách určených výhradně zdravotnickému personálu, v denících a informačních periodikách a na místních televizních a rozhlasových stanicích a může obsahovat informace o konkrétních lékařských a chirurgických činnostech a skutečně prováděných diagnostických a terapeutických postupech pod podmínkou uvedení jména, příjmení a odborného označení osob odpovědných za každou specializaci.“
‘Advertising relating to private health care establishments and to surgeries and outpatient facilities specialising in one or more areas of health care which are subject to statutory authorisation shall be permitted only by means of notices or signs affixed to the building in which the professional activity is carried out, advertisements placed in telephone directories, in general professional directories, in periodicals intended exclusively for medical practitioners, in daily newspapers and in journals in the relevant fields and on local radio and television networks and shall be authorised to indicate the specific medical and surgical procedures and the diagnostic and therapeutic services actually provided, on condition that those details are accompanied by the first name, surname and professional qualifications of those responsible for each specialisation.’
Podle článku 5 tohoto zákona:
Article 5 of Law No 175/1992 is worded as follows:
Majitelé a vedoucí lékaři odpovědní za zařízení uvedená v článku 4, kteří uvedou reklamu v přípustné podobě bez regionálního povolení, se vystavují disciplinárním opatřením v podobě důtky nebo pozastavení výkonu lékařského povolání podle článku 40 nařízení schváleného dekretem prezidenta republiky č. 221 ze dne 5. dubna 1950.
The proprietors and health care directors responsible for the establishments referred to in Article 4 who place advertisements in the form permitted, but without regional authorisation, shall be subject to the disciplinary penalties of a reprimand or suspension from medical practice in accordance with Article 40 of the regulation approved by Presidential Decree No 221 of 5 April 1950.
Článek 9a zákona č. 175/1992 stanoví:
Article 9a of Law No 175/1992 provides as follows:
„Zdravotnický personál podle článku 1 a zdravotnická zařízení podle článku 4 mohou uvádět reklamu v podobě povolené tímto zákonem, pokud výdaje na ni nepřesahují 5 % příjmů přiznaných v předcházejícím roce.“
‘Those engaged in the medical professions referred to in Article 1 and the health care establishments referred to in Article 4 may engage in the forms of advertising permitted under this law incurring expenditure thereon only to an extent equivalent to 5% of declared income for the preceding year.’
175/1992, jmenovitě ministerské nařízení č. 657 ze dne 16. září 1994 (GURI č. 280, ze dne 30. listopadu 1994, s.
The decree implementing Law No 175/1992, namely Ministerial Decree No 657 of 16 September 1994 (GURI No 280 of 30 November 1994, p.
657/1994“) upravuje kritéria, která jsou kladena na vzhled tabulí, vývěsních štítů a inzerátů v oblasti zdravotnické reklamy.
However, that provision does not contain any specific measure on television advertising.
V souladu se zásadou Společenství volné hospodářské soutěže a se zásadou volného pohybu osob a služeb a s cílem zajistit spotřebitelům skutečnou možnost
In accordance with the Community principles of free competition, freedom of movement of persons and freedom to provide services and in order to guarantee
2008 – VĚC C-500/06 volby při výkonu jejich práv a možnost srovnání služeb nabízených na trhu se dnem nabytí účinnosti tohoto nařízení ruší ustanovení právních a správních předpisů, která pro svobodná povolání a duševní činnosti stanoví:
2008 — CASE C-500/06 consumers a proper choice in exercising their rights and the ability to compare ser -vices offered on the market, upon the date of entry into force of this decree shall be abolished the laws and regulations which impose, with regard to the professions and those engaged in intellectual work:
[…] b) zákaz, i částečný, uvádět informativní reklamu o odborné kvalifikaci a specializacích, vlastnostech nabízené služby, jakož i cenách a celkových nákladech na poskytované služby podle zásad transparentnosti a pravdivosti sdělení, jejichž dodržování zajišťuje profesní komora;
(b) a prohibition, even a partial one, on placing advertisements providing information relating to professional qualifications and specialisations, the features of the services provided as well as the price and overall cost of the services, in accordance with the principles of transparency and accuracy in advertising, the observance of which shall be guaranteed by the relevant professional association;
Tím nejsou dotčena ustanovení týkající se výkonu povolání v rámci Státní zdravotnické služby nebo na základě smluvního vztahu s touto službou ani případných maximálních cen, předem obecně stanovených za účelem ochrany spotřebitelů […]“
The provisions relating to practitioners operating within the national public health service or by virtue of a contractual relationship with that service and any maximum charges fixed in advance as a general rule in the interests of consumer protection shall not be affected by this provision …’
Spor v původním řízení a předběžné otázky
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a pre -liminary ruling