natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na základě bodu 3.10.1 uvedeného víceodvětvového rámce je uplatňován opravný koeficient 0,25; 0,5; 0,75 nebo 1 na faktor T „stav hospodářské soutěže“ v závislosti na následujících kritériích:
Under point 3.10.1 of the multisectoral framework of 1998, an adjustment factor of 0.25, 0.5, 0.75 or 1 is applied to factor T (the competition factor), on the basis of the following criteria:
ii) Záměr způsobující zvýšení kapacity v sektoru, který se vyznačuje nadměrnou strukturální kapacitou nebo trhem v propadu a který může posílit vysoký podíl na trhu: 0,50.
(ii) Project which results in a capacity expansion in a sector facing structural overcapacity and/or a declining market and which is likely to reinforce high market share: 0.50
NĚMECKO A DALŠÍ v. KRONOFRANCE iii) Záměr způsobující zvýšení kapacity v sektoru, který se vyznačuje nadměrnou strukturální kapacitou nebo trhem v propadu: 0,75.
(iii) Project which results in a capacity expansion in a sector facing structural overcapacity and/or a declining market: 0.75
iv) Žádný pravděpodobný negativní účinek z hlediska případů i) až iii): 1,00.“ (neoficiální překlad)
(iv) No likely negative effects in terms of (i) to (iii): 1.00’.
Dopisem ze dne 4. srpna 2000 oznámila Spolková republika Německo Komisi záměr podpory investice spadající do víceodvětvového rámce z roku 1998 ve prospěch společnosti Glunz na výstavbu integrovaného střediska pro zpracování dřeva v Nettgau ve spolkové zemi Sasko-Anhaltsko (Německo).
By letter of 4 August 2000, the Federal Republic of Germany notified the Commission of a project to grant investment aid to Glunz for the construction of an integrated wood processing centre at Nettgau in the Land of Saxony-Anhalt (Germany), which fell within the multisectoral framework of 1998.
V tomto rámci, jelikož z přezkumu údajů týkajících se míry využití kapacit hospodářského sektoru, který zahrnuje výrobu dřevených desek, nevyplývaly žádné nadbytečné strukturální kapacity, Komise použila maximální opravný koeficient rovný 1, pokud jde o faktor T „stav hospodářské soutěže“, aniž by přezkoumala otázku, zda by dotčená investice byla uskutečněna na trhu v propadu.
In that context, given that an examination of the data relating to the capacity utilisation rate of the economic sector to which the manufacture of wood panels and boards belongs had not revealed any structural overcapacity, the Commission applied the maximum adjustment factor of 1 in respect of factor T (competition factor), without proceeding to examine the possibility that the investment in question was carried out in a declining market.
Řízení v prvním stupni a napadený rozsudek
The proceedings at first instance and the judgment under appeal
Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 4. února 2002 podala Kronofrance SA (dále jen „Kronofrance“) žalobu směřující ke zrušení sporného rozhodnutí, kterou založila
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 4 February 2002, Kronofrance SA (‘Kronofrance’) brought an action for the annulment of the
Komise naopak vznesla námitku nepřípustnosti žaloby, založenou na údajném nedostatku aktivní legitimace žalobkyně.
The Commission for its part raised a plea of inadmissibility, on the ground that the applicant did not have locus standi.
Podle žalovaného orgánu Kronofrance nemohla být považována za konkurenční podnik vůči příjemci podpory, a tedy nemohla nárokovat postavení „zúčastněné strany“ ve smyslu nařízení č. 659/1999.
According to the Commission, Kronofrance could not be considered to be a competitor of the beneficiary of the aid and consequently could not claim the status of ‘interested party’ within the meaning of Regulation No 659/1999.
Z tohoto důvodu údajně bylo nepřípustné, aby sporné rozhodnutí napadla.
For that reason, it did not have standing to challenge the contested decision.
Podle Kronofrance by z podrobného přezkumu situace na trhu takové pochybnosti vyplynuly.
According to Kronofrance, a specific investigation of the situation in the relevant market should have given rise to such doubts.
V průběhu správního řízení Kronofrance Komisi sdělila údaje týkající se zjevné spotřeby dřevěných desek, čímž prokázala, že se dotčená investice týká trhu v propadu.
Indeed, during the administrative procedure, Kronofrance had sent the Commission data on the apparent consumption of wood panels and boards, which showed that the investment at issue related to a declining market.
Komise se však údajně omezila pouze na přezkum případné existence nadměrné strukturální kapacity a usoudila, že nemusí ověřit, zda jsou dotčené investice uskutečněny na trhu v propadu.
Nevertheless, the Commission limited itself to investigating only the possible existence of structural overcapacity and considered that it was not required to verify whether the investments in question were carried out in a declining market.
V bodech 38 až 44 napadeného rozsudku Soud konstatoval, že mezi Glunz a Kronofrance existuje soutěžní vztah, na jehož základě má Kronofrance postavení zúčastněné strany a může být považována za bezprostředně a osobně dotčenou sporným
In paragraphs 38 to 44 of the judgment under appeal, the Court of First Instance found that Glunz and Kronofrance were in competition with one another, which accorded the latter the status of an interested party which could be regarded as directly and individually concerned by the contested decision within the meaning
NĚMECKO A DALŠÍ v. KRONOFRANCE rozhodnutím ve smyslu čl. 230 čtvrtého pododstavce ES.
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Na tomto základě Soud zamítl námitku nepřípustnosti vznesenou Komisí.
On that basis, the Court of First Instance rejected the plea of inadmissibility raised by the Commission.
Pokud jde o věc samou, měl Soud v bodech 79 až 111 napadeného rozsudku za to, že Komise porušila článek 87 ES a víceodvětvový rámec z roku 1998 tím, že přezkoumala stav hospodářské soutěže na dotyčném trhu pouze na základě údajů týkajících se nadměrné strukturální kapacity, aniž by rovněž ověřila, zda je plánovaná podpora určena pro trh v propadu.
As to the substance, in paragraphs 79 to 111 of the judgment under appeal the Court of First Instance found that, by examining the competitive situation in the market in question on the sole basis of the data relating to structural overcapacity, without having at the same time ascertained whether the proposed aid was intended for a declining market, the Commission had infringed Article 87 EC and the multisectoral framework of 1998.
Soud k tomuto závěru dospěl poté, co měl zejména za to, že by jednak odlišný výklad vedl k popření specifičnosti obou kritérií posuzování pro faktor T „stav hospodářské soutěže“, a jednak, že investice uskutečněné na trhu v propadu způsobují vážné riziko narušení hospodářské soutěže, což jasně odporuje cíli nenarušené hospodářské soutěže sledovanému článkem 87 ES.
The Court of First Instance reached that conclusion after having held in particular, on one hand, that a different interpretation would amount to denying the specificity of the two criteria for the assessment of factor T (competition factor) and, on the other hand, that investments undertaken in a declining market carry serious risks of distorting competition, which is plainly contrary to the objective of undistorted competition pursued by Article 87 EC.
Takový závěr je mimoto údajně v souladu s cílem, který si Komise sama stanovila přijetím víceodvětvového rámce z roku 1998, který podle bodu 1.2 tohoto rámce spočívá v omezení podpor velkých plánů takovým způsobem, aby bylo zabráněno v co největším možném rozsahu nepříznivým účinkům na hospodářskou soutěž při současném zachování stimulačních účinků pro oblast, které má být podpora poskytnuta.
Such a conclusion was, moreover, consistent with the aim that the Commission itself had laid down when it had adopted the multisectoral framework of 1998, which according to point 1.2 was to limit aid for large-scale projects to a level which avoids as much as possible adverse effects on competition but which at the same time maintains the attraction of the assisted area.
Soud tudíž sporné rozhodnutí zrušil.
The Court of First Instance accordingly annulled the contested decision.
Řízení před Soudním dvorem a návrhová žádání účastníků řízení
Procedure before the Court and the forms of order sought
Spolková republika Německo, jakož i společnosti Glunz a OSB podaly proti napadenému rozsudku dva kasační opravné prostředky, zapsané do rejstříku Soudního dvora dne 11. února 2005, pod číslem C-75/05 P, a dne 16. února 2005, pod číslem C-80/05 P.
The Federal Republic of Germany, and Glunz and OSB, brought two appeals against that judgment, which were registered respectively on 11 February 2005 under the number C-75/05 P and on 16 February 2005 under the number C-80/05 P.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 13. října 2005 bylo rozhodnuto o spojení těchto dvou věcí pro účely ústní části řízení a rozsudku.
By order of the President of the Court of 13 October 2005, the two cases were joined for the purposes of the oral procedure and the judgment.
Spolková republika Německo a Komise navrhují, aby Soudní dvůr:
The Federal Republic of Germany and the Commission claim that the Court should:
– zrušil napadený rozsudek,
— set aside the judgment under appeal;
– prohlásil žalobu Kronofrance za nepřípustnou nebo ji zamítl jako neopodstatněnou a
— declare Kronofrance’s action inadmissible or dismiss it as unfounded, and
– uložil Kronofrance náhradu nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačních opravných prostředcích.
— order Kronofrance to pay the costs relating to the proceedings at first instance and on appeal.
Glunz a OSB navrhují, aby Soudní dvůr:
Glunz and OSB claim that the Court should:
– zamítl žalobu nebo podpůrně vrátil věc Soudu a
— dismiss the action or, in the alternative, refer the case back to the Court of First Instance, and
– uložil Kronofrance náhradu nákladů řízení.
— order Kronofrance to pay the costs.
Kronofrance navrhuje, aby Soudní dvůr:
Kronofrance contends that the Court should:
– uložil navrhovatelkám náhradu nákladů řízení v prvním stupni, jakož i řízení o kasačních opravných prostředcích.
— order the appellants to pay the costs relating to the proceedings at first instance and on appeal.
Spolková republika Německo uvádí tři důvody na podporu svého kasačního opravného prostředku, zatímco Glunz a OSB vznášejí čtyři důvody, které se s těmito důvody částečně shodují.
The Federal Republic of Germany advances three grounds of appeal, whilst Glunz and OSB put forward four grounds of appeal, which partly coincide with Germany’s grounds.
K porušení čl. 230 čtvrtého pododstavce ES
Infringement of the fourth paragraph of Article 230 EC
Spolková republika Německo svým prvním důvodem, jakož i Glunz a OSB svým druhým důvodem, podporovány Komisí, tvrdí, že napadený rozsudek porušuje článek 230 čtvrtý pododstavec ES, jelikož Soud měl Kronofrance za „bezprostředně a osobně dotčenou“ sporným rozhodnutím, a proto žalobu tohoto podniku považoval za přípustnou.
The Federal Republic of Germany, by its first ground of appeal, and Glunz and OSB, by their second ground of appeal, supported by the Commission, maintain that the judgment under appeal infringes the fourth paragraph of Article 230 EC, in that the Court of First Instance considered the contested decision to be ‘of direct and individual concern’ to Kronofrance and consequently held the action brought by that undertaking to be admissible.
Toto nesprávné posouzení podle nich vyplývá z nadměrného
That incorrect assessment stems from an unreason-
Naproti tomu podle Spolkové republiky Německo, jakož i podle společností Glunz a OSB neznamená postavení „zúčastněných stran“ ve smyslu nařízení č. 659/1999 automaticky oprávnění podat žalobu.
By contrast, according to the Federal Republic of Germany, Glunz and OSB, the status of ‘interested party’ within the meaning of Regulation No 659/1999 does not automatically imply the right to bring legal proceedings.
Pouze konkrétní přezkum založený na soutěžním vztahu existujícím mezi příjemcem podpory a žalobcem v prvním stupni údajně dodržuje požadavky stanovené ustálenou judikaturou, a zejména rozsudkem ze dne 15. července 1963, Plaumann v. Komise (25/62, Recueil, s. 197).
Only a specific examination, based on the competitive relationship existing between the recipient of the aid and the applicant at first instance, would meet the requirements laid down in settled caselaw and, in particular, by Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95.
Avšak na rozdíl od toho, co se domníval Soud, Glunz a Kronofrance nejsou skutečně konkurenty na dotčeném trhu, a tudíž postavení Kronofrance na tomto trhu nemohlo být podstatně dotčeno.
Contrary to the findings of that court, Glunz and Kronofrance are not actually in competition on the market in question and therefore Kronofrance’s position on that market cannot have been substantially affected.
V tomto ohledu Glunz a OSB tvrdí, že zjištění Soudu, podle kterého se odbytiště Kronofrance a Glunz překrývají, je nepřesné.
In that regard, Glunz and OSB allege that the finding of the Court of First Instance that the marketing areas of Kronofrance and Glunz overlap is inaccurate.
Soud totiž údajně nesprávně posoudil údaje týkající se trhů obou podniků.
The Court incorrectly assessed the data relating to the markets of the two undertakings.
Mimoto Spolková republika Německo zdůrazňuje, že se Soud spokojil s konstatováním, že Glunz náleží do skupiny, k níž patří další společnosti činné v oblasti zpracování dřeva ve Francii.
Moreover, according to the Federal Republic of Germany, the Court of First Instance merely stated that Glunz belonged to a group which included other companies active in the field of wood panels and boards in France.
Toto kritérium však údajně není relevantní, jelikož je založeno na úvahách týkajících se skupiny, a nikoli na konkrétní konkurenci existující mezi oběma dotčenými podniky.
That criterion is, however, irrelevant because it is based on considerations relating to such a group rather than on specific competition between the two undertakings in question.
Ve světle těchto úvah Spolková republika Německo, Glunz a OSB, jakož i Komise soudí, že žaloba Kronofrance měla být prohlášena za nepřípustnou.
In the light of those considerations, the Federal Republic of Germany, Glunz and OSB, as well as the Commission, are of the opinion that the action for annulment brought by Kronofrance should have been declared inadmissible.
V takovém případě není nezbytné dokazovat, že soutěžní postavení žalobce je dotčeno podstatně.
In that situation, it is not necessary to show that the applicant’s competitive position is substantially affected.
Údajně stačí, že zájmy žalobce mohou být poskytnutím podpory dotčeny.
It is sufficient that its interests might be affected by the grant of the aid.
V projednávané věci je přímý soutěžní vztah existující mezi Kronofrance a Glunz dostačující k učinění tohoto závěru.
In the present case, the direct competitive relationship between Glunz and Kronofrance is enough to reach such a conclusion.
Na úvod je třeba připomenout, že v souladu s čl. 230 čtvrtým pododstavcem ES může fyzická nebo právnická osoba podat žalobu proti rozhodnutí, které je určeno jiné osobě, pouze pokud se jí uvedené rozhodnutí bezprostředně a osobně dotýká.
It should first of all be stated that under the fourth paragraph of Article 230 EC a natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to another person only if that decision is of direct and individual concern to the former.
Podle ustálené judikatury mohou jiné subjekty než adresáti rozhodnutí pouze tehdy tvrdit, že jsou osobně dotčeny, pokud je toto rozhodnutí zasahuje z důvodu
According to settled caselaw, persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by
Jelikož se tato žaloba týkala rozhodnutí Komise v oblasti státních podpor, je třeba uvést, že v rámci řízení o kontrole státních podpor, stanoveného v článku 88 ES, musí být rozlišována jednak předběžná fáze zkoumání podpor zavedená v odstavci 3 tohoto článku, jejímž cílem je pouze umožnit Komisi, aby si mohla utvořit své prvotní stanovisko ohledně částečné nebo plné slučitelnosti dotčené podpory, a jednak fáze vyšetřování uvedená v odstavci 2 téhož článku.
Since the present action concerns a Commission decision on State aid, it must be borne in mind that, in the context of the procedure for reviewing State aid provided for in Article 88 EC, the preliminary stage of the procedure for reviewing aid under Article 88(3) EC, which is intended merely to allow the Commission to form a prima facie opinion on the partial or complete conformity of the aid in question, must be distinguished from the examination under Article 88(2) EC.
Pouze v rámci této fáze, která má umožnit Komisi, aby získala úplné informace o všech okolnostech věci, ukládá Smlouva Komisi povinnost vyzvat zúčastněné strany, aby předložily své připomínky (výše uvedené rozsudky Cook v. Komise, bod 22; Matra v. Komise, bod 16; rozsudek ze dne 2. dubna 1998, Komise v. Sytraval a Brink’s France, C-367/95 P, Recueil, s. I-1719, bod 38, jakož i výše uvedený rozsudek Komise v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, bod 34).
It is only in connection with the latter examination, which is designed to enable the Commission to be fully informed of all the facts of the case, that the Treaty imposes an obligation on the Commission to give the parties concerned notice to submit their comments (Cook v Commission, paragraph 22; Matra v Commission, paragraph 16; Case C-367/95 P Commission v Sytraval and Brink’s France [1998] ECR I-1719, paragraph 38; and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 34.
Soudní dvůr již uvedl, že takovými zúčastněnými stranami jsou osoby, podniky nebo sdružení případně zasažené ve svých zájmech poskytnutím podpory, tj. zejména podniky soutěžící s příjemci této podpory a profesní organizace (výše uvedené rozsudky Komise v. Sytraval a Brink’s France, bod 41, jakož i Komise v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, bod 36).
The Court has had occasion to observe that such parties concerned are any persons, undertakings or associations whose interests might be affected by the granting of aid, that is, in particular competing undertakings and trade associations (Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 41, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 36).
Musí v takovém případě prokázat, že má zvláštní postavení ve smyslu výše uvedeného rozsudku Plaumann v. Komise.
It must then demonstrate that it enjoys a particular status within the meaning of Plaumann v Commission.
Tak je tomu zejména tehdy, pokud je žalobcovo postavení na trhu podstatně zasaženo podporou, která je předmětem dotčeného rozhodnutí (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 28. ledna 1986, Cofaz a další v. Komise, 169/84, Recueil, s. 391, body 22 až 25, a výše uvedený rozsudek Komise v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, bod 37).
That would in particular apply where the applicant’s market position would be substantially affected by the aid to which the decision at issue relates (see, to that effect, Case 169/84 Cofaz and Others v Commission [1986] ECR 391, paragraphs 22 to 25, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 37).
Právě vzhledem k těmto zásadám, odvozeným judikaturou připomenutou v předcházejících bodech, je třeba zkoumat argumenty předložené navrhovatelkami za účelem zpochybnění posouzení přípustnosti žaloby v prvním stupni provedeného Soudem.
It is in the light of those principles, which have been identified by the caselaw referred to in the preceding paragraphs, that the arguments advanced by the appellants to challenge the Court of First Instance’s appraisal of the admissibility of the action for annulment fall to be examined.
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-75/05 P a C-80/05 P zení č.
2008 — JOINED CASES C-75/05 P AND C-80/05 P
659/1999, a zkoumal za tímto účelem postavení Kronofrance na dotyčném trhu, přičemž dospěl k závěru, že mezi Kronofrance a Glunz existuje soutěžní vztah.
Regulation No 659/1999 and to examine, to that end, Kronofrance’s position on the relevant market, concluding that a competitive relationship with Glunz existed.
Za těchto okolností, na rozdíl od toho, co tvrdí navrhovatelky, nebyl Soud prvního stupně, zejména s ohledem na výše uvedené rozsudky Cook v. Komise a Matra v. Komise, nikterak povinen rovněž požadovat, aby bylo prokázáno, že soutěžní postavení Kronofrance na trhu bylo přijetím sporného rozhodnutí dotčeno podstatně.
In those circumstances, contrary to what the appellants claim, there was no necessity for the Court of First Instance, particularly in view of the judgments in Cook v Commission and Matra v Commission, to require in addition proof that the position of Kronofrance on the market concerned was substantially affected by the adoption of the contested decision.
Navrhovatelky dále napadají analýzu, na jejímž základě Soud dospěl k závěru, že mezi společnostmi Glunz a Kronofrance existuje soutěžní vztah, přičemž se opírají o dva argumenty.
As regards, next, the analysis forming the basis of the Court of First Instance’s finding that there was a competitive relationship between Glunz and Kronofrance, the appellants dispute the existence of such a relationship and rely on two arguments.
Navrhovatelky jednak uvádějí, že Soud k tomuto závěru dospěl po nesprávném posouzení některých údajů týkajících se geografického rozsahu příslušných odbytišť obou dotčených podniků, které se překrývají ve zcela zanedbatelném rozsahu, takže mezi společnostmi Glunz a Kronofrance neexistuje žádný soutěžní vztah.
First, they maintain that the Court of First Instance reached such a conclusion after making an incorrect assessment of certain data relating to the geographical extent of the respective marketing areas of the two undertakings in question, whose degree of overlap is altogether marginal, so that no competitive relationship exists between Glunz and Kronofrance.
Je však nutno konstatovat, že i když je tento argument uveden v rámci důvodu vycházejícího z nesprávného právního posouzení, snaží se navrhovatelky ve skutečnosti zpochybnit skutkové posouzení provedené Soudem.
It is however clear that, even if that argument is developed in the context of a plea alleging an error in law, the appellants are in reality seeking to challenge the assessment of the facts by the Court of First Instance.
Z toho vyplývá, že jelikož v projednávaném případě nebylo prokázáno, ba ani navrhovatelkami tvrzeno žádné zkreslení, musí být tento argument považován za zjevně nepřípustný.
It follows that, since no distortion has been substantiated or even alleged by the appellants in the present case, that argument must be considered manifestly inadmissible.
Zároveň navrhovatelky tvrdí, že se Soud neopíral o analýzu konkrétní hospodářské soutěže existující mezi společnostmi Kronofrance a Glunz, nýbrž o obecné úvahy týkající se působení společností patřících do skupiny, do níž náleží Glunz, na francouzském trhu dřevěných desek.
Second, the appellants contend that the Court of First Instance relied not on analysis of the competition specifically existing between Kronofrance and Glunz but on general considerations connected with the presence on the French wood panel and board market of companies belonging to the group of which Glunz is a member.
V tomto ohledu stačí konstatovat, že Soud poté, co uvedl, že oba dotčené podniky vyrábějí dřevěné desky a že existuje vzájemné překrytí jejich odbytišť, v bodě 43 napadeného rozsudku dodal následující:
In that regard it is sufficient to point out that, after having stated that both the undertakings in question manufactured wood panels and boards and that their marketing areas overlapped, the Court of First Instance added, at paragraph 43 of the judgment under appeal:
„Z[e sporného rozhodnutí] rovněž vyplývá, že Glunz je dceřinou společností Tableros de Fibras SA, která vlastní ve Francii závody působící v oblasti dřevozpracujícího průmyslu, které na ni byly převedeny společností Glunz v roce 1999.“
‘It is also apparent from the [contested decision] that Glunz is a subsidiary of Tableros de Fibras SA, which has factories in France active in the wood industry which were transferred to it by Glunz in 1999.’