natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kapitola pojednává také o řešeních vyvinutých v rámci prosazování protidrogových právních předpisů, a to v novém oddílu, který zahrnuje nejnovější údaje o trestných činech porušujících protidrogové právní předpisy.
The responses developed in the framework of drug law enforcement are also addressed in a new section which includes the most recent data on drug law offences.
Kapitola končí přehledem dostupných dat o potřebách uživatelů drog ve věznicích a stávajících řešeních v tomto konkrétním prostředí.
The chapter ends with a review of the available data on the needs of drug users in prisons and the existing responses in this particular setting.
Drogovou prevenci lze rozdělit do několika úrovní nebo strategií, od těch, které se zaměřují na společnost jako celek (prevence prostředí), až po ty, které se zaměřují na ohrožené jedince (indikovaná prevence).
Drug prevention can be divided into different levels or strategies, which range from targeting society as a whole (environmental prevention) to focusing on at-risk individuals (indicated prevention).
V ideálním případě tyto různé strategie mezi sebou nesoutěží, ale vzájemně se doplňují.
Ideally, the different strategies do not compete but complement each other.
Následující přehled se zaměřuje na nedávný vývoj a na nově hlášené výsledky kontrolních studií v oblasti prevence.
The following overview focuses on recent developments and on newly reported results of controlled trials in the prevention field.
Kontrolovaná studie v Praze porovnávala komunitní program, který zahrnoval vzdělávací složku, program založený na vrstevnických skupinách, nácvik životních dovedností a rodičovské programy, se standardním „programem minimální prevence“ ve školách (Miovský a kol., 2007).
The EU-Dap results are influenced by gender, with the overall effectiveness of the programme being accounted for by its effect on boys only. It is not clear if this is because girls are less at risk or if they did not respond to the programme.
Komunitní program byl účinnější při snižování konzumace alkoholu a ovlivňování postojů k užívání látek mezi žáky ve věku 13–15 let, zvláště v určitých zranitelných skupinách dětí, včetně dětí z neúplných rodin.
Gender-dependent effects also came up in a Danish controlled trial on a life-skills programme.
Proto bylo konstatováno, že program má potenciál pro využití v selektivní prevenci.
Girls accounted for the largest effect in terms of bullying, past-week and past-month alcohol consumption, while boys accounted for the largest effect for drinking more than five drinks on one occasion and having tried cannabis.
Selektivní a indikovaná prevence
Universal prevention
Všeobecná prevence je určena celé populaci.
Universal prevention addresses entire populations.
Snaží se odvrátit nebo zpozdit nástup užívání drog a problémů souvisejících s drogami tím, že mladým lidem poskytuje informace a dovednosti potřebné k tomu, aby nezačali užívat drogy.
It aims to deter or delay the onset of drug use and drugrelated problems by providing young people with the information and skills necessary to avoid starting to use drugs.
Preventivní opatření přijatá v Evropě jsou nyní poprvé systematicky monitorována většinou členských států.
Prevention measures undertaken in Europe are now, for the first time, being systematically monitored by the majority of Member States.
Nejnovější zprávy potvrzují, že intervence zaměřené na poskytování informací o drogách, jako jsou jednorázové přednášky, představují hlavní přístup ve školní a komunitní všeobecné prevenci ve všech těchto zemích.
The most recent reports confirm that interventions aimed at delivering information about drugs, such as one-off lectures, constitute the main approach in school-based and community-located universal prevention
Účinnost intervencí tohoto typu přitom není potvrzena
It was therefore suggested that the programme has potential for use in selective prevention.
Pouze dvě kampaně využívají odlišný přístup.
Selective and indicated prevention
Nové informace o selektivní prevenci zaměřené na etnické skupiny byly hlášeny z Belgie a Lucemburska.
New information on selective prevention targeting ethnic groups has been reported by Belgium and Luxembourg.
Systematické protokoly intervencí pro mladistvé pachatele po jejich kontaktu se systémem trestní justice jsou hlášeny pouze z Rakouska, Německa, Katalánska (Španělsko) a Lucemburska, zatímco ostatní země hlásily všeobecné nebo přesně cílené intervence.
For young offenders, systematic intervention protocols, after contact with the criminal justice system, are reported to exist only in Austria, Germany, Catalonia (Spain) and Luxembourg, while other countries reported generic or punctual interventions.
Od roku 2008 je s podporou EU prováděn v deseti členských státech systematický protokol intervencí pro mladistvé pachatele FRED (13).
Since 2008, FRED (13), a systematic intervention protocol for young offenders, is being implemented with EU-support in 10 Member States.
Nové hodnocení programu FRED ve 140 německých zařízeních prokázalo omezenou míru recidivy a užívání drog mezi účastníky.
A new evaluation of FRED in 140 German facilities has shown limited levels of re-offending and drug taking among participants.
Kampaně v hromadných sdělovacích prostředcích upozorňující na nebezpečí užívání drog jsou jen zřídkakdy hodnoceny z hlediska změn v chování, postojích nebo úmyslu užívat drogy.
Both selective and indicated prevention acknowledge that problem drug use is concentrated in vulnerable groups or individuals with limited social and personal opportunities (EMCDDA, 2008c).
Navíc byly vyjádřeny obavy z jejich malé účinnosti a možné škodlivosti. Například podrobné hodnocení výsledků národní kampaně proti konopí v USA nezjistilo žádné celkové účinky.
Selective prevention intervenes with specific groups, families or communities, where people, due to their scarce social ties and resources, may be more likely to develop drug use or progress into dependency.
Objevily se však důkazy, že kampaň měla nežádoucí dopady ve prospěch konopí a jedinci, kteří se předtím o tuto drogu nezajímali, uváděli svůj úmysl ji vyzkoušet (Hornik a kol., 2008).
The evidence base for this approach is presented in a new section of the EMCDDA’s Best practice portal (12).
Podobné problémy byly uváděny v hodnocení skotské kampaně proti kokainu s názvem „Know the score“ (EMCDDA, 2007a).
Indicated prevention aims to identify individuals with behavioural or psychological problems that may be predictive for developing problem substance use later in life, and to target them individually with special interventions.
zvýšené dostupnosti a diverzifikace specializované ambulantní léčby.
Substance-specific mass media campaigns targeting cannabis use (Denmark, Ireland, France, Netherlands, United Kingdom) and, more recently, cocaine use (Ireland, Spain, United Kingdom) have been developed in Europe.
Nové projekty indikované prevence jsou hlášeny pouze z Německa, Nizozemska, Slovenska a Švédska a v Evropě zůstávají i nadále velmi vzácné, bez ohledu na informace o jejich účinnosti (EMCDDA, 2009b).
New indicated prevention projects are reported only from Germany, the Netherlands, Slovakia and Sweden, and they continue to be very rare in Europe despite information about their effectiveness (EMCDDA, 2009b).
K současným příkladům projektů indikované prevence v Evropě patří nácvik rodičovských dovedností – model Oregon, který je realizován v Nizozemsku a Norsku pro rodiče dětí ve věku 4–12 let s disruptivní poruchou chování.
Current examples of indicated prevention projects in Europe include the Parent Management Training-Oregon model, which is implemented in the Netherlands and Norway for parents of children aged 4–12 with disruptive behaviour disorder.
Obdobně je také metoda „Komet för föräldrar“, která se využívá v téměř 30 % švédských obcí, zaměřena na rodiče dětí, u nichž se projevují externalizované problémy chování kombinované s obtížemi v navazování pozitivních vztahů s vrstevníky.
Similarly, the ‘Komet för föräldrar’ method, which is used in nearly 30 % of Sweden’s municipalities, targets parents of children showing externalising behaviour problems combined with difficulties in establishing positive peer relations.
Randomizovaná kontrolní studie zahrnující 159 rodin ukázala u zúčastněných rodičů významně zlepšené rodičovské dovednosti a u jejich dětí snížení problémů s chováním.
A randomised controlled trial involving 159 families showed significantly improved competences in parenting among participating parents and reduced behavioural problems among their children.
Podle hlášených údajů v roce 2007 nastoupilo protidrogovou léčbu asi 400 000 uživatelů drog (14).
Around 400 000 drug users are reported to have entered drug treatment in 2007 (14).
Méně než polovina osob nastupujících léčbu tak učinila poprvé.
Less than half of those entering treatment did so for the first time.
Celkově pocházela velká většina žádostí o léčbu (86 %) z ambulantních léčebných zařízení.
Overall, the great majority of treatment demands (86 %) were made in outpatient treatment centres.
Tento poměr v posledních letech vzrostl, a to z různých důvodů, včetně
This proportion has grown in recent years for various reasons, including the increased availability and diversification of specialised outpatient treatment.
V Evropě jsou hlavními způsoby léčby problémů s drogami psychosociální intervence, substituční léčba závislosti na opiátech a detoxifikace.
In Europe, the main modalities used for the treatment of drug problems are psychosocial interventions, opioid substitution and detoxification.
Psychosociální intervence nabízejí uživatelům podporu v jejich úsilí zvládnout a překonat problémy s drogami.
Psychosocial interventions offer support to users as they attempt to manage and overcome their drug problems.
Tyto intervence zahrnují poradenství, zvyšování motivace, kognitivněbehaviorální terapii, individuální vedení případu, skupinovou a rodinnou terapii a prevenci relapsu.
These interventions include counselling, motivational enhancement, cognitivebehavioural therapy, case management, group and family therapy and relapse prevention.
Psychosociální intervence tvoří základ komunitní léčby v ambulantních a lůžkových zařízeních a obvykle také doplňují substituční léčbu závislosti na
Psychosocial interventions form the foundation of communitybased outpatient and inpatient treatment, and they also normally complement opioid substitution treatment. Drug detoxification is a
) http://www.emcdda.europa.eu/themes/best-practice/evidence/selective-prevention) http://www.lwl.org/LWL/Jugend/lwl_ks/Projekte_KS1/Fgn-english ) Pro ukazatel počet žádostí o léčbu byly poskytnuty údaje z 23 zemí o ambulantních zařízeních, ve většině zemí s pokrytím více než 70 % zařízení, a z 20 zemí o lůžkových zařízeních, ve většině zemí s pokrytím přes 50 % zařízení.
) http://www.emcdda.europa.eu/themes/best-practice/evidence/selective-prevention http://www.lwl.org/LWL/Jugend/lwl_ks/Projekte_KS1/Fgn-english The treatment demand indicator received data from 23 countries for outpatient centres, with a coverage of more than 70 % of units in most countries, and from 20 countries for inpatient centres, with a coverage of over 50 % of units in most countries.
Výroční zpráva za rok 2009: Stav drogové problematiky v Evropě opiátech. Detoxifikace od drog je krátkodobou intervencí pod lékařským dohledem, jejímž cílem je vyřešit abstinenční příznaky spojené s chronickým užíváním drog.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe short-term, medically supervised intervention aimed at resolving the withdrawal symptoms associated with chronic drug use.
Obecně se provádí v prostředí lůžkových zařízení.
It is generally provided in inpatient settings.
Relativní rozšířenost jednotlivých léčebných modalit v každé zemi je ovlivněna několika faktory, včetně uspořádání národního systému zdravotní péče.
The relative size of the different treatment modalities in each country is influenced by several factors, including the organisation of the national health care system.
Ambulantní léčba
Outpatient treatment
Ambulantní psychosociální léčbu většinou poskytují veřejné instituce (16 zemí) nebo nevládní organizace (10 zemí).
Outpatient psychosocial treatment is mostly provided by public institutions (16 countries) or by nongovernmental organisations (10 countries).
Podle národních odborníků je tento typ léčby dostupný většině osob, které jej vyhledají, v deseti zemích a téměř všem v dalších třinácti zemích.
According to national experts, this type of treatment is available to the majority of those who seek it in 10 countries, and available to nearly all of them in a further 13 countries.
Ve čtyřech zemích (Bulharsku, Estonsku, Rumunsku a Turecku) je však ambulantní psychosociální léčba podle odhadu dostupná méně než polovině těch, kdo ji aktivně vyhledají (viz obr. 1A).
In four countries (Bulgaria, Estonia, Romania, Turkey), however, outpatient psychosocial treatment is estimated to be available to less than half of those who actively seek it (see Figure 1A).
Substituční léčba závislosti na opiátech
Opioid substitution treatment
Historicky byla protidrogová léčba poskytována převážně v ústavním prostředí a klienti byli většinou uživatelé heroinu.
Historically, drug treatment was provided largely in residential settings and most of the clients were heroin users.
V 80. a 90. letech 20. století se situace změnila s rychlým rozšířením ambulantní léčby a v nedávné době s rostoucím počtem uživatelů konopí a kokainu, kteří vyhledali léčbu.
This situation changed during the 1980s and 1990s with the rapid expansion of outpatient treatment and, more recently, with the growing numbers of cannabis and cocaine users seeking treatment.
Navíc se rozšířily problémy s legálními drogami nebo drogami na předpis.
Additionally, problems with licit or prescription drugs became more common.
Substituční léčba kombinovaná s psychosociální péčí je hlavním způsobem léčby pro uživatele opiátů v Evropě.
Substitution treatment combined with psychosocial care is the predominant treatment option for opioid users in Europe.
Obecně je poskytována jako léčba ambulantní, i když v některých zemích je rovněž dostupná v lůžkových zařízeních.
It is generally provided as an outpatient treatment, though in some countries it is also available in inpatient settings.
Například v Rakousku je 65 % klientů podstupujících dlouhodobou léčbu v lůžkovém zařízení předepisován morfin s prodlouženým uvolňováním.
For example, in Austria, 65 % of clients undergoing long-term inpatient treatment are prescribed slow-release morphine.
Substituční léčba je rovněž v rostoucí míře poskytována ve věznicích (17).
Substitution treatment is also increasingly provided in prisons (17).
Uživatelé nastupující léčbu v ambulantních zařízeních jsou převážně mladí muži, přičemž průměrný věk je 31 let a muži jsou čtyřikrát více zastoupeni než ženy (3,7:1).
Drug users entering treatment in outpatient settings are predominantly young men, with an average age of 31 years and males almost four times as numerous as females (3.7:1).
Profil léčených klientů z hlediska věku a pohlaví se liší podle primární drogy.
The age and sex profile of treatment clients varies with primary drug.
Klienti užívající konopí jsou v průměru mnohem mladší (25 let) než klienti užívající opiáty (32 let) a kokain (33 let).
Cannabis clients are on average much younger (25) than opioid (32) and cocaine (33) clients.
Bez ohledu na primární drogu je průměrný věk klientů poprvé nastupujících léčbu asi o dva roky nižší než průměrný věk všech klientů.
Regardless of primary drug, the average age of clients entering treatment for the first time is about 2 years lower than that of all clients.
Vyšší než průměrný poměr mezi počtem mužů a žen je hlášen u klientů užívajících kokain (5,1:1) a konopí (5,5:1) (15).
Higher than average male to female ratios are reported for cocaine (5.1:1) and cannabis (5.5:1) clients (15).
V 16 zemích jsou hlavními poskytovateli substituční léčby specializované veřejné ambulantní služby.
In 16 countries, specialised public outpatient services are the main providers of substitution treatment.
Praktičtí lékaři v ordinacích, mnohdy ve sdílené péči se specializovanými centry, však hrají čím dál větší úlohu při poskytování tohoto typu léčby a v některých zemích jsou jejími hlavními poskytovateli (Valonský region Belgie, Česká republika, Německo, Francie, Lucembursko, Rakousko, Norsko) (viz kapitola 6).
However, officebased general practitioners, often in shared-care arrangements with specialised centres, play an increasing role in the provision of this type of treatment and are its main providers in some countries (Walloon region of Belgium, Czech Republic, Germany, France, Luxembourg, Austria, Norway) (see Chapter 6).
Nejběžnějším způsobem doporučení k léčbě u klientů nastupujících ambulantní léčbu je vyhledání léčby samotným klientem, kam spadá jedna třetina všech klientů; asi čtvrtina klientů je odeslána k léčbě systémem trestní justice; zbývající klienti jsou doporučeni k léčbě prostřednictvím sociálních a zdravotních služeb nebo neformálních sítí, včetně rodiny a přátel.
The most common route of referral for clients entering outpatient treatment is self-referral, accounting for about one third of all clients; about a quarter are referred to treatment by the criminal justice system; and the remaining are referred through social and health services or informal networks, including family and friends.
Odeslání k léčbě z nemocnic a dalších zdravotnických zařízení je vzácné, s výjimkou Finska, kde tvoří 25 % klientů.
Referral to treatment from hospitals and other medical sources is rare, except in Finland, where it accounts for 25 % of clients.
Výjimkou je také Maďarsko, kde více než 70 % klientů odesílá k léčbě systém trestní justice (16).
Hungary is also an exception, with over 70 % of clients being referred by the criminal justice system (16).
Stojí za zmínku, že maďarský trestní zákon stanoví, že „držení malého množství drogy není trestné, jestliže drogově závislá osoba prokáže, že podstoupila protidrogovou léčbu“.
It is worth noting that the Hungarian criminal code envisages that ‘no punishment applies for possession of small amounts in the case of a drug addict demonstrating to have undergone drug treatment’.
V roce 2007 v Evropě podle odhadu podstoupilo substituční léčbu kolem 620 000 uživatelů opiátů (19).
In 2007, about 650 000 opioid users are estimated to have received substitution treatment in Europe (19).
Podle národních odborníků je tento typ léčby dostupný téměř všem uživatelům opiátů v devíti zemích a většině uživatelů v dalších sedmi.
According to national experts, this type of treatment is available to nearly all opioid users in nine countries and to the majority of users in a further seven.
Jinde je podle odhadu substituční léčba dostupná pouze menšině uživatelů opiátů, a to v deseti zemích (Estonsko, Řecko, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko, Rumunsko, Slovensko, Finsko, Norsko).
Elsewhere, substitution treatment is estimated to be available to a minority of opioid users in 10 countries (Estonia, Greece, Latvia, Lithuania, Hungary, Poland, Romania, Slovakia, Finland, Norway).
Údaje o dostupnosti substituční léčby nasvědčují tomu, že existuje určitý regionální předěl, když nižší dostupnost uvádějí země východu nebo severu Evropy (obr. 1B).
The data on availability of substitution treatment suggests the existence of a regional divide, with
TDI-16 (part ii) ve Statistickém věstníku 2009.) Viz „Pomoc uživatelům drog ve věznicích“, s. 35. )
See Tables TDI-10 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.See Table TDI-16 (part ii) in the 2009 statistical bulletin.See ‘Assistance to drug users in prison’, p. 35.
Obr. 1: Dostupnost léčebných modalit ve vztahu k potřebám, podle hodnocení národních odborníků: (A) psychosociální ambulantní, (B) substituční, (C) psychosociální lůžková, (D) detoxifikace
Figure 1: Availability of treatment modalities in relation to need, assessed by national experts: (A) psychosocial outpatient, (B) substitution, (C) psychosocial inpatient, (D) detoxification
Ve značném rozsahu
Extensive
Dostupnost je definována odhadovaným podílem uživatelů drog potřebujících léčbu, kteří ji mohou dostat: téměř všichni (v plném rozsahu), většina, avšak ne téměř všichni (ve značném rozsahu), více než malý počet, avšak ne většina (v omezeném rozsahu), jen malý počet (vzácně), není dostupná.
NB: Availability is defined by the estimated proportion of drug users in need of treatment who can receive it: nearly all (full), the majority, but not nearly all (extensive), more than a few, but not the majority (limited), only a few (rare), not available.
Informace byly shromážděny prostřednictvím strukturovaného dotazníku. Národní kontaktní místa sítě Reitox.
Information was collected by means of a structured questionnaire.Sources: Reitox national focal points.
Léčba v lůžkových zařízeních komunity.
rehabilitating them into society.
Ústavní protidrogovou léčbu poskytují také psychiatrické nemocnice, především klientům s psychiatrickými komorbiditami.
Inpatient drug treatment is also provided by psychiatric hospitals, notably for clients with co-morbid psychiatric disorders.
Léčba v lůžkových zařízeních nebo ústavní léčba vyžaduje, aby klient po dobu několika týdnů až několika měsíců zůstával v zařízení přes noc.
Inpatient or residential treatment requires clients to stay overnight for a duration of several weeks to several months.
V těchto programech obecně platí politika zákazu drog (bez substituční léčby), přičemž cílem je umožnit klientovi abstinovat od užívání drog.
These programmes generally adopt a drug-free policy (without substitution treatment), with the aim of enabling the client to abstain from drug use.
Klientům je poskytováno ubytování a individuálně strukturovaná psychosociální léčba a zúčastňují se aktivit směřujících k jejich opětovnému začlenění do společnosti. V tomto kontextu je často využíván přístup terapeutické
Clients are given accommodation, individually structured psychosocial treatments, and take part in activities geared towards
V roce 2007 podle hlášení nastoupilo léčbu v lůžkovém zařízení asi 40 000 osob, tedy každý desátý ze všech uživatelů drog nastupujících léčbu.
In 2007, around 40 000 people, or one in 10 of all drug users entering treatment, are reported to have entered treatment in inpatient settings.
Více než polovina uvedla jako hlavní drogu opiáty (56 %), přičemž většina ostatních klientů uvedla jako hlavní drogu konopí (14 %), stimulanty jiné než kokain (14 %) a kokain (7 %).
More than half of them mentioned opioids as their principal drug (56 %), with most of the other clients identifying their principal drug as cannabis (14 %), stimulants other than cocaine (14 %) and cocaine (7 %).
Významným nástrojem zajišťování kvality protidrogové léčby se stávají metodické pokyny.
Guidelines are becoming an important tool in the quality assurance of drug treatment.
Metodické pokyny k léčbě zahrnují doporučení na základě vědeckých důkazů, odborného stanoviska, preferencí uživatelů služeb a národních systémů zdravotní péče.
Treatment guidelines include recommendations based on scientific evidence, expert opinion, service user preferences and national health care systems.
Jejich smyslem je pomoci zvolit a aplikovat vhodné intervence protidrogové léčby.
They are designed to help choose and apply the appropriate drug treatment interventions.
Ve 20 ze 27 sledovaných zemí jsou národní metodické pokyny k protidrogové léčbě zpracovávány autorizovanou institucí.
In 20 out of 27 reporting countries, national drug treatment guidelines are drawn up by an authorised institution.
Průměrný věk uživatelů drog nastupujících ústavní léčbu je 30 let, avšak klienti užívající opiáty a kokain jsou v průměru starší (31 let) než klienti nastupující léčbu kvůli stimulantům jiným než kokain (28 let) a konopí (26).
The mean age of drug users entering inpatient treatment is 30 years, but opioid and cocaine clients are on average older (31) than those in treatment for non-cocaine stimulants (28) and cannabis (26).
Většina klientů v ústavní léčbě jsou muži, přičemž celkový poměr počtu mužů a žen je 3,6:1.
Most inpatient clients are men, with an overall male to female ratio of 3.6:1.