natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tribunál uvedl, že napadené rozhodnutí obsahovalo rozporuplné informace týkající se ukončení protiprávního jednání, a´rozhodl, že Komise, jež nesla hlavní důkazní břemeno, neprokázala, že dotčené protiprávní jednání trvalo až do konce roku 1990.
Stating that the contested decision contained contradictory aspects regarding the end of the infringement, the Court held that the Commission, on which the burden of proof primarily fell, had not shown that the infringement in question had continued until the end of 1990.
Z´tohoto důvodu bylo podle Tribunálu třeba napadené rozhodnutí změnit snížením částky pokuty uložené žalobkyni o´25´%.
The Court therefore concluded that the contested decision should be varied by reducing by 25% the ¤ne imposed on the applicant.
Promlčení
Limitation
Věc ArcelorMittal Luxembourg adalší v.Komise (rozsudek ze dne 31.´března 2009, T-405/06, dosud nezveřejněný, probíhá řízení o´kasačním opravném prostředku) umožnila Tribunálu potvrdit jeho judikaturu10 týkající se rozsahu účinků ratione personae úkonů přerušujících běh promlčecích lhůt.
Case T-405/06 ArcelorMittal Luxembourg and Others v Commission (judgment of 31 March 2009, under appeal) gave the Court an opportunity to con¤rm its earlier decision (10) concerning the scope ratione personae of the e¥ects of actions which interrupt the limitation period.
V´dané věci mateřská společnost dceřiné společnosti, která se podílela na kartelové dohodě na trhu s´výztužemi do betonu, zdůrazňovala, že úkony přerušující běh pětileté promlčecí lhůty jsou účinné pouze vůči podnikům, které se na protiprávním jednání podílely.
In the case in point, the parent company of a subsidiary which had participated in a cartel on the market for steel beams asserted that the actions which interrupted the ¤ve-year limitation period had e¥ect only as against the undertakings which had participated in the infringement.
Vzhledem k´tomu, že mateřská společnost nebyla za takový podnik označena v´průběhu správního řízení, v´rámci něhož byl učiněn úkon, který běh promlčecí lhůty přerušil, ani jí nebylo určeno oznámení o´námitkách, zpochybňovala tato společnost možnost Komise namítat vůči ní přerušení způsobené tímto aktem.
Since it had neither been identi¤ed as such during the administrative procedure (during which the action interrupting the limitation period had been taken) nor been an addressee of the statement of objections, the parent company thus contended that the Commission could not raise that interruption against it.
Tribunál tento výklad odmítl s´tím, že předpokládá objektivní skutečnost, tj. účast na protiprávním jednání, která se liší od subjektivní a´nahodilé okolnosti, jakou je označení uvedené společnosti za takový podnik v´průběhu správního řízení.
The Court rejected that interpretation, explaining that it entailed an objective fact, namely participation in the infringement, which is distinct from a subjective and contingent element such as an undertaking being identi¤ed during the administrative procedure as having so participated.
Podnik se totiž může na protiprávním jednání podílet, aniž by si toho byla Komise v´okamžiku, kdy činí úkon přerušující běh promlčecí lhůty, vědoma.
An undertaking may have participated in the infringement without the Commission being aware that it has done so at the time when it takes an action interrupting the limitation period.
Tribunál proto přezkoumal, zda skutečnost, že k´němu byla podána žaloba, měla účinek pouze vůči žalujícímu podniku, nebo účinek erga omnes vůči všem podnikům, které se podílely
That period is interrupted not only with respect to the undertakings which were the subject of an action taken for the purpose of the preliminary investigation or proceedings, but also with respect to those
Rozsudek ze dne 1.´července 2008, Compagnie maritime belge v. Komise (T-276/04, Sb. rozh. s.´II-1277).
(9) Case C-299/05 Commission v Parliament and Council [2007] ECR°I-8695, paragraphs 29 and 30.(10) Case T-276/04 Compagnie maritime belge v Commission [2008] ECR°II-1277.
Činnost na protiprávním jednání bez ohledu na to, zda podaly žalobu, či nikoli.
The Court therefore considered whether initiation of an action before it had an e¥ect in relation to the applicant undertaking alone or an erga omnes e¥ect with respect to all the undertakings which had participated in the infringement, whether or not they had brought an action.
V´tomto ohledu nejprve Tribunál uvedl, že stejně jako přerušení běhu promlčecí lhůty musí být i´její zastavení, které je výjimkou ze zásady pětileté promlčecí lhůty, vykládáno restriktivně.
In that connection, it stated at the outset that, as is the case with interruption of the limitation period, suspension of that period, which constitutes an exception to the principle of a ¤ve-year limitation period, must be interpreted restrictively.
Nelze tedy mít za to, že zákonodárce chtěl na obě situace použít stejný režim.
Therefore it could not be presumed that the legislature intended to apply the same rules in both situations.
Krom toho na rozdíl od přerušení běhu promlčecí lhůty, jehož smyslem je umožnit Komisi stíhat a´ukládat účinné sankce za jednání, která porušují pravidla hospodářské soutěže, se zastavení běhu promlčecí lhůty pojmově týká případu, kdy Komise již rozhodnutí přijala.
Furthermore, unlike interruption of the limitation period, which is intended to enable the Commission to take proceedings and impose e¥ective sanctions in respect of infringements of the competition rules, suspension of the limitation period concerns, by de¤nition, a situation in which the Commission has already adopted a decision.
Účinek inter partes soudního řízení a´důsledky z´něj nutně vyplývající v´zásadě brání tomu, aby žaloba podaná podnikem, jemuž bylo určeno napadené rozhodnutí, měla jakýkoli vliv na postavení ostatních osob, jimž bylo napadené rozhodnutí určeno.
The fact that judicial proceedings have e¥ect inter partes and the consequences which necessarily follow from that preclude in principle an action brought by one undertaking to which the contested decision was addressed from having any e¥ect whatsoever on the situation of the other addressees.
Konečně Tribunál odmítl argument Komise, podle něhož se zastavení běhu promlčecí lhůty, které bylo výsledkem toho, že podnik podal návrh na zahájení řízení u´Tribunálu a´Soudního dvora, týká jak právního subjektu, který je účastníkem řízení, tak všech ostatních právních entit, které jsou součástí téže hospodářské jednotky, bez ohledu na to, která právní entita návrh na zahájení řízení podala.
Lastly, the Court rejected the Commission’s argument that the suspension of the limitation period resulting from the initiation by an undertaking of proceedings before it or the Court of Justice applies both to the legal entity which is party to the proceedings and to all the other legal entities forming part of the same economic unit, no matter which legal entity initiated those proceedings.
I´když platí, že pravidla hospodářské soutěže se vztahují na„podniky“ chápané jako hospodářské jednotky, je pravda, že pro účely uplatnění a´výkonu rozhodnutí Komise v´této oblasti je nezbytné označit jako osobu, jíž je rozhodnutí určeno, entitu s´právní subjektivitou, která jediná má možnost napadnout rozhodnutí, které bylo přijato ve správním řízení žalobou a´je jí určeno.
While it is true that the competition rules are addressed to‘undertakings’, understood as economic units, the fact remains that, for the purposes of the application and implementation of Commission decisions in such matters, it is necessary to identify, as the addressee, an entity having legal personality, which alone is able to initiate an action against the decision adopted at the close of the administrative procedure and of which it is an addressee.
Tribunál tak dospěl k´závěru, že desetiletá promlčecí lhůta vůči jedné ze žalobkyň uplynula a´zrušil napadené rozhodnutí v´rozsahu, v´němž se jí týkalo.
The Court concluded that the 10-year limitation period had been exceeded in relation to one of the applicants and annulled the contested decision in so far as it concerned that undertaking.
Právo na obhajobu
Rights of the defence
V´rozsudku ze dne 1.´července 2009, ThyssenKrupp Stainless v.Komise (T-24/07, dosud nezveřejněný, probíhá řízení o´kasačním opravném prostředku) připomněl Tribunál, že aby mohla Komise uvést v´rovnováhu na jedné straně nezbytnost zachovat právo účastníků řízení na obhajobu prostřednictvím co nejširší možnosti nahlížení do spisu a´na druhé straně zájem na ochraně důvěrných informací dalších účastníků řízení nebo třetích osob, musejí tito účastníci řízení a´třetí osoby Komisi poskytnout veškeré užitečné informace.
In Case T-24/07 ThyssenKrupp Stainless v Commission (judgment of 1 July 2009, under appeal), the Court recalled that, in order to allow the Commission to balance, on the one hand, the need to preserve the parties’ rights of defence by granting as much access as possible to the ¤le and, on the other, the concern to protect con¤dential information of other parties or third parties, those other parties and third parties had to provide the Commission with all relevant details.
Uvedl, že pokud strana poté, co jí byl umožněn přístup do spisu, usoudí, že pro svou obhajobu potřebuje znát určité nepřístupné informace, může v´této věci předložit odůvodněnou žádost Komisi.
It pointed out that, if a party considers that, after having obtained access to the ¤le, it requires knowledge of speci¤c non-accessible information for its defence, it may submit a reasoned request to that end to the Commission.
Tribunál v´tomto ohledu rozhodl, že obecná žádost, na rozdíl od podrobné žádosti uvádějící jednotlivé dokumenty, neodpovídá odůvodněné žádosti a´není odpovědí na dotaz Komise ohledně zjevné relevance nepřístupných informací pro obhajobu žalobkyně samotné.
In that regard, the Court held that a request which is in general terms and does not go into detail in respect of each document does not amount to a reasoned request and does not answer any question that the Commission has as to the apparent relevance of the information that was not accessible for the applicant’s own defence.
Mimoto Tribunál připomněl, že Komise za účelem zachování práva na obhajobu podniků musí dotyčným stranám poskytnout právo být vyslechnuty před tím, než přijme některé z´rozhodnutí upravených v´článcích 7, 8, 23 a čl.´24 odst.´2 nařízení č.´1/2003.
) Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 81 [EC] and 82 [EC] (OJ 2003 L 1, p. 1).
Přínosy v´oblasti článku 81´ES a)
Points raised on the scope of Article 81 EC
Časová působnost
Temporal application of the law
V´rámci použití zásad stanovených ve věcech nazývaných „výztuže do betonu“12, týkajících se kartelových dohod připomněl Tribunál ve výše uvedených rozsudcích ArcelorMittal Luxembourg adalší v.Komise a  ThyssenKrupp Stainless v.Komise a´v´rozsudku ze dne 6.´května 2009, Outokumpu aLuvata v.Komise (T-122/04, dosud nezveřejněný), že ačkoliv návaznost právního rámce Smlouvy o´ES na právní rámec Smlouvy o´ESUO přinesla počínaje dnem 24.´července 2002 změnu právních základů, postupů a´použitelných hmotněprávních pravidel, spadá tato změna do kontextu jednoty a´kontinuity právního řádu Společenství a´jeho cílů.
Applying the principles laid down in the cases concerning the‘reinforcing bars’cartel (12), the Court recalled in ArcelorMittal Luxembourg and Others v Commission and ThyssenKrupp Stainless v Commission and in Case T-122/04 Outokumpu and Luvata v Commission (judgment of 6 May 2009) that, although the succession of the legal framework of the EC Treaty to that of the ECSC Treaty had led, since 24 July 2002, to a change of legal bases, procedures and applicable substantive rules, that succession was part of the unity and continuity of the Community legal order and its objectives.
Dále pojmy „dohoda a´jednání ve vzájemné shodě“ podle čl.´65 odst.´1´UO odpovídají pojmům „dohoda a´jednání ve vzájemné shodě“ ve smyslu článku 81´ES a´soud Společenství vykládá obě ustanovení týmž způsobem.
In addition, the meaning of agreement and concerted practices under Article 65(1) ECSC corresponded to that of agreement and concerted practices for the purposes of Article 81 EC and those two provisions have been interpreted in the same way by the Community judicature.
Kontinuita právního řádu Společenství a´cílů, jimiž se řídí jeho fungování, tak vyžaduje, aby Evropské společenství jakožto nástupce Evropského společenství uhlí a´oceli ve svém vlastním procesním rámci zajistilo s´ohledem na situace, které vznikly za platnosti Smlouvy o´ESUO, dodržování práv a´povinností platných eo tempore jak pro členské státy, tak pro jednotlivce na základě Smlouvy o´ESUO a´prováděcích předpisů.
Thus the continuity of the Community legal order and the objectives governing its functioning required that, in so far as it succeeded the European Coal and Steel Community and in its own procedural framework, the European Community ensured, in respect of situations which came into being under the ECSC Treaty, compliance with the rights and obligations which applied eo tempore to both Member States and individuals under the ECSC Treaty and the rules adopted for its application.
Tento požadavek je o´to závažnější, že narušení hospodářské soutěže vyplývající z´nedodržení pravidel v´oblasti kartelových dohod může rozšířit své účinky v´čase i´na období po uplynutí platnosti Smlouvy o´ESUO, kdy již platí Smlouva o´ES.
That requirement applied all the more in so far as the distortion of competition resulting from non-compliance with the rules in the ¤eld of cartels was liable, under the EC Treaty, to expand its e¥ects over time after the expiry of the ECSC Treaty.
Nařízení č.´1/2003 tedy musí být vykládáno v´tom smyslu, že umožňuje Komisi po 23.´červenci 2002 konstatovat a´ukládat sankce za kartelové dohody v´odvětvích spadajících do působnosti Smlouvy o´ESUO ratione materiae a´ratione temporis.
Regulation No 1/2003 had therefore to be interpreted as enabling the Commission, after 23 July 2002, to identify, and to impose penalties in respect of, cartels in the ¤elds falling within the scope of the ECSC Treaty ratione materiae and ratione temporis.
Ve věci Peugeot aPeugeot Nederland v.Komise (rozsudek ze dne 9.´července 2009, T-450/05, dosud nezveřejněný) zpochybňovaly žalobkyně zejména posouzení závažnosti protiprávního jednání Komisí.
The applicants in Case T-450/05 Peugeot and Peugeot Nederland v Commission (judgment of 9 July 2009) challenged, inter alia, the Commission’s assessment of the gravity of the infringement.
Mimoto Tribunál zdůraznil, že žalobkyně jsou členkami velké průmyslové skupiny, která zaujímá významné postavení na relevantních trzích, a´že mají právní ředitelství, která jsou velmi dobře schopna posoudit protisoutěžní povahu dotčených jednání.
On the one hand, the infringement had been categorised as ‘very serious’ within the meaning of Point 1 A of the 1998 Guidelines (13), as the aim of the bonus system put in place by Peugeot in the Netherlands between 1997 and 2003 had been to encourage dealers to restrict parallel imports.
Na druhou stranu, co se týče skutečného dopadu protiprávního jednání na uvedený trh, Tribunál uvedl, že Komise nepřikládala dostatečnou pozornost úloze, kterou sehrál při poklesu vývozů vývoj rozdílů v´cenách. Tribunál tak v´rámci výkonu svého přezkumu v´plné jurisdikci rozhodl, že je třeba částku pokuty z´důvodu závažnosti protiprávního jednání snížit o´10´%.
To reach its conclusion that the Commission, in the exercise of its discretion, had not erred in characterising the infringement as very serious, the Court stated, inter alia, that the infringement was, by nature, especially serious, in view of the particularly deceitful methods used to perpetuate the remuneration system until 2003, in a context in which the Commission’s previous practice and the consistent case-law on parallel imports, in particular in the motor vehicle sector, gave clear
Rozsudek ze dne 25.´října 2007, SP adalší v. Komise, T-27/03, T-46/03, T-58/03, T-79/03, T-80/03, T-97/03 a T-98/03, Sb. rozh. s.´II-4331.
) Joined Cases T-27/03, T-46/03, T-58/03, T-79/03, T-80/03, T-97/03 and T-98/03 SP and Others v Commission [2007]
Pokyny o´metodě stanovování pokut uložených podle čl.´15 odst.´2 nařízení č.´17 a čl.´65 odst.´5 Smlouvy o ESUO (Úř. věst. 1998, C 9, s.´3;´Zvl. vyd. 08/01, s.´171).
) Guidelines on the method of setting ¤nes imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Art- icle 65(5) of the ECSC Treaty (OJ 1998 C 9, p. 3).
Činnost
Proceedings warnings as to the unlawfulness of such a system.
V´rozsudku ze dne 30.´dubna 2009, Nintendo aNintendo of Europe v.Komise (T-13/03, dosud nezveřejněný) připustil Tribunál, že vzhledem k´tomu, že se jednalo o´soubor dohod a´jednání ve vzájemné shodě vertikální povahy, jejichž předmětem a´účinkem bylo omezení paralelních vývozů herních konzolí a´kazet, odráží relevantní podíly účastnic na distribuci dotčených výrobků specickou váhu každého podniku ve sporném systému distribuce.
In Case T-13/03 Nintendo and Nintendo of Europe v Commission (judgment of 30 April 2009), the Court accepted that in the case of a complex of agreements and concerted practices of a vertical nature with the object and e¥ect of restricting parallel exports in game consoles and cartridges, the respective shares held by the parties in the distribution of the relevant products were representative of the speci¤c weight of each undertaking in the distribution system in question.
Bylo tedy rozhodnuto, že Komise na toto kritérium pro účely rozdílného zacházení souvisejícího se stanovením základních částek pokut odkazovala oprávněně.
The Commission was therefore held to be justi¤ed in referring to that criterion for the purposes of the di¥erential treatment applied when establishing the basic amounts of the ¤nes.
V´rámci posouzení, zda se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při posuzování odrazujícího účinku pokuty, Tribunál v´témže rozsudku uvedl, že postavení výrobce výrobků může v´případě vertikálních protiprávních jednání rovněž představovat skutečnost, která vypovídá o´jeho skutečné schopnosti značně narušit hospodářskou soutěž.
In the same judgment, the Court, considering whether the Commission had erred in determining the deterrent e¥ect of the ¤ne, made clear that the position of manufacturer of the products may, in the case of vertical infringements, also be a factor which is representative of its actual capacity to cause signi¤cant damage to competition.
Výrobce dotčených výrobků, který zaujímá ústřední místo v´systému distribuce uvedených výrobků, totiž musí prokázat zcela zvláštní obezřetnost a´ujistit se, že při uzavírání dohod o´distribuci dodržuje pravidla hospodářské soutěže.
The manufacturer of the relevant products, which occupies a central position in the distribution system of those products, must display special vigilance and ensure that it observes the competition rules when concluding distribution agreements.
Otázka odrazujícího účinku pokuty byla předmětem dalšího upřesnění v´jednom z´rozsudků týkajících se kartelové dohody na trhu s´kyselinou monochloroctovou.
Further clari¤cation concerning the question of the deterrent e¥ect of ¤nes was given in one of the judgments dealing with the monochloroacetic acid cartel.
V´rozsudku ze dne 30.´září 2009, Arkema v.Komise (T-168/05, nezveřejněný, probíhá řízení o´kasačním opravném prostředku) Tribunál zdůraznil, že použila-li Komise v´předchozích věcech týkajících se žalobkyně za účelem odrazení násobící koecient, nemůže to zpochybnit použití uvedeného koecientu v´pozdějších věcech, v´nichž je žalobkyně sankcionována za svoji účast na kartelové dohodě spadající do stejného období protiprávního jednání.
In Case T-168/05 Arkema v Commission (judgment of 20 September 2009, not published, under appeal), the Court pointed out that, although the Commission had applied a multiplier for deterrence in earlier cases involving the applicant, that could not call into question the use of the multiplier in later cases in which a penalty was imposed on the applicant for its participation in a cartel operating in the same period.
Vzhledem k´tomu, že každé protiprávní jednání bylo odlišné a´bylo předmětem jiného rozhodnutí, byla Komise s´to vzít v´úvahu velikost dotčených podniků a´použít násobící koecient na výchozí částku pokuty.
As each infringement was di¥erent and was the subject of a di¥erent decision, the Commission could take into account the size of the undertakings concerned and apply a multiplier to the starting amount of the ¤ne.
V´návaznosti na svůj přezkum stupně spolupráce ze strany žalobkyň Tribunál rovněž změnil jedno z´rozhodnutí týkajících se jednání narušujících hospodářskou soutěž na trhu s´herními konzolemi a´kazetami Nintendo.
Following an examination of the extent to which the applicants had cooperated, the Court also varied one of the decisions concerning anti-competitive practices on the market for Nintendo game cartridges and consoles.
Ve výše uvedeném rozsudku Nintendo aNintendo of Europe v.Komise porovnával spolupráci poskytnutou na jedné straně společností Nintendo a´na druhé straně jejím výhradním distributorem pro irský trh a´trh Spojeného království, a´to nejprve z´chronologického hlediska.
In its judgment in Nintendo and Nintendo of Europe v Commission, it compared Nintendo’s cooperation, on the one hand, with that of its exclusive distributor for Ireland and the United Kingdom, on the other, and did so ¤rst of all from a chronological point of view.
To mu umožnilo konstatovat, že relevantní dokumenty poskytnuté jak Nintendem, tak tímto distributorem byly poskytnuty ve stejném stadiu řízení, přičemž se v´tomto ohledu jevilo jako nerozhodné, že společnost Nintendo začala spolupracovat několik dní po tomto distributorovi.
On that basis it found that Nintendo and its distributor had provided relevant documents at the same stage of the procedure and the fact that Nintendo had begun to cooperate a few days later than the distributor was not decisive in that respect.
Poté Tribunál porovnal stupeň spolupráce z´kvalitativního hlediska, přičemž zohlednil jak podmínky, za kterých tyto podniky spolupracovaly, tak skutečnou hodnotu informací, které sdělily.
Next, the Court compared the degree of cooperation from a qualitative point of view, taking into account both the circumstances in which those undertakings had cooperated and the intrinsic value of the information provided.
Tribunál měl v´tomto ohledu za to, že oba podniky poskytly tyto informace spontánně a´jejich obsah pomohl Komisi stejným způsobem.
In that connection, the Court noted that both undertakings had submitted information spontaneously and that the information provided by them was equally helpful to the Commission.
Z´tohoto důvodu dospěl Tribunál k´závěru, že podle zásady rovného zacházení musí být spolupráce poskytnutá společností Nintendo považována za srovnatelnou se spoluprací distributora.
The Court therefore concluded that, in accordance with the principle of equal treatment, Nintendo’s cooperation had to be regarded as comparable to that of its distributor.
V´důsledku toho Tribunál stanovil pro společnost Nintendo stejné snížení částky pokuty, jaké bylo přiznáno distributorovi.
Accordingly, the Court granted Nintendo the same rate of reduction of the ¤ne as that which had been granted to the distributor.
Zohlednění předchozího protiprávního jednání v´rámci recidivy bylo rovněž předmětem specických úvah v´rozsudku ze dne 30.´září 2009, Hoechst v.Komise (T-161/05, nezveřejněný).
The taking into account of a previous infringement was also speci¤cally addressed in Case T-161/05 Hoechst v Commission (judgment of 30 September 2009, not published).
V´projednávaném případě žalobkyně zpochybňovala možnost Komise zohlednit dřívější rozhodnutí z´důvodu, že nabylo konečné platnosti až po ukončení dotčeného protiprávního jednání.
Here, the applicant had maintained that the Commission was not able to take into account an earlier decision because the latter had become ¤nal only after the end of the infringement at issue.