natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Posouzení důvěrné povahy informace tak vyžaduje zvážení legitimních zájmů, které brání jejich zpřístupnění, a obecného zájmu, který požaduje, aby činnosti orgánů Společenství probíhaly co nejotevřeněji.
The assessment as to the condentiality of a piece of information thus requires that the legitimate interests opposing disclosure of the information be weighed against the public interest that the activities of the Community institutions take place as openly as possible.
Soud přitom konstatuje, že zvážení obecného zájmu na transparentnosti jednání na úrovni Společenství a zájmů, které mu mohou odporovat, bylo zákonodárcem Společenství uskutečněno v různých aktech sekundárního práva, zejména nařízeními č. 45/2001 a č. 1049/200127.
In fact, the Community legislature has balanced the public interest in the transparency of Community action against interests liable to militate against such transparency in various acts of secondary legislation, inter alia in Regulations (EC) No 45/2001 and (EC) No 1049/2001 27.
Pokud taková ustanovení sekundárního práva zakazují zpřístupnění informací veřejnosti nebo vylučují přístup veřejnosti k dokumentům, které tyto informace obsahují, musí být na tyto informace nahlíženo tak, že se na ně vztahuje profesní tajemství.
Insofar as such provisions of secondary legislation prohibit the disclosure of information to the public or exclude public access to documents containing it, that information must be considered to be covered by the obligation of professional secrecy.
Pokud má veřejnost naopak právo na přístup k dokumentům obsahujícím některé informace, nelze na tyto informace nahlížet tak, že svou povahou spadají pod profesní tajemství.
Conversely, to the extent that the public has a right of access to documents containing certain information, that information cannot be considered to be of the kind covered by the obligation of professional secrecy.
V roce 2006 vydal Soud také řadu rozsudků, ve kterých se vyjádřil k legalitě nebo k přiměřenosti pokut uložených za porušení článku 81 ES. K nejvýznamnějšímu vývoji
In 2006, the Court of First Instance again delivered a large number of judgments dealing with the lawfulness of the appropriateness of fines imposed for infringement of Article 81 EC.
Zásada ukládání sankcí na základě zákona
Principle that penalties must be provided for by law
Podle žalobkyň, které se účastnily kartelu na trzích s kyselinou citronovou a methioninem, ponechává toto ustanovení Komisi protiprávně diskreční pravomoc rozhodnout o účelnosti a částce pokuty.
According to the applicants, which had been parties to the cartels covering the markets for citric acid and methionine, that provision unlawfully confers on the Commission the discretion to decide on the appropriateness and the amount of the fine.
Krom toho není posuzovací pravomoc Komise týkající se ukládání sankcí, ačkoli je rozsáhlá, absolutní, jelikož je omezena maximální výší 10 % obratu, posouzením závažnosti a doby trvání protiprávního jednání, zásadami rovného zacházení a proporcionality, předchozí správní praxí Komise ve světle zásady rovného zacházení a konečně sebeomezením, které si Komise sama uložila přijetím sdělení o spolupráci a pokynů o metodě stanovování pokut.
Furthermore, although the Commission’s discretion in applying penalties is wide, it is not absolute, since it is limited by the ceiling of 10 % of turnover, by the appraisal of the gravity and the duration of infringements, by the principles of equal treatment and proportionality, by its previous administrative practice seen in the light of the principle of equal treatment and, last, by the self-restraint which the Commission has imposed on itself by adopting the Leniency Notice and the Guidelines on the method of setting fines.
Soud tedy předloženou námitku protiprávnosti zamítl.
The Court of First Instance therefore rejected the objection of illegality raised.
Ačkoli Komise přijala dne 1. září 2006 nové pokyny o metodě stanovování pokut, týkaly se tento rok vydané rozsudky, jako ostatně i věci nově zahájené, pouze pokynů o metodě stanovování pokut přijatých v roce 199829.
Although the Commission adopted new Guidelines on the method of setting fines on 1 September 2006, the judgments delivered, and, moreover, the newly lodged cases, in 2006 concerned only the Guidelines adopted in 1998 29.
Z obecného pohledu je nesporné, že Komise je pokyny o metodě stanovování pokut vázána.
From a general point of view, it is now accepted that the Guidelines bind the Commission.
Soud nicméně ve výše uvedeném rozsudku Raieisen Zentralbank Österreich a další v. Komise upřesnil, že takové sebeomezení není neslučitelné se zachováním značné posuzovací pravomoci ve prospěch Komise.
However, in Raieisen Zentralbank Österreich and Others v Commission, the Court of First Instance held that the fact that the Commission had thus bound itself was not incompatible with its retention of a substantial discretion.
Přijetí pokynů o metodě stanovování pokut tak nemá vliv na význam předchozí judikatury, podle které Komise disponuje posuzovací pravomocí, která jí umožňuje při stanovování částky pokut, kterou zamýšlí uložit, zohlednit
The adoption of the Guidelines thus did not render irrelevant the previous caselaw according to which the Commission has a discretion which allows it to take into consideration, or not to do so, certain elements when it fixes the amount of the fines which it proposes to impose, depending in particular on the circumstances of the case. Where the Commission has departed from the method set out
Tyto nové pokyny se použijí na případy, u kterých bylo oznámení o námitkách oznámeno po 1. září 2006.
The new guidelines are to apply in cases where a statement of objections is notied after 1 September 2006.
Činnost či nezohlednit některé skutečnosti, zejména podle okolností případu.
Proceedings
V případě, že se Komise odchýlila od metody uvedené v pokynech, je věcí Soudu, aby ověřil, zda je toto odchýlení dostatečně právně odůvodněné.
Court of First Instance in the Guidelines, it is for the Court of First Instance to ascertain whether that departure is justied in law and whether the reasons for such departure have been stated to the requisite legal standard.
Soud však rovněž upřesnil, že posuzovací pravomoc Komise a meze této pravomoci, které si sama stanovila, nepředjímají výkon pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci náležející soudu Společenství.
However, the Court of First Instance also made clear that the Commission’s discretion and the limits which it has placed on it are without prejudice to the exercise by the Community judicature of its unlimited jurisdiction.
Soud při rozšíření stejných zásad výkladu na zvláštní případ polehčujících okolností upřesnil, že jelikož z pokynů nevyplývá žádný imperativní údaj o tom, které polehčující okolnosti mohou být zohledněny, je třeba vyjít z toho, že si Komise ponechala určitý prostor pro uvážení, aby na základě celkového posouzení rozhodla o případném snížení částky pokut z důvodu polehčujících okolností.
Extending, in substance, the same principles to the particular case of attenuating circumstances, the Court of First Instance stated that, in the absence of any binding indication in the Guidelines as regards the attenuating circumstances that might be taken into account, it must be considered that the Commission has retained a certain discretion to make a global assessment of the size of any reduction in the amount of fines to reect attenuating circumstances.
Během roku 2006 Soud rovněž nadále upřesňoval některá ustanovení pokynů o metodě stanovování pokut, například pojem„skutečný dopad”ve věcech Archer Daniels Midland „glukonát sodný“ a Archer Daniels Midland „kyselina citronová“, pojem „přitěžující okolnosti spojené s vedoucí úlohou“ ve výše uvedených rozsudcích BASF v. Komise a Archer Daniels Midland v. Komise (kyselina citronová), jakož i pojem „polehčující okolnosti spojené s ukončením protiprávního jednání hned po prvních zásazích Komise“, ve výše uvedených rozsudcích Archer Daniels Midlands v. Komise (kyselina citronová) a Archer Daniels Midland v. Komise (glukonát sodný).
During 2006 the Court of First Instance also continued to shed further light on certain provisions of the Guidelines, for example on the concept of‘actual impact’, in Archer Daniels Midland (sodium gluconate) and Archer Daniels Midland (citric acid), on the aggravating circumstance associated with the role of leader, in BASF v Commission and Archer Daniels Midland v Commission (citric acid), and also on the attenuating circumstance associated with termination of the infringement as soon as the Commission intervenes, in Archer Daniels Midlands v Commission (citric acid) and Archer Daniels Midland v Commission (sodium gluconate).
Maximální výše 10 %
10 % ceiling
Ve věci, která byla předmětem rozsudku FNCBV a další v. Komise, který byl již zmíněn u použití pravidel hospodářské soutěže na oblast zemědělství, bylo napadené rozhodnutí zrušeno pro nedostatečné odůvodnění plynoucí ze skutečnosti, že Komise nevěnovala žádnou část rozhodnutí maximální výši 10 % a obratu, který je třeba vzít v úvahu při výpočtu této maximální výše.
In FNCBV and Others v Commission, to which reference has already been made in connection with the application of the competition rules to the agricultural sector, the contested decision was vitiated by a failure to state reasons owing to the fact that the Commission had not dedicated any passage in the decision to compliance with the 10 % limit and the turnover to be taken into account when calculating that limit.
Soud krom toho nicméně rozhodl, že možnost Komise vycházet nikoli z čistého obratu svazů sdružujících členy, nýbrž z obratu jejich členů, není omezena na okolnost, která již byla určena judikaturou, za které může svaz vystupovat za své členy.
Nonetheless, the Court of First Instance further held that the possibility for the Commission to rely not on the federations’ own turnover but on that of their members is not limited to the circumstance, already identied in the case-law, in which an association may render its members liable.
Je totiž třeba zachytit skutečnou hospodářskou sílu svazu.
It must be possible to apprehend the real economic power of an association.
Další specické okolnosti, jako je například skutečnost, že protiprávní jednání, kterého se dopustil určitý svaz, se týká činností jeho členů a že praktiky vykonává přímo svaz ve prospěch svých členů a ve spolupráci s nimi, tedy mohou odůvodnit zohlednění obratů členů určitého svazu, jelikož svaz nemá objektivní zájmy vykazující autonomní charakter ve vztahu k zájmům svých členů.
Other specic circumstances may therefore justify the turnovers of the members of an association being taken into account, such as, for example, that fact that the infringement committed by an association relates to the activities of its members and that the practices are implemented by the association directly for the benet of its members and in cooperation with them, the association having no autonomous objective interests by reference to its members’ interests.
Tak tomu přitom bylo v projednávané věci.
That was indeed the situation in this case.
Hlavním posláním svazů postižených sankcemi totiž byla obrana jejich členů a zastupování jejich zájmů.
The penalised federations’ essential task was to defend their members and to represent their members’ interests.
Sporná dohoda se krom toho týkala činností těchto členů a byla uzavřena přímo v jejich prospěch.
The agreement in issue concerned those members’ activities and had been concluded directly for their benet.
Tato dohoda byla konečně prováděna zejména uzavíráním místních dohod mezi svazy v departementech a místními zemědělskými odbory, jež jsou členy národních svazů, které byly v projednávaném případě sankcionovány.
Last, it had been implemented, in particular, by the conclusion of local agreements
Činnost
Page 124
Soud prvního stupně d)
Court of First Instance
Výkon pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci
Proceedings between departmental federations and local agricultural trade associations which were members of the national federations penalised in this case.
Na základě článku 17 nařízení č.
Exercise of unlimited jurisdiction
17, jakož i článku 31 nařízení č. 1/2003 má Soud, kterému byla předložena žaloba proti rozhodnutí ukládajícímu pokutu, neomezenou pravomoc ve smyslu článku 229 ES, která mu umožňuje snižovat nebo zvyšovat pokuty uložené Komisí.
Under Article 17 of Regulation No 17, and also under Article 31 of Regulation (EC) No 1/2003, the Court of First Instance, when hearing an action against a decision imposing a fine, is to have unlimited jurisdiction, within the meaning of Article 229 EC, which allows it to reduce or increase fines imposed by the Commission.
V průběhu roku 2006 vykonal Soud tuto pravomoc mnohokrát a různými způsoby.
During 2006 the Court of First Instance exercised that jurisdiction on numerous occasions and in various ways.
Ve věcech týkajících se kartelů v odvětví vitaminů tak Soud vykonal tuto pravomoc přezkumu v plné jurisdikci pouze za tím účelem, aby vyvodil důsledky vad, které mají vliv na legalitu rozhodnutí.
Thus, in the vitamins cartels cases, the Court of First Instance exercised its unlimited jurisdiction solely in order to draw the consequences from defects aecting the legality of the decision.
Ve výše uvedeném rozsudku BASF v. Komise se Soud domníval, že zjištění protiprávnosti posouzení Komise, pokud jde o přitěžující okolnosti, které vedly ke zvýšení pokuty ve vztahu k její základní částce, otevřelo soudu Společenství prostor pro výkon jeho pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci, a to k potvrzení, zrušení nebo změně uvedeného zvýšení pokuty z hlediska všech relevantních skutečností projednávaného případu.
In BASF v Commission, the Court of First Instance considered that the finding of the illegality of the Commission’s assessment in regard to the aggravating circumstances which had led to an increase in the fine by reference to its basic amount gave the opportunity for the Community judicature to exercise its unlimited jurisdiction in order to conrm, cancel or amend that increase in the fine in the light of all the relevant circumstances of the case.
V obecnější rovině Soud rozhodl, když byl vyzván společností BASF, aby vykonal svou pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci nezávisle na zjištění protiprávnosti, že přezkum, který má provést v případě rozhodnutí, jímž Komise shledala porušení pravidel hospodářské soutěže a uložila pokuty, se omezuje na legalitu tohoto rozhodnutí, a že pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci, která Soudu přísluší, lze popřípadě vykonat pouze po konstatování protiprávnosti rozhodnutí, kterou dotyčný podnik uplatnil ve své žalobě, a za účelem nápravy následků této protiprávnosti na stanovení částky uložené pokuty, a to v případě potřeby zrušením či změnou této pokuty.
More generally, having been invited by BASF to exercise its unlimited jurisdiction independently of a finding of illegality, the Court of First Instance held that the review which it exercises in respect of a Commission decision finding an infringement of the competition rules and imposing fines is conned to a review of the legality of that decision, it being possible for the Court to exercise its unlimited jurisdiction only where it has made a finding of illegality aecting the decision, and in respect of which the undertaking concerned has complained in its action, and in order to remedy the consequences which that illegality has for the determination of the amount of the fine imposed, by annulling or adjusting that fine if necessary.
Naproti tomu ve věci, v níž byl vydán výše uvedený rozsudek Hoek Loos v. Komise, jenž se týkal kartelu v odvětví průmyslových plynů, Soud přezkoumával argumentaci žalobkyně z pohledu návrhu na zrušení nebo snížení pokuty, kterou obsahuje.
Conversely, in Hoek Loos v Commission, which concerned the industrial gases cartel, the Court of First Instance considered the applicant’s argument from the aspect of the request to cancel or reduce its fine.
V této souvislosti uvedl, že posouzení přiměřenosti uložené pokuty ve vztahu k závažnosti a délce trvání protiprávního jednání je součástí přezkumu v plné jurisdikci, kterým je Soud pověřen30.
In that context, it observed that the assessment of the proportionate nature of the fine by reference to the gravity and duration of the infringement fell within the unlimited jurisdiction conferred on the Court of First Instance 30.
Poté, co zamítl všechny žalobní důvody, dospěl Soud nakonec k závěru, že konečná částka pokuty uložená žalobkyni se ukazuje jako „zcela přiměřená, jelikož žádná žalobkyní uplatněná okolnost neodůvodňuje její snížení“.
Having finally rejected all of those complaints, the Court of First Instance concluded that‘since the final amount of the fine imposed on the applicant appear[ed] to be wholly appropriate, no points raised by the latter justif[ied] any reduction thereof’.
Stejně tak Soud rozhodl ve výše uvedeném rozsudku Raieisen Zentralbank Österreich a další v. Komise, že vedle přezkumu legality rozhodnutí náleží Soudu posoudit, zda je namístě vykonávat jeho pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci, pokud jde o pokutu uloženou různým účastníkům kartelu.
Likewise, in Raieisen Zentralbank Österreich and Others v Commission, the Court of First Instance held that, in addition to reviewing the legality of a decision, it must appraise whether it is appropriate to exercise its unlimited jurisdiction in regard to the fine imposed on the various members of the cartel.
Soud tak několikrát poté, co zamítl důvody předložené žalobci, vykonal svou pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci, aby potvrdil přiměřenost uložené pokuty.
Thus, on a number of occasions, the Court of First Instance, after rejecting a plea put forward by the applicants, has exercised its unlimited jurisdiction and conrmed that the fine imposed was appropriate.
Viz rovněž výše uvedené rozsudky Westfalen Gassen Nederland v. Komise, a Archer Daniels Midland v. Komise, T-329/01, bod 380.
See also Westfalen Gassen Nederland v Commission and Case T-329/01 Archer Daniels Midland v Commission, paragraph 380.
Z toho důvodu Komise snížila částku pokut uložených žalobkyním o 60 %.
For that reason, the Commission had applied a reduction of 60 % to the amount of the fines imposed on the applicants.
Soud se v rámci výkonu své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci domnívá, že toto snížení, ač je významné, nezohledňuje dostatečně výjimečnou povahu okolností projednávaného případu.
Exercising its unlimited jurisdiction, the Court of First Instance considered that that reduction, although considerable, did not take sucient account of the exceptional nature of the circumstances of the case.
Proto je podle jeho názoru přiměřené stanovit výši snížení na 70 % pokuty, a snížit tedy částku pokuty o dalších 10 %.
Accordingly, it considered that it was appropriate to establish at 70 % the percentage of reduction of the fines to be granted to the applicants and therefore to apply an additional reduction of 10 % to the amount of the fine.
Je třeba podotknout, že ve dvou případech přezkoumal Soud možnost zvýšení pokuty uložené Komisí.
It will also be noted that in two cases the Court of First Instance considered the possibility of increasing the fine imposed by the Commission.
Ve výše uvedeném rozsudku Raieisen Zentralbank Österreich a další v. Komise navrhla Komise Soudu, aby zvýšil částku pokuty uložené této bance z důvodu, že tato banka popírala poprvé před Soudem existenci části sankcionovaných dohod.
Thus, in Raieisen Zentralbank Österreich and Others v Commission, the Commission requested the Court of First Instance to increase the amount of the fine imposed on the applicant, on the ground that it had disputed for the first time, before the Court of First Instance, the existence of a part of the impugned agreements.
Soud rozhodl, že v tomto ohledu záleží na tom, zda chování žalobkyně přinutilo Komisi, aby proti všem očekáváním, která mohla rozumně vyvozovat ze spolupráce žalobkyně během správního řízení, vypracovala a před Soudem předložila obranu proti popření protiprávních jednání, o kterých byla právem přesvědčena, že je žalobkyně již nebude zpochybňovat.
The Court of First Instance held that it is important in that regard to know whether the applicant’s conduct obliged the Commission, against any expectation that it might reasonably found on the applicant’s cooperation during the administrative procedure, to prepare and present a defence before the Court of First Instance specically aimed at the contestation of the unlawful acts which it had been entitled to consider were no longer called in question by the applicant.
Soud dospěl k závěru, že zvýšení pokuty není v projednávané věci přiměřené vzhledem k minimálnímu významu popíraných bodů jak z hlediska systematiky napadeného rozhodnutí, tak pokud jde o vypracování obrany Komise, která byla chováním žalobkyně sotva ztížena.
The Court of First Instance concluded in this case that an increase in the penalty was not appropriate owing to the relative unimportance of the points disputed both for the structure of the contested decision and for the preparation of the Commission’s defence, which was scarcely rendered more dicult by the applicant’s conduct.
Naproti tomu ve výše uvedené věci Roquette Frères v. Komise zvýšil Soud spornou pokutu poté, co ji snížil.
In Roquette Frères v Commission, on the other hand, the Court of First Instance increased the contested fine after reducing it.
Soud nejprve konstatoval, že pokuta uložená žalobkyni neodpovídá jejímu postavení na trhu s glukonátem sodným.
It found, initially, that the fine imposed on the applicant did not correspond with its position on the sodium gluconate market.
I když vůči Komisi nemohla být vznesena žádná výtka, neboť stanovila částku pokuty na základě nejasných a nejednoznačných informací od žalobkyně, Soud nicméně rozhodl tuto vadu rozhodnutí napravit a pokutu snížit.
Even though no criticism could be levelled against the Commission, since it had calculated the amount of the fine on the basis of unclear and equivocal information originating with the applicant, the Court of First Instance nonetheless decided to correct that defect in the decision and therefore to reduce the fine.
Poté Soud pokutu o 5 000 eur zvýšil, aby zohlednil skutečnost, že žalobkyně, vědoma si rizika možného uvedení Komise v omyl, oznámila na základě žádosti o informace nesprávně svou výši obratu.
It then increased the fine by EUR 5 000 to take account of the fact that the applicant, which was aware that the Commission might be confused, had communicated its turnover incorrectly following a request for information.
Vzhledem k tomu, že nařízení č. 17 stanoví možnost, aby Komise uložila podniku pokutu o částce od 100 do 5 000 eur, pokud při odpovědi na žádost o informace tento podnik poskytl nesprávné informace, rozhodl Soud, že vezme v úvahu hrubou nedbalost žalobkyně a zvýší pokutu o částku odpovídající maximální výši uvedené v tomto ustanovení.
As Regulation No 17 provides that the Commission may impose a fine of between EUR 100 and EUR 5 000 if the undertaking supplies incorrect information in response to a request for information, the Court of First Instance decided to take the applicant’s serious negligence into account and to increase the fine by the maximum amount provided for in that provision.
Rozdílný přístup by totiž vedl k tomu, že by Soud nahrazoval správní orgán pro účely posouzení otázky, kterou dosud správní orgán nezkoumal, což by vedlo k porušení systému rozdělení funkcí a institucionální rovnováhy mezi mocí soudní a mocí správní.
Last, the Court of First Instance commented in that judgment on the manner in which it may exercise its unlimited jurisdiction: under that power, the Court of First Instance may
Činnost
Page 126
Přínos v oblasti kontroly spojování podniků
Points raised in connection with the control of concentrations
Pravomoc Komise v oblasti kontroly spojování podniků
The Commission’s competence in relation to the control of concentrations
Dva rozsudky vydané v roce 2006 upřesňují v tomto ohledu pravomoc Komise.
Two judgments delivered in 2006 dene the Commission’s competence in that regard.