natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nizozemská vláda připomíná, že jelikož daňový subjekt kolektivního investování podléhá dani s nulovou sazbou, nepřipadá na dividendy pocházející z jiného členského státu korporační daň, což znemožňuje započtení srážky u zdroje zatěžující tyto dividendy u tohoto subjektu.
The Netherlands Government observes that, since a fiscal investment enterprise is taxed at a rate of 0%, no corporation tax is attributable to dividends from another Member State, thus making it impossible for that enterprise to credit the tax deducted at source from those dividends.
Aby nebyly zahraniční investice uskutečněné prostřednictvím takového subjektu méně atraktivní než přímá investice, je cílem uvedené
In order to prevent investments abroad
2008 – VĚC C-194/06 kompenzace sblížení daňového zatížení příjmů z investic uskutečňovaných prostřednictvím daňových subjektů kolektivního investování a zatížení přímých investic soukromých investorů.
2008 — CASE C-194/06 which are made through such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investment, the aim of that concession is to make the tax burden on the proceeds from investments made through fiscal investment enterprises the same as that on direct investments made by individuals.
V důsledku toho vzal zákonodárce za výchozí stav při stanovení výše této kompenzace situaci, kdy k investici nedošlo prostřednictvím takového subjektu.
Consequently, in order to calculate the amount of the concession in question, the legislature took as a basis the situation in which investments are made without such an enterprise acting as intermediary.
Z tohoto důvodu je v případě dividend vyplacených v zahraničí tato kompenzace omezena na případy, kdy na základě daňové dohody existuje nárok na započtení zahraniční daně proti nizozemské dani.
For that reason, in the case of dividends received abroad, that concession is restricted to the circumstances in which there is, as a result of a tax convention, a right to credit the foreign tax deducted against Netherlands taxation.
Jelikož je poskytovaná kompenzace nevyhnutelně spjata s nárokem podílníka daňového subjektu kolektivního investování započíst si na základě takové dohody zahraniční daň sraženou u zdroje, musí být tato kompenzace, obdobně jako nárok na započtení, považována za nedílnou součást této dohody, a nikoliv za výhodu, kterou od ní lze oddělit.
Since the concession to be granted is indissociably linked to the right of the shareholder of a fiscal investment enterprise, pursuant to such a convention, to set off the foreign tax deducted at source, that concession should, like the right of set-off, be regarded as an integral part of that convention, rather than as a benefit which is separable from it.
Jak vyplývá z bodu 42 tohoto rozsudku, právo Společenství neukládá členskému státu, aby provedl kompenzaci znevýhodnění vyplývajícího z řetězového zdanění, které je důsledkem výhradně souběžného výkonu daňové pravomoci různých členských států.
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, Community law does not require a Member State to grant a concession in response to offset the disadvantage resulting from a series of charges to tax that is exclusively due to the parallel exercise of the various Member States’ fiscal sovereignty.
Nicméně, jestliže se členský stát takovou kompenzaci rozhodl stanovit, musí být tato pravomoc vykonávána v souladu s právem Společenství.
However, where that Member State has decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
V tomto ohledu je třeba uvést, že, jak bylo připomenuto v bodech 30 a 32 tohoto rozsudku, členským státům přísluší, aby uspořádaly svůj systém zdanění rozdělovaných zisků a v rámci toho vymezily základ daně, jakož i daňovou sazbu, které se použijí u akcionáře-příjemce, a že při neexistenci jednotících nebo harmonizačních opatření v rámci Společenství mají členské státy i nadále pravomoc stanovit prostřednictvím mezinárodních smluv nebo jednostranně kritéria rozdělení své daňové pravomoci.
In that respect, it must be noted that, as has been observed in paragraphs 30 and 32 of this judgment, it is for the Member States to organise their systems for taxing distributed profits and to define, in that context, the tax base and the tax rate which apply to the shareholder receiving them, and that, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation.
V důsledku toho při existenci rozdílů mezi daňovými právními předpisy jednotlivých členských států vyplývajících z této situace může být členský stát veden k tomu, aby prostřednictvím mezinárodních smluv nebo jednostranně uplatňoval na dividendy pocházející z různých členských států odlišné zacházení, zohledňující tyto rozdíly.
Consequently, given the resulting disparities between the tax laws of the various Member States, a Member State may find it necessary, by treaty or unilaterally, to treat dividends from the various Member States differently so as to take account of those disparities.
Pokud jde o dvoustranné daňové dohody uzavřené mezi členskými státy, Soudní dvůr již dříve připomněl, že působnost takové dohody je omezena na fyzické nebo právnické osoby v ní zmíněné (viz výše uvedené rozsudky D., bod 54, a Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, bod 84).
As regards the bilateral tax conventions concluded by the Member States, the Court has previously noted that the scope of such a convention is limited to the natural or legal persons referred to in it (see D., paragraph 54, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 84).
V těchto rozsudcích Soudní dvůr rozhodl, že pokud nemůže být zvýhodnění stanovené dvoustrannou daňovou dohodou považováno za zvýhodnění oddělitelné od této dohody, ale přispívá k její obecné vyváženosti – jelikož skutečnost, že se vzájemná práva a povinnosti založené touto dohodou uplatní pouze na osoby, které jsou rezidenty jednoho z obou smluvních členských států, je inherentním důsledkem dvoustranných smluv – nebrání právo Společenství tomu, aby dotčené zvýhodnění nebylo přiznáno rezidentovi třetího členského státu, jelikož ten se nenachází v situaci srovnatelné se situací rezidentů, na které se vztahuje uvedená dohoda (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky D., body 59 až 63, a Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, body 88 až 93).
In those judgments, the Court held that, where a benefit granted by a bilateral tax convention cannot be classified as a benefit that is separable from that convention, but contributes to its overall balance (the fact that the reciprocal rights and obligations arising under that convention apply only to persons resident in one of the two contracting Member States being an inherent consequence of bilateral conventions), Community law does not preclude the benefit in question from not being conferred on the resident of a third Member State, in so far as that resident is not in a situation comparable to that of residents covered by the convention in question (see, to that effect, D., paragraphs 59 to 63, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 88 to 93).
28 odst. 1 písm. b) zákona o korporační dani k rozdílnému zacházení s dividendami pocházejícími z různých členských států.
In the present case, as regards the payment of a concession in respect of a deduction made at source in another Member State from the dividends received by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands, the application of Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax results in different treatment of dividends from different Member States.
V právním kontextu, kterým se vyznačuje věc v původním řízení, je nesporné, že situacemi, ve kterých je kompenzace poskytnuta, jsou situace, ve kterých se Nizozemské království v rámci daňové dohody uzavřené s členský státem, který provedl srážku u zdroje, zavázalo umožnit fyzickým osobám započtení uvedené srážky proti nizozemské dani z příjmů, jejímiž jsou poplatníky.
It is common ground, in the particular legal context of the case in the main proceedings, that a concession is granted in those situations in which the Kingdom of the Netherlands has, under the terms of a tax convention concluded with the Member State which made the deduction at source, undertaken to allow natural persons to credit that deduction to the Netherlands income tax for which they are liable.
I když z důvodů uvedených v bodech 48 a 49 tohoto rozsudku nemůže být takové jednostranné rozhodnutí samo o sobě považováno za odporující právu Společenství, je třeba ověřit, zda odlišné zacházení, které z něho plyne, nevyvolává omezení volného pohybu kapitálu.
While, for the reasons set out in paragraphs 48 and 49 of this judgment, such a unilateral decision cannot, by itself, be regarded as being contrary to Community law, it is necessary to determine whether the resulting difference in treatment entails a restriction on the free movement of capital.
V tomto ohledu je přitom třeba uvést, že takové právní předpisy, jaké jsou dotčeny v původním řízení, tím, že vylučují z poskytnutí kompenzace zdanění dividend vyplácených v zahraničí srážkou u zdroje dividendy pocházející z některých členských
By excluding from the concession (relating to the taxation at source of dividends received abroad) dividends originating in certain Member States, legislation such as that at issue in the main proceedings makes investment in those Member States
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND států, činí investice do těchto členských států méně atraktivními než investice do členských států, jejichž zdanění dividend vede k poskytnutí této kompenzace.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND less appealing than investment in the Member States in which the taxation at source of those dividends gives rise to that concession.
Takové právní předpisy proto mohou odrazovat subjekt kolektivního investování od investování do členských států, jejichž zdanění dividend nevede k poskytnutí kompenzace, takže představuje omezení pohybu kapitálu v zásadě zakázané články 56 ES a 58 ES.
Such legislation is therefore liable to deter a collective investment enterprise from investing in the Member States in which the taxation of dividends does not give rise to the concession and accordingly constitutes a restriction on the free movement of capital prohibited in principle by Article 56 EC.
58 odst. 1 písm. a) ES „[č]lánkem 56 ES není dotčeno právo členských států […] uplatňovat příslušná ustanovení svých daňových předpisů, která rozlišují mezi daňovými poplatníky, kteří se nenacházejí ve stejné situaci, podle […] místa, kde je jejich kapitál investován“.
However, Article 58(1)(a) EC provides that ‘[t]he provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to … the place where their capital is invested’.
58 odst. 1 písm. a) ES a diskriminací zakázanou odstavcem 3 téhož článku.
Therefore, the unequal treatment permitted under Article 58(1)(a) EC must be distinguished from the discrimination prohibited by Article 58(3) EC.
Z judikatury přitom vyplývá, že proto, aby vnitrostátní daňová právní úprava rozlišující mezi daňovými poplatníky na základě místa, kde byl jejich kapitál investován, mohla být považována za slučitelnou s ustanoveními Smlouvy o volném pohybu kapitálu, je třeba, aby se rozdílné zacházení týkalo situací, které nejsou objektivně srovnatelné, nebo aby bylo odůvodněno naléhavým důvodem obecného zájmu (viz v tomto
According to caselaw, a national tax provision which distinguishes between taxpayers depending on the place where their capital is invested could be regarded as being compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital provided that the
Jak vysvětluje nizozemská vláda, nizozemské právní předpisy dotčené v původním řízení směřují jimi stanovenou kompenzací k co možná největšímu sblížení daňového zacházení s dividendami, které jsou vyplaceny podílníkovi realizujícímu přímou investici, a daňového zacházení s dividendami, které jsou vyplaceny podílníkovi, který investoval prostřednictvím daňového subjektu kolektivního investování, aby nebyly zahraniční investice uskutečněné takovým subjektem považovány za méně atraktivní než přímá investice.
As the Netherlands Government explains, by granting the concession, the Netherlands legislation at issue in the main proceedings seeks to make dividends received by a shareholder investing directly subject as far as possible to the same treatment for tax purposes as those received by a shareholder investing through the intermediary of a fiscal investment enterprise, so as to prevent investments abroad by such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investments.
Přitom s ohledem na takové právní předpisy je situace daňového subjektu kolektivního investování, pokud jsou mu vyplaceny dividendy z členských států, se kterými Nizozemské království uzavřelo dohodu stanovující nárok podílníků-fyzických osob na započtení daně z dividend odvedené v těchto členských státech proti dani z příjmů, jejímiž poplatníky jsou v Nizozemsku, odlišná od situace, ve které se tento subjekt nachází, jsou-li mu vyplaceny dividendy z členských států, se kterými Nizozemské království takovou dohodu neuzavřelo, u kterých není tento nárok stanoven.
However, under such legislation, where a fiscal investment enterprise receives dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded a convention providing for shareholders who are natural persons to be entitled to credit the tax which those Member States have deducted from the dividends to the income tax for which those shareholders are liable in the Netherlands, the situation of that enterprise is different from that in which it finds itself when receiving dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, as there is no such entitlement in respect of those dividends.
Rozhodnutí investovat prostřednictvím daňového subjektu kolektivního investování by totiž pro podílníka-fyzickou osobu mohlo být při neexistenci kompenzace stanovené ustanoveními dotčenými v původním řízení méně výhodné než přímá investice, pouze pokud jde o investice v členských státech, se kterými Nizozemské království uzavřelo takovou dvoustrannou daňovou dohodu.
In fact, it is only as regards investments in the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a bilateral tax convention that, without the concession granted by the legislation at issue in the main proceedings, the decision to invest through the intermediary of a fiscal investment enterprise runs the risk of being less advantageous to a shareholder who is a natural person than direct investment.
Naopak, co se týče členských států, se kterými Nizozemské království takovou dohodu neuzavřelo, rozhodnutí fyzické osoby investovat prostřednictvím takového subjektu s sebou nepřináší nebezpečí ztráty zvýhodnění, na které by měla nárok, kdyby se rozhodla pro přímou investici v uvedených členských státech.
By contrast, as regards the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, the decision, by a natural person, to invest through the intermediary of such an enterprise does not involve the risk of losing a benefit which he could have enjoyed if he had chosen to invest directly in those Member States.
V důsledku toho není tato situace objektivně srovnatelná se situací, kdy Nizozemské království takovou daňovou dohodu uzavřelo.
Accordingly, that situation is not objectively comparable to the situation in which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a tax convention.
Z toho plyne, že v případě takových právních předpisů, jaké jsou dotčeny ve věci v původním řízení, prostřednictvím kterých se členský stát za účelem co největšího sblížení daňového zacházení s přímými investicemi a investicemi uskutečněnými prostřednictvím subjektů kolektivního investování rozhodl těmto subjektům poskytnout kompenzaci daňových srážek u zdroje uskutečněných u dividend z členských států, vůči nimž se v rámci dvoustranných dohod zavázal umožnit fyzickým osobám započíst uvedené srážky proti dani z příjmů, jejímiž poplatníky podle jeho vnitrostátního práva jsou, nebrání články 56 ES a 58 ES tomu, aby členský stát tuto kompenzaci vyloučil u dividend pocházejících z jiných členských států, se kterými neuzavřel daňové dohody obsahující taková ustanovení, jelikož se nejedná o objektivně srovnatelné situace.
It follows that, in the case of legislation such as that at issue in the main proceedings, pursuant to which — in order to make the tax treatment of direct investments and of those made through the intermediary of investment enterprises the same, as far as possible — a Member State has decided to grant those enterprises a concession in respect of tax deducted at source on dividends from Member States vis-à-vis which it has undertaken, under the terms of bilateral agreements, to allow natural persons to credit those deductions to the income tax for which they are liable under national law, Articles 56 EC and 58 EC do not preclude that Member State from withholding that concession in respect of dividends from other Member States with which it has not concluded bilateral agreements containing such provisions, as these are not objectively comparable situations.
S ohledem na výše uvedené je třeba na první otázku písm. a) odpovědět, že články 56 ES a 58 ES nebrání takovým právním předpisům členského státu, jaké jsou dotčeny v původním řízení, jež omezují kompenzaci, která má být poskytnuta daňovému subjektu kolektivního investování usazenému na území tohoto členského státu k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje v jiném členském státě z dividend vyplacených tomuto subjektu, na částku, kterou by si na základě dohody o zamezení dvojího zdanění uzavřené s tímto druhým členským státem mohla z důvodu podobnosti daní započíst fyzická osoba s bydlištěm na území prvního členského státu.
In the light of the foregoing, the answer to Question 1(a) must be that Articles 56 EC and 58 EC do not preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and restricts that concession to the amount which a natural person resident in the first Member State could have had credited, on account of similar deductions, on the basis of a double taxation convention concluded with that other Member State.
K první otázce písm. b)
Question 1(b)
Svojí první otázkou písm. b) se předkládající soud v podstatě táže, zda články 56 ES a 58 ES musejí být vykládány v tom smyslu, že brání takovým právním předpisům členského státu, které, jako právní předpisy dotčené v původním řízení, omezují kompenzaci, která má být poskytnuta subjektům kolektivního investování k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje v jiném členském státě z dividend vyplacených těmto subjektům, v případě a v rozsahu, ve kterém jsou mezi podílníky uvedených subjektů fyzické osoby, které nemají bydliště v prvním členském státě, nebo subjekty, které v tomto státě nepodléhají korporační dani.
By its Question 1(b), the referring court asks, in essence, whether Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, like the Netherlands legislation at issue in the main proceedings, grants a concession to fiscal investment enterprises on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those fiscal investment enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are not natural persons resident in the first Member State or bodies subject to corporation tax in that first Member State.
I když z odpovědi na první otázku písm. a) vyplývá, že za okolností věci v původním řízení neukládá právo Společenství členskému státu, aby stanovil ve prospěch daňového subjektu kolektivního investování kompenzaci k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje v jiném členském státě z dividend vyplacených tomuto subjektu, jestliže se členský stát takovou kompenzaci rozhodl stanovit, musí být tato pravomoc vykonávána v souladu s právem Společenství.
While it follows from the answer to Question 1(a) that, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, Community law does not require a Member State to grant a concession to a fiscal investment enterprise on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by that enterprise, where the first Member State has nevertheless decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí, mezi podílníky společnosti OESF se nacházejí fyzické a právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny v jiných členských státech, jakož i ve třetích zemích.
As is apparent from the order for reference, OESF shareholders include natural and legal persons who are resident or established in other Member States and in third countries.
Proto je třeba zaprvé posoudit, představuje-li snížení kompenzace v poměru k podílu na kapitálu daňového subjektu kolektivního investování drženému podílníky majícími bydliště nebo usazenými v jiných členských státech omezení volného pohybu kapitálu, a je-li tomu tak, může-li být takové omezení odůvodněné. Zadruhé je
Therefore, it is necessary to examine, first of all, whether the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member States constitutes a restriction on the free movement of capital and, if so, whether that restriction can be justified.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND třeba ověřit, zda se odpověď týkající se situací, kdy podílníci takového subjektu mají bydliště nebo jsou usazeni v jiných členských státech, použije rovněž na situace, kdy uvedení podílníci mají bydliště nebo jsou usazeni ve třetích zemích.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND ations in which the shareholders of such an enterprise are resident or established in other Member States applies equally to situations in which those shareholders are resident or established in third countries.
Je nutné konstatovat, že co se týče výpočtu výše kompenzace poskytované podle ustanovení dotčených ve věci v původním řízení k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje v jiném členském státě z vyplacených dividend, nizozemské právní předpisy zavádějí nerovnost zacházení mezi daňovými subjekty kolektivního investování, jejichž všichni podílníci mají bydliště nebo jsou usazení v Nizozemsku, a subjekty, jako je OESF, jejichž někteří podílníci mají bydliště nebo jsou usazeni v jiném členském státě. V prvním případě uvedená kompenzace odpovídá na základě čl.
It must be noted that, as regards the calculation of the amount of the concession granted in accordance with the provisions at issue in the main proceedings in order to take account of tax deducted at source from the dividends from other Member States, Netherlands legislation draws a distinction between the treatment of fiscal investment enterprises whose shareholders are all resident or established in the Netherlands, and bodies, such as OESF, some of whose shareholders are resident or established in another Member State.
6 odst. 2 královské vyhlášky tato částka snížena v poměru k účasti podílníků z jiných členských států na kapitálu dotčených subjektů.
In the second case, pursuant to Article 6(2) of the Royal Decree, that amount is reduced in proportion to the interest of the shareholders from other Member States in the enterprises concerned.