natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V tomto ohledu vyplývá z judikatury Soudního dvora, že vnitrostátní ustanovení určující hodnotu nemovitého majetku pro účely výpočtu výše splatné daně v případě nabytí majetku děděním mohou nejen odrazovat od nákupu nemovitého majetku v dotčeném členském státě a převedení takového majetku na jinou osobu osobou s bydlištěm v jiném členském státě, ale mohou mít rovněž za následek snížení hodnoty dědictví osoby s bydlištěm v jiném členském státě, než kde se dotčený majetek nachází (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Barbier, bod 62).
In that respect, according to the caselaw of the Court, national provisions which determine the value of immovable property for the purposes of calculating the amount of tax due when it is acquired through inheritance may not only be such as to discourage the purchase of immovable property situated in the Member State concerned and the transfer of financial ownership of such property to another person by a resident of another Member State, but may also have the effect of reducing the value of the inheritance of a resident of a Member State other than that in which that property is situated (see to that effect, Barbier, paragraph 62).
V projednávané věci mají vnitrostátní ustanovení dotčená v původním řízení v rozsahu, v jakém vedou ke skutečnosti, že dědictví zahrnující zemědělský a lesnický majetek nacházející se v jiném členském státě podléhá v Německu vyšší dědické dani,
In the present case, the national provisions in issue in the main proceedings, in so far as they result in an inheritance consisting of agricultural land and forestry situated in another Member State being subject, in Germany, to inheritance tax that is higher than that which would be payable if the assets inherited were situated exclusively within the territory of that Member State, have the effect of restricting the movement of capital by reducing the value of an inheritance consisting of such an asset situated outside Germany.
Tento závěr nemohou zpochybnit argumenty uplatňované německou vládou, připomenuté v bodě 29 tohoto rozsudku, neboť jsou irelevantní ve vztahu ke kritériím vyplývajícím z judikatury citované v bodech 30 a 31 tohoto rozsudku.
That conclusion cannot be called into question by the arguments put forward by the German Government, noted in paragraph 29 of this judgment, since they are irrelevant in the light of the criteria arising from the caselaw cited in paragraphs 30 and 31 of this judgment.
V projednávané věci nastaly účinky vnitrostátní právní úpravy dotčené v původním řízení ve vztahu k hodnotě dědictví po dni 1. června 1990 a zjevně nejsou příliš nepřímé, aby představovaly omezení pohybu kapitálu.
In the present case, the effects of the national legislation in issue in the main proceedings on the value of the inheritance occurred after 1 June 1990 and are manifestly not too indirect to be capable of constituting a restriction on the movement of capital.
Je tomu tak rovněž ohledně argumentu německé vlády, podle kterého nemůže existovat omezení vyplývající ze snížení hodnoty dědictví vzhledem k tomu, že dopad právní úpravy, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, je pouze nevyhnutelným následkem společné existence vnitrostátních daňových systémů.
The same is true of the German Government’s argument that there cannot be a restriction resulting from a reduction in the value of the inheritance, since the effect of legislation such as that at issue in the main proceedings is merely the unavoidable consequence of the coexistence of national tax systems.
Tato okolnost je totiž irelevantní ve vztahu ke kritériím vyplývajícím z judikatury citované v bodech 30 a 31 tohoto rozsudku.
That circumstance is irrelevant in the light of the criteria resulting from the caselaw cited in paragraphs 30 and 31 of this judgment.
V každém případě je třeba konstatovat, že snížení hodnoty dědictví vyplývá z uplatnění pouze dotčené německé právní úpravy.
Indeed, in any event it is clear that the reduction in the value of the estate flows solely from the application of the German legislation at issue.
Dále je třeba přezkoumat, zda může být takto zjištěné omezení volného pohybu kapitálu odůvodněné s ohledem na ustanovení Smlouvy.
Next, it is necessary to examine whether the restriction on the free movement of capital thus determined may be justified having regard to the provisions of the Treaty.
Podle Finanzamt a německé vlády z uvedeného ustanovení vyplývá, že Spolková republika Německo má právo vyhradit výhodu oceňování podle zvláštního postupu pouze pro majetek nacházející se na svém území. Finanzamt dodává, že § 31 BewG je odůvodněn čl.
According to the Finanzamt and the German Government, under that provision the Federal Republic of Germany is entitled to reserve the benefit of assessment under the special procedure solely to assets situated within its territory.
1 písm. a) Smlouvy v platnost, vnitrostátní daňová ustanovení toho druhu, na který odkazuje uvedený článek, v rozsahu, v jakém stanoví jistá rozlišení, mohou být slučitelná s právem Společenství, pokud se uplatní na situace, jež nejsou objektivně srovnatelné (bod 43).
It stated that, before the entry into force of Article 73d(1)(a) of the Treaty, national tax provisions of the kind to which that article refers, in so far as they establish certain distinctions, could be compatible with Community law provided that they applied to situations which were not objectively comparable (paragraph 43).
Uvedené ustanovení tudíž nemůže být vykládáno v tom smyslu, že jakékoli daňové právní předpisy obsahující rozlišení mezi daňovými poplatníky podle místa
That provision cannot therefore be interpreted as meaning that all tax legislation
JÄGER bydliště či členského státu, kde investují svůj kapitál, jsou automaticky slučitelné se Smlouvou.
JÄGER which draws a distinction between taxpayers based on their place of residence or the Member State in which they invest their capital is automatically compatible with the Treaty.
73d odst. 3 Smlouvy, který stanoví, že vnitrostátní ustanovení uvedené v odstavci 1 tohoto článku „nesmějí představovat ani prostředek svévolné diskriminace, ani zastřené omezování volného pohybu kapitálu a plateb ve smyslu článku 73b“ (viz výše uvedené rozsudky Verkooijen, bod 44, a Manninen, bod 28).
The derogation provided for in Article 73d(1)(a) of the Treaty is itself, as the German Government observed, limited by Article 73d(3) of the Treaty, which provides that the national provisions referred to in paragraph 1 of that article ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 73b’ (see Verkooijen, paragraph 44, and Manninen, paragraph 28).
Krom toho, aby bylo rozdílné zacházení mezi zemědělským a lesnickým majetkem, který se nachází v Německu, a takovým majetkem, který se nachází v jiných členských státech, odůvodněno, nesmí jít nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle sledovaného dotčenou právní úpravou.
Moreover, in order to be justified, the difference in treatment between the agricultural land and forestry assets situated in Germany and those situated in the other Member States must not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the legislation at issue.
73d odst. 1 písm. a) Smlouvy a svévolnou diskriminací zakázanou odstavcem 3 téhož článku.
A distinction must therefore be made between the unequal treatment permitted under Article 73d(1)(a) of the Treaty and arbitrary discrimination prohibited under Article 73d(3).
Z judikatury přitom vyplývá, že proto, aby vnitrostátní daňová právní úprava, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, rozlišující pro účely výpočtu dědické daně mezi majetkem nacházejícím se v jiném členském státě a majetkem nacházejícím se na německém území, mohla být považována za slučitelnou s ustanoveními Smlouvy o volném pohybu kapitálu, je třeba, aby se rozdílné zacházení týkalo situací, které nejsou objektivně srovnatelné, nebo aby bylo odůvodněno naléhavým důvodem obecného zájmu (viz výše uvedené rozsudky Verkooijen, uvedený výše, bod 43, Manninen, uvedený výše, bod 29, a rozsudek ze dne 11. října 2007, Hollmann, C-443/06, Sb. rozh. s. I-8491, bod 45).
According to the caselaw, in order for national tax legislation such as that at issue in the main proceedings, which, for the purposes of calculating inheritance tax, distinguishes between assets situated in another Member State and those situated in Germany, to be considered compatible with the provisions of the Treaty on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest (see Verkooijen, paragraph 43, Manninen, paragraph 29, and Case C-443/06 Hollmann [2007] ECR I-8491, paragraph 45).
V tomto ohledu je zaprvé třeba konstatovat, že rozdíl ve výši daně vybrané podle toho, zda dědictví zahrnuje pouze zemědělský a lesnický majetek nacházející se v Německu, či zda zahrnuje rovněž takový majetek nacházející se v jiném členském státě, nelze odůvodnit tím, že se týká situací, jež nelze objektivně srovnat.
In that respect, it must be stated, first, that the difference in the amount of tax paid according to whether the inheritance consists only of agricultural land and forestry situated in Germany or consists also of such an asset situated in another Member State cannot be justified on the ground that it concerns situations which are not objectively comparable.
Výpočet daně na základě vnitrostátní právní úpravy dotčené v původním řízení je totiž přímo spojen s hodnotou majetku zahrnutého v dědictví, takže objektivně neexistuje žádný rozdíl mezi situacemi, který by mohl odůvodnit nerovné daňové zacházení, pokud jde o úroveň dědické daně splatné z majetku nacházejícího se v Německu a majetku, který se nachází v jiném členském státě.
The calculation of the tax is, under the national legislation at issue in the main proceedings, directly linked to the value of the assets included in the estate, with the result that there is objectively no difference in situation such as to justify unequal tax treatment so far as concerns the level of inheritance tax payable in relation to, respectively, an asset situated in Germany and an asset situated in another Member State.
Taková situace, v níž se nachází T. Jäger, je tudíž srovnatelná se situací jakéhokoliv jiného dědice, jehož dědictví zahrnuje pouze zemědělský a lesnický majetek nacházející se v Německu a zanechaný osobou s bydlištěm v tomtéž státě.
A situation such as that of Mr Jäger is therefore comparable to that of any other heir whose inheritance consists only of agricultural land and forestry situated in Germany bequeathed by a person domiciled in that State.
Konečně je třeba přezkoumat, zda může být omezení pohybu kapitálu vyplývající z právní úpravy, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, objektivně odůvodněno naléhavým důvodem obecného zájmu.
Accordingly, it is, finally, necessary to examine whether the restriction on the movement of capital resulting from legislation such as that at issue in the main proceedings may be objectively justified by an overriding reason in the general interest.
Podle německé vlády je tato právní úprava odůvodněna naléhavým důvodem obecného zájmu.
The German Government submits that there is an overriding reason in the general interest which justifies that legislation.
Především uvádí, že uvedená právní úprava má za cíl kompenzovat zvláštní náklady vzniklé následkem zachování společenské úlohy, jež splňují zemědělská a lesnická hospodářství.
First of all, it points out that that legislation is designed to compensate for the specific costs involved in maintaining the social role fulfilled by agricultural land and forestry holdings.
Tato úprava umožňuje jednak zabránit tomu, aby byl dědic zemědělské společnosti nucen ji za účelem zaplacení dědické daně prodat či opustit, a jednak zabránit štěpení zemědělských a lesnických hospodářství zajišťujících produktivitu a pracovní místa a mimoto povinných dodržovat závazky, které pro ně vyplývají z vnitrostátního právního řádu.
That legislation makes it possible to prevent, first, the heir to an agricultural company from being forced to sell or relinquish it in order to be able to pay the inheritance tax and, secondly, the break-up of agricultural land and forestry holdings guaranteeing productivity and jobs and also required to comply with their obligations under the national legal order.
Podle německé vlády lze tento naléhavý důvod obecného zájmu uplatnit stejně jako potřebu zachovat soudržnost daňového režimu.
In the view of the German Government, that overriding reason in the general interest could be considered the same as, indeed, the need to safeguard the coherence of the tax system.
Existuje totiž přímý vztah mezi zvláštními povinnostmi vyplývajícími z podřízení uvedených hospodářství obec-
There is, it argues, a direct link between the specific obligations resulting
JÄGER nému zájmu a zvláštním druhem oceňování uplatněným na uvedená hospodářství v případě dědění.
JÄGER from the subordination of those holdings to the general interest and the particular kind of valuation applied to those holdings in inheritance matters.
Dále Finanzamt a německá vláda tvrdí, že právní úprava dotčená v původním řízení je odůvodněna skutečností, že německé orgány nemají povinnost zohlednit existenci srovnatelného obecného zájmu v jiných členských státech.
The Finanzamt and the German Government also submit that the legislation at issue in the main proceedings is justified by the fact that the German authorities are not obliged to take account of the existence of a comparable general interest in other Member States.
Tak tomu je, jelikož zvláštní povinnosti a náklady zatěžující zemědělský a lesnický majetek nacházející se v Německu nezbytně nezatěžují stejně majetek téže povahy, který se nachází v jiných členských státech.
That is the case since the specific obligations and costs associated with agricultural land and forestry in Germany do not necessarily weigh in the same manner on similar assets situated in other Member States.
V tomto ohledu Finanzamt dodává, že i kdyby byl tento druh majetku v jiných členských státech zatížen srovnatelnými povinnostmi a náklady, Spolková republika Německo by nebyla povinna zajistit vyrovnání.
In that respect, the Finanzamt adds that, even if comparable obligations and costs were imposed in other Member States on those kinds of assets, the Federal Republic of Germany would not be required to ensure compensation in respect of them.
Nelze samozřejmě vyloučit, že cíle týkající se provozu zemědělských a lesnických hospodářství a zachování pracovních míst v těchto hospodářstvích v případě dědění mohou mít samy o sobě za určitých okolností a za určitých podmínek povahu obecného zájmu a mohou odůvodnit omezení volného pohybu kapitálu (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 25. ledna 2007, Festersen, C-370/05, Sb. rozh. s. I-1129, bod 28).
It is, admittedly, conceivable that objectives connected with the carrying on of the activities of agricultural and forestry holdings and preservation of jobs in the latter in cases of inheritance may in themselves, in certain circumstances and under certain conditions, be in the public interest and capable of justifying restrictions on the free movement of capital (see, to that effect, Case C-370/05 Festersen [2007] ECR I-1129, paragraph 28).
Je však třeba uvést, že ve věci v původním řízení, pokud jde o cíl sestávající ze zabránění tomu, aby daňové zatížení dědictví ohrozilo pokračování v činnosti zemědělských a lesnických hospodářství, a tedy zachování společenské funkce posledně uvedených, neumožňuje žádná skutečnost ve věci v původním řízení konstatovat, že hospodářství usazená v jiných členských státech se nenacházejí ve srovnatelné situaci se situací hospodářství usazených v Německu.
It should be noted that, in the case in the main proceedings, with regard to the objective of preventing the tax burden from jeopardising the continuation of the activities of agricultural and forestry holdings, and thereby the preservation of the social role of those holdings, there is no evidence in the present case to support a finding that the holdings established in other Member States are not in a comparable situation to that of holdings established in Germany.
Konečně, za účelem odůvodnění vnitrostátní právní úpravy dotčené v původním řízení německá vláda uvádí praktické překážky, jež brání uplatnění kritérií pro oceňování stanovených uvedenou právní úpravou na zemědělský a lesnický majetek nacházející se v jiných členských státech.
Finally, in order to justify the national legislation at issue in the main proceedings, the German Government refers to practical difficulties which preclude the transposition of the assessment criteria provided for by the legislation at issue in the main proceedings to agricultural land and forestry assets situated in other Member States.
Vysvětluje, že tento postup oceňování se zakládá na výnosových hodnotách standardizovaných pro jednotlivé druhy dotčených hospodářství a že tyto hodnoty vycházejí ze statistických dokumentů vypracovaných německou správou.
It explains that that assessment procedure is based on standardised values of yield for the different types of holdings concerned and that those values have been derived from statistical documents compiled by the German authorities.
Podobné údaje ohledně zemědělského a lesnického majetku nacházejícího se v jiných členských státech nejsou dostupné.
Similar data are not available in respect of agricultural land and forestry assets situated in other Member States.
V tomto ohledu je třeba uvést, že ačkoli se může ukázat jako obtížné pro vnitrostátní orgány uplatnit postup oceňování stanovený v § 140 až 144 BewG na zemědělský a lesnický majetek nacházející se v jiném členském státě, nelze tím odůvodnit kategorické odmítnutí udělit dotčenou daňovou výhodu, neboť lze požádat dotčené daňové poplatníky, aby uvedeným orgánům sami předložili údaje, které tyto orgány považují za nezbytné k zajištění uplatnění tohoto postupu přizpůsobeného hospodářstvím nacházejícím se v jiných členských státech.
In that regard, it should be noted that, while it may indeed prove difficult for national authorities to apply the assessment procedure provided for in Paragraphs 140 to 144 of the BewG to agricultural land and forestry situated in another Member State, that difficulty cannot justify a categorical refusal to grant the tax advantage in question since the taxpayers concerned could be asked themselves to supply the authorities with the data which they consider necessary to ensure application of that procedure in such a way that it is adapted to holdings in other Member States.
Je třeba dodat, že případné obtíže při určení hodnoty majetku, který se nachází na území jiného členského státu, podle zvláštního vnitrostátního postupu v žádném případě nepostačují k odůvodnění omezení volného pohybu kapitálu, jako je omezení vyplývající z právní úpravy dotčené v původním řízení, jež kromě uvedeného postupu
It should be added that any disadvantages encountered in determining the value of assets situated in the territory of another Member State under a special national procedure cannot, in any event, be sufficient to justify restrictions on the free move-
JÄGER oceňování rovněž vyhrazuje uplatnění dalších dvou daňových výhod pro majetek nacházející se na německém území (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 4. března 2004, Komise v. Francie, C-334/02, Recueil, s. I-2229, bod 29).
JÄGER ment of capital such as those arising under the legislation at issue in the main proceedings, which, apart from that assessment procedure, also reserves application of two other tax advantages to assets situated within German territory (see, to that effect, Case C-334/02 Commission v France [2004] ECR I-2229, paragraph 29).
— stanoví, že majetek, který se nachází v tomto jiném členském státě, je zohledněn ve výši své tržní hodnoty, zatímco pro totožný tuzemský majetek platí zvláštní postup oceňování, jehož výsledky dosahují průměrně jen 10 % uvedené tržní hodnoty, a
— provides that account be taken of the fair market value of the assets situated in that other Member State, whereas a special valuation procedure exists for identical domestic assets, the results of which amount on average to only 10% of that fair market value, and
Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
The costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:
On those grounds, the Court (Second Chamber) hereby rules:
56 odst. 1 ES) ve spojení s článkem 73d Smlouvy o ES (nyní článek 58 ES) musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, jež pro účely výpočtu daně z dědictví sestávajícího z majetku, který se nachází na území uvedeného státu, a ze zemědělského a lesnického majetku, který se nachází v jiném členském státě,
Article 73b(1) of the EC Treaty (now Article 56(1) EC), read in conjunction with Article 73d of the EC Treaty (now Article 58 EC), must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, for the purposes of calculating the tax on an inheritance consisting of assets situated in that State and agricultural land and forestry situated in another Member State,
Věc C-19/07
Case C-19/07
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie)]
(Reference for a preliminary ruling from the Cour de cassation (France))
„Sbližování právních předpisů – Směrnice 86/653/EHS – Nezávislí obchodní zástupci – Nárok na provizi zástupce, kterému je svěřena určitá územní oblast – Obchody uzavřené bez účasti zmocnitele“
(Approximation of laws — Directive 86/653/EEC — Selfemployed commercial agents — Right of an agent entrusted with a specific geographical area to a commission — Transactions concluded without any action on the part of the principal)
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2008 . . . . . . .
Judgment of the Court (First Chamber), 17 January 2008 . . . . . . . .
Volný pohyb osob – Svoboda usazování – Nezávislí obchodní zástupci – Směrnice 86/653(Směrnice Rady 86/653, čl.
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Selfemployed commercial agents — Directive 86/653
SHRNUTÍ – VĚC-19/07 z nichž obchodní zástupce může uplatňovat nárok na provizi, nezbytná.
SUMMARY — CASE C-19/07 the commercial agent can claim commission is indispensable.
7 odst. 2 směrnice Rady 86/653 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců musí být vykládána v tom smyslu, že obchodní zástupce, kterému je svěřena určitá územní oblast, nemá nárok na provizi z obchodů, které uzavřeli zákazníci patřící do této oblasti s třetí osobou, pokud se na nich přímo nebo nepřímo neúčastnil zmocnitel.
The first indent of Article 7(2) of Directive 86/653 on the coordination of the laws of the Member States relating to selfemployed commercial agents must be interpreted as meaning that a commercial agent entrusted with a specific geographical area does not have the right to a commission for transactions concluded by customers belonging to that area with a third party without any action, direct or indirect, on the part of the principal.
Vnitrostátnímu soudu přísluší stanovit, zda poznatky, které má, posouzené s ohledem na snahu o ochranu obchodního zástupce, jež představuje jeden z cílů směrnice, jakož i s ohledem na povinnost zmocnitele jednat zodpovědně a v dobré víře stanovenou v článku 4 směrnice, mu umožňují stanovit existenci takové účasti, nebo nikoliv, ať již je tato účast právní povahy, například prostřednictvím zástupce, nebo povahy faktické.
It is for the national court to establish whether or not the evidence before it, assessed in the light of the aim of protecting the commercial agent which is one of the objectives of that directive and of the obligation on the principal to act dutifully and in good faith under Article 4 of that directive, allows it to establish the existence of such action, be that action of a legal nature, for example through the intermediary of a representative, or of a factual nature.