natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V tomto ohledu měl Soud ve výše uvedeném usnesení Comunidad Autónoma de Andalucía v. Komise za to, že dopis generálního ředitele Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), kterým posledně uvedený informoval žalobkyni o nemožnosti vyšetřit její stížnost podanou proti závěrečné zprávě vypracované OLAF na závěr vnějšího vyšetřování a předané příslušným španělským orgánům v souladu s článkem 9 nařízení č. 1073/1999, nemůže být považován za rozhodnutí, proti kterému lze podat žalobu na neplatnost, neboť závěrečná zpráva nepředstavuje opatření mající právně závazné účinky, jimiž mohou být dotčeny zájmy žalobkyně, ale doporučení nebo stanovisko prosté právně závazných účinků.
In this regard, the Court held in Comunidad Autónoma de Andalucía v Commission that a letter from the Director-General of the European Anti-Fraud Office (OLAF) informing the applicant that it was not possible to investigate its complaint directed against the final report which was drawn up by OLAF following an external investigation and forwarded to the competent Spanish authorities in accordance with Article 9 of Regulation No 1073/1999 4 could not be regarded as a decision against which proceedings could be brought, since that report did not constitute a measure producing binding legal effects such as to affect the applicant’s interests, but a recommendation or an opinion lacking binding legal effects.
Lhůta pro podání žaloby
Timelimit for bringing an action
Soud sice ověřoval dodržení lhůty pro podání žaloby ve více rozhodnutích [rozsudek ze dne 28. ledna 2004, OPTUC v. Komise, T-142/01 a T-283/01 a usnesení ze dne
While the Court was called on in a number of decisions to verify whether the timelimit for bringing an action was complied with (judgment of 28 January 2004 in Joined Cases T-142/01 and T-238/01 OPTUC v Commission, not yet published in the ECR, and order of 25 May 2004 in Case T-264/03 Schmoldt and Others v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-342/04 P), it is the order of 9 November 2004 in Case T-252/03 FNICG v Commission, not yet published in the ECR, that is to be focused upon.
Rozhodnutí Komise 2003/600/ES ze dne 2. dubna 2003 o řízení k uplatnění článku 81 Smlouvy o ES (Věc COMP/C.38.279/F3 – Francouzské hovězí maso) (Úř. věst. L 209, s. 12).
Commission Decision 2003/600/EC of 2 April 2003 relating to a proceeding pursuant to Article 81 of the EC Treaty (Case COMP/C.38.279/F3 – French beef) (OJ 2003 L 209, p. 12).
Soud prvního stupně
Legal interest in bringing proceedings
Aktivní legitimace
Standing to bring proceedings
Pokud jde o podmínky, za kterých je žalobce považován za bezprostředně dotčeného aktem, jehož zrušení navrhuje, bylo připomenuto, že akt Společenství se jednotlivce bezprostředně týká, pokud má přímé následky na právní postavení tohoto jednotlivce a pokud jeho provedení neponechává žádnou posuzovací pravomoc adresátům tohoto aktu, přičemž toto provedení má zcela automatický charakter a vyplývá ze samotné právní úpravy Společenství bez použití jakýchkoli zprostředkujících předpisů.
So far as concerns the circumstances in which an applicant is regarded as directly concerned by the measure whose annulment he seeks, the Court recalled that a Community measure is of direct concern to an individual if it directly produces effects on his legal position and its implementation leaves no discretion to the addressees of the measure, implementation being a purely automatic matter flowing solely from the Community legislation without the application of other intermediate rules.
Usneseními ze dne 15. března 2004, Institouto N. Avgerinopoulou a další v. Komise, uvedené výše, a ze dne 8. července 2004, Regione Siciliana v. Komise [T-341/02, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí; probíhá řízení o opravném prostředku (věc C-417/04 P)] byly odmítnuty pro nedostatek věcné legitimace jednak žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise zaslaného Řecké republice, kterým se schvaluje pilotní projekt ve smyslu nařízení o strukturálních fondech7, podaná jednotlivci, kteří nebyli konečnými příjemci zamýšlených opatření, a jednak žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise zaslaného Italské republice o ukončení finanční pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) týkající se projektu dálnice mezi Messinou a Palermem podaná orgánem odpovědným za uskutečnění projektu, a sice regionem Sicílie. V obou usneseních Soud konstatoval, že vnitrostátní orgány mají prostor pro volnou úvahu při provedení napadených aktů.
The order in Institouto N. Avgerinopoulou and Others v Commission, cited above, and the order of 8 July 2004 in Case T-341/02 Regione Siciliana v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-417/04 P), dismiss for lack of direct interest (i) an action, brought by private parties not appearing among the final beneficiaries of the measures envisaged, for annulment of a Commission decision addressed to the Hellenic Republic approving a draft operational programme for the purposes of the regulation on structural funds 7 and (ii) an action for annulment of a Commission decision addressed to the Italian Republic terminating financial assistance from the European
Ve svých usneseních ze dne 10. května 2004, Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung
The other actions brought against the decision mentioned in the preceding footnote are still pending before the Court (Case T-217/03 Fédération nationale de la coopération bétail et viande v Commission and Case T-245/03 FNSEA and Others v Commission).
Soud prvního stupně a Kloh v. Parlament a Rada (T-391/02, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí) a výše uvedeném Schmoldt a další v. Komise, Soud zvláště odmítl uznat, že sdružení, která byla žalobci, měla jasně vymezené a s předmětem napadeného aktu úzce spojené postavení vyjednavače.
In its order of 10 May 2004 in Case T-391/02 Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung and Kloh v Parliament and Council, not yet published in the ECR, and in Schmoldt and Others v Commission, cited above, the Court, in particular, refused to accept that the applicant associations had occupied a clearly circumscribed position as negotiator which was intimately linked to the subject-matter of the contested measure.
V oblasti státních podpor se žalobci žalobami domáhají zejména zrušení rozhodnutí přijatého bez zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl.
In the field of State aid, actions mainly seek the annulment either of a decision taken without opening the formal investigation procedure referred to in Article 88(2) EC or of a decision taken at the end of that procedure.
Pokud Komise, aniž by zahájila formální vyšetřovací řízení, shledá v rámci předběžného přezkumu, že státní podpora je slučitelná se společným trhem, zúčastněné strany ve smyslu čl.
Where the Commission, without opening the formal investigation procedure, finds in the course of a preliminary investigation that State aid is compatible with the common
88 odst.
Page 87
2 ES, které mají záruky plynoucí z formálního vyšetřovacího řízení, pokud je zahájeno, musejí být považovány za osobně dotčené rozhodnutím, kterým bylo toto zjištění učiněno.
Proceedings market, the parties concerned within the meaning of Article 88(2) EC, who are entitled to the guarantees of the formal investigation procedure when it is implemented, must be regarded as individually concerned by the decision making that finding.
V rozsudku ze dne 16. března 2004, Danske Busvognmaend v. Komise (T-157/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), bylo postavení zúčastněné strany přiznáno profesnímu svazu zastupujícímu zájmy většiny dánských autobusových podniků z důvodu, že bylo stěžovatelem před Komisí, jeho kroky ovlivnily průběh správního řízení a přinejmenším některé podniky, které jsou jeho členy, byly v konkurenčním postavení ve vztahu ke společnosti, která byla příjemcem zpochybňovaných podpor.
In the judgment of 16 March 2004 in Case T-157/01 Danske Busvognmaend v Commission, not yet published in the ECR, a trade association representing the interests of the majority of Danish bus companies was recognised as having the status of a ‘party concerned’, on the ground that it made a complaint to the Commission, that its interventions influenced the course of the administrative procedure and that at least some of its members were in competition with the undertaking which benefited from the disputed aid.
V rozsudku ze dne 1. prosince 2004, Kronofrance v. Komise (T-27/02, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) měl Soud za to, že žalobkyně, která vznesla žalobní důvod vycházející z nedostatku zahájení formálního vyšetřovacího řízení, byla skutečně zúčastněnou stranou s ohledem na své postavení soutěžitele prokázané s přihlédnutím k totožnosti výrobků, které vyrábí, s výrobky podniku, který byl příjemcem podpory a k překrývání oblastí uvádění těchto výrobků na trh.
In the judgment of 1 December 2004 in Case T-27/02 Kronofrance v Commission, not yet published in the ECR, the Court held that the applicant, who had pleaded the failure to open the formal investigation procedure, was indeed a ‘party concerned’ in light of its status as a competitor, a status established by having regard to the identity of the products manufactured by it with those of the undertaking benefiting from the aid and to the fact that their sales areas overlapped.
V rozsudku ze dne 13. ledna 2004, Thermenhotel Stoiser Franz a další v. Komise (T-158/99, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) byly shledány přípustnými žaloby provozovatelů hotelů v turistickém středisku ve spolkové zemi Štýrsko (Rakousko) zpochybňující legalitu rozhodnutí Komise, kterým bylo prohlášeno financování výstavby luxusního hotelu v tomto středisku z veřejných prostředků za slučitelné se společným trhem.
In the judgment of 13 January 2004 in Case T-158/99 Thermenhotel Stoiser Franz and Others v Commission, not yet published in the ECR, hotel operators in a tourist resort in the Province of Styria (Austria) were entitled to challenge the legality of a Commission decision declaring the public financing of the construction of a luxury hotel in the same resort to be compatible with the common market.
Soud totiž konstatoval, že žalobci jsou přímými soutěžiteli hotelu, který byl příjemcem dotčené podpory, a že toto postavení jim napadené rozhodnutí přiznává.
The Court observed that the applicants were direct competitors of the hotel receiving the aid in question and that they were recognised as having this status in the contested decision.
Ve třech předcházejících věcech bylo rozhodnuto, že žalující podniky jsou jakožto zúčastněné strany ve smyslu čl.
In the above three cases it was held that the applicant undertakings were, in their capacity as parties concerned within the meaning of Article 88(2) EC, individually concerned by the decisions declaring at the end of the preliminary investigation procedure that aid was compatible with the common market.
88 odst. 2 ES osobně dotčené rozhodnutími, které prohlásily v rámci předběžného vyšetřovacího řízení podpory za slučitelné se společným trhem.
Where the contested decision has been adopted at the end of the formal investigation procedure provided for by Article 88(2) EC, it is not sufficient, in order for an undertaking to be distinguished individually in the same way as the addressee of the decision, that it has the status of a ‘party concerned’.
Je třeba nicméně konstatovat, že pokud jde o rozsah přezkumu žalobních důvodů, Soud v jednom případě nahlížel na veškeré žalobní důvody na zrušení jako na směřující k prokázání, že Komise protiprávně nezahájila formální vyšetřovací řízení (výše uvedený rozsudek Thermenhotel Stoiser Franz a další v. Komise), zatímco v jiném případě zrušil ve věci samé rozhodnutí, kterým bylo schváleno poskytnutí podpory (výše uvedený rozsudek Danske Busvognmaend v. Komise).
According to the case-law, such a decision is of individual concern to the undertakings which were at the origin of the complaint which led to that procedure and whose views were heard and determined the conduct of the procedure, provided, however, that their position on the market is substantially affected by the aid which is the subject of that decision.
Na základě těchto kritérií stanovených poprvé Soudním dvorem v rozsudku ze dne 28. ledna 1986, COFAZ a další v. Komise (169/84, Recueil, s. 391), Soud rozhodl, že rakouská společnost Lenzing je osobně dotčená rozhodnutím Komise týkajícím se státní podpory poskytnuté Španělským královstvím společnosti Sniace, jelikož tato konkurenční společnost společnosti, která byla příjemcem podpory, jednak podala stížnost, která vedla k zahájení řízení, a aktivně se tohoto řízení účastnila a jednak předložila skutečnosti prokazující, že její postavení na trhu je podstatným způsobem dotčeno napadeným rozhodnutím jako například skutečnosti týkající se vlastností dotčeného trhu, a sice velmi omezeného počtu výrobců, čilé konkurence a silného nadbytku výrobních kapacit [rozsudek ze dne 21. října 2004, Lenzing v. Komise, T-36/99, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí; probíhá řízení o opravném prostředku (věc C-525/04 P)].
Court of First Instance the Austrian company Lenzing was individually concerned by a Commission decision concerning the State aid granted by the Kingdom of Spain to the company Sniace, since Lenzing, a competitor of the recipient company, first, was at the origin of the complaint that led to the opening of the procedure and participated actively in the procedure and, second, provided information such as would show that its position on the market was substantially affected by the contested decision, for instance information concerning the characteristics of the market in question, namely a very limited number of producers, fierce competition and significant production surpluses (judgment of 21 October 2004 in Case T-36/99 Lenzing v Commission, not yet published in the ECR; under appeal, Case C-525/04 P).
Naopak usnesením ze dne 27. května 2004 Soud konstatoval, že Deutsche Post a DHL International, dvě společnosti působící na italském trhu poštovních služeb, které jsou otevřeny hospodářské soutěži, nehrály aktivní roli v rámci správního řízení, které předcházelo přijetí rozhodnutí týkajícího se státních podpor poskytnutých Italskou republikou ve prospěch italské pošty.
On the other hand, by order of 27 May 2004 in Case T-358/02 Deutsche Post and DHL v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-367/04 P), the Court found that Deutsche Post and DHL International, two companies operating on the Italian market in postal services open to competition, had not played an active role during the administrative procedure which preceded the adoption of the decision relating to State aid granted by the Italian Republic in favour of Poste Italiane.
Soud tedy přezkoumal, zda opatřením povoleným tímto rozhodnutím mohlo být nicméně podstatným způsobem dotčeno jejich postavení na dotčeném trhu, a došel k závěru, že při neexistenci dostatečných důkazů o síle zásahu do jejich postavení tomu tak není [usnesení ze dne 27. května 2004, Deutsche Post a DHL v. Komise, T-358/02, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, probíhá řízení o opravném prostředku (věc C-367/04 P)].
It therefore examined whether the measure authorised by that decision was nevertheless liable to affect significantly their position on the market in question and concluded, in the absence of sufficient proof of the magnitude of the prejudice to their position on the market, that that was not the case.
Akty s obecnou působností
Measures of general application
Soud opět připomíná, že i když čl. 230 čtvrtý pododstavec ES neupravuje výslovně přípustnost žalob na neplatnost podaných jednotlivci proti aktům s obecnou působností, tato okolnost sama o sobě nestačí k prohlášení těchto žalob za nepřípustné.
The Court did not fail to recall that although the fourth paragraph of Article 230 EC makes no express provision regarding the admissibility of actions brought by private persons for annulment of measures of general application, the mere fact that the contested measure is of general application is not sufficient to render such an action inadmissible.
Nicméně po provedení rozboru otázky, zda jsou jednotlivci osobně dotčeni akty s obecnou působností, jejichž legalitu zpochybňují, došel Soud k negativnímu závěru a zamítl žaloby, kterými se žalobci domáhali zrušení nařízení (usnesení Soudu ze dne 6. července 2004, Alpenhain-Camembert-Werk a další v. Komise, T-370/02, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí8), směrnic [usnesení ze dne 6. září 2004, SNF v. Komise, T-213/02, dosud
None the less, after analysing whether the private persons were individually concerned by the measures of general application whose legality they put in issue, the Court concluded that they were not and dismissed actions for the annulment of regulations (order of 6 July 2004 in Case T-370/02 Alpenhain-Camembert-Werk and Others v Commission, not yet published in the ECR), 8 directives (order of 6 September 2004 in Case T-213/02 SNF v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-482/04 P)), 9and decisions of general application (Schmoldt and Others v Commission, cited above).
10) jako chráněné označení původu.
10), by which ‘Feta’ was added as a protected designation of origin.
; probíhá řízení o opravném prostředku (věc C-482/
19) in so far as it restricts the use of polyacrylamides in the composition of cosmetic products.
Pravidla hospodářské soutěže použitelná na podniky
Competition rules applicable to undertakings
Přínos judikatury se v roce 2004 v této oblasti týkal zvláště otázek spojených s řízením před Komisí a stanovení výše pokut. Dále bude pojednáno především o rozhodnutích
The points raised in this area in 2004 are primarily concerned with questions relating to the procedure before the Commission and the determination of the amounts of fines.
Soudu vydaných ve věcech „uhlíkových elektrod“10 a „ocelových bezešvých trubek“11
The and ‘seamless steel decisions of the Court of First Instance in the ‘graphite electrodes’ 10tubes and pipes’ 11 cases are the main cases dealt with below.
Ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Tokai Carbon a další v. Komise, Komise uložila sankce osmi americkým, německým a japonským podnikům, které se účastnily dohody narušující hospodářskou soutěž směřující na světové úrovni ke stanovení cen a rozdělení domácích a regionálních trhů podle zásady „domácího výrobce“ v odvětví uhlíkových elektrod používaných zejména při výrobě oceli v obloukových elektrických troubách12, a to pokuty celkem ve výši přibližně 220 milionů EUR, přičemž individuální výše pokut byla v rozsahu 10,3 až 80,2 milionů EUR.
In Tokai Carbon and Others v Commission, cited above, the eight United States, German and Japanese undertakings which participated in the cartel – seeking, on a worldwide scale, to fix prices and to share national and regional markets according to the ‘home producer’ principle in the graphite electrodes sector (graphite electrodes are used mainly in the production of steel in electric arc furnaces) – were fined a total of approximately EUR 220 million by the Commission, 12the individual fines varying between EUR 10.3 million and 80.2 million.
Ve věci „ocelových bezešvých trubek“ Komise uložila osmi výrobcům (čtyři evropské a čtyři japonské společnosti) určitých typů bezešvých ocelových trubek používaných v ropném a plynárenském průmyslu pokuty ve výši celkem 99 milionů EUR za porušení článku 81 ES13.
In the ‘seamless steel tubes and pipes’ case, the Commission ordered eight producers (four European companies and four Japanese companies) of certain types of seamless steel tubes used in the oil and gas industry to pay fines amounting to EUR 99 million for infringing Article 81 EC.
Podle Komise uzavřely podniky dohodu, kterou se každý podnik zavázal, že nebude prodávat standardní trubky pro sondážní vrty a některé typy naftovodných trubek na domácím trhu jiného podniku účastnícího se dohody.
13 The Commission found that each undertaking had undertaken not to sell standard borehole tubes and certain types of line pipe on the national market of any other undertaking participating in the agreement.
Žaloby podané v těchto věcech (sedmi podniky ve věcech „uhlíkových elektrod “a „ocelových bezešvých trubek“) umožňují konstatovat, potvrzujíce tak již pozorovanou tendenci, že podniky sankcionované za porušení článku 81 ES již jen velmi zřídka zpochybňují právní kvalifikaciporušení a důkaz o sé účasti na dohodě narušující hospodářskou soutěž.
The actions brought in those cases (by seven undertakings in the ‘graphite electrodes’ and also by seven undertakings in the ‘seamless steel tubes and pipes’ cases) reveal, thus confirming a tendency already observed, that it is now rare for undertakings which are fined for infringing Article 81 EC to challenge the legal classification of the infringements and the evidence of their participation in the agreement.
Rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Tokai Carbon a další v. Komise, T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí (probíhá řízení o opravném prostředku, věci C-289/04 P, C-301/04 P, C-307/04 P a C-308/04 P).
Judgment of 29 April 2004 in Joined Cases T-236/01, T-239/01, T-244/01 to T-246/01, T-251/01 and T-252/01 Tokai Carbon and Others v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Cases C-289/04 P, C-301/04 P, C-307/04 P and C-308/04 P).
Rozsudky ze dne 8. července 2004, Mannesmannröhren-Werke v. Komise, T-44/00 (probíhá řízení o opravném prostředku, věc C-411/04 P); Corus UK v. Komise, T-48/00; Dalmine v. Komise, T-50/00 (probíhá řízení o opravném prostředku, věc C-407/04 P); JFE Engineering a další v. Komise, T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 (v rámci opravného prostředku, věci C-403/04 P a C-405/04 P); dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí.
Judgments of 8 July 2004 in Case T-44/00 Mannesmannröhren-Werke v Commission (under appeal, Case C-411/04 P); Case T-48/00 Corus UK v Commission; Case T-50/00 Dalmine v Commission (under appeal, Case C-407/04 P); and Joined Cases T-67/00, T-68/00, T-71/00 and T-78/00 JFE Engineering and Others v Commission (under appeal, Cases C-403/04 P and C-405/04 P); none yet published in the ECR.
Rozhodnutí Komise 2002/271/ES ze dne 18. července 2001 o řízení k uplatnění článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 dohody o EHP – Věc COMP/E-1/36.490 – Uhlíkové elektrody (Úř. věst. 2002, L 100, s. 1).
Commission Decision 2002/271/EC of 18 July 2001 relating to a proceeding under Article 81 of the EC Treaty and Article 53 of the EEA Agreement – Case COMP/E-1/36.490 – Graphite electrodes (OJ 2002 L 100, p. 1).
Rozhodnutí Komise 2003/382/ES ze dne 8. prosince 1999 o řízení k uplatnění článku 81 Smlouvy o ES (Věc IV/E-1/35.860-B – Bezešvé ocelové trubky) (Úř. věst. 2003, L 140, s. 1).
Commission Decision 2003/382/EC of 8 December 1999 relating to a proceeding under Article 81 of the EC Treaty (Case IV/E-1/35.860-B seamless steel tubes) (OJ 2003, L 140, p. 1).
Činnost nařízení č.
Proceedings
4, dále jen „sdělení o spolupráci“15).
4; ‘the Leniency Notice’).
Jak bude konstatováno dále, Soud přiznává Komisi podle okolností prostor pro uvážení, nebo dokonce velmi široký prostor pro uvážení, při použití kritérií stanovování částky pokut.
15 As explained below, the Court of First Instance recognises that the Commission has a margin of discretion, indeed a very wide margin of discretion, depending on the case, in applying the criteria for determining the amount of fines.
Dohlíží však velmi pečlivě na to, aby s podniky, které se účastnily téže dohody narušující hospodářskou soutěž, bylo zacházeno v souladu se zásadou rovného zacházení.
However, the Court scrupulously ensures that the undertakings fined for having participated in the same cartel are treated in according with the principle of equal treatment.
Rovněž je třeba připomenout, že Soud může vykonávat svůj soudní přezkum v plné jurisdikci nejen za účelem snížení částky pokut, ale rovněž za účelem jejího zvýšení.
It will also be recalled that the Court of First Instance may exercise its unlimited jurisdiction not only to reduce fines but also to increase them.