natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z článku 61 statutu Soudního dvora vyplývá, že každý kasační opravný prostředek musí směřovat ke zrušení rozsudku Soudu v plném rozsahu nebo zčásti, přičemž Soudní dvůr může v případě zrušení vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje, nebo věc vrátit zpět Soudu k rozhodnutí.
It is clear from Article 61 of the Statute of the Court of Justice that all appeals must seek the setting-aside in whole or in part of a judgment of the Court of First Instance, since the Court of Justice may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits, or refer the case back to the Court of First Instance for judgment.
mezi životními náklady v členském státě bydliště a životními náklady v Belgii („metoda státu“) odráží životní náklady v určitém státu způsobem nejméně tak reprezentativním jako výpočet koeficientů podle vztahu mezi životními náklady v hlavním městě státu bydliště a životními náklady v Bruselu („metoda hlavního města“).
coefficients on the basis of the relationship between the cost of living in the Member State of residence and that in Belgium (‘the country method’) reflects the cost of living in a State in a manner that is at least as representative as the calculation of the calculation of coefficients on the basis of the relationship between the cost of living in the capital of the country of residence and that in Brussels (‘the ‘the capital method’’).
Vzájemný kasační opravný prostředek, který nesměřuje k dosažení zrušení napadeného rozsudku, ale k dosažení prohlášení nepřípustnosti hlavního kasačního opravného prostředku, je tedy nepřípustný.
Accordingly, a cross-appeal is inadmissible where it does not seek to have the judgment under appeal set aside, but rather a declaration that the principal appeal lodged by the appellant is inadmissible.
Vzhledem k tomu, že „metoda státu“ tudíž představuje způsob výpočtu, který je v mezích možností vhodný k zajištění stejné kupní síly všem důchodcům, zákonodárce Společenství neporušil zásadu rovného zacházení, když přijetím nařízení č. 723/2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců, nahradil „metodu hlavního města“ „metodou státu“ pro účely stanovení koeficientů v rámci přechodného důchodového režimu.
Since the ‘country method’ is therefore an appropriate method of calculation for the purpose of ensuring, as far as possible, equality of purchasing power for all pensioners, the Community legislature did not infringe the principle of equal treatment when, in drawing up Regulation No 723/2004 amending the Staff Regulations of officials and the Conditions of Employment of other ser -vants, it substituted the ‘country method’ for the ‘capital method’ for the purpose of determining correction coefficients in the transitional pension arrangements.
(viz body 52, 54–55)
(see paras 52, 54, 55)
Rozhodnutí zákonodárce Společenství provést reformu důchodového režimu zrušením koeficientů pro nároky na důchod nabyté ode dne 1. května 2004, jež bylo konkretizováno nařízením č. 723/2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců, není neslučitelné se zásadou rovného zacházení.
The decision of the Community legislature to reform the pension scheme by abolishing the correction coefficients applicable to pension rights acquired after 1 May 2004, implemented by Regulation No 723/2004 amending the Staff Regulations of officials and the Conditions of Employment of other servants, is not incompatible with the principle of equal treatment.
I když je pravda, že dřívější důchodový režim,
Although the former pension scheme, based on a system
S ohledem na nutně přibližný charakter jednotného koeficientu pro stát musí být totiž cíl spočívající v zajištění určité stejné kupní síly bývalých úředníků, kteří mají bydliště v různých členských státech, považován za splněný, pokud je tento jednotný koeficient stanoven podle kritérií, která zaručují jeho reprezentativnost.
Given the necessarily approximate nature of a single correction coefficient per country, it must be considered that the goal of ensuring a certain parity of purchasing power among former officials residing in the various Member States has been attained, to the extent that the single correction coefficient is determined according to criteria which ensure that it is representative.
Přitom mechanismus výpočtu těchto koeficientů podle vztahu
The method of calculating the correction
CAMPOLI v. KOMISE zrušení koeficientů stanovené definitivním režimem.
CAMPOLI v COMMISSION anticipates the abolition of correction coefficients for certain pensioners provided for under the definitive rules.
který byl založen na systému koeficientů, a v důsledku toho na určitém vyrovnání kupní síly podle členského státu bydliště důchodce, představoval vhodný prostředek k provedení uvedené zásady, nelze z toho vyvodit, že jakýkoli jiný systém je neslučitelný s touto zásadou.
of correction coefficients and, consequently, on a certain compensation for loss of purchasing power according to the Member State in which the pensioner resided, constituted an appropriate way of implementing that principle, it cannot be inferred from this that any other system is incompatible with that principle.
Důchodový režim, jehož cílem je stejná kupní síla, je totiž pouze jedním z možných prostředků zajištění zásady rovného zacházení.
A pension scheme intended to create equality of purchasing power is just one possible way of ensuring compliance with the principle of equal treatment.
Tuto zásadu dodržuje rovněž systém, v němž důchodci v případě, že platili stejný příspěvek, obdrží stejný nominální důchod.
That principle is just as equally complied with by a scheme under which pensioners receive, for an equivalent contribution, the same nominal pension.
Vzhledem k tomu, že definitivní důchodový režim, který vyplývá z nového služebního řádu, je tudíž v rozsahu, v němž již nesleduje cíl spočívající v zajištění určité stejné kupní síly důchodcům nezávisle na místě jejich bydliště, slučitelný se zásadou rovného zacházení, nemůže přechodný režim, který pouze předjímá zásadu důchodu v „jednotné“ výši ve prospěch důchodců, pro něž je tato zásada příznivější, představovat diskriminaci.
Since the definitive pension scheme under the new Staff Regulations, inasmuch as it no longer pursues the object- ive of guaranteeing a certain equality of purchasing power among officials, regardless of their place of residence, is therefore compatible with the principle of equal treatment, the transitional arrangements, which simply anticipate the principle whereby a ‘single’ amount pension is paid to pensioners for whom that principle is favourable, cannot constitute discrimination.
Zavedení minimálního koeficientu ve výši 100 % v rámci přechodného režimu pouze předjímá u určité části důchodců
The introduction, as part of the transitional arrangements, of a minimum correction coefficient of 100% simply
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-71/07 P
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P
Rozsudkem Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 29. listopadu 2006, věc T-135/05, Campoli v. Komise (dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí; dále jen „napadený rozsudek“) byla zamítnuta jako zčásti nepřípustná a zčásti neopodstatněná žaloba, kterou se Franco Campoli domáhal zrušení svých důchodových výměrů za měsíce květen až červenec 2004, dovolávaje se jejich protiprávnosti z několika hledisek.
I — Introduction the pensions of former officials of the Communities under the Staff Regulations of Officials of the European Communities (‘the Staff Regulations’).
Úvodem je třeba připomenout, že v roce 2004 byl služební řád ve značném rozsahu pozměněn nařízením (ES, Euratom) č.
It should first be recalled that, in 2004, the Staff Regulations were extensively amended by Regulation No 723/2004: 2the ‘new Staff Regulations’, as the amended version of the Staff Regulations is often referred to, came into effect on 1 May 2004.
Soudní dvůr má nyní rozhodnout o kasačním opravném prostředku podaném F. Campolim proti výše citovanému rozsudku.
The Court of Justice is now required to give a ruling in an appeal brought by Mr Campoli against the abovementioned judgment.
Ve znění předcházejícím právě zmíněné reformě článek 82 služebního řádu stanovil v části, která nás zde zajímá, následující:
In the version applicable before the abovementioned reform, the part of Article 82 of the Staff Regulations that is of relevance in this case provided as follows:
Výše uvedené důchody se vypočítají na základě tabulek platů platných k prvnímu dni měsíce, ve kterém nárok vznikl. Použijí se na ně koeficienty stanovené pro zemi nacházející
The pensions provided for above shall be calculated by reference to salary scales in force on the first day of the month in which entitlement commences.
Pro tento spor jsou relevantní ustanovení, která v rámci služebního řádu úředníků
The relevant regulations for the purposes of the present dispute are those governing
CAMPOLI v. KOMISE se uvnitř Společenství, kde příjemce prokáže svoje bydliště. […].“ odůvodnění nařízení č. 723/2004, který zní takto:
CAMPOLI v COMMISSION preamble to Regulation No 723/2004, which is worded as follows:
Při neexistenci specifických ustanovení týkajících se koeficientu použitelného na důchody se vždy uplatňoval koeficient používaný na úředníky Společenství ve službě, který bral jako referenční parametr životní náklady v různých hlavních městech členských států (a sice uvedená „metoda hlavního města“).
In the absence of specific provisions regarding the correction coefficient to be applied to pensions, the coefficient applied to serving officials of the Communities has always been used, the benchmark for which was the cost of living in the various capitals of the Member States (the so-called ‘capital method’).
„Následkem prohlubující se integrace Evropské unie a skutečnosti, že důchodci si mohou v Evropské unii svobodně zvolit místo svého pobytu, se systém koeficientů pro důchody stal zbytečným.
‘Deepened integration of the European Union and the free choice of pensioners of their place of residence within the European Union has made the system of correction coefficients for pensions obsolete.
Tento systém také způsobil problémy spojené se sledováním místa pobytu důchodců, které by měly být překonány.
This system has also created monitoring problems as regards the place of residence of pensioners which should be overcome.
Tento systém by tedy měl být zrušen, přičemž pro důchodce a úředníky, přijaté do služebního poměru před vstupem v platnost tohoto nařízení, by měla být přijata náležitá přechodná opatření.“
This system should therefore be abolished with an appropriate transition for pensioners and officials recruited before the entry into force of this Regulation.’
Ve svém znění použitelném od 1. května 2004 článek 82 naproti tomu stanoví:
In the version applicable from 1 May 2004, by contrast, Article 82 reads as follows:
Na důchody se nepoužije žádný koeficient.
No correction coefficient shall be applicable to pensions.
Konkrétně však přechodné období stanovené novým zněním služebního řádu není, jak by se mohlo zdát na základě právě citovaného bodu odůvodnění, přechodným obdobím od důchodu vypočítaného použitím koeficientu k důchodu bez tohoto koeficientu.
In concrete terms, however, the period of transition laid down in the new version of the Staff Regulations is not, as the abovementioned recital might lead one to suppose, a period of transition from a pension calculated using a correction coefficient to a pension without such a coefficient.
Pro všechny nároky na důchod nabyté před 1. květnem 2004 (tedy v případě navrhovatele, který je v důchodu od roku 2003, všechny jeho nároky na důchod) totiž zákonodárce právě stanovil přechodný režim postupného přechodu od koeficientu vypočítaného použitím „metody hlavního města“ ke koeficientu vypočítanému podle „metody státu“.
In fact, for all pension rights acquired before 1 May 2004 (and hence, in the case of the appellant, who has been retired since 2003, all his pension rights), the legislature simply laid down transitional arrangements for a gradual switch from a correction coefficient calculated using the ‘capital method’ to one calculated in accordance with the ‘country method’.
Jinými slovy pro osoby, které nabyly nároky na důchod před 1. květnem 2004, nejsou referenčními životními náklady pro výpočet koeficientu již životní náklady pouze v hlavním městě členského státu bydliště, nýbrž průměrné životní náklady v celém dotčeném státě. Přesně toto vyplývá z usta-
In other words, for persons who acquired pension rights before 1 May 2004, the reference cost of living for calculating the correction coefficient is no longer solely that for the capital of the Member State where he resides but the average for all of the State in question.
Navrhovatel odešel do důchodu v únoru 2003.
The appellant retired in February 2003.
Usadil se poté ve Spojeném království v Londýně.
He then took up residence in London, in the United Kingdom.
V důsledku toho byl na jeho důchod uplatněn koeficient ve výši 139,6 %, vypočítaný na základě životních nákladů ve městě Londýně („metoda hlavního města“).
Consequently, a correction coefficient of 139.6%, calculated on the basis of the cost of living in London (the ‘capital method’), was applied to his pension.
„Vstupem těchto ustanovení v platnost je zaručena nominální částka čistého důchodu pobíraná před 1. květnem 2004 […].“
‘When these provisions enter into force, the nominal amount of net pension received before 1 May 2004 shall be guaranteed. …’
Vstupem nového služebního řádu v platnost se tento koeficient bude postupně snižovat a přemění se na koeficient vypočítaný podle „metody státu“, avšak v každém případě se zárukou, že nominální částka důchodu pobíraná před 1. květnem 2004 nebude snížena.
With the entry into force of the new Staff Regulations, that correction coefficient was gradually to decrease and become the coefficient calculated in accordance with the ‘country method’, subject, however, to the guarantee that the nominal amount of the pension received before 1 May 2004 would not be reduced.
Mimoto k úpravě koeficientů stanovených reformou služebního řádu došlo poprvé až nařízením (ES, Euratom) č. 31/2005 3, které tuto úpravu stanovilo se zpětným účinkem od 1. července 2004.
However, the adjustment of correction coefficients provided for in the reform of the Staff Regulations came into effect for the first time only with the advent of Regulation No 31/2005, 3 which provided for the adjustment to apply with retroactive effect as from 1 July 2004.
Dne 14. srpna 2004 podal navrhovatel u orgánu oprávněného ke jmenování stížnost ve smyslu článku 90 služebního řádu domáhaje se zrušení svých daňových výměrů za měsíce květen, červen a červenec 2004.
On 14 August 2004, the appellant submitted a complaint to the Appointing Authority under Article 90 of the Staff Regulations, in which he asked for his pension statements for the months of May, June and July 2004 to be annulled.
Stížnost byla zamítnuta rozhodnutím ze dne 13. prosince 2004.
The complaint was rejected by decision of 13 December 2004.
IV – Řízení před Soudem a napadený rozsudek
IV — Proceedings before the Court of First Instance and the judgment under appeal
Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 29. března 2005 podal navrhovatel žalobu proti výše citovanému zamítavému rozhodnutí jeho stížnosti.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 29 March 2005, the appellant appealed against the abovementioned decision rejecting his complaint.
Co se týče argumentů uplatněných navrhovatelem na podporu existence nerovného zacházení – které, jak uvidíme, jsou jedinými argumenty, které opakuje ve stadiu kasačního opravného prostředku – Soud nejprve odmítl tvrzení, že koeficient založený na „metodě státu“ nemůže na rozdíl od koeficientu založeném na „metodě hlavního města“ zaručit zachování stejné kupní síly všem důchodcům, bez ohledu na jejich místo bydliště.
As regards the appellant’s arguments in support of his claim of a difference in treatment — which, as we shall see, are the only ones he reiterates in the appeal — the Court of First Instance first dismissed the claim that the correction coefficient based on the ‘country method’, unlike the coefficient based on the ‘capital method’, could not guarantee that all pensioners would have equal purchasing power, irrespective of their place of residence.
Soud konkrétně uvedl, že jelikož každý systém úpravy důchodů je svou samotnou povahou přibližný, neexistuje důvod k tvrzení, že samotná volba „metody státu“ namísto „metody hlavního města“ je méně vhodná k zajištění rovného zacházení.
In particular, the Court of First Instance observed that, since any system for adjusting pensions is by its very nature approximate, there is no reason to believe that, of itself, the choice of the ‘country method’ in place of the ‘capital method’ is less able to guarantee equal treatment, all the more so as the Community legislature has very wide discretion in that sphere. 4
Usnesením předsedy druhého senátu Soudu ze dne 6. července 2005 bylo Radě Evropské unie povoleno vedlejší účastenství.
By order of the President of the Second Chamber of the Court of First Instance of 6 July 2005, the Council of the European Union was granted leave to intervene in the case.
Co se týče argumentu, že nové koeficienty jsou diskriminační, jelikož uplatňují na důchodce koeficient založený na jiné metodě, než je metoda užívaná pro úředníky ve službě (po něž se nadále uplatňuje „metoda hlavního města“), Soud uvedl, že situace úředníka v činné službě, jež souvisí s konkrétním místem výkonu práce, a situace úředníka v důchodu, který si může zvolit, kde se usadí, nejsou objektivně srovnatelné 5.
As to the argument that the new coefficients are discriminatory in that the coefficient they apply to pensioners is based on a different method from that used for serving officials (for whom the ‘capital method’ continues to apply), the Court of First Instance noted that the situation of a serving official, who is tied to a specific place of employment, and that of a retired official, who is free to settle where he wishes, are not objectively comparable. 5
Napadeným rozsudkem Soud nejprve prohlásil žalobní důvod týkající se metody výpočtu příspěvku na domácnost a příspěvku na vzdělání za nepřípustný, neboť nebyl uplatněn v rámci stížnosti.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance first ruled that the criticism relating to the method of calculating the household allowance and the education allowance was inadmissible as it had not been raised in the complaint.
Prohlásil rovněž za nepřípustnou pro nedostatek právního zájmu na podání žaloby část žaloby směřující proti daňovým výměrům za měsíce květen a červen 2004, jelikož k úpravě koeficientu, jak bylo uvedeno, došlo až od července 2004.
It also ruled inadmissible, for lack of a legal interest in bringing proceedings, the part of the application directed against the pension statements for May and June 2004, since the adjustment of the correction coefficients did not take effect until July 2004, as we have seen.
Soud dále odmítl argument, na kterém navrhovatel založil své tvrzení o existenci
The Court of First Instance then rejected the argument on which the appellant based
4 — Napadený rozsudek, body 99 až 109.5 — Tamtéž, body 110 až 115.
4 — The judgment under appeal, paragraphs 99 to 109.5 — Ibid., paragraphs 110 to 115.
Soud tedy zamítl žalobní důvody podané navrhovatelem vycházející z porušení zásad ochrany legitimního očekávání, právní jistoty, zákazu zpětné účinnosti, nabytých nároků, rovného zacházení, proporcionality a řádné správy, jakož i ze zneužití pravomoci a nedostatečného odůvodnění.
The Court of First Instance then dismissed the appellant’s pleas alleging breach of the principles of the protection of legitimate expectations, legal certainty, nonretroactivity, acquired rights, equal treatment, proportionality and good administration and alleging misuse of powers and lack of an adequate statement of reasons.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-71/07 P úředníků s bydlištěm v „levnějších“ členských státech, avšak žádné zvýhodnění pro samotného navrhovatele.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P since to have accepted it would have entailed simply a reduction in the pensions of former officials living in ‘less expensive’ States and would have conferred no advantage on the appellant himself.
V každém případě Soud k věci samé mimoto uvedl, že skutečnost, že zákonodárce zavedl minimální koeficient ve výši 100 % i pro „levnější“ členské státy, nelze kvalifikovat jako zjevně svévolnou nebo neadekvátní 7.
In any event, the Court of First Instance also observed that the legislature’s introduction of a minimum correction coefficient of 100% also for ‘less expensive’ Member States cannot be considered a manifestly arbitrary or inappropriate act. 7
V – Řízení před Soudním dvorem a návrhová žádání účastníků řízení nerovného zacházení ve vztahu k důchodcům s bydlištěm v Belgii, na něž se nadále používá, navzdory přechodu k „metodě státu“, koeficient vypočítaný na základě životních nákladů v Bruselu namísto celého území Belgie.
V — Procedure before the Court of Justice and forms of order sought by the parties his claim of a difference in treatment in relation to pensioners living in Belgium, to whom a correction coefficient calculated on the basis of the cost of living in Brussels, instead of the entire territory of Belgium, continued to be applied, despite the switch to the ‘country method’.
Soud v tomto ohledu uvedl, že ustanovení nového služebního řádu týkající se koeficientu pro důchodce nikterak neodkazují na Brusel, nýbrž právě na Belgii.
The Court of First Instance observed that the rules of the new Staff Regulations on correction coefficients for pensioners make absolutely no reference to Brussels but simply to Belgium.
Případná nerovnost, kterou navrhovatel napadá, se netýká služebního řádu, nýbrž pouze postupů k jeho provedení užívaných v praxi.
The possible unlawfulness of which the appellant complains concerns not the Staff Regulations but only the practical procedures for implementing those rules.
Soud mimoto poukázal na to, že je to právě částka důchodu placená bývalým úředníkům s bydlištěm v Belgii, která představuje referenční hodnotu pro uplatnění případných koeficientů na důchodce s bydlištěm v jiných členských státech.
The Court of First Instance also noted that it is in fact the amount of pension paid to former officials resident in Belgium that constitutes the benchmark for applying any correction coefficients for pensioners living in other Member States.
Konečně je v každém případě třeba připomenout zásadu, že nikdo nemůže ve svůj prospěch uplatňovat protiprávnost, k níž došlo ve prospěch jiné osoby 6.
Finally, it stated that, in any event, the principle that no person may rely, in support of his claim, on unlawful acts committed in favour of third parties was to be heeded. 6
Návrhem došlým kanceláři Soudního dvora dne 8. února 2007 navrhovatel podal kasační opravný prostředek proti výše uvedenému rozsudku.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 8 February 2007, the appellant appealed against the abovementioned judgment.
Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:
The appellant claims that the Court should:
Konečně Soud odmítl argument navrhovatele, který tvrdil, že existuje diskriminace ve vztahu k důchodcům s bydlištěm v „levnějších“ členských státech.
Lastly, the Court of First Instance rejected the appellant’s argument that he suffered discrimination by comparison with pensioners living in ‘less expensive’ Member States.
Před reformou se u důchodců s bydlištěm v těchto státech používal na jejich důchod koeficient nižší než 100 % (jinými slovy důchod byl snížen ve vztahu k referenční částce).
Before the reform, a correction coefficient of less than 100% was applied to the pensions of pensioners living in such States (in other words, their pensions were reduced in relation to the reference amount).