natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„Neúspěch při plnění cílů v oblasti biologické rozmanitosti je známkou systematického globálního selhání, protože nezahrnujeme biodiverzitu a ekosystémy do konvenčního národního účetnictví (HDP) ani do tržních cen,“ říká Andreas Baumueller, člen European Habitats Forum.
‘The failure to meet the biodiversity targets is a sign of systematic global failure because we do not value biodiversity and ecosystems in conventional national accounting – GDP – or in market prices,’said Andreas Baumueller of the European Habitats Forum.
„Musíme investovat a pracovat s přírodou – ze sociálních, ekonomických a environmentálních důvodů.
‘We need to invest and work with nature –forsocial, economic and environmental reasons.
Proto potřebujeme lepší účetní systém, který vezme v úvahu hodnotu přírody a biologické rozmanitosti,“ uvedl.
We therefore need a better accounting system which takes into account the value of nature and biodiversity,’he said.
Baumueller byl kritický k programům z minulosti, například k Akčnímu plánu EU pro biologickou rozmanitost z roku 2006, protože
Baumueller was critical of past programmes such as the 2006 EU Biodiversity Action Plan
TPohled na ekonomiku a hodnotu biologické rozmanitosti
TExploring the economics and value of biodiversity
Tvůrcové politik dokázali vyčíslit dopady klimatických změn.
Policy makers have managed tocost the impacts of climate change.
U ztráty biologické rozmanitosti je tento výpočet mnohem obtížnější.
It is far harder to do the same exercise for biodiversity loss.
Biodiverzita mávšak pro lidstvo neocenitelnou hodnotu a pracuje se na různých schématech, která by dokázala, že biologická rozmanitost a ekosystémy mohou mít velký ekonomický přínos.
But it is of priceless value tomankind and different schemes are being devised todemonstrate the economic benefits which biodiversity andecosystems can bring.
Platby za ekosystémy
Payments for ecosystems
Jedním z nejdůležitějších poselství Zeleného týdne bylo, že současný hospodářský systém založený na neustálém růstu už není dále udržitelný a je třeba vytvořit vhodnou alternativu.
One of the strongest messages delivered at Green Week was that the present economic system, with its emphasis on continual growth, is no longer sustainable and asuitable alternative should be put in place.
Platby za ekosystémové služby (PES) jsou známým finančním nástrojem, který se nyní používá k ochraně biologické rozmanitosti.
Payments for ecosystems services (PES) are a familiar financial instrument now being used to protect biodiversity.
Jsou to dobrovolné smluvní transakce mezi prodávajícím a kupujícím za konkrétní environmentální službu.
They are avolun-tary conditional agreement between aseller and a buyer for a well-defined environmental service.
Na světě dnes existuje přibližně 300 různých programů PES.
Some 300 different PES programmes now exist around the world.
Tato slova zazněla velmi důrazně na úvodním zasedání, když vedoucí studie TEEB (Ekonomika ekosystémů a biodiverzity) varoval před nebezpečím záměny ceny a hodnoty.
The point was made forcefully in an early session when Pavan Sukhdev, the study leader of The Economics of Ecosystems and Biodiversity (TEEB), warned of the danger of confusing price and value.
„Příroda poskytuje služby, které mají hodnotu.
‘Nature provides services that have value.
Musíme se dívat na různá měřítka výkonu, nejen na HDP.
Weneed to look at different measurements of performance, not just GDP.
Je třeba změnit náhled i slovní zásobu,“ řekl.
It is about the lens being corrected and the vocabulary adjusted,’he said.
„Byli jsme
‘We have been encouraged to
Některé jsou národní, jako například v Kanadě, Číně, Kostarice, Estonsku, Spojených státech a Spojeném království, avšak většina je navržena a prováděna na místní úrovni.
Some are national, as in Canada, China, Costa Rica, Estonia, the United States and the United Kingdom, but most are designed and applied at local level.
Celkem přinášejí ekosystémovým službám 8,2 miliardy dolarů ročně. Tato částka roste o 10 až 20 % za rok, říká Katia Karousakis z ředitelství pro životní prostředí OECD.
In all, they chan-nelaround $8.2 billion annually towards ecosystem services – a figure that is rising between 10 and 20% a year, according to Katia Karousakis at the OECD’s environment directorate.
Zdůrazňuje, že aby byla tato koncepce efektivní, bylo nutné jasně vymezit cíle a záměry, odstranit veškeré nevhodné pobídky, zajistit dostatečné dlouhodobé financování a diferencovat platby, které by měly být založeny na výkonu, nikoli na úsilí.
For the concept to be effective, she emphasised that it was necessary to clearly identify goals and objectives, remove any perverse incentives, ensure sufficient long-term funding, and differentiate payments, which should be based on performance rather than effort.
Nezbytným požadavkem je rovněž pečlivý monitoring.
Careful monitoring is also arequirement.
Jeho výzva společnosti, aby skoncovala se svou závislostí na nových produktech – „Byli jsme povzbuzováni k tomu, abychom utráceli peníze, které nemáme, za věci, které nepotřebujeme, abychom udělali dojem, který nevydrží, na lidi, na kterých nám nezáleží“ – byla oceněna bouřlivým potleskem.
His appeal to society to end its addiction to new products – ‘We have been encouraged to spend money that we don’t have on things that we don’t need to create impressions that won’t last on people we do not care about’– was greeted with loud applause.
povzbuzováni k tomu, abychom utráceli peníze, které nemáme, za věci, které nepotřebujeme, abychom udělali dojem, který nevydrží, na lidi,
spend money that we don’t haveon things that we don’tneed to create impressions that won’t last on people we do not
Jako příklad uvedla paní Karousakis francouzského výrobce minerálních vod Vittel, který platí místním farmářům za to, že používají méně hnojiv, čímž se snižuje znečištění vody a náklady firmy na její čištění.
The finance can be provided by the direct user of the services or by third parties such as governments or institutions.
na kterých nám
care about.
S cílem vzbudit zájem o biologickou rozmanitost mezi předními politiky a představiteli ekonomického světa odkázal ředitel pro životní prostředí OECD Simon Upton na pořekadlo účetních:„Co se dá změřit, to se dá řídit.“ nezáleží.
In a bid to stimulate interest in biodiversity among political and business leaders, Simon Upton, environment director at the OECD, referred to the accounting profession’s adage of‘what gets measured, gets managed’.
Poukázal na nutnost intenzivnějšího pátrání po kvalitních informacích o hodnotě biologické rozmanitosti, aby bylo možno předložit rozhodovacím činitelům hmatatelné důkazy rizik, která by s sebou další ztráta biodiverzity přinesla.
As an example of the former, she pointed tothe French mineral water company Vittel, which pays local farmers to use fewer fertilisers, reducing water contamination andits own purification costs.
Carlos Muñoz Piña z mexického Národního ekologického institutu vysvětlil, že v Mexiku jsou platby za vodohospodářské environmentální služby spojeny s lesy.
He pointed to the need for more research into quality information on the value of biodiversity in order to bring to decision makers, in tangible terms, the dangers of further loss.
Nežádáme o návrat do zlatého věku, nový zelený věk by nás plně uspokojil.
We aren’t asking for areturn to a golden age, but a new green age would suit us fine.
Není pozdě na změnu.
It isn’t too late tochange.
Jsme v tom společně.
We are inthis together.
Země už vybírala poplatek od uživatelů vody a bylo rozhodnuto, že se do něj začlení prvek na ochranu zalesněné krajiny před postupujícím odlesňováním.
The country already levied a fee for water users and it was decided to build in an element to protect woodland from increasing deforestation.
Program je úspěšný a od svého zahájení v roce 2003 se značně rozrostl. Nyní pokrývá přibližně 2,4 miliony hektarů.
The programme is asuc-cess and has grown considerably since itslaunch in 2003; it now covers some 2.4millionhectares.
Dnes jen velmi málo společností vydává zprávy o udržitelnosti, a pokud ano, jen velmi zřídka se v nich zmiňuje biologická rozmanitost.„To kontrastuje s emisemi způsobujícími klimatické změny, protože to je oblast, kde mají podniky stanoveny své cíle.
Today, very few companies produce sustainability reports and if they do, these rarely mention biodiversity.‘This contrasts with climate change emissions where companies have targets.
Pokud jde o biodiverzitu, nic podobného neexistuje.
There is nothing comparable with biodiversity.
Musíme podnikům pomoci, aby toho dělaly více,“ řekl.
We need to help business do more,’he said.
Jeho cílem bylo nasměrovat finanční prostředky do nejohroženějších zalesněných oblastí, u nichž se posuzoval jak hospodářský a společenský význam, tak i míra ohrožení deforestací.
Its aim was to direct funds at forest areas that were in most danger by assessing theireco-nomic and social importance, but also their exposure to deforestation risk.
Tento cílený přístup fungoval velmi dobře, ale po zavedení dalších kritérií jeho úspěšnost klesla.
This targeting worked well, but was less successful when additional criteria were introduced.
Jak řekl Muñoz Piña na závěr:„Tvůrcové politik by neměli zatěžovat programy různými cíly, které se liší od těch původních.“
Bishop made a clear case for the business opportunities that arise from paying more attention to biodiversity, including the emergence of new activities such as ecotourism and sustainable fisheries, satisfying consumer preferences for quality certified products, securing production inputs, and meeting environmental liabilities demanded by regulators.
Bishop jasně vyjmenoval obchodní příležitosti, které se před podniky otevírají v případě, že věnují více pozornosti biologické rozmanitosti.
As Muñoz Piña concluded:‘Policy makers should avoid overloading schemes with different objectives from the original targets.’
Zaangažování podniků
Engaging business
Chtějí-li toho společnosti dosáhnout, musejí vyhodnotit svá rizika a příležitosti, vyvinout strategii a vychovat své zaměstnance a spotřebitele.
To achieve all these, companies need to assess their risks and opportunities, develop a strategy and educate their employees and customers.
Musejí si rovněž stanovit kvantitativní cíle a monitorovat své působení v oblasti biodiverzity, aby měly přehled o tom, jakého pokroku dosahují z roku na rok.
They must also set quantitative targets and monitor their biodiversity performance to determine the progress made year on year.
Vzhledem k tomu, že při financování biologické rozmanitosti ambice mnohonásobně převyšují existující zdroje, vyzval hlavní ekonom Mezinárodní unie pro ochranu přírody Joshua Bishop k větším snahám o získání financí od soukromého sektoru.
Given that biodiversity funding ambitions are far greater than existing resources, Joshua Bishop, the chief economist at the IUCN, pleaded for stronger efforts to mobilise private sector financing – a key theme inthe ‘TEEB for Business’report released inmid-July.
TOchrana biologické rozmanitosti evropských sladkých vod
TProtecting Europe’s freshwater biodiversity
Biologická rozmanitost sladkých vod je ohrožena různými vlivy, od cizích druhů po znečištění.
Freshwater biodiversity is under threat from pressures ranging from alien species to pollution.
Jsou zde však povzbudivé náznaky toho, že se situace zlepšuje, arámcová směrnice EU o vodách pomáhá vést vývoj tím správným směrem.
But there are encouraging signs that the situation isimproving and the EU’s Water Framework Directive is helping to steer trendsin the right direction.
„Zlepšování stavu vodních toků znamená lepší stanoviště pro vodní organismy a jiné druhy závislé na vodě,“ vysvětlila.
‘Improving the status of water bodies meansbetter habitats for aquatic organisms and other water dependent species,’she explained.
Biologická rozmanitost sladkých vod je v krizi, řekl na zasedání věnovaném vodě a biodiverzitě Joachim Maes ze Společného výzkumného střediska Evropské komise.
Freshwater biodiversity is in crisis, Joachim Maes, an official at the European Commission’s Joint Research Centre, told a session devoted to water and biodiversity.
Varoval, že důsledky by mohly být dramatické.
Thecon-sequences, he warned, could be dramatic.
Další směrnice EU pokrývající řízení povodňových rizik a námořní strategii také přispívají k ochraně biologické rozmanitosti vod.
Other EU directives covering flood riskman-agement and marine strategy are also making their own contribution to protecting water biodiversity.
„Mnoho sladkovodních druhů je endemických.
‘Many freshwater species are endemic.
Vyskytují se výlučně na určitém místě.
Theyoccur exclusively in a particular place.
Problém je, že když o tyto druhy přijdete, nemůžete je nahradit,“ řekl.
The problem is that if you lose species, you can’t replace them,’he said.
Klimatické změny, voda a biologická rozmanitost at r i c k M a s c a r t
Climate change, water and biodiversity a r t
Profesor Peter Bridgewater, ředitel společnosti Global Garden Consulting, prezentoval širší obraz vztahu mezi změnou klimatu, vodou a biologickou rozmanitostí.
Professor Peter Bridgewater, Director of Global Garden Consulting, addressed the wider picture of the link between climate change, water and biodiversity.
Podle jeho názoru je největší environmentální výzvou světa dostupnost a čistota vody.
In his view, the world’s most serious environmental challenge is the availability and purity of water.
Jeden z nejničivějších vlivů představují cizí druhy. Ačkoli 90% z 11 000 cizích druhů žijících v Evropě je suchozemských, 28% těch nejškodlivějších žije ve sladkých vodách.
Alien species are one of the most destructive influences.While 90% of the 11000 alien species in Europe are terrestrial, 28% of the most harmful occur in freshwater.
Další hrozbou je rozdrobení stanovišť. Řeky jsou rozděleny na malé úseky a kontinuita, na níž biodiverzita závisí, je tím pádem narušena.
Habitat fragmentation is another threat as rivers are cut into small pieces and the continuum on which biodiversity depends is disrupted.
Také chemikálie prosakující z půdy vysávají z evropských potoků a řek život.
Chemicals flowing off the land are also sucking the life from Europe’s streams and rivers.
„Dostupnost a čis- tota vody je největší environmentální
‘Availability and purity ofwater isthe
Dochází však k optimistickému vývoji.
But there are optimistic developments.
Do evropských řek se vracejí stěhovavé druhy, například losos.
Migratory species like salmon are returning to Europe’s rivers.
Tentýž jev můžeme pozorovat v NewYorku, kde se v řece Hudson rozrůstá populace jesetera.
The same phenomenon can be seen in New York where the sturgeon population in the Hudson River is on the increase.
Maes upozornil na to, že zcela zásadní je zde trpělivost.„Řeky nezískáme zpět za čtyři roky, což je normální délka trvání projektu.
‘Rivers can’t be regained in four years –thenormal length of a project.
Potřebují deset let.
They need 10years.
Proto je evropská strategie 2020 tak důležitá,“ zdůraznil.
That is why the EU’s 2020 strategy issoimportant,’ he pointed out.
Uzavřel slovy, že biologická rozmanitost hraje klíčovou roli při regulaci světových zásob vody.„Koloběh vody může pomoci zmírnit klimatické změny a méně nevyzpytatelné klima pak dá prostor ekologické a sociální resilienci, která podpoří biodiverzitu,“ řekl.
He pointed to the importance of wetlands, many of which absorb more carbon dioxide than forests, and to the key role of coastal wetlands in managing floods, tidal surges and droughts – phenomena which climate change is likely to make more frequent. Hestressed the need to rebuild the resilience of ecosystems by placing the focus onmanaging ecosystem processes and allowing space for evolution rather than trying to recreate the past.
Evropská legislativa už má příznivé účinky.
He concluded that biodiversity has a key rolein regulating planetary water supply.
Nejdůležitější je rámcová směrnice o vodách.
‘The hydrological cycle can help modify climate changes and a less erratic climate will allow for ecological and social resilience to support biodiversity,’he said.
Jak řekla účastníkům Heide Jekel z vodohospodářského odboru německého federálního ministerstva životního prostředí, tato směrnice je součástí strategie její země v oblasti biodiverzity.
The most important is the Water Framework Directive (WFD), which Heide Jekel from the water department of Germany’s Federal Environment Ministry told participants is part of her country’s national biodiversity strategy.
Implementace rámcové směrnice o vodách je úzce spojena s ochranou životního prostředí a aspekty biologické rozmanitosti.
The WFD implementation is closely linked to nature protection and biodiversity aspects.
TNová legislativa na ochranu evropských oceánů
TNew legislation to protect Europe’s oceans
Evropské oceány legislativa EU do značné míry opomíjí.
Europe’s oceans are largely excluded from EU environmental legislation.
Rámcová směrnice ostrategii pro mořské prostředí by měla tuto situaci napravit a poprvé v historii poskytnout komplexní ochranu slaným vodám spadajícím do jurisdikce EU.
The Marine Strategy Framework Directive should remedy this by giving comprehensive protection for the first time to all salt water bodies under the EU’s jurisdiction.
Směrnice je nyní ve fázi implementace a měla by pomoci vyřešit řadu problémů evropských moří.
It is now being implemented and should help address manyoftheproblems faced by Europe’s seas.
Rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí, přijatá v červenci 2008, má za cíl zajistit, aby Unie měla nejpozději v roce 2020 zdravé mořské životní prostředí.
The Marine Strategy Framework Directive (MSFD), adopted in July 2008, aims to ensure that the Union’s marine environment is in ahealthy state by 2020 at the latest.
mají za cíl do budoucna zajistit zdraví evropských oceánů.
As participants at the Biodiversity in Oceans session heard, there is no shortage of threats to Europe’s seas.
Zároveň je pilířem integrované námořní politiky EU z hlediska životního prostředí.
Mark Tasker from the UK’s joint nature conservation committee, listed
Výzvy evropských moří
‘pollution, COst
Tato směrnice stanoví 11 široce pojatých faktorů, od eutrofizace přes celistvost mořského dna až po množství odpadu v moři, které budou brány v úvahu na cestě k „dob-rému stavu prostředí“.
The legislation lays down 11 broad factors, ranging from eutrophication and sea floor integrity to marine litter, to be taken into account in the progress towards a‘good environmental status’.
Jak si účastníci zasedání věnovaného biodiverzitě v oceánu vyslechli, evropská moře čelí řadě hrozeb. Mark Tasker z britského společného výboru pro ochranu přírody jmenoval
Monica Verbeek, the executive director from Seas at Risk, pointed out that the EU has many biodiversity commitments,‘but often forgets that marine biodiversity should be included’.
Práce směřující k tomuto cíli už začala.
Work towards that target has already begun.
Komise letos v létě dopracuje specifická kritéria, jako je biologická rozmanitost na úrovni druhů, stanovišť a ekosystémů, na jejichž základě se určí, zda byl splněn cíl pro rok 2020.
The Commission is finalising this summer the specific criteria, such as biodiversity atspecies, habitat and ecosystems levels, which will be used to determine whether the 2020 objective has been reached.
Monica Verbeek, výkonná ředitelka Seas at Risk, upozornila na to, že EU má celou řadu závazků v oblasti biologické rozmanitosti,„ale často zapomíná, že by sem měla patřit i biologická rozmanitost moří“.
The sentiment had been voiced earlier by Professor Jacqueline McGlade, the Executive Director of the European Environment Agency, when she suggested that the marine environment was the‘orphan part’ ofmuch of what is now debated to protect natural habitats.
Jasné povinnosti mají i členské státy.
There are also clear obligations on Member States.
Do poloviny července 2012 musejí předložit hodnocení stavu prostředí ve svých námořních vodách, identifikovat oblasti, kde je třeba dosáhnout zlepšení, a stanovit si environmentální cíle a ukazatele, o něž se budou opírat při plnění svých závazků.
By mid-July 2012, they have to present an assessment of the environmental status of their sea waters, determinewhereimprove-ments need to be made and establishenvi-ronmental targets and indicators to meet their commitments.
Mark Tasker, vedoucí poradce pro moře, Společný výbor pro ochranu přírody, Spojené království, a místopředseda poradního výboru, Mezinárodní rada pro průzkum moří
Mark Tasker, Head of Marine Advice, Joint Nature Conservation Committee, UK, and Vice-Chair of the Advisory Committee, International Council forthe Exploration of the Seas
O dva roky později musejí mít všechny státy zavedeny monitorovací programy. Údaje poskytované těmito programy budou využity při navrhování podrobných národních programů, jejichž cílem bude dosažení „dobrého stavu prostředí“.
Two years later, they must all have monitoring programmes in place and the data which these provide will be used to draft detailed national programmes for reaching the‘good environmental status’target. target.
Po implementaci rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí by takovéto kritiky měly patřit minulosti.
The MSFD is related to wider moves, including reform of the common fisheries policy, to ensure the future health of Europe’s oceans.
Rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí je spojena s dalšími kroky, včetně reformy společné rybolovné politiky, které
It is also the environmental pillar ofthe EU’s integrated maritime policy.
V uplynulých desetiletích se odehrál postupný a pomalý pokles biodiverzity abiologické aktivity půdy.
For the past few decades, there has been a progressive and slow decrease of soil biodiversity and biological activity.
Hlavní příčinou je intenzivní zemědělská činnost, i když existují i jiné příčiny.
Intensive farming is a major cause, although thereare others.
Nyní však roste povědomí o tom, jak významně půda přispívá kezdraví planety.
But awareness is growing of the many important contributions soilmakes to a healthy planet.
Bourguignon navrhl několik praktických způsobů, jak zabránit dalšímu vyčerpávání zemědělské půdy.
Bourguignon suggested some practical ways to prevent agricultural land from becoming further impoverished.
Doporučil používání alternativních zemědělských postupů, které chrání půdu a její faunu a flóru, a také větší střídání plodin a zvýšení počtu odrůd.
He advocated the use of alternative farming techniques that protect the soil and its fauna and flora, and more crop rotation coupled with an increase in varieties.
Popřel rovněž tradiční moudrost farmářské komunity, že orba by měla být hluboká.„Když chráníte půdu před sluncem, její teplota klesá.
He also challenged the conventional wisdom in the farming community that ploughing should be deep.‘When you protect thesoil from the sun, its temperature falls.
Pokud se například v důsledku orby zvýší, zničíte tím biologickou aktivitu,“ upozornil.
Ifitrises because of ploughing, for instance, you destroy biological activity,’he warned.
a biologická aktivita půdy klesla v uplynulých 30 letech o 90%. %.
activity of the country’s soil has decreased by 90% over the past 30 years.
Profesor Wim Van der Putten z nizozemského ekologického institutu poukázal na další faktory, které ohrožují evropskou půdu, vedle intenzivní zemědělské činnosti.
In addition to intensive farming, Professor Wim Van der Putten of the Netherlands Institute of Ecology pointed to other threats facing Europe’s soil.
Patří k nim rozrůstání evropských měst a dlážděných povrchů a odstraňování svrchní vrstvy zeminy při povrchové těžbě.
These include the expansion of Europe’s cities and paved areas and the removal of topsoil for open cast mining.
Claude Bourguignon z laboratoře pro mikrobiologickou analýzu půdy předal účastníkům jasné poselství.
Claude Bourguignon of the Laboratory of Soil Microbiological Analyses delivered aclear message to participants.
„Musíme změnit svůj způsob smýšlení o půdě. Není to špína.
‘We must change our mindset about soil.
Není špinavá.
It is not dirty.
Je živá a obsahuje miliardy organismů, které ovlivňují náš každodenní život,“ vysvětlil.
It is alive with billions of organisms that affect humans’daily lives,’ heexplained.