natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Navrhovatelky dále namítají, že Soud v bodech 425, 427 a 434 napadeného rozsudku zkreslil důkazy.
The appellants further complain that in paragraphs 425, 427 and 434 of the judgment under appeal the Court of First Instance distorted the evidence.
Ve sporných částech napadeného rozsudku přezkoumává Soud stanovisko Komise, že propagační slevy nejsou transparentní.
In the disputed passages of the judgment under appeal the Court of First Instance considered the Commission’s view that campaign discounts were not transparent.
Soud nenahradil posouzení Komise, které bylo možno rovněž obhájit, vlastním posouzením transparentnosti trhu a v žádném případě se neodvážil sám posoudit slučitelnost, nebo neslučitelnost sporného spojení se společným trhem 202.
The Court of First Instance by no means substituted its own assessment of market transparency for an equally reasonable assessment of the Commission and it by no means took upon itself to decide whether the disputed concentration was compatible or incompatible with the common market.
Dospěl pouze k odhadu, že se závěry, které Komise přijala v projednávaném případě, neopíraly o skutkový základ jejího prvního rozhodnutí o povolení spojení 203.
203It merely concluded that the conclusions drawn by the Commission in the present case were not supported by the factual basis of its first clearance decision.
Poslední hodnocení Soudu je součástí jeho posouzení skutkového stavu a důkazů v řízení prvního stupně a již není jako takové v řízení o kasačním opravném prostředku – s výhradou otázky zkreslení skutečností a důkazů, kterou je třeba nyní projednat – přezkoumatelný.
204 This assessment by the Court of First Instance is part of its analysis of the facts and the evidence in first instance proceedings and as such is not susceptible to review in appeal proceedings, subject, however, to the question of distortion of facts and evidence, to which I will turn in a moment.
Celkově docházím k závěru, že Soud při obsahovém přezkumu prvního rozhodnutí o povolení spojení respektoval posuzovací pravomoc Komise.
In all, I conclude that in its substantive review of the first clearance decision the Court of First Instance did not fail to respect the Commission’s margin of discretion.
Dříve než se budu zabývat konkrétně uvedenými body napadeného rozsudku, dovoluji si připomenout přísná kritéria, která Soudní dvůr stanoví v ustálené judikatuře při přezkumu výtky týkající se zkreslení důkazů.
Before I turn to consider those paragraphs of the judgment under appeal, I recall the strict criteria which the Court has laid down in its consistent caselaw for the review of an allegation that evidence has been distorted.
Podle něj se jedná o zkreslení důkazů, pokud, aniž by byly nutně uplatněny nové důkazy, se posouzení existujících důkazů jeví zjevně nesprávné 204.
According to it, evidence may be found to have been distorted where, without recourse to new evidence, the assessment of the existing evidence appears to be clearly incorrect.
Nejedná se tedy o přezkum, zda je posouzení důkazů, které Soud provedl, z pohledu Soudního dvora přesvědčivé; jinak by totiž Soudní dvůr nahradil posouzení Soudu vlastním posouzením důkazů, což není jeho úkolem v řízení o kasačním opravném prostředku.
205 Thus, the issue is not to review whether the Court of First Instance’s ana -lysis of the evidence is convincing from the point of view of the Court of Justice. Otherwise, the Court would simply be substituting its own analysis of the evidence for that of the Court of First Instance, and this is not its task in appeal proceedings.
Dokud je posouzení důkazů Soudu alespoň přijatelné, nedošlo ke zkreslení důkazů.
So long as the Court of First Instance’s analysis of the evidence is at least justifiable, there is no distortion of the evidence.
202 — Viz bod 479 napadeného rozsudku: „Soudu totiž nepřísluší, aby rozhodoval o slučitelnosti spojení podniků, ale aby vykonával přezkum legality zjištění učiněných v rozhodnutí.“
203 — See paragraph 479 of the judgment under appeal: ‘It is not for the Court to rule on the compatibility of the concentration with the common market, but to review the lawfulness of the findings made in the Decision.’
203 — Bod 452 napadeného rozsudku.
204 — Paragraph 452 of the judgment under appeal.
Soudní dvůr provádí svůj přezkum výhradně na základě písemností ve spise 205.
The Court of Justice undertakes its review exclusively by reference to the case file.
každé jeho Top – 20 album.
206 amount which a party to the concentration had given to one and the same customer for each of its top 20 albums.
To vyplývá z bodů 19 až 22 vyjádření Komise ze dne 21. září 2005 206 a jednoznačně z přílohy E.2 k tomuto vyjádření.
This was apparent from paragraphs 19 to 22 of the Commis- sion’s document dated 21 September 2005, 207 and clearly followed from Annex E.2 to that document.
a) K bodu 425 napadeného rozsudku
(a) Paragraph 425 of the judgment under appeal
V bodě 425 napadeného rozsudku se Soud zabývá některými tabulkami předloženými Komisí a konstatuje:
In paragraph 425 of the judgment under appeal the Court of First Instance considers some of the tables produced by the Commission and finds:
Aby mohla být výtka týkající se zkreslení řádně přezkoumána, je nutno nejprve zjistit, na které tabulky se přesně Soud v bodě 425 napadeného rozsudku odvolává.
In order to review the allegation of distortion of evidence sensibly, there must first be ascertained exactly which tables the Court of First Instance was referring to in paragraph 425 of the judgment under appeal.
Závazné anglické znění rozsudku je bohužel na tomto místě velice nepřesné.
Regrettably the authoritative English language version of the judgment is very imprecise on this point.
Z tohoto anglického znění bodu 425 však přesto vyplývá, že Soud poukazuje na tabulky, „které mají ukázat nejvyšší propagační slevy poskytnuté společnostmi Sony a BMG na jejich nejprodávanější alba“ 207a v nichž je vypočten rozdíl mezi nejnižšími a nejvyššími slevami u každého zákazníka.
It none the less appears even from this English language version of paragraph 425 that the Court of First Instance was referring to tables ‘which are intended to show the maximum campaign discounts granted by Sony and BMG for their best-selling albums’ 208and in which a differential between minimum and maximum discounts was calculated by customer.
V tomto ohledu je přesnější francouzské znění napadeného rozsudku.
In this respect the French language version of the judgment under appeal is more precise.
I když v projednávaném případě není závazné, může toto znění, ve kterém byl napadený rozsudek navržen a projednán, však nabídnout dodatečné indicie, na co se chtěl Soud v bodě 425 ve skutečnosti odvolat, totiž na
Even though it is not authoritative in the present case, this language version, in which the judgment was drafted and deliberated, contains additional indications of what the Court of First Instance was in fact intending to refer to in paragraph 425,
Podle názoru navrhovatelek v tom spočívá zkreslení důkazů.
The view of the appellants is that this is a distortion of the evidence.
Komise totiž u Soudu v řízení v prvním stupni prohlásila, že tento rozdíl mezi nejnižšími a nejvyššími slevami vypočítala podle slev na faktuře, kterou poskytla jedna účastnice spojení podniků jednomu a témuž zákazníkovi za
Specifically, in the proceedings at first instance the Commission stated to the Court of First Instance that it had calculated the differential between minimum and maximum discounts by reference to price discounts from the invoice
206 — Vyjádření Komise ze dne 21. září 2005 v odpověď na písemné otázky Soudu.
207 — Commission document of 21 September 2005 responding to written questions from the Court of First Instance.
205 — Rozsudky ze dne 6. dubna 2006, General Motors, C-551/03 P, Sb. rozh. s. I-3173, bod 54, JCB Service v. Komise (citovaný v poznámce pod čarou 127, bod 108) a Wunenburger v. Komise (citovaný v poznámce pod čarou 44, bod 67).
208 — ‘As regards the tables, which are intended to show the maximum campaign discounts granted by Sony and BMG for their best-selling albums, …’ (emphasis added).
„tabulky v příloze E.4.2“ 208.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-413/06 P namely ‘the tables in Annex E.4.2’.
V jednacím spise se skutečně rovněž nachází na titulní straně přílohy E.4.2 název, který je zjevně podobný úvodním slovům v bodě 425 napadeného rozsudku 209, a v tabulkách přílohy E.4.2 je uveden rozdíl mezi nejnižšími a nejvyššími slevami u každého zákazníka zmíněný v bodě 425.
209And indeed in the case file the cover sheet to Annex E.4.2 includes a heading which is clearly similar to the introductory words of paragraph 425 of the judgment under appeal, 210and the tables in Annex E.4.2 identify the differential referred to in paragraph 425 between minimum and maximum discounts by customer.
Rovněž z tvrzení Komise v bodech 19 až 22 jejího vyjádření ze dne 21. září 2005 nevyplývá, že Soud vykládal zjevně nesprávně tabulky v příloze E.4.2.
Nor does it follow from the Commission’s statements in paragraphs 19 to 22 of its document of 21 September 2005 that the Court of First Instance manifestly misinterpreted the tables in Annex E.4.2.
Tato tvrzení Komise se totiž vztahují již podle svého znění pouze na přílohy B.6, B.8 a E.2.
According to their wording, the information provided by the Commission there refers only to Annexes B.6, B.8 and E.2.
V části vyjádření Komise, kterou citují navrhovatelky, se naproti tomu nenacházejí žádná vysvětlení ke sporným tabulkám přílohy E.4.2.
By contrast, the passages in the Commission’s document to which the appellants refer do not contain any explanation of the tables in Annex E.4.2 in question at this point.
Z tohoto důvodu považuji výtku ohledně zkreslení důkazů s ohledem na bod 425 napadeného rozsudku za neopodstatněnou.
Against this background I find that the complaint of distortion of evidence is unfounded as regards paragraph 425 of the judgment under appeal.
b) K bodu 427 napadeného rozsudku
(b) Paragraph 427 of the judgment under appeal
V bodě 427 napadeného rozsudku Soud uvádí:
In paragraph 427 of the judgment under appeal the Court of First Instance states:
Vycházím tedy z toho, že bod 425 napadeného rozsudku se vztahuje na tabulky přílohy E.4.2.
Accordingly, I proceed on the footing that paragraph 425 of the judgment under appeal refers to the tables in Annex E.4.2.
Z této přílohy však nelze vyvodit nic, co by hovořilo pro zjevnou nesprávnost úvah Soudu v bodě 425.
However, this Annex does not disclose anything suggesting that the Court of First Instance’s discussion in paragraph 425 is clearly incorrect.
Tabulky v této příloze sice neobsahují – s výjimkou názvu na titulní straně přílohy – žádné vysvětlující dodatky.
Admittedly, the tables printed in this Annex, with the exception of the heading in the Annex’s cover sheet, do not contain any explanatory additions.
210 — Např. ve třetím sloupci první tabulky přílohy E.4.2. je srovnávána nejnižší sleva, kterou poskytla SONY (SMEI), s nejvyšší slevou, kterou poskytla Bertelsmann (BMG); stejně tak se děje ve třetím sloupci druhé tabulky přílohy E.4.2.
211 — For example, in the third column of the first table in Annex E.4.2 the lowest discount granted by Sony (SMEI) is compared with the highest discount granted by Bertelsmann (BMG); the same occurs in the third column of the second table in Annex E.4.2.
„Každopádně, i za předpokladu, že by tabulky zpracované účastnicemi spojení podniků a předložené Komisí mohly skutečně prokázat údajné více či méně významné rozdíly, je rovněž pravda, že […] uvedené rozdíly mají pochybnou relevanci, jelikož […] ukazují pouze rozpětí, aniž by analyzovaly vážené průměry a rozdíly ve vztahu k průměrným hodnotám […].“
‘In any event, even on the assumption that the various tables drawn up by the parties to the concentration and produced by the Commission are in fact capable of establishing the more or less important variations alleged, the fact remains that … those variations are of doubtful relevance in so far as … they show only brackets without analysing the weighted averages and variations by reference to the averages …’
BERTELSMANN A SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA tabulky zobrazené v přílohách B.6 a B.7, které se zabývají slevami z faktur („invoice discounts“) a v nichž se ostatně rovněž nacházejí „rozdíly“ zmíněné Soudem.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA referring to tables such as those in Annexes B.6 and B.7, which concern invoice discounts and which, moreover, contain the ‘brackets’ referred to by the Court of First Instance.
K tomu však navrhovatelky nic neuvádí.
However, the appellants do not make any submissions in relation to these.
Podle názoru navrhovatelek je naproti tomu řada údajů v tabulkách a grafech, které Komise předložila Soudu ve své žalobní odpovědi ze dne 11. února 2005 v řízení v prvním stupni, založeno na vážených průměrných hodnotách.
The appellants’ opinion is that, to the contrary, many of the items in the tables and charts produced by the Commission to the Court of First Instance in its reply of 11 February 2005 at first instance are indeed based on weighted average values.
Odkazují na přílohy B.4, B.8, B.9, B.10 a B.13, jakož i na dodatečná vyjádření Komise v jejím vyjádření ze dne 14. března 2007 v řízení v prvním stupni.
In this connection, they refer to Annexes B.4, B.8, B.9, B.10 and B.13, as well as to the additional explanations given by the Commission at first instance in its document of 14 March 2007.
Z tohoto důvodu považuji výtku ohledně zkreslení důkazů s ohledem na bod 427 napadeného rozsudku za neopodstatněnou.
Against this background I find that the complaint of distortion of evidence is unfounded as regards paragraph 427 of the judgment under appeal.
c) K bodu 434 napadeného rozsudku
(c) Paragraph 434 of the judgment under appeal
K tomu je třeba dodat, že Soud ve svém rozsudku z jazykového hlediska výslovně rozlišuje mezi tabulkami a grafy 211.
On this point it is to be noted that in its judgment the Court of First Instance makes a clear linguistic distinction between tables and charts.
V bodě 427 napadeného rozsudku odkazuje Soud výslovně na různé tabulky, které Komise předložila.
212In paragraph 427 of the judgment under appeal the Court of First Instance expressly refers to the various tables produced by the Commission.
Očekávala bych proto, že navrhovatelky budou za účelem prokázání jejich výtky ohledně zkreslení důkazů rovněž odkazovat na části písemností ve spisu, které obsahují tabulky.
I would therefore have expected that to prove their allegation of distortion of evidence the appellants would likewise refer to parts of the case files which contained tables.
Po prohlédnutí příloh B.4, B.8, B.9, B.10 a B.13 však musím konstatovat, že se zde sice nachází hodně grafů, avšak žádná uvedená příloha neobsahuje tabulky.
However, after having looked at Annexes B.4, B.8, B.9, B.10 and B.13, I have to find that although they contain a number of charts, none of these Annexes contain any tables.
Za těchto okolností mohou uvedené přílohy stejně tak málo prokázat tvrzené zkreslení důkazů jako případná vysvětlení Komise k těmto přílohám.
In these circumstances the Annexes referred to are just as little capable of establishing the alleged distortion of evidence as are any explanations the Commission has given of these Annexes.
V bodech 431 až 434 napadeného rozsudku se Soud zabývá otázkou, zda lze určit čisté prodejní ceny pro maloobchodníky „obráceným uvažováním“ (tzv. reverse engineering) na základě maloobchodních prodejních cen.
In paragraphs 431 to 434 of the judgment under appeal the Court of First Instance considers the question whether it is possible to determine net selling prices to retailers on the basis of retail prices using ‘reverse engineering’.
Důvodem je tvrzení Impala v řízení v prvním stupni, že marže maloobchodníků jsou obecně transparentní a jsou známé vysokou mírou přesnosti 212.
The background to this is Impala’s submission at first instance that retailers’ mark-ups were generally transparent and were known with a high degree of accuracy. 213
Je mnohem pravděpodobnější, že Soud v bodě 427 odkázal na tabulky, jako jsou
It is much more probable that in paragraph 427 the Court of First Instance was
211 — Viz např. body 393, 401, 415, 416, 420 až 428 a 455 až 457 napadeného rozsudku, v nichž se mluví o tabulkách (anglicky „tables“), zatímco např. v bodech 129 a 419 napadeného rozsudku se mluví o grafech (anglicky „charts“).
212 — See, for example, paragraphs 393, 401, 415, 416, 420 to 428 and 455 to 457 of the judgment under appeal, which refer to ‘tables’ (in German, ‘Tabellen’), whereas, for example, paragraphs 129 and 419 of the judgment under appeal refer to ‘charts’ (in German, ‘Grafiken’).
212 — Tento kontext vyplývá z bodů 431 a 433 napadeného rozsudku.
213 — This context appears from paragraphs 431 and 433 of the judgment under appeal.
Co se týče obsahu studie, je sice pravda, že její oddíl 2 se zabývá politikou maloobchodníků v oblasti marží a zejména otázkou, zda maloobchodníci používají jednotné marže („standard mark-ups“).
As regards the substance of the study, it is correct that its section 2 concerns retailers’ mark-up policy and in particular whether retailers apply standard mark-ups.
Soud však ve studii postrádá údaje k otázce, zda „maloobchodník sledoval rozdílnou prodejní politiku u stejného druhu alb“ 214.
However, the Court of First Instance found the study to lack information as to whether ‘a retailer will apply a different sales policy for the same type of album’.
Po prostudování studie v příloze B.17 jsem v tomto ohledu dospěla ke stejnému závěru jako Soud.
215 After reading the study in Annex B.17, I have reached the same conclusion as the Court of First Instance.
„[…] studie zpracovaná ekonomy účastnic spojení podniků neuvádí dostatečně spolehlivé, relevantní a srovnatelné údaje […]. Ačkoliv je skutečně pravděpodobné, že různé druhy maloobchodníků (supermarkety, nezávislé podniky, řetězce specializovaných obchodů atd.) sledují různou politiku v oblasti marží a že existují rozdíly v každé kategorii subjektů na trhu, a že tyto rozdíly existují dokonce i u každého jednotlivého subjektu na trhu podle druhů alb nebo jejich míry úspěchu, je naopak velmi málo pravděpodobné, a studie v tomto ohledu neobsahuje žádný údaj, že by maloobchodník sledoval rozdílnou prodejní politiku u stejného druhu alb. […]“
‘… the study drawn up by the economic advisers to the parties to the concentration does not present data that are sufficiently reliable, relevant and comparable … While it is indeed probable that the different types of retailer (supermarkets, independents, specialist chains, etc.) apply different mark-up policies, and that there are differences within each category of operators, and even differences for each individual operator, according to the types of album or their degree of success, it is very unlikely, on the other hand, and the study contains no data in that regard, that a retailer will apply a different sales policy for the same type of album.’
Z tohoto důvodu považuji výtku ohledně zkreslení důkazů s ohledem na bod 434 napadeného rozsudku za neopodstatněnou.
Against this background I find that the complaint of distortion of evidence is unfounded as regards paragraph 434 of the judgment under appeal.
Navrhovatelky kritizují, že Soud nezohlednil studii vypracovanou jejich ekonomickými odborníky a předloženou Komisí jako přílohu B.17 213, zejména její oddíl 2.
The appellants claim that the Court of First Instance disregarded the study drawn up by their economic experts and produced by the Commission as Annex B.17, 214 and in particular section 2 thereof.
Tento oddíl obsahoval podrobné hospodářské údaje, ze kterých vyplývá, že závěr Soudu, že maloobchodníci sledují jednotnou politiku v oblasti marží, je chybný.
This allegedly contains comprehensive economic information which indicates that the Court of First Instance was wrong to find that retailers followed a uniform mark-up policy.
Toto tvrzení mě nepřesvědčilo.
This submission does not convince me.
Již při pouhém čtení zde sporného bodu 434 napadeného rozsudku je patrné, že Soud uvedenou studii v žádném případě nepominul, ale naopak ji přezkoumal.
It is clear from merely reading the disputed paragraph 434 of the judgment under appeal that the Court of First Instance, far from disregarding this study, considered it.
Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku je tedy neopodstatněný v plném rozsahu. Totéž platí pro tvrzení v bodech 101 a 102 návrhu, která se obsahově překrývají s tímto čtvrtým důvodem.
Thus, the fourth ground of appeal is unfounded in its entirety, as are the points made in paragraphs 101 and 102 of the appeal, the substance of which overlaps with the fourth ground of appeal.
214 — Bod 434 napadeného rozsudku (zvýraznění provedeno autorkou tohoto stanoviska).
214 — This is Annex B.17 to the Commission’s response at first instance.
213 — Jedná se o přílohu B.17 žalobní odpovědi Komise v řízení v prvním stupni.
215 — Paragraph 434 of the judgment under appeal (emphasis added).
C – K použití důvěrných informací v napa­deném rozsudku (sedmý důvod kasačního opravného prostředku)
C — The use of undisclosed evidence in the judgment under appeal (seventh ground of appeal)
Jelikož navrhovatelky mimo jiné vytýkají, že se nemohly před Soudem vyjádřit k posledně uvedeným dokumentům, je třeba nejdříve přezkoumat možné porušení zásady kontradiktornosti řízení před Soudem.
Since the appellants complain inter alia that they were not able to comment on the latter documents before the Court of First Instance, it must first be considered whether there has been any breach of the adversarial principle before the Court of First Instance.
Svým sedmým důvodem kasačního opravného prostředku vytýkají navrhovatelky Soudu, že svůj rozsudek založil nesprávně na důkazech, které jim nebyly zpřístupněny, ke kterým se nemohly vyjádřit a které Komise ani neměla k dispozici při přijetí prvního rozhodnutí o povolení spojení.
By their seventh ground of appeal the appellants claim that the Court of First Instance erred in law by basing its judgment on evidence that was not disclosed to the applicants, on which they had no opportunity of commenting, and which was not before the Commission at the time it adopted the first clearance decision.
Jelikož takové důkazy nemohou být pro Komisi základem pro přijetí rozhodnutí, nemohlo ani zrušení prvního rozhodnutí o povolení spojení vycházet z těchto důkazů.
Given that such evidence could not have provided a basis for the Commission’s decision, the setting aside of the first clearance decision could likewise not be based on it.
Soudní rozhodnutí nemůže být bezpochyby založeno na skutečnostech a písemnostech, o kterých se samotní účastníci řízení – nebo některý z nich – nemohli dozvědět a ke kterým se tedy ani nemohli vyjádřit 218.
There is no doubt that a judicial decision cannot be based on facts and documents of which the parties themselves — or one of them — have no knowledge and on which they therefore have not been able to comment either.
V projednávaném případě však navrhovatelky neměly v řízení v prvním stupni vůbec postavení účastnic sporu, nýbrž vstoupily do řízení pouze jako vedlejší účastnice řízení na podporu Komise.
219 However, in the present case, in the proceedings at first instance the appellants were not in the position of a party to the action, but participated merely as interveners in support of the Commission.
Jako takové mají v řízení slabší postavení než žalobci a žalovaní.
As such they have a weaker position in the proceedings than an applicant or a defendant.
V článku 116 odst. 2 druhé větě jednacího řádu Soudu je zejména výslovně stanoveno, že na žádost účastníka řízení předseda může vyloučit z předání vedlejšímu účastníku řízení tajné nebo důvěrné písemnosti, což právě v řízení v oblasti hospodářské soutěže není neobvyklé 219.
In particular, the second sentence of Article 116(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance expressly provides that the President may, on application by one of the parties, omit secret or confidential information from being disclosed to an intervener, and this is not infrequent in competition law proceedings in particular.