natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Výroční zpráva podává přehled rozvoje a hlavní činnosti tří soudů, které tvoří tento soudní orgán: Soudníhodvora, Soudu prvníhostupně a Soudu proveřejnouslužbu .
The Annual Report provides its readers with an account of changes affecting the three courts comprising the institution, namely the Court of Justice, theCourtofFirstInstance and the CivilService Tribunal, and of the most important aspects of their work.
Rozbor soudní činnosti v uplynulém roce doplňují a dokreslují soudní statistiky každého z těchto soudů.
Separate statistics for each court supplement and illustrate the analysis of the past year’s judicial activity.
V.Skouris Předseda Soudníhodvora
V.Skouris President of the Court of Justice
A –Vývoj a činnost Soudníhodvora v roce 2008
A—The Court of Justice in 2008: changes and proceedings
Autor: předseda Vassilios Skouris
ByMr Vassilios Skouris, President of the Court of Justice
Výroční zpráva má obdobnou strukturu jako zprávy z předchozích let.
The structure of the Annual Report follows that of previous years.
Její první část obsahuje souhrnný přehled činnosti Soudníhodvora Evropských společenství v roce 2008.
The first part gives an overview of the activity of the Court of Justice of the EuropeanCommunities in 2008.
Zaprvé podává nástin vývoje tohoto orgánu během uvedeného roku, přičemž zdůrazňuje institucionální změny, které se dotkly Soudníhodvora, a změny týkající se jeho vnitřní organizace a pracovních metod (oddíl 1).
It describes, first, how the institution evolved during that year, with the emphasis on the institutional changes affecting the Court and developments relating to its internal organisation and working methods (Section 1).
Nakonec uvádí, jako každý rok, hlavní události v oblasti judikatury seřazené podle oblasti úpravy (oddíl 3).
It presents finally, as each year, the main developments in the case-law, arranged by subject matter (Section 3).
Nejvýznamnější událostí roku 2008 bylo pro Soudní dvůr slavnostní otevření jeho nového Paláce, jímž byl doplněna rozšířen stávající komplex soudních budov.
The outstanding event for the Court of Justice in 2008 was the inauguration of the new buildings of the Court,‘the new Palais’, which consolidates and extends the existing buildings.
Tento objekt, jehož architektonické pojetí je značně novátorské, byl podle přání Soudníhodvora vybudován s respektem ke stávající struktuře původního Paláce, na kterou navazuje.
The new Palais is of an innovative architectural design and has been constructed in away that respects and builds on the structure of the original Palais.
Nový palác se skládá z Původního paláce, v němž byly po přestavbě umístěny jednací síně, z Prstence, což je dvoupodlažní budova, jejíž název je navzdory pravoúhlému tvaru dán tím, že zcela obklopuje Palác a obsahuje kanceláře členů Soudníhodvora i jejich spolupracovníků, ze dvouVěží, v nichž jsou umístěny překladatelské služby, a z Galerie, dlouhé světlé pasáže, která jako sjednocující architektonický prvek vzájemně propojuje nejenom staré a nové budovy, ale je též spojnicí různých činností tohoto soudního orgánu.
It is made up of the original Palais, remodelled so as to accommodate the courtrooms, the Anneau (‘Ring’in English), a two-storey building which is so called, despite its rectangular form, because it completely encircles the original Palais, and which houses the offices of the Members of the Court and staff working directly with them, two Towers intended for the translation service and the Gallery, along luminous passage by way of an architectural link connecting not only the original and new buildings with each other but also the institution’s various activities.
Při slavnostním otevření nového Paláce dne 4. prosince 2008 za přítomnosti Jejich Královských Výsostí velkovévody a velkovévodkyně Lucemburska zazněly mimo jiné projevy paní Diany Wallis, místopředsedkyně Evropského parlamentu, paní Rachidy Dati, Garde des Sceaux, ministryně spravedlnosti Francouzské republiky, pana Josého Manuela Barrosa, předsedy Evropské komise, a pana Jeana-Clauda Junckera, předsedy vlády Lucemburského velkovévodství.
At the formal sitting for the inauguration of the new Palais, which took place on 4 December 2008 in the presence of Their Royal Highnesses the Grand Duke and Grand Duchess of Luxembourg, speeches were given by Ms Diana Wallis, Vice-President of the European Parliament, Ms Rachida Dati, Minister for Justice of the French Republic, Mr José Manuel Barroso, President of the European Commission, and Mr Jean-Claude Juncker, Prime Minister of the Grand Duchy of Luxembourg.
Co se týče předpisů, kterými se řídí chod tohoto orgánu, byla novelou ze dne 8. července 2008 do jednacího řádu Soudníhodvora vložena hlava IVa, která upravuje provádění přezkumu rozhodnutí Soudu prvníhostupně vydaných na základě kasačního opravného prostředku v souladu s článkem 62 statutu Soudního dvora.
With regard to the provisions governing the institution’s operation, the amendment of the Rules of Procedure of the Court of Justice on 8 July 2008 involved the insertion of Title IVa, which contains the provisions designed to introduce the procedure, provided for in Article 62 of the Statute of the Court of Justice, for review of decisions of theCourtofFirstInstance on appeal.
Nejvýraznější změna zavedená těmito novými ustanoveními (články 123a až 123e) spočívá ve zřízení zvláštního senátu, jehož úkolem je rozhodnout – na návrh prvního generálního advokáta – zda je třeba přezkoumat rozhodnutí Soudu prvníhostupně .
The most noteworthy element of these new provisions (Articles 123a to 123e) is the creation of a special chamber entrusted with the task of determining, upon a proposal of the First Advocate General, whether a decision of theCourtofFirstInstance should be reviewed.
Tento senát se skládá z předsedy Soudníhodvora a čtyř předsedů senátů složených z pěti soudců.
This chamber is to be composed of the President of the Court of Justice and of four Presidents of five-judge chambers.
(čistý počet činil 238 věcí, hrubý počet 301 věcí) byl výrazně vyšší než v roce 2007 (čistý počet 218 věcí, hrubý počet 235 věcí).
It should nevertheless be noted that the number of preliminaryruling cases completed in 2008 (238 cases in net figures, 301 cases in gross figures) is markedly higher than in 2007 (218 cases in net figures, 235 in gross figures).
Soudnímu dvoru bylo předloženo 592 nových věcí, což ještě převyšuje počet nových věcí v roce 2007, který byl nejvyšší v jeho historii1. Počet projednávaných věcí se však ke konci roku
The Court had 592 new cases brought before it, a number which exceeds even the number in 2007, which had been the highest in the Court’s history (1).
2008 významně nezvýšil (767 věcí, hrubý počet) v porovnání s počtem případů zbývajících ke konci roku 2007 (741 věcí, hrubý počet).
The number of cases pending at the end of 2008 did not, however, increase substantially (767 cases, gross figures) beyond the number at the end of 2007 (741 cases, gross figures).
V roce 2008 byl dále zaznamenán pozoruhodný vývoj ohledně délky řízení.
The duration of proceedings in 2008 showed a considerable change.
U předběžných otázek tak dosahovala průměrná délka řízení 16,8 měsíce, zatímco v roce 2007 činila 19,3 měsíce a v roce 2006 19,8 měsíce.
In the case of referencesfora preliminaryruling , the average duration of proceedings was 16.8 months, as against 19.3 months in 2007 and 19.8 months in 2006.
Srovnávací analýza ukazuje, že pro celé období, pro něž má Soud k dispozici spolehlivé údaje, dosáhla v roce 2008 průměrná délka vyřizování předběžných otázek své nejnižší hodnoty.
A comparative analysis covering the entire period for which the Court has reliable data shows that the average time taken to deal with referencesfora preliminaryruling reached its shortest in 2008.
Pokud jde o přímé žaloby, činila průměrná délka vyřizování 16,9 měsíce a u kasačních opravných prostředků představovala 18,4 měsíce (18,2 měsíce a 17,8 měsíce v roce 2007).
The average time taken to deal with directactions and appeals was 16.9 months and 18.4 months respectively (18.2 months and 17.8 months in 2007).
Odhlédneme-li od reforem pracovních metod zavedených v posledních letech lze zlepšení efektivnosti soudního orgánu při projednávání věcí připsat i širšímu využívání různých procesních nástrojů, jimiž může tento orgán vyřizování určitých věcí urychlit; jedná se zejména o řízenío naléhavé předběžné otázce, přednostní rozhodování věcí, zrychlené řízení, zjednodušené řízení a možnost rozhodnout bez stanoviska generálního advokáta.
In addition to the reforms in working methods that have been initiated in recent years, the improvement in the institution’s efficiency in dealing with cases can also be explained by the wider use of the various procedural instruments at its disposal to expedite the handling of certain cases, in particular the urgent preliminaryruling procedure, priority treatment, the accelerated or expedited procedure, the simplified procedure and the possibility of giving judgment without an opinion of the Advocate General.
O řízenío naléhavé předběžné otázce bylo v tomto roce požádáno v šesti věcech a určený senát měl za to, že podmínky stanovené článkem 104b jednacího řádu byly splněny ve třech z oněch šesti případů.
In 2008 use of the urgent preliminaryruling procedure was requested in six cases and the designated chamber considered that the conditions under Article 104b of the Rules of Procedure were met in three of them.
Tato nová ustanovení upravující řízenío naléhavé předběžné otázce poskytla Soudnímu dvoru možnost uzavřít zmíněné věci v roce 2008 v průměrné lhůtě 2,1 měsíce.
These new provisions relating to the urgent preliminaryruling procedure enabled the Court in 2008 to complete those cases in an average period of 2.1 months.
Zrychlené řízení bylo žádáno u 8 věcí, ale podmínky požadované jednacím řádem byly splněny pouze ve 2 věcech, jež byly v průměru ukončeny za 4,5 měsíce.
Use of the expedited or accelerated procedure was requested eight times, but the conditions under the Rules of Procedure were met in only two cases, which were completed in an average period of 4.5 months.
Dále bylo u jedné věci provedeno přednostní vyřízení.
Priority treatment, on the other hand, was granted in one case.
Soudní dvůr často využíval možnosti, kterou mu poskytuje článek 20 statutu, a to rozhodnout bez stanoviska generálního advokáta, pokud ve věci nevyvstává žádná nová právní otázka.
Also, the Court continued to use the simplified procedure laid down in Article 104(3) of the Rules of Procedure to answer certain questions referred to it for a preliminaryruling .
Lze tak uvést, že v roce 2008 bylo přibližně 41 % rozsudků vyhlášeno bez stanoviska (43 % v roce 2007).
A total of 39 cases were brought to a close by orders made on the basis of that provision, double the number in 2007.
Toto nezvykle vysoké číslo lze vysvětlit podáním velkého počtu žalob na neplatnost s týmž předmětem.
That exceptionally high figure can be explained by the huge flood of actions for annulment with the same subject matter that were brought.
Co se týče rozdělení věcí mezi jednotlivá kolegia Soudníhodvora, lze uvést, že velkýsenát vyřešil přibližně 14 %, pětičlenné senáty 58 % a tříčlenné senáty o něco více než 26 % věcí ukončených v roce 2008.
As regards the distribution of cases between the various formations of the Court, it may be noted that the GrandChamber dealt with approximately 14 %, chambers of five judges with 58 %, and chambers of three judges with slightly over 26% , of the cases brought to a closein 2008.
V porovnání s předchozím rokem lze konstatovat mírné zvýšení počtu věcí projednávaných velkým senátem (11 % v roce 2007) a pětičlennými senáty (55 % v roce 2007) v neprospěch věcí řešených tříčlennými senáty (33 % v roce 2007).
Compared with the previous year, as light increase may be noted in the proportion of cases dealt with by the GrandChamber ( 11% in 2007) and by five-judge chambers (55 % in 2007), while the number of cases dealt with by three-judge chambers declined ( 33% in 2007).
Podrobnější informace týkající se statistických údajů za soudní rok 2008 lze nalézt v bodě C této kapitoly.
Part C of this chapter should be consulted for more detailed information regarding the statistics for the 2008 judicial year.
Co se týče základních zásad, od nichž se odvíjí budování Společenství, zaujímala v judikatuře Soudníhodvora znovu významné místo zásada rovnosti.
As regards the fundamental principles underpinning Community integration, the principle of equality has, once again, featured largely in the case-law of the Court.
Na tomto místě je vhodné zmínit se o třech rozsudcích, které se věnují jejím implikacím v různých oblastech.
The three judgments highlighted below demonstrate the implications of this principle in different spheres.
Ve věci Feryn (rozsudek ze dne 10. července 2008, C-54/07) šlo o to, zda skutečnost, že zaměstnavatel veřejně prohlásí, že nepřijme zaměstnance určitého etnického nebo rasového původu, představuje přímou diskriminaci při náboru do zaměstnání ve smyslu čl.
In Case C-54/07 Feryn (judgment of 10 July 2008), the question arose whether the fact that an employer states publicly that it will not recruit employees of a certain ethnic or racial origin amounts to direct discrimination in respect of recruitment within the meaning of Article 2(2)(a) of Council Directive 2000/43 (2).
2 písm. a) směrnice 2000/432. Soudní dvůr uvedl, že tomu tak je vzhledem ke skutečnosti, že taková prohlášení mohou skutečně odradit určité uchazeče od toho, aby se přihlásili, a tudíž působí jako překážka jejich přístupu na trh práce.
The Court held that it does, such statements being likely strongly to dissuade certain candidates from submitting their candidature and, accordingly, to hinder their access to the labour market.
Existence takové přímé diskriminace nepředpokládá existenci konkrétního stěžovatele, který tvrdí, že se stal obětí takové diskriminace.
The existence of such direct discrimination is not dependent on the identification of a complainant who claims to have been the victim of discrimination.
Soudní dvůr se následně vyslovil k otázce důkazu diskriminace.
The Court went on to rule on the issue of the proof of discrimination.
Tomuto zaměstnavateli pak přísluší, aby prokázal, že k porušení zásady rovného zacházení nedošlo, což může učinit tak, že prokáže, že skutečná náborová praxe podniku těmto prohlášením neodpovídá.
It is then for the employer to prove that therewas no breach of the principle of equal treatment, which it c and o by showing that the undertaking’s actual recruitment practice does not correspond to those statements.
Předkládajícímu soudu pak přísluší, aby ověřil, že vytýkané skutečnosti jsou prokázány, a posoudil, zda skutečnosti uplatněné na podporu tvrzení uvedeného zaměstnavatele, podle kterých neporušil zásadu rovného zacházení, jsou dostatečné.
It is for the national court to verify that the facts alleged are established and to assess the sufficiency of the evidence submitted in support of the employer’s contentions that it has not breached the principle of equal treatment.
Směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (Úř. věst. L 180, s. 22; Zvl. vyd. 15/08 s. 311).
Council Directive 2000/43/EC of 29 June 2000 implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin (OJ 2000 L 180, p. 22).
Vývoj a činnost nárok na důchod ve prospěch pozůstalého manžela, který je o více než patnáct let mladší než zesnulý bývalý zaměstnanec – podle směrnice 2000/783 ještě před uplynutím lhůty poskytnuté dotčenému členskému státu k provedení zmíněné směrnice.
No such link arises either from Article 13 EC, or, in the case of an occupational pension scheme excluding the right to a pension of a spouse more than 15 years younger than the deceased former employee, from Directive 2000/78 (3) before the time limit allowed to the Member State concerned for its transposition has expired.
Ve věci Wood (rozsudek ze dne 5. června 2008, C-164/07) byla Soudnímu dvoru položena předběžná otázka týkající se slučitelnosti – s ohledem na obecnou zásadu zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti – francouzské úpravy vedoucí k vyloučení nároku příslušníka členského státu Evropského společenství, který bydlí ve Francii a je otcem dítěte s francouzskou státní příslušností, jež zahynulo v důsledku trestného činu, který nebyl spáchán na území tohoto státu, na odškodnění poskytované Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions pouze z důvodu státní příslušnosti.
In Case C-164/07 Wood (judgment of 5 June 2008), a question was referred to the Court for a preliminaryruling on the compatibility with Community law, in the light of the general principle of non-discrimination on grounds of nationality, of French legislation which has the effect of excluding from the grant of compensation awarded by the Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (Guarantee Fund for the Victims of Acts of Terrorism and Other Crimes), on the sole ground of his nationality, a citizen of the European Community who is residing in France and is the father of a child having French nationality who died in consequence of a crime which was not committed on the territory of that State.
Soudní dvůr měl za to, že právo Společenství takovémuto právnímu předpisu brání.
The Court held that Communitylaw precludes such legislation.
Na úrovni obecných zásad práva Společenství a jejich respektování vnitrostátními orgány při uplatňování zmíněného práva je třeba poukázat na věc Heemskerk a Schaap (rozsudek ze dne 25. listopadu 2008, C-455/06) týkající se vývozních náhrada ochrany skotu během přepravy, která Soudnímu dvoru umožnila vyslovit se k vnitrostátnímu pravidlu, jímž se řídí reformatio in peius.
As regards the general principles of Communitylaw and observance of those principles by national authorities when implementing Community law, Case C-455/06 Heemskerk and Schaap (judgment of 25 November 2008), concerning export refunds and the protection of cattle during transport, allowed the Court to adjudicate on the national rule of reformatio in pejus.
Rozhodl, že právo Společenství neukládá vnitrostátnímu soudu povinnost, aby i bez návrhu použil ustanovení práva Společenství, jestliže by jej takové použití vedlo k prolomení zásady zákazu reformationis in peius zakotvené v příslušném vnitrostátním právu.Taková povinnost by totiž byla nejen v rozporu se zásadami dodržování práva na obhajobu, právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, z nichž uvedený zákaz vychází, ale jednotlivce, jenž podal žalobu proti aktu, který nepříznivě zasahuje do jeho právního postavení, by vystavovala riziku, že v důsledku takové žaloby se bude nacházet v horším postavení, než v jakém by se nacházel, kdyby tuto žalobu nepodal.
The Court decided that Communitylaw does not require national courts to apply, of their own motion, a provision of Communitylaw where such application would lead them to deny the principle, enshrined in the relevant national law, of the prohibition of reformatio in pejus. Such an obligation would not only be contrary to the principles of respect for the rights of the defence, legal certainty and protection of legitimate expectations, which underlie the prohibition, but would expose an individual who brought an action against an act adversely affecting him to the risk that such an action would place him in a less favourable position than he would have been in, had he not brought that action.
Pokud jde o oblast pravidel upravujících řízení před soudy Společenství, několik rozsudků si zasluhuje zvláštní pozornosti.
There area number of judgments of particular interest in relation to proceedings before the Community judicature.
Jeden z nich se týká samotné příslušnosti soudu Společenství.
One of these concerns the very jurisdiction of the Community judicature.
Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).
Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
Soudní dvůr společenství za výraz ústavní záruky vyplývající ze Smlouvy o ES coby autonomního právního systému, který nemůže být narušen mezinárodní dohodou.
Court of Justice mission [2005] ECR II-3649 and Case T-306/01 Yusuf and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission [2005] ECR II-3533) so far as concerns the Council’s competence to adopt a regulation ordering the freezing of funds and other economic assets of the individuals and entities whose names appear in a list annexed to that regulation (4), which had been adopted in order to give effect in the European Community to resolutions of the United Nations Security Council, the Court considered that theCourtofFirstInstance erred in law when it held that the Community judicature does not, in principle, have any jurisdiction to review the internal lawfulness of that regulation.
Přezkum legality zajišťovaný Soudnímdvorem se týká aktu Společenství, kterým se provádí předmětná mezinárodní dohoda, a nikoli této dohody samotné.
According to the Court of Justice, the review of the validity of any Community measure in the light of fundamental rights must be considered to be the expression, in a community based on the rule of law, of a constitutional guarantee, stemming from the ECTreaty as an autonomous legal system, which cannot be prejudiced by an international agreement.
Soudy Společenstvímusí zajišťovat v zásadě úplný přezkum legality veškerých aktů Společenství z hlediska základních práv, jež jsou nedílnou součástí obecných zásad práva Společenství, včetně aktů Společenství, které stejně jako sporné nařízení provádějí rezoluce přijaté Radou bezpečnosti.
The Community judicature must ensure the review, in principle the full review, of the lawfulness of all Community acts in the light of fundamental rights, which form an integral part of the general principles of Community law, including review of Community measures which, like the regulation in question, are designed to give effect to resolutions adopted by the Security Council.
Soudní dvůr měl dále za to, že vzhledem ke konkrétním okolnostem, které provázely zápis jména Y. A. Kadi a názvu A l Barakaat do seznamu osoba subjektů, na něž se vztahuje zmrazení prostředků, je třeba v tomto ohledu dospět k závěru, že jejich právo na obhajobu, konkrétně právo být vyslechnut, a právo na účinnou soudní ochranu, zjevně nebyla zachována.
Moreover, the Court found that, in the light of the actual circumstances surrounding the inclusion of Mr Kadi and Al Barakaat in the list of persons and entities covered by the freezing of funds, it had to be held that the rights of the defence, in particular the right to be heard, and the right to effective judicial review of those rights were patently not respected.
Ohledně tohoto bodu Soudní dvůr připomněl, že účinnost soudního přezkumu znamená, že příslušný orgán Společenství má povinnost sdělit dotčené osobě nebo subjektu důvody, o něž se opírá dané opatření, pokud možno v okamžiku, kdy je o opatření rozhodováno, nebo alespoň co nejdříve po rozhodnutí, aby těmto adresátům bylo umožněno využít v příslušných lhůtách jejich práva na opravný prostředek.
In regard to that point, the Court observed that the effectiveness of judicial review means that the Community authority is bound to communicate to the persons or entities concerned the grounds on which the measure in question is founded, so far as possible, either when that measure is decided on or, at the very least, as swiftly as possible after that decision in order to enable those persons or entities to exercise, within the periods prescribed, their right to bring an action.