natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Soudní dvůr uznal svou pravomoc k přezkumu legality jednání orgánů Společenství, když, tak jako v projednávaném případě, zamýšlely provést konkrétní povinnost přijatou v rámci GATT.“
The Court of Justice has acknowledged that it has the power to review the legality of actions of the Community institutions where, as here, they intended to implement a specific obligation assumed within the framework of the GATT.’
V rozhodnutí o předběžné otázce, zda se lze dovolávat pravidel WTO, Soud zejména rozhodl v bodech 108 až 115 rozsudku FIAMM a 101 až 108 rozsudku Fedon:
Ruling on the preliminary question as to whether the WTO rules could be relied upon, the Court of First Instance held in particular, in paragraphs 108 to 115 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 to 108 of the Fedon judgment:
[101] Před přistoupením k přezkumu legality jednání orgánů Společenství je třeba rozhodnout otázku, zda dohody WTO zakládají pro procesní subjekty Společenství právo uplatnit tyto dohody u soudu za účelem zpochybnění platnosti právní úpravy Společenství v případě, že [OŘS] uvedl, že jak tato, tak i následná právní úprava přijatá Společenstvím za účelem zejména toho, aby
[101] Before examining the legality of the conduct of the Community institutions, it is necessary to decide whether the WTO agreements give rise, for persons subject to Community law, to the right to rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted
FIAMM A DALŠÍ v. RADA A KOMISE byla právní úprava Společenství uvedena do souladu s dotčenými pravidly WTO, jsou s posledně uvedenými neslučitelné.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules.
[102] Žalobkyně se v tomto ohledu dovolávají zásady pacta sunt servanda, jež skutečně patří mezi právní normy, které musí orgány Společenství dodržovat při výkonu svých pravomocí, jakožto základní zásady jakéhokoli právního řádu, a zvláště právního řádu mezinárodního (rozsudek Soudního dvora ze dne 16. června 1998, Racke, C-162/96, Recueil, s. I-3655, bod 49).
[102] The applicants rely in this connection on the principle pacta sunt serv­anda, which is one of the rules of law with which the Community institutions must comply when carrying out their functions, being a fundamental principle of all legal orders and particularly of the international legal order (Case C-162/96 Racke [1998] ECR I-3655, paragraph 49).
[104] Jednak je totiž dohoda o zřízení WTO založena na vzájemnosti a vzájemných výhodách, což ji odlišuje od dohod uzavřených Společenstvím s třetími státy, které zavádějí určitou asymetrii v oblasti závazků.
[104] First, the Agreement establishing the WTO is founded on reciprocal and mutually advantageous arrangements which distinguish it from those agreements concluded between the Community and nonmember States that introduce a certain asymmetry of obligations.
Přitom je nesporné, že někteří nejvýznamnější obchodní partneři Společenství nezařazují dohody WTO mezi normy, ve vztahu k nimž jejich soudní orgány provádějí přezkum legality svých vnitrostátních právních předpisů.
It is common ground that some of the most important commercial partners of the Community do not include the WTO agreements among the rules by reference to which their courts review the legality of their rules of domestic law.
Přezkum legality jednání orgánů Společenství s ohledem na tyto normy by tudíž mohl způsobit nerovnováhu při použití pravidel WTO, která by zbavila legislativní nebo výkonné orgány Společenství manévrovacího prostoru, který mají obdobné orgány obchodních partnerů Společenství (rozsudek Portugalsko v. Rada, [uvedený výše], body 42 až 46).
To review the legality of actions of the Community institutions in the light of those rules could therefore lead to an unequal application of the WTO rules depriving the legislative or executive organs of the Community of the scope for manoeuvre enjoyed by their counterparts in the Community’s trading partners (Portugal v Council, cited … above, paragraphs 42 to 46).
[105] Kromě toho, pokud by soudním orgánům byla uložena povinnost nepoužít normy vnitrostátního práva, jež jsou neslučitelné s dohodami WTO, vedlo by to k tomu, že by legislativní a výkonné orgány smluvních stran byly zbaveny možnosti stanovené v článku 22 [Ujednání] nalézt, případně i na přechodnou dobu, prostřednictvím jednání řešení s cílem dosáhnout vzájemně přijatelného vyrovnání (rozsudek Portugalsko v. Rada, [uvedený výše], body 39 a 40).
[105] Second, to require the courts to refrain from applying rules of internal law which are incompatible with the WTO agreements would have the consequence of depriving the legislative or executive organs of the contracting parties of the possibility afforded by Article 22 of the DSU of entering into negotiated arrangements, even on a temporary basis, in order to arrive at mutually acceptable compensation (Portugal v Council, cited … above, paragraphs 39 and 40).
[108] Přitom ani v případě existence rozhodnutí [OŘS] o neslučitelnosti opatření přijatých členem s pravidly WTO se žádná z těchto dvou výjimek v projednávané věci nepoužije.“
[108] However, notwithstanding the existence of a decision of the DSB finding the measures taken by a member to be incompatible with WTO rules, neither of those exceptions is applicable in this instance.’
Soud pak uvedl důvody, pro které se domnívá, že se žádná z uvedených výjimek nemůže použít.
The Court of First Instance then stated the reasons why it considered that neither of those exceptions could apply.
Pokud jde o výjimku vycházející z úmyslu splnit konkrétní povinnost přijatou v rámci WTO, Soud rozhodl tak, jak je uvedeno v bodech 116, 121, 122 a 125 až 137 rozsudku FIAMM a v bodech 109, 114, 115 a 118 až 130 rozsudku Fedon:
With regard to the exception based on an intention to implement a specific obligation assumed within the WTO, the Court held as follows in paragraphs 116, 121, 122 and 125 to 137 of the FIAMM judgment and paragraphs 109, 114, 115 and 118 to 130 of the Fedon judgment:
[109] Tím, že Společenství přijalo závazek, po přijetí rozhodnutí [OŘS] ze dne 25. září 1997, uvést svoji právní úpravu do souladu s pravidly WTO, nezamýšlelo převzít konkrétní povinnost v rámci WTO, jež by mohla odůvodnit výjimku z nemožnosti dovolávat se pravidel WTO před soudy Společenství a umožnit posledně uvedeným provádět přezkum legality jednání orgánů Společenství s ohledem na tato pravidla.
[109] In undertaking, after the adoption of the [DSB’s] decision of 25 September 1997, to comply with the WTO rules, the Community did not intend to assume a specific obligation in the context of the WTO capable of justifying an exception to the principle that WTO rules cannot be relied upon before the Community courts and of allowing the latter to review the legality of the conduct of the Community institutions by reference to those rules.
[114] Ujednání […] danému členu WTO poskytuje několik možností provedení doporučení nebo rozhodnutí [OŘS] o neslučitelnosti opatření s pravidly WTO.
[114] The DSU … allows the WTO member involved several methods of implementing a recommendation or ruling of the DSB finding a measure incompatible with WTO rules.
3 odst. 7 umožňuje poskytnout poškozenému členu vyrovnání nebo povolit mu suspendovat koncese nebo jiné závazky na přechodnou dobu do odstranění neslučitelného opatření (viz rozsudek Portugalsko v. Rada, [výše uvedený], bod 37).
[115] Where immediate withdrawal of the incompatible measure is impracticable, the DSU envisages, in Article 3(7), that the member harmed may be granted compensation or may be authorised to suspend the application of concessions or other obligations on an interim basis pending the withdrawal of the incompatible measure (see Portugal v Council, cited … above, paragraph 37).
[119] Článek 22 odst. 8 [Ujednání] tak zdůrazňuje dočasnou povahu suspenze koncesí nebo jiných závazků a omezuje jejich trvání ‚do doby, než bude opatření, které bylo shledáno neslučitelným s uvedenou dohodou, odstraněno nebo než člen, který musí provést doporučení nebo rozhodnutí, nalezne řešení, pokud jde o zrušení nebo zmenšení výhod, nebo než bude dosaženo vzájemně uspokojivého řešení‘.
[119] Article 22(8) of the DSU thus makes it clear that the suspension of concessions or other obligations is temporary in nature and states that the suspension is only to be applied “until such time as the measure found to be inconsistent with a covered agreement has been removed, or the Member that must implement recommendations or rulings provides a solution to the nullification or impairment of benefits, or a mutually satisfactory solution is reached”.
[123] Za takové situace by přezkum legality jednání žalovaných orgánů s ohledem na pravidla WTO soudem Společenství mohl zapříčinit oslabení pozice vyjednávačů Společenství při hledání vzájemně přijatelného řešení sporu v souladu s pravidly WTO.
[123] To that extent, review by the Community courts of the legality of the conduct of the defendant institutions by reference to WTO rules could have the effect of weakening the position of the Community negotiators in the search for a mutually acceptable solution to the dispute that is consistent with WTO rules.
[124] Za těchto podmínek by tím, že by soudním orgánům byla uložena povinnost nepoužít normy vnitrostátního práva, jež jsou neslučitelné s dohodami WTO, byly legislativní a výkonné orgány smluvních stran zbaveny možnosti, kterou zejména poskytuje článek 22 [Ujednání], nalézt, případně i na přechodnou dobu, řešení prostřednictvím jednání (rozsudek Portugalsko v. Rada, [výše uvedený], bod 40).
[124] In those circumstances, to require courts to refrain from applying the rules of internal law which are incompatible with the WTO agreements would have the consequence of depriving the legislative or executive organs of the contracting parties of the possibility afforded in particular by Article 22 of the DSU of entering into a negotiated arrangement even on a temporary basis (Portugal v Council, cited … above, paragraph 40).
[125] Žalobkyně tudíž nesprávně dovozují z článků 21 a 22 [Ujednání] povinnost člena WTO přizpůsobit se v určené lhůtě doporučením a rozhodnutím orgánů WTO, a nesprávně tvrdí, že rozhodnutí OŘS jsou vykonatelná, ledaže by se proti nim jednomyslně postavily smluvní strany.
[125] The applicants are therefore wrong in inferring from Articles 21 and 22 of the DSU an obligation on the WTO member to comply, within a specified period, with the recommendations and rulings of the WTO bodies and in contending that DSB rulings are enforceable unless the contracting parties unanimously oppose this.
[126] Ostatně Rada tím, že svým nařízením č.
[126] Moreover, in again amending, by Regulation No 216/2001, the banana import regime, the Council sought to reconcile various divergent objectives.
[127] Spojené státy americké nakonec souhlasily, podle ujednání o porozumění ze dne 11. dubna 2001, s dočasnou suspenzí uložení své celní přirážky
[127] It was, ultimately, in return for the Community’s undertaking to establish a tariff-only regime for imports of bananas before 1 January 2006 that the United States of America agreed, as set out in the memorandum
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P výměnou za závazek Společenství zavést režim vylučující netarifní opatření pro dovozy banánů před 1. lednem 2006.
2008 — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P of understanding concluded on 11 April 2001, to suspend provisionally the imposition of the increased customs duty.
[128] Takový výsledek by přitom mohl být ohrožen zásahem soudů Společenství spočívajícím v tom, že by za účelem náhrady škody utrpěné žalobkyněmi přezkoumaly legalitu úkonů, které v tomto případě provedly žalované orgány, s ohledem na pravidla WTO.
[128] Such an outcome could have been jeopardised by intervention of the Community courts in reviewing the legality by reference to WTO rules of the conduct of the defendant institutions in the present case with a view to awarding compensation for the loss sustained by the applicants.
[130] Z toho vyplývá, že žalované orgány neměly v úmyslu změnou sporného režimu dovozu banánů do Společenství splnit konkrétní povinnosti vyplývající z pravidel WTO, ve vztahu k nimž [OŘS] shledal neslučitelnost uvedeného režimu.“
[130] It follows that the defendant institutions did not intend, by amending the Community regime at issue governing the import of bananas, to implement specific obligations arising from the WTO rules and in the light of which the DSB had found that regime to be incompatible with those rules.’
Soud rovněž vyloučil jakékoli použití výjimky vycházející z výslovného odkazu na konkrétní ustanovení dohod WTO poté, co v bodech 142 rozsudku FIAMM a 135 rozsudku Fedon uvedl, že „z preambule jednotlivých nařízení, která mění režim dovozu banánů, nevyplývá, že by se zákonodárce Společenství odvolával na konkrétní ustanovení dohod WTO, když měl v úmyslu uvést tento režim do souladu s těmito dohodami“.
The Court also ruled out any application of the exception derived from express reference to specific provisions of the WTO agreements, after having in particular found in paragraph 142 of the FIAMM judgment and paragraph 135 of the Fedon judgment that ‘the preambles to the various regulations amending the banana import regime do not show that the Community legislature referred to specific provisions of the WTO agreements when it purported to bring the regime into conformity with those agreements’.
Soud tedy v bodech 144 a 145 rozsudku FIAMM, jakož i 137 a 138 rozsudku Fedon rozhodl, že „bez ohledu na zjištění neslučitelnosti provedené [OŘS] nejsou pravidla
The Court thus concluded, in paragraphs 144 and 145 of the FIAMM judgment and paragraphs 137 and 138 of the Fedon judgment, that, ‘notwithstanding a finding of
WTO v projednávaném případě ani z důvodu konkrétních povinností, které mělo Společenství splnit, ani z důvodu výslovného odkazu na konkrétní ustanovení normami, ve vztahu k nimž lze posoudit legalitu jednání orgánů“, a že „žalobkyně nemohou pro účely své žaloby na náhradu škody účinně tvrdit, že jednání vytýkané Radě a Komisi je v rozporu s pravidly WTO“.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION incompatibility made by the DSB, the WTO rules do not in the present case, whether because of particular obligations which the Community intended to implement or because of an express reference to specific provisions, amount to rules of law by reference to which the legality of the institutions’ conduct may be assessed’ and that ‘the applicants are not entitled to argue, for the purposes of their claim for compensation, that the conduct of which the Council and the Commission are accused is contrary to WTO rules’.
V bodech 146 rozsudku FIAMM a 139 rozsudku Fedon uvedl Soud, že „[ž]alobní důvody žalobkyň vycházející z porušení zásad ochrany legitimního očekávání a právní jistoty, jakož i z porušení jejich práva vlastnit majetek a jejich práva na svobodný výkon hospodářské činnosti, a konečně z nedodržení zásady řádné správy se zakládají na předpokladu, podle kterého je jednání vytýkané žalovaným orgánům v rozporu s pravidly WTO“, a vyvodil z toho v bodech 147 a 140 uvedených rozsudků, že „[j]elikož tato pravidla nepatří mezi normy, s ohledem na něž soudy Společenství přezkoumávají legalitu jednání orgánů Společenství, je tyto žalobní důvody třeba v důsledku toho rovněž zamítnout“.
After observing in paragraph 146 of the FIAMM judgment and paragraph 139 of the Fedon judgment that ‘the complaints advanced by the applicants based on breach of the principles of the protection of legitimate expectations and of legal certainty, on infringement of the right to property and to pursuit of an economic activity and, finally, on failure to observe the principle of proper administration all rest on the premiss that the conduct of which the defendant institutions are accused is contrary to WTO rules’, the Court deduced, in paragraphs 147 and 140 of those judgments, that, ‘inasmuch as those rules are not among the rules by reference to which the Community courts review the legality of the Community institutions’ conduct, these complaints [would] therefore be rejected’.
Vzhledem k výše uvedenému Soud v bodech 149 rozsudku FIAMM a 142 rozsudku Fedon konstatoval, že „[j]elikož nelze prokázat protiprávnost jednání vytýkaného žalovaným orgánům, není splněna jedna ze tří kumulativních podmínek pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Společenství za protiprávní jednání jeho orgánů“.
In the light of the foregoing, the Court found, in paragraph 149 of the FIAMM judgment and paragraph 142 of the Fedon judgment, that, ‘since it [had] not been proved that the conduct of which the defendant institutions [were] accused was unlawful, one of the three cumulative conditions of noncontractual liability of the Community for unlawful conduct [was] not met’.
V důsledku toho zamítl první část návrhu žalobkyň.
Consequently, it dismissed the applicants’ first head of claim.
Pokud jde o část návrhu vycházející z režimu mimosmluvní odpovědnosti Společenství i v případě neexistence protiprávního jednání orgánů, Soud nejprve uvedl, v bodech 157 až 160 rozsudku FIAMM a 150 až 153 rozsudku Fedon, že takový režim existuje. V tomto ohledu se vyslovil následovně:
As regards the head of claim founded on a regime providing for noncontractual Community liability even in the absence of unlawful conduct of the institutions, the Court first of all affirmed the existence of such a regime in paragraphs 157 to 160 of the FIAMM judgment and paragraphs 150 to 153 of the Fedon judgment, stating as follows:
[150] Pokud, tak jako v projednávaném případě, není protiprávnost jednání orgánů Společenství prokázána, nevyplývá z toho, že podniky, které musí, jakožto kategorie hospodářských subjektů, nést nepřiměřenou část nákladů vyplývajících z omezení přístupu na vývozní trhy, nemohou být v žádném případě odškodněny z titulu mimosmluvní odpovědnosti Společenství (viz v tomto smyslu rozsudek Soudního dvora ze dne 29. září 1987, De Boer Buizen v. Rada a Komise, 81/86, Recueil, s. 3677, bod 17).
[150] Where, as in the present case, it has not been established that conduct attributed to the Community institutions is unlawful, that does not mean that undertakings which, as a category of economic operators, are required to bear a disproportionate part of the burden resulting from a restriction of access to export markets can in no circumstances obtain compensation by virtue of the Community’s noncontractual liability (see, to this effect, Case 81/86 De Boer Buizen v Council and Commission [1987] ECR 3677, paragraph 17).
[151] Článek 288 druhý pododstavec ES totiž zakládá povinnost Společenství nahradit škody způsobené jeho orgány, v souladu s ‚obecnými zásadami společnými právním řádům členských států‘, aniž by tedy omezoval působnost těchto zásad pouze na režim mimosmluvní odpovědnosti Společenství za protiprávní jednání uvedených orgánů.
[151] The second paragraph of Article 288 EC bases the obligation which it imposes on the Community to make good any damage caused by its institutions on the “general principles common to the laws of the Member States” and therefore does not restrict the ambit of those principles solely to the rules governing noncontractual Community liability for unlawful conduct of those institutions.
[152] Vnitrostátní právní předpisy o mimosmluvní odpovědnosti přitom jednotlivcům umožňují, i když v nestejných mezích, ve specifických oblastech a podle odlišných pravidel, získat v soudním řízení náhradu některých škod i při neexistenci protiprávního jednání původce újmy.
[152] National laws on noncontractual liability allow individuals, albeit to varying degrees, in specific fields and in accordance with differing rules, to obtain compensation in legal proceedings for certain kinds of damage, even in the absence of unlawful action by the perpetrator of the damage.
[153] V případě škody způsobené jednáním orgánů Společenství, jehož protiprávní povaha není prokázána, může dojít ke vzniku mimosmluvní odpovědnosti Společenství, pokud jsou kumulativně splněny podmínky týkající se skutečnosti škody, příčinné souvislosti mezí ní a jednáním orgánů Společenství, jakož i neobvyklé a zvláštní povahy dotčené škody (rozsudek ze dne 15. června 2000, Dorsch Consult v. Rada a Komise, [C-237/98 P, Recueil, s. I-4549], bod 19).“
[153] When damage is caused by conduct of the Community institution not shown to be unlawful, the Community can incur noncontractual liability if the conditions as to sustaining actual damage, to the causal link between that damage and the conduct of the Community institution and to the unusual and special nature of the damage in question are all met (Case C-237/98 P Dorsch Consult v Council and Commission [[2000] ECR I-4549], paragraph 19).’
Soud pak dospěl k závěru, že navrhovatelkám vznikla taková skutečná a určitá újma.
The Court then concluded that the applicants had sustained actual and certain damage.
Krom toho rozhodl, že existuje přímá příčinná souvislost mezi jednáním žalovaných orgánů v oblasti dovozu banánů do Společenství a škodou, která tak navrhovatelkám vznikla.
It further held that a direct causal link existed between the conduct of the Community institutions with regard to the importing of bananas into the Community and the damage thereby sustained by the applicants.
Konečně měl Soud za to, že škoda, která vznikla společnostem FIAMM a Fedon nevykazuje neobvyklou povahu, a v důsledku toho zamítl jejich návrhy v rozsahu, v jakém vycházely z režimu odpovědnosti Společenství při neexistenci protiprávního jednání jeho orgánů.
Finally, the Court held that the damage incurred by FIAMM and Fedon was not unusual in nature, and therefore rejected their claims in so far as they were founded on the regime providing for liability of the Community in the absence of unlawful conduct of its institutions.
K odůvodnění tohoto závěru Soud v bodech 205 a 207 rozsudku FIAMM, jakož i 194 a 196 rozsudku Fedon zejména rozhodl, že:
In reaching this conclusion, the Court held in particular, in paragraphs 205 and 207 of the FIAMM judgment and paragraphs 194 and 196 of the Fedon judgment:
[194] […] je třeba konstatovat, že možnost suspendovat celní koncese, což je opatření upravené dohodami WTO, ke kterému došlo v projednávaném případě, je jedním z nebezpečí vlastních stávajícímu systému mezinárodního obchodu.
[194] … the possibility, which has come about in the present case, of tariff concessions being suspended as provided for by the WTO agreements is among the vicissitudes inherent in the current system of international trade.
Toto nebezpečí proto musí nutně nést každý subjekt, který se rozhodne uvádět své výrobky na trh jednoho z členů WTO.
Accordingly, the risk of this vicissitude has to be borne by every operator who decides to sell his products on the market of one of the WTO members.
22 odst. 3 písm. b) a c) [Ujednání], jakožto mezinárodního instrumentu, který byl vhodným způsobem zveřejněn za účelem zajištění, aby jej subjekty Společenství znaly, vyplývá, že žalující člen WTO může požadovat povolení suspendovat koncese nebo jiné závazky v jiných odvětvích, než ve kterých skupina odborníků nebo odvolací orgán shledaly porušení, kterého se dopustil dotčený člen, ať již na základě téže dohody, nebo jiné dohody WTO.“
[196] In addition, it is clear from Article 22(3)(b) and (c) of the DSU, an international instrument which was publicised appropriately so as to ensure that Community operators were aware of it, that the complaining member of the WTO may seek to suspend concessions or other obligations in sectors other than that in which the panel or Appellate Body has found a violation by the member concerned, whether under the same agreement or another WTO agreement.’
Návrhová žádání účastníků řízení a průběh řízení před Soudním dvorem
The forms of order sought and the course of the proceedings before the Court of Justice
FIAMM ve věci C-120/06 P navrhuje zrušení rozsudku FIAMM a Fedon ve věci C-121/06 P navrhuje zrušení rozsudku Fedon.
FIAMM, in Case C-120/06 P, and Fedon, in Case C-121/06 P, claim respectively that the FIAMM judgment and the Fedon judgment should be set aside.