natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z toho plyne, že pro účinné plnění poradenské povinnosti a povinnosti dohledu nad správným používáním léčivých přípravků v nemocničním prostředí ze strany lékárníka je nezbytné, aby se lékárník mohl přímo seznámit se stavem každého pacienta.
Consequently, in order for the pharmacist to carry out this duty to give advice and supervise the proper use of medicinal products in a hospital environment effectively, he must be able to familiarise himself with each patient’s situation.
Lékárník, jak tvrdí Spolková republika Německo, musí být nedílnou součástí ošetřujícího týmu.
The pharmacist, as the Federal Republic of Germany contends, must form an integral part of the treatment team.
V opačném případě, kdyby lékárník měl poskytovat pouze telefonické poradenství, by se jeho úloha omezila pouze na případy, v nichž by měl ošetřující lékař či jiný zdravotnický pracovník zaměstnaný v nemocnici pochybnosti o použití určitého léčivého přípravku.
Otherwise, if intervention by the pharmacist were to be limited to providing advice over the telephone, his role would be restricted merely to cases in which a hospital doctor or a member of the nursing team had doubts about the use of a medicinal product.
Plnění poradenské povinnosti a povinnosti dohledu externím lékárníkem proto vyžaduje, aby byl v nemocnici osobně
If an external pharmacist is to carry out this duty of providing advice and supervision, he must therefore be present at the hospital
Mám přitom za to, že ve všech uvedených případech je pro účinné plnění poradenské povinnosti a povinnosti dohledu nad správným používáním léčivých přípravků nezbytné, aby se lékárník fyzicky dostavoval do dotyčného zařízení pravidelně a tak často, jak určí jednotlivá zařízení.
However, in all situations I am of the view that the effective way of carrying out this duty of giving advice and supervising the proper use of medicinal products requires the pharmacist to go to the hospital in person on a regular basis and according to a schedule worked out for each hospital.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-141/07 přítomen v pravidelných intervalech a aby byl k dispozici v naléhavých případech.
OPINION OF MR BOT — CASE C-141/07 in person on a regular basis and be available in an emergency.
To logicky předpokládá, že svou činnost vyvíjí v blízkém okolí nemocnice, neboť musí být přítomen, jak podotýká Komise, i ve své lékárně, aby mohl vyřizovat požadavky veřejnosti.
The logical assumption therefore is that he carries on his business in the vicinity of the hospital, since, as the Commission points out, he must also be present in his dispensary in order to be able to attend to the public.
Komise nepopírá skutečnost, že nemocnice potřebuje při výběru léčivých přípravků součinnost lékárníka, který má dokonalý přehled o jejích potřebách.
The Commission does not dispute that in order to select its medicinal products a hospital needs the help of a pharmacist with a detailed knowledge of what that hospital requires.
Nejlépe a nejpřesněji může tyto potřeby znát a výběru léčivých přípravků se účastnit právě lékárník pověřený poskytováním poradenství k používání léčivých přípravků v daném zařízení.
It is therefore the pharmacist whose job it is to provide advice on the use of medicinal products within the hospital who would appear to be the best person to be aware of precisely what the hospital’s needs are and to take part in the process of selecting medicinal products.
Zadruhé, Spolková republika Německo dle mého názoru zcela důvodně tvrdí, že oddělení výběru léčivých přípravků od poradenství zaměstnancům nemocnice je problematické.
Second, the Federal Republic of Germany is correct, in my view, in arguing that it is difficult to separate the selection of medicinal products from the provision of advice to hospital staff.
Zatřetí se Spolkovou republikou Německo souhlasím v tom, že nelze oddělit ani zásobování léčivými přípravky a sledování zásob léčivých přípravků nemocnice od poradenství zaměstnancům nemocnice a výběru léčivých přípravků.
Third, I share the Republic of Ger -many’s opinion that the functions of supply- ing medicinal products and checking a hos -pital’s stocks of medicinal products, on the one hand, and those of advising hospital staff and selecting medicinal products, on the other hand, cannot be separated either.
Vycházím přitom ze dvou vzájemně se doplňujících důvodů: funkčního a ekonomického.
I base my view on two complementary reasons, the first functional and the second economic.
Seznam léčivých přípravků registrovaných v určitém členském státě je totiž mnohem delší než seznam léčivých přípravků, které nemocnice skutečně potřebuje.
The list of medicinal products authorised in a Member State is much more extensive than the list of medicinal products that a hospital actually needs.
Potřeby nemocnice se pohybují v rámci vymezeném onemocněními, která mohou léčit.
A hospital’s needs are limited to the diseases it is called upon to treat.
Mnohé léčivé přípravky navíc mají totožné nebo srovnatelné vlastnosti.
Moreover, a large number of medicinal products have identical or comparable properties.
Každá nemocnice tak musí z důvodů hospodárnosti vybírat léčivé přípravky nezbytné pro oblast své působnosti a vystříhat se zbytečných objednávek několika léčivých přípravků se stejnými vlastnostmi.
Consequently, any hospital, for the sake of good management, must select the medicinal products needed for its areas of specialisation and avoid unnecessary ordering of a number of medicinal products having the same properties.
KOMISE v. NĚMECKO ných kontrol kvality a skladování léčivých přípravků.
COMMISSION v GERMANY best placed to carry out regular checks on the quality and storage of such products.
Stejně tak externím lékárníkem nejlépe vybaveným pro dodávání všech potřebných léčivých přípravků nemocnici a pro vytváření zásob, které za všech okolností umožní pokrýt její potřeby, ve své lékárně je ten, který poskytuje poradenství zdravotnickému personálu a účastní se výběru léčivých přípravků, neboť má o potřebách zásobované nemocnice dokonalý přehled.
Similarly, the external pharmacist who would appear to be the best placed to supply a hospital with all the necessary medicin- al products and to keep in his dispens- ary adequate stocks to meet the hospital’s needs in all circumstances would appear to be the person who provides advice to the medical staff and takes part in the process of selecting medicinal products, since he is well acquainted with the needs of the hospital to be supplied.
Jak uvádí Spolková republika Německo, zásobování, poradenství a kontrola dohromady vytváří synergický efekt.
As the Federal Republic of Germany states, there is a synergy between supplying medicinal products, advising hospital staff and checking stocks.
Společně se Spolkovou republikou Německo se domnívám, že tyto jednotlivé úkoly se doplňují a že z funkčního hlediska je účelnější, aby byly svěřeny témuž odborníkovi.
Like the Federal Republic of Germany, I am of the view that those different functions are complementary and that, from the functional point of view, it is more rational to assign them to the same professional.
Z hlediska ekonomického je třeba vzít v úvahu skutečnost, že poradenská činnost je nedílnou součástí povolání lékárníka při výdeji léčivých přípravků pacientům.
At the economic level, it is important to take into consideration the fact that the activity of providing advice forms an integral part of the pharmacist’s job when he issues a medicinal product to a patient.
Není třeba ji odměňovat zvlášť.
It does not involve additional payment.
Tento závěr lze použít i na sledování zásob léčivých přípravků nemocnice.
This view also applies as regards the function of checking a hospital’s stocks of medicinal products.
Jak vysvětluje Spolková republika Německo, záměrem nemocnice, která se rozhodne svěřit své zásobování externí lékárně, je zejména oproštění se od nutnosti mít na skladě ve vlastních prostorách velké množství léčivých přípravků.
As the Federal Republic of Germany explains, a hospital which takes the decision to obtain its supplies from an external pharmacy does so primarily in order to free itself of the burden of having to stock large quantities of medicinal products on its own premises.
Dostatečnými zásobami léčivých přípravků musí disponovat externí lékárna, aby tak byla za všech okolností schopna pokrýt potřeby dané nemocnice.
It is therefore the external pharmacy which has to have sufficient stocks of medicinal products to be able to meet the needs of that hospital in all circumstances.
Právě proto má tato lékárna i nejlepší předpoklady k provádění pravidel-
Consequently, it is that pharmacy which is
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-141/07
OPINION OF MR BOT — CASE C-141/07 of those additional tasks is included in the selling price of the medicinal products.
Nemohou být tedy předmětem zvláštní platby.
They should not therefore give rise to any special payment.
Jen stěží si však dovedu představit, že by tomu tak bylo i v případě, že by externí lékárník pověřený uvedenými doplňkovými úkoly a lékárník zajištující veškeré zásobování nemocnice léčivými přípravky nebyli jeden a týž.
However, it is difficult to see how this could be done if the external pharmacist responsible for carrying out those additional tasks were not the one supplying the hospital with all its medicinal products.
V tomto ohledu uznal, že počet nemocničních zařízení, jejich zeměpisné rozmístění, jejich organizace a zařízení, jímž jsou vybavena, jakož i povaha služeb, které mohou poskytovat, musí být ze strany členského státu plánovány.
It has acknowledged in that regard that a Member State must be able to plan the number of hospitals, their geographical distribution, the way in which they are organised and the facilities with which they are equipped, and also the nature of the medical services which they are able to offer.
Díky plánování zpravidla lze na území dotyčného členského státu zajistit dostatečnou a stálou dostupnost vyvážené škály kvalitní nemocniční péče.
Such planning, as a general rule, ensures that there is sufficient and permanent access to a balanced range of highquality hospital treatment in the Member State concerned.
Jeho účelem je i zajistit kontrolu výdajů a v rámci možností zabránit veškerému plýtvání finančními, technickými a lidskými zdroji 34.
It also assists in controlling costs and preventing, as far as possible, any wastage of financial, technical and human resources. 34
Dotčené nemocnici by skutečně nezbylo, než zaměstnat lékárníka jen na vykonávání uvedených úkolů, což by vzhledem k dodatečným nákladům na jeho zaměstnání vedlo k tomu, že možnost obrátit se na externího lékárníka by značně ztratila na svém významu.
In reality the hospital concerned would be forced to employ a pharmacist to carry out these tasks specially, which, because of the additional charges inherent in such recruitment, would offset to a great extent the advantage of using an external pharmacist.
Plýtvání by totiž podle Soudního dvora bylo ještě škodlivější vzhledem k tomu, že je nesporné, že v odvětví nemocniční péče jsou vynakládány značné výdaje a že odvětví musí uspokojovat rostoucí potřeby, zatímco finanční prostředky, které lze věnovat na zdravotní péči, nejsou, bez ohledu na použitý způsob financování, neomezené 35.
Such wastage, in the view of the Court, would be all the more damaging because it is generally recognised that the hospital care sector generates considerable costs and must satisfy increasing needs, while the financial resources which may be made available for healthcare are not unlimited, whatever the mode of funding applied. 35
Cíle ryze hospodářské povahy samozřejmě v zásadě nemohou odůvodňovat překážku základní zásadě volného pohybu zboží 31.
Of course, in principle, aims of a purely economic nature cannot justify a barrier to the fundamental principle of the free movement of goods.
V oblasti veřejného zdraví však Soudní dvůr připustil, že od uvedené zásady se lze odchýlit, jestliže cílem zájmů hospodářské povahy je zachování vyvážené a všem dostupné nemocniční péče 32, zejména určité léčebné kapacity nebo určité úrovně medicíny na vnitrostátním území 33.
31However, in the field of public health the Court has accepted that derogations from that principle may be allowed where interests of an economic nature concern maintaining a balanced medical and hospital service open to all, 32in particular the maintenance of treatment capacity or medical competence on national territory. 33
Mám za to, že uvedené úvahy lze použít i na projednávanou věc a že Spolková republika Německo za účelem zaručení vysoké úrovně ochrany zdraví a zachování hospodárnosti nabídky nemocniční péče platně
I am of the view that those considerations may be applied to the present case and that the Federal Republic of Germany was right to state that supplying a hospital with medicinal products could not be separated
31 — Rozsudek ze dne 28. dubna 1998, Decker (C-120/95, Recueil, s. I-1831, bod 39).
31 — Case C-120/95 Decker [1998] ECR I-1831, paragraph 39.
32 — Rozsudek ze dne 19. dubna 2007, Stamatelaki (C-444/05, Sb. rozh. s. I-3185, bod 31 a citovaná judikatura).
32 — Case C-444/05 Stamatelaki [2007] ECR I-3185, paragraph 31 and caselaw cited.
33 — Rozsudek ze dne 13. května 2003, Müller-Fauré a van Riet (C-385/99, Recueil, s. I-4509, bod 67 a citovaná judikatura).
33 — Case C-385/99 Müller-Fauré and van Riet [2003] ECR I-4509, paragraph 67 and caselaw cited.
KOMISE v. NĚMECKO nemocnic léčivými přípravky vyhrazeno výlučně nemocničním lékárnám, uvedený závěr rovněž potvrzuje.
COMMISSION v GERMANY number of Member States medicinal products are supplied to hospitals exclusively by internal pharmacies confirms this view.
stanovila, že zásobování nemocnice léčivými přípravky nelze oddělit od dalších úkolů, jakými jsou poradenství zaměstnancům nemocnice, výběr léčivých přípravků a sledování zásob léčivých přípravků nemocnice.
from the other tasks of advising hospital staff, selecting medicinal products and checking the hospital’s stocks of medicinal products in order to ensure a high level of protection for public health while maintaining a rational supply of healthcare.
Komise však s tímto závěrem nesouhlasí a uvádí, že nemá námitky vůči možnosti nemocnice takové podmínky stanovit.
Against this, the Commission also argues that it does not object to a hospital being able to make such requirements.
Nicméně se domnívá, že nemocnice by měly mít možnost se samy rozhodnout, zda základní zásobování, zásobování v naléhavých případech, sledování zásob léčivých přípravků a poradenství svým zaměstnancům svěří jediné lékárně.
It considers, however, that hospitals should be able to decide themselves whether to assign to a single pharmacy provision of normal supplies, provision of emergency supplies, checks on stocks of medicinal products and provision of advice for hospital staff.
Mimoto ve spise nenacházím nic, co by naznačovalo, že sporné podmínky by mohly představovat prostředek svévolné diskriminace nebo zastřené omezování obchodu mezi členskými státy ve smyslu druhé věty článku 30 ES, jak byla vyložena v rozsudku ze dne 14. prosince 1979, Henn a Darby 36.
Moreover, I find nothing in the documents before the Court to suggest that the contested requirements constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States, within the meaning of the second sentence of Article 30 EC, as interpreted in Henn and Darby.
Nezdá se totiž, že by důvod veřejného zdraví, jímž byly sporné podmínky odůvodňovány, byl zneužit v rozporu se svým účelem a použit způsobem zakládajícím diskriminaci zboží z jiných členských států nebo nepřímou ochranu některých tuzemských výrobků.
36It does not appear that the public health ground relied on to justify the contested requirements has been diverted from its purpose and used in such a way as to discriminate against goods originating in other Member States or indirectly to protect certain national products.
S tímto stanoviskem se však neztotožňuji.
I do not share that point of view.
Jak jsem již uvedl, členský stát má právo stanovit úroveň, v jaké chce zajistit ochranu zdraví na svém území.
As I said above, a Member State is entitled to determine the level of health protection it intends to provide in its territory.
Spolková republika Německo má tedy právo nařídit, aby ve všech nemocnicích byla zaručena stejná úroveň ochrany.
The Federal Republic of Germany is therefore entitled to require that the same level of protection is ensured in all hospitals.
Podle mého názoru jsou tudíž povinnost, aby jediný dodavatel zajišťoval všechny složky zásobování nemocnice léčivými přípravky, a z ní plynoucí požadavek geografické blízkosti odůvodněny ochranou veřejného zdraví.
Hence, the requirement for a single supplier to take on all the aspects of supplying medicinal products to a hospital and the requirement of geographical proximity stemming from this are, in my view, justified on the ground of protection of public health.
Mám za to, že skutečnost, že v několika členských státech je zásobování
It also seems to me that the fact that in a
69 odst. 2 jednacího řádu Komisi uložil náhradu nákladů řízení.
I therefore propose that the Court should dismiss the Commission’s action for failure to fulfil obligations as unfounded and order the Commission to pay the costs, under Article 69(2) of the Rules of Procedure.
Vzhledem k předcházejícím úvahám navrhuji, aby Soudní dvůr projednávanou žalobu pro nesplnění povinnosti zamítl jako neopodstatněnou a uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.
In view of the foregoing considerations, I propose that the Court should dismiss the present action for failure to fulfil obligations as unfounded and order the Commission of the European Communities to pay the costs.
Ve věci C-141/07, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 9. března 2007,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 9 March 2007,
Komise Evropských společenství, zastoupená B. Schimou, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalobkyně, proti
Commission of the European Communities, represented by B. Schima, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
2008 – VĚC C-141/07
2008 — CASE C-141/07
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász, J. Malenovský (zpravodaj) a T. von Danwitz, soudci, generální advokát: Y. Bot, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 10. dubna 2008, vydává tento
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász, J. Malenovský (Rapporteur) and T. von Danwitz, Judges,
Žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Spolková republika Německo tím, že na základě § 14 odst. 5 a 6 zákona o lékárnách (Apothekengesetz), ve znění použitelném od 21. června 2005 (dále jen „ApoG“), podmínila uzavření smlouvy o zásobování léčivými přípravky splněním kumulativních požadavků, které prakticky znemožňují řádné zásobování nemocnice lékárnami usazenými v jiných členských státech, než je Spolková republika Německo, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 ES a 30 ES.
By its application the Commission of the European Communities seeks a declaration from the Court that, by providing in Paragraph 14(5) and (6) of the Law on Pharmacies (Apothekengesetz) in the version applicable from 21 June 2005 (the ‘ApoG’) that the conclusion of a contract for the supply of medicinal products is subject to cumulative conditions whose effect is to make it impossible in practice for a hospital in the Federal Republic of Germany to be supplied on a regular basis by pharmacies established in other Member States, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 28 EC and 30 EC.
Vnitrostátní právní rámec
National law
Ustanovení týkající se zásobování nemocnic léčivými přípravky jsou obsažena v § 14 odst. 1 až 6 ApoG.
The provisions on the supply to hospitals of medicinal products are contained in Paragraph 14(1) to (6) of the ApoG.
Podle tohoto ustanovení se nemocnice mohou rozhodnout, zda zásobování léčivými přípravky svěří vlastní nemocniční lékárně, tedy lékárně provozované v prostorách dotyčné nemocnice, která zpravidla není přístupná veřejnosti, nebo nemocniční lékárně jiné nemocnice, anebo lékárně nacházející se mimo nemocniční zařízení (dále jen „externí lékárna“).
Under that paragraph, hospitals have the choice of obtaining their supplies of medicinal products either from an internal pharmacy, that is to say, a pharmacy within the premises of the hospital concerned and in general not accessible to the public, or from the pharmacy of another hospital, or from a pharmacy situated outwith hospital premises (an ‘external pharmacy’).
Pokud se nemocnice rozhodne, že zásobování svěří nemocniční lékárně jiné nemocnice či externí lékárně, musí s touto lékárnou uzavřít smlouvu, která podléhá podmínkám stanoveným v § 14 odst. 4 až 6 ApoG (dále jen „sporná ustanovení“).
Where a hospital decides to obtain its supplies from the pharmacy of another hospital or from an external pharmacy, it must enter into a contract with that pharmacy which is subject to the conditions laid down in Paragraph 14(4) to (6) of the ApoG (‘the contested provisions’).
Ustanovení § 14 odst. 1 až 6 ApoG zní takto:
Paragraph 14(1) to (6) of the ApoG provides:
„(1) Vedení nemocnice bude na jeho žádost uděleno oprávnění k provozování nemocniční lékárny, pokud:
‘(1) A licence to operate a hospital pharmacy must be granted on request to the body responsible for a hospital if:
1. prokáže, že přijalo lékárníka, který splňuje podmínky podle § 2 odst. 1 bodů 1 až 4, 7 a 8, jakož i odstavce 3, ve spojení s odstavcem 2 nebo 2a, a
1. it demonstrates that it has recruited a pharmacist who satisfies the conditions laid down in Paragraph 2(1), points 1 to 4, 7 and 8, and (3), in conjunction with (2) or (2a), and
2. prokáže, že má k dispozici prostory, které vyžaduje pro nemocniční lékárny Apothekenbetriebsordnung [lékárenský řád].
2. it demonstrates that it has the premises prescribed for hospital pharmacies by the Apothekenbetriebsordnung [Regulations on the Operation of Pharmacies].
Vedoucí nemocniční lékárny nebo jím pověřený lékárník musí lékařům v nemocnici poskytovat informace a poradenství ohledně léčivých přípravků, především pro dosažení účinné a hospodárné farmakoterapie. To platí rovněž, pokud jde o ambulantní ošetření.
The manager of the hospital pharmacy or a pharmacist authorised by him must give information and advice to the medical staff of the hospital on the medicinal products, in particular for the purposes of effective and economical pharmacotherapy; the same applies in relation to out-patient treatment.
(2) Oprávnění bude odňato, pokud bude později zjištěno, že při jeho vydání nebyla splněna některá z podmínek podle odst. 1 první věty.
(2) The licence must be withdrawn if it is subsequently discovered that, at the time of issue, one of the necessary conditions under the first sentence of subparagraph (1) was not satisfied.
Oprávnění bude zrušeno, jestliže některá z podmínek podle odstavce 1 přestane být splňována nebo jestliže držitel povolení nebo osoba jím pověřená hrubě nebo opakovaně poruší ustanovení tohoto zákona, nařízení přijatého na základě § 21 nebo předpisů upravujících výrobu léčivých přípravků a obchodování s nimi.
It must be revoked if one of the necessary conditions under subparagraph (1) is no longer satisfied or if the conduct of the licence holder or a person authorised by him grossly or persistently infringes the provisions of this Law, the regulation adopted on the basis of Paragraph 21 or the provisions relating to the manufacture or marketing of medicinal products.