natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Soudní dvůr tedy musí konstatovat, že není schopen přezkoumat legalitu sporného nařízení v rozsahu, v němž se vztahuje na navrhovatele, takže je třeba rovněž z tohoto důvodu dospět k závěru, že v projednávané věci nebylo respektováno základní právo navrhovatelů na účinnou soudní ochranu.
The Court cannot, therefore, do other than find that it is not able to undertake the review of the lawfulness of the contested regulation in so far as it concerns the appellants, with the result that it must be held that, for that reason too, the fundamental right to an effective legal remedy which they enjoy has not, in the circumstances, been observed.
Proto musí být rozhodnuto, že sporné nařízení bylo v rozsahu, v němž se vztahuje na navrhovatele, přijato aniž by byla poskytnuta jakákoliv záruka ohledně informování navrhovatelů o skutečnostech svědčících v jejich neprospěch nebo ohledně jejich vyslechnutí s ohledem na tyto skutečnosti, takže nelze než dospět k závěru, že toto nařízení bylo přijato postupem, v rámci něhož nebyla respektována práva obhajoby, což má za následek, že byla rovněž porušena zásada účinné soudní ochrany.
It must, therefore, be held that the contested regulation, in so far as it concerns the appellants, was adopted without any guarantee being given as to the communication of the inculpatory evidence against them or as to their being heard in that connection, so that it must be found that that regulation was adopted according to a procedure in which the appellants’ rights of defence were not observed, which has had the further consequence that the principle of effective judicial protection has been infringed.
Z výše uvedených úvah vyplývá, že důvody, které uplatnili Y. A. Kadi a Al Barakaat na podporu svých žalob na neplatnost sporného nařízení a které vycházejí z porušení jejich práv obhajoby, konkrétně pak práva být vyslechnut, jakož i z porušení zásady účinné soudní ochrany, jsou opodstatněné.
It follows from all the foregoing considerations that the pleas in law raised by Mr Kadi and Al Barakaat in support of their actions for annulment of the contested regulation and alleging breach of their rights of defence, especially the right to be heard, and of the principle of effective judicial protection, are well founded.
Zadruhé je třeba zkoumat důvod uplatněný Y. A. Kadim ohledně porušení práva na ochranu vlastnictví, které bylo způsobeno opatřeními spočívajícími ve zmrazení prostředků, která vůči němu byla zavedena na základě sporného nařízení.
Second, the Court will now examine the plea raised by Mr Kadi with regard to breach of the right to respect for property entailed by the freezing measures imposed on him by virtue of the contested regulation.
Podle ustálené judikatury patří právo vlastnit majetek mezi obecné zásady práva Společenství.
According to settled caselaw, the right to property is one of the general principles of Community law.
Tato zásada se však neprojevuje jako absolutní výsada, ale musí k ní být přihlédnuto ve vztahu k její funkci ve společnosti.
It is not, however, absolute, but must be viewed in relation to its function in society.
V důsledku toho může být výkon vlastnického práva omezen za podmínky, že tato omezení skutečně odpovídají cílům obecného zájmu, které sleduje Společenství, a vzhledem ke sledovanému cíli nepředstavují nepřiměřený a neúnosný zásah do samotné podstaty takto zaručeného práva (viz zejména rozsudek výše citovaný Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia a ERSA, bod 119 a citovaná judikatura; v rámci režimu omezujících opatření viz v tomto smyslu rovněž výše citovaný rozsudek Bosphorus, bod 21).
Consequently, the exercise of the right to property may be restricted, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of public interest pursued by the Community and do not constitute, in relation to the aim pursued, a disproportionate and intolerable interference, impairing the very substance of the right so guaranteed (see, in particular, Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia and ERSA, paragraph 119 and caselaw cited; see also, to that effect in the context of a system of restrictive measures, Bosphorus, paragraph 21).
Pro účely vymezení rozsahu základního práva na ochranu vlastnictví, které je obecnou zásadou práva Společenství, je třeba přihlédnout zejména k článku 1 dodatkového protokolu č. 1 k EÚLP, který toto právo zakotvuje.
In order to assess the extent of the fundamental right to respect for property, a general principle of Community law, account is to be taken of, in particular, Article 1 of the First Additional Protocol to the ECHR, which enshrines that right.
Je tedy třeba zkoumat, zda je opatření spočívající ve zmrazení prostředků, které stanoví sporné nařízení, nepřiměřeným a nepřípustným zásahem do samotné podstaty základního práva na ochranu vlastnictví osob, které jsou, stejně jako Y. A. Kadi, zapsány na seznam převzatý do přílohy I uvedeného nařízení.
Next, it falls to be examined whether the freezing measure provided by the contested regulation amounts to disproportionate and intolerable interference impairing the very substance of the fundamental right to respect for the property of persons who, like Mr Kadi, are mentioned in the list set out in Annex I to that regulation.
Toto opatření spočívající ve zmrazení prostředků je zajišťovacím opatřením, jehož smyslem není zbavit uvedené osoby jejich vlastnictví.
That freezing measure constitutes a temporary precautionary measure which is not supposed to deprive those persons of their property.
Bezpochyby však s sebou nese omezení výkonu vlastnického práva Y. A. Kadiho, navíc omezení, které je třeba kvalifikovat jako značné vzhledem k obecnému rozsahu zmrazení prostředků a vzhledem k tomu, že je v jeho případě uplatňováno od 20. října 2001.
It does, however, undeniably entail a restriction of the exercise of Mr Kadi’s right to property that must, moreover, be classified as considerable, having regard to the general application of the freezing measure and the fact that it has been applied to him since 20 October 2001.
Vyvstává tedy otázka, zda je možné toto omezení výkonu vlastnického práva Y. A. Kadiho odůvodnit.
The question therefore arises whether that restriction of the exercise of Mr Kadi’s right to property can be justified.
Evropský soudu pro lidská práva k tomu judikoval, že musí existovat rozumný vztah přiměřenosti mezi použitými prostředky a sledovaným cílem.
In this respect, according to the caselaw of the European Court of Human Rights, there must also exist a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aim sought to be realised.
Je tedy třeba zkoumat, zda byla zachována rovnováha mezi požadavky obecného zájmu a zájmem dotčené osoby nebo dotčených osob.
The Court must determine whether a fair balance has been struck between the demands of the public interest and the interest of the individuals concerned.
V tomto směru musí být zákonodárci přiznán rozsáhlý prostor pro uvážení jak při volbě způsobů provedení, tak při posouzení toho, zda jsou jejich účinky ospravedlněny, v obecném zájmu, snahou o dosažení cíle dotčené právní úpravy [viz v tomto smyslu zejména ESLP, rozsudek J. A. PYE (Oxford) Ltd. a J. A. PYE (Oxford) Land Ltd. v. Spojené království ze dne 30. srpna 2007, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozsudků a rozhodnutí, § 55 a 75].
In so doing, the Court recognises that the legislature enjoys a wide margin of appreciation, with regard both to choosing the means of enforcement and to ascertaining whether the consequences of enforcement are justified in the public interest for the purpose of achieving the object of the law in question [see, to that effect, in particular, European Court of Human Rights, judgment in J.A. Pye (Oxford) Ltd. and J.A. Pye (Oxford) Land Ltd. v. United Kingdom of 30 August 2007, not yet published in the Reports of Judgments and Decisions, §§ 55 and 75].
Soudní dvůr již v rámci jiného režimu omezujících opatření hospodářské povahy zavedeného v rámci Společenství, kterým byly rovněž provedeny rezoluce přijaté Radou bezpečnosti na základě kapitoly VII Charty Spojených národů, judikoval, že význam cílů sledovaných takovým aktem Společenství, jako je sporné nařízení, může odůvodnit nepříznivé dopady, a to i značné, na některé hospodářské subjekty, včetně subjektů, které nenesou žádnou odpovědnost za situaci, která vedla k přijetí příslušných opatření, ale do jejichž zejména vlastnických práv je zasaženo (viz v tomto smysli výše citovaný rozsudek Bosphorus, body 22 a 23).
As the Court has already held in connection with another Community system of restrictive measures of an economic nature also giving effect to resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations, the importance of the aims pursued by a Community act is such as to justify negative consequences, even of a substantial nature, for some operators, including those who are in no way responsible for the situation which led to the adoption of the measures in question, but who find themselves affected, particularly as regards their property rights (see, to that effect, Bosphorus, paragraphs 22 and 23).
V projednávané věci přispívají omezující opatření stanovená sporným nařízením k uplatňování – na úrovni Společenství – omezujících opatření, která Rada bezpečnosti přijala vůči Usámovi bin Ládinovi, síti Al-Kajdá, Talibanu a dalším osobám, skupinám, podnikům a entitám s nimi spojenými.
In the case in point, the restrictive measures laid down by the contested regulation contribute to the implementation, at Community level, of the restrictive measures decided on by the Security Council against Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them.
Vzhledem k tak zásadnímu obecnému zájmu, jakým je pro mezinárodní společenství boj všemi prostředky – v souladu s Chartou Spojených národů – proti ohrožení mezinárodního míru a bezpečnosti, které představují teroristické činy, nemůže být zmrazení prostředků, finančních aktiv a jiných hospodářských zdrojů osob označených Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce za osoby spojené s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem považováno samo o sobě za nevhodné či nepřiměřené (viz v tomto smyslu výše citovaný rozsudek Bosphorus, bod 26, jakož i výše citovaný rozsudek ESLP ve věci Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi v. Irsko, § 167).
With reference to an objective of general interest as fundamental to the international community as the fight by all means, in accordance with the Charter of the United Nations, against the threats to international peace and security posed by acts of terrorism, the freezing of the funds, financial assets and other economic resources of the persons identified by the Security Council or the Sanctions Committee as being associated with Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban cannot per se be regarded as inappropriate or disproportionate (see, to that effect, Bosphorus, paragraph 26, and the judgment of the European Court of Human Rights in Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi v. Ireland, § 167).
V tomto ohledu je třeba vzít rovněž v potaz skutečnost, že sporné nařízení, ve znění nařízení č. 561/2003, přijatého v návaznosti na rezoluci Rady bezpečnosti 1452 (2002), stanoví kromě jiných odchylek a výjimek, že na žádost zúčastněných osob, a pokud Výbor pro sankce nevyjádří výslovně nesouhlas, rozhodnou příslušné vnitrostátní orgány o tom, že zmrazení prostředků se nevztahuje na prostředky nezbytné k úhradě základních výdajů zejména za nákup potravin, jakož i za platby nájemného, lékařského ošetření, daní a poplatků za veřejné služby.
On this point, it is also to be taken into consideration that the contested regulation, in the version amended by Regulation No 561/2003, adopted following Resolution 1452 (2002), provides, among other derogations and exemptions, that, on a request made by an interested person, and unless the Sanctions Committee expressly objects, the competent national authorities may declare the freezing of funds to be inapplicable to the funds necessary to cover basic expenses, including payments for foodstuffs, rent, medicines and medical treatment, taxes or public utility charges.
Navíc po výslovném schválení Výborem pro sankce mohou být uvolněny prostředky nezbytné pro hrazení jakýchkoliv „mimořádných výdajů“.
In addition, funds necessary for any ‘extraordinary expense’ whatsoever may be unfrozen, on the express authorisation of the Sanctions Committee.
Dále je třeba uvést, že rezoluce Rady bezpečnosti, k jejichž provedení slouží sporné nařízení, upravují mechanismus pravidelného přezkumu obecného režimu jimi stanovených opatření, jakož i postup, který umožňuje dotčeným osobám kdykoliv předložit svůj případ k přezkumu Výboru pro sankce prostřednictvím žádosti, která nyní může být adresována přímo uvedenému Výboru prostřednictvím tzv. „přijímacího střediska“.
It is further to be noted that the resolutions of the Security Council to which the contested regulation is intended to give effect provide for a mechanism for the periodic re-examination of the general system of measures they enact and also for a procedure enabling the persons concerned at any time to submit their case to the Sanctions Committee for re-examination, by means of a request that may now be made direct to the Committee at what is called the ‘focal’ point.
Je třeba dospět k závěru, že omezující opatření, která zavádí sporné nařízení, jsou omezeními vlastnického práva, která lze v zásadě odůvodnit.
It must therefore be found that the restrictive measures imposed by the contested regulation constitute restrictions of the right to property which might, in principle, be justified.
Dále je třeba zkoumat, zda při uplatňování tohoto nařízení na Y. A. Kadiho bylo za okolností projednávaného případu respektováno jeho vlastnické právo.
In addition, it must be considered whether, when that regulation was applied to Mr Kadi, his right to property was respected in the circumstances of the case.
K tomu je třeba připomenout, že příslušné postupy musí dotčené osobě poskytovat vhodnou příležitost k vylíčení jejího případu příslušným orgánům.
It is to be borne in mind in this respect that the applicable procedures must also afford the person concerned a reasonable opportunity of putting his case to the competent authorities.
K tomu, aby se Soudní dvůr ujistil, že tato podmínka, která je inherentním požadavkem článku 1 dodatkového protokolu č. 1 EÚLP, byla dodržena, je třeba posoudit příslušné postupy z obecného pohledu (viz v tomto smyslu zejména rozsudek ESLP ve věci Jokela v. Finsko ze dne 21. května 2002, Sbírka rozsudků a rozhodnutí 2002-IV, § 45 a tam citovaná judikatura, jakož i § 55).
In order to ascertain whether this condition, which constitutes a procedural requirement inherent in Article 1 of Protocol No 1 to the ECHR, has been satisfied, a comprehensive view must be taken of the applicable procedures (see, to that effect, the judgment of the European Court of Human Rights in Jokela v. Finland of 21 May 2002, Reports of Judgments and Decisions 2002-IV, § 45 and caselaw cited, and § 55).
Sporné nařízení přitom bylo v rozsahu, v němž se vztahuje na Y. A. Kadiho, přijato, aniž by mu byla poskytnuta jakákoli záruka, že bude moci příslušným orgánům vylíčit svůj případ, a to v situaci, kdy je nutné omezení jeho vlastnických práv kvalifikovat jako značné vzhledem k obecnému rozsahu a skutečné době trvání omezujících opatření, které vůči němu byla uplatněna.
The contested regulation, in so far as it concerns Mr Kadi, was adopted without furnishing any guarantee enabling him to put his case to the competent authorities, in a situation in which the restriction of his property rights must be regarded as significant, having regard to the general application and actual continuation of the freezing measures affecting him.
Nelze tedy než dospět k závěru, že za okolností projednávaného případu jsou omezující opatření obsažená ve sporném nařízení a zavedená vůči Y. A. Kadimu na základě jeho zapsání na seznam v příloze I sporného nařízení neodůvodněným omezením jeho vlastnického práva.
It must therefore be held that, in the circumstances of the case, the imposition of the restrictive measures laid down by the contested regulation in respect of Mr Kadi, by including him in the list contained in Annex I to that regulation, constitutes an unjustified restriction of his right to property.
Důvod kasačního opravného prostředku uplatňovaného Y. A. Kadim, který vychází z porušení základního práva na ochranu vlastnictví, je proto opodstatněný.
The plea raised by Mr Kadi that his fundamental right to respect for property has been infringed is therefore well founded.
Z výše uvedeného vyplývá, že sporné nařízení musí být v rozsahu, v němž se vztahuje na navrhovatele, zrušeno.
It follows from all the foregoing that the contested regulation, so far as it concerns the appellants, must be annulled.
Zrušení sporného nařízení v tomto rozsahu s okamžitým účinkem by však mohlo vážně a nevratně narušit účinnost omezujících opatření, která stanoví toto nařízení a která musí Společenství uplatňovat, neboť v mezidobí předcházejícím jeho případnému nahrazení novým nařízením by Y. A Kadi a Al Barakaat mohli podniknout kroky s cílem vyhnout se tomu, aby na ně mohlo být zmrazení prostředků nadále uplatňováno.
However, the annulment to that extent of the contested regulation with immediate effect would be capable of seriously and irreversibly prejudicing the effectiveness of the restrictive measures imposed by the regulation and which the Community is required to implement, because in the interval preceding its replacement by a new regulation Mr Kadi and Al Barakaat might take steps seeking to prevent measures freezing funds from being applied to them again.
Dále ačkoli z tohoto rozsudku vyplývá, že sporné nařízení musí být v rozsahu, v němž se vztahuje na navrhovatele, zrušeno z důvodu porušení zásad použitelných v rámci postupu při přijímání omezujících opatření zavedených tímto nařízením, nelze vyloučit, že uvalení takovýchto opatření na navrhovatele by se mohlo přesto ukázat z věcného hlediska jako odůvodněné.
Furthermore, in so far as it follows from this judgment that the contested regulation must be annulled so far as concerns the appellants, by reason of breach of principles applicable in the procedure followed when the restrictive measures introduced by that regulation were adopted, it cannot be excluded that, on the merits of the case, the imposition of those measures on the appellants may for all that prove to be justified.
Vzhledem k těmto skutečnostem je třeba na základě článku 231 ES zachovat účinky sporného nařízení v rozsahu, v němž zahrnuje do seznamu, který je přílohou I tohoto nařízení, jména navrhovatelů, ještě po určitou krátkou dobu, která musí být vyměřena tak, aby umožnila Radě zhojit zjištěná porušení, která ale zároveň zohlední významný dopad předmětných omezujících opatření na práva a svobody navrhovatelů.
Having regard to those considerations, the effects of the contested regulation, in so far as it includes the names of the appellants in the list forming Annex I thereto, must, by virtue of Article 231 EC, be maintained for a brief period to be fixed in such a way as to allow the Council to remedy the infringements found, ’ rights and freedoms.
Za těchto okolností bude aplikaci článku 231 ES učiněno zadost tím, že účinky sporného nařízení v rozsahu, v němž se vztahuje na navrhovatele, budou zachovány po dobu, která nesmí přesáhnout tři měsíce ode dne vyhlášení tohoto rozsudku.
In those circumstances, Article 231 EC will be correctly applied in maintaining the effects of the contested regulation, so far as concerns the appellants, for a period that may not exceed three months running from the date of delivery of this judgment.
Podle čl. 122 prvního pododstavce jednacího řádu, je-li kasační opravný prostředek opodstatněný a Soudní dvůr vydá sám konečné rozhodnutí ve věci, rozhodne o nákladech řízení.
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is well founded and the Court of Justice itself gives final judgment in the case, it is to make a decision as to costs.
Článek 69 jednacího řádu, který se použije na základě článku 118 tohoto řádu na řízení o kasačním opravném prostředku, ve svém odstavci 2 stanoví, že se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, applicable to appeal proceedings by virtue of Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings. The first paragraph of Article 69(4) provides that the Member States which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Vzhledem k tomu, že kasačním opravným prostředkům podaným Y. A. Kadim a Al Barakaat bylo vyhověno a sporné nařízení se zrušuje v rozsahu, v němž jsou jím dotčeni, ponese jak Rada, tak Komise kromě svých vlastních nákladů řízení i polovinu nákladů řízení, které Y. A. Kadim a Al Barakaat vynaložili jak v řízení v prvním stupni, tak v souvislosti s řízením o kasačních opravných prostředcích, v souladu s požadavky navrhovatelů.
Because Mr Kadi and Al Barakaat’s appeals must be upheld and because the contested regulation must be annulled in so far as it concerns the appellants, the Council and the Commission must each be ordered to pay, in addition to their own costs, half of those incurred by Mr Kadi and Al Barakaat, both at first instance and in the present proceedings, in accordance with the forms of order sought to that effect by the appellants.
Spojené království Velké Británie ponese vlastní náklady řízení spojené jak s řízením v prvním stupni, tak s řízením o kasačních opravných prostředcích.
The United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland is to bear its own costs both at first instance and in the appeals.
Španělské království, Francouzská republika a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení spojené s řízením o kasačních opravných prostředcích.
The Kingdom of Spain, the French Republic and the Kingdom of the Netherlands are to bear their own costs relating to the appeals.
881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu, se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na Y. A. Kadiho a Al Barakaat International Foundation.
Annuls Council Regulation (EC) No 881/2002 of 27 May 2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban, and repealing Council Regulation (EC) No 467/2001 prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan, in so far as it concerns Mr Kadi and the Al Barakaat International Foundation;
Spojené věci C-120/06 P a C-121/06 P
Joined Cases C-120/06 P and C-121/06 P