natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Stěžovatel upozornil, že z přístupu, který agentura EASA v rozhodnutí 2004/01/CF zvolila, vyplývá, že výrobek se nebude považovat za výrobek s osvědčením EASA-TC, pokud EASA neusoudí, že jeho certifikační předpisová základna zajišťuje dostatečnou úroveň bezpečnosti, což odporuje zásadě automatického uznávání stanovené v čl.
!a product not certificated under Joint Aviation Authorities procedures, which has a type-certifi cate (TC) issued before 28 September 2003 by a Member State, shall be deemed to have a TC issued in accordance with Regulation 1702/2003 (EASA-TC), unless
2 odst. 3 písm. a) bodu i) nařízení 1702/2003.
!EASA determines that the type-certification basis of such a product does not provide for a su cient level of safety.
Dále tvrdil, že skutečnost, že se agentura EASA nedokázala seznámit s některými předpisy letové způsobilosti, není platným důvodem pro závěr, že vnitrostátní certifikační předpisová základna výrobků uvedených v příloze rozhodnutí 2004/01/CF nemusí zajišťovat dostatečnou úroveň bezpečnosti.
According to the complainant, it follows from the above provision that products (aircra ) with a national TC issued by a Member State shall be automatically deemed to have an EASA-TC, and that any exemptions from this principle of automatic recognition should be duly specified and reasoned, including a statement of specific technical reasons for the aircra concerned.
2 odst. 3 písm. a) bodu i) nařízení 1702/2003.
In this context, the complainant challenged EASA’s Decision No 2004/01/CF34, by which it implemented the above Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
Tvrdil také, že agentura EASA v rozporu s čl.
In its Decision, EASA determined that the type-certification basis of the products listed in the annex to the same Decision may not provide for a su cient level of safety, since:
2 odst. 3 písm. a) bodem i) téhož nařízení nestanovila EASA-TC pro některé typy letadel.
!products designed in a Member State can only be deemed to have an EASA-TC if the type-certification basis provides for a su cient level of safety,
Po provedení pečlivé analýzy příslušných právních předpisů a argumentů stěžovatele i agentury EASA nebyl veřejný ochránce práv přesvědčen, že rozhodnutí agentury EASA 2004/01/CF i) má dostatečný právní základ v nařízení 1702/2003 a ii) obsahuje přesné a dostatečné odůvodnění.
!airworthiness codes used in some Member States are not su ciently known to EASA to ensure that they provide for a su cient level of safety, and
Proto veřejný ochránce práv agentuře EASA předložil návrh na smírné řešení, v němž uvedl, že by EASA mohla zvážit změnu rozhodnutí 2004/01/CF, která by je uvedla do souladu s nařízením 1702/2003 a zásadami řádné správy.
!su cient details of the type-certification basis used in the certification of products by some Member States are not currently available to EASA.
V odpovědi na návrh smírného řešení agentura EASA uvedla, že již byla schopna stanovit schválené projekty pro všechna letadla, na která se vztahuje rozhodnutí 2004/01/CF a která spadají do její pravomoci, včetně typů letadel, jež zmiňuje stěžovatel, s tím, že pro tato letadla bude vydáno EASA-TC.
The complainant pointed out that EASA’s approach taken in Decision 2004/01/CF implies that a product will not be deemed to have an EASA-TC unless EASA determines that its type-certification basis does provide for a su cient level of safety, and thus contradicts the principle of automatic recognition provided for in Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
Závěrem agentura EASA konstatovala, že v důsledku toho bylo rozhodnutí 2004/01/CF zrušeno novým rozhodnutím35.
He also argued that the fact that EASA was not able to acquaint itself with certain airworthiness codes was not a valid reason for concluding that the national type-certification basis of the products listed in the annex to Decision 2004/01/CF may not provide for a su cient level of safety.
Zejména veřejný ochránce práv i stěžovatel přivítali skutečnost, že agentura EASA napadené rozhodnutí 2004/01/CF zrušila v celém rozsahu.
Therefore, the complainant alleged that EASA was not entitled to base its Decision 2004/01/CF on Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
Veřejný ochránce práv také poznamenal, že agentura EASA vydala osvědčení EASA-TC pro typy letadel uvedené stěžovatelem.
He also alleged that EASA, in breach of Article 2(3)(a)(i) of the same Regulation, failed to determine the EASA-TCs for certain aircra types.
Stěžovatel však veřejného ochránce práv informoval, že s tímto osvědčením je jen částečně spokojen a že v souvislosti s ním zvažuje další správní kroky vůči agentuře EASA.
A er having carefully analysed the relevant legal provisions and the arguments of the complainant and EASA, the Ombudsman was not convinced that EASA’s Decision 2004/01/CF (i) had a su cient legal basis in Regulation 1702/2003, and (ii) contained an accurate and su cient statement of the grounds on which it was based.
Na základě těchto výsledků šetření veřejný ochránce práv usoudil, že další šetření případu není opodstatněné, a případ proto uzavřel.
Therefore, the Ombudsman made a proposal for a friendly solution to EASA, in which he suggested that EASA could consider amending its Decision 2004/01/CF so that it would comply with Regulation 1702/2003 and principles of good administration.
PŘÍPADY UZAVŘENÉPOPŘEDLOŽENÍ ZVLÁŠTNÍ ZPRÁVY
EASA concluded that, as a consequence, Decision 2004/01/CF had been repealed by a new Decision35.
Nepodniknutí žádných kroků ohledně stížnosti týkající se směrnice o pracovní době
The Ombudsman welcomed EASA’s rapid and positive response to his proposal for a friendly solution to the complaint.
Shrnutí rozhodnutí o stížnosti 3453/2005/GG na Evropskou komisi
In particular, the Ombudsman, as well as the complainant, welcomed the fact that EASA repealed, in its entirety, the contested Decision 2004/01/CF. The Ombudsman
Příslušná pravidla byla stanovena ve směrnici 93/104/ES a zůstala v platnosti až do té doby, než byla nahrazena směrnicí 2003/88.
Decision No 2004/01/CF of the Executive Director of EASA of 28 April 2004 on the implementation of Article 2(3)(a) of Regulation 1702/2003.
Rozhodnutí výkonného ředitele agentury EASA č. 2007/002/C ze dne 23. března 2007, kterým se zrušuje rozhodnutí výkonného ředitele agentury EASA 2004/01/CF ze dne 28. dubna 2004 o provedení čl.
Decision No 2007/002/C of the Executive Director of EASA of 23 March 2007 repealing Decision 2004/01/CF of the Executive Director of EASA of 28 April 2004 on the implementation of Article 2(3)(a) of Commission Regulation (EC) No 1702/2003.
VÝROČNÍ ZPRÁVA 2007 v roce 2003 Evropský soudní dvůr rozhodl, že čas strávený jako pohotovost má být ve smyslu těchto pravidel považován za pracovní dobu.
In two judgments rendered in 2000 and 2003, the European Court of Justice held that time spent on call is to be considered as working time within the meaning of these rules.
Ve stížnosti podané veřejnému ochránci práv v prosinci 2003 (stížnost 2333/2003/GG) stěžovatel tvrdil, že Komise neřešila jeho stížnost na Německo ohledně porušení právních předpisů v přiměřené lhůtě.
In a complaint lodged with the Ombudsman in December 2003 (complaint 2333/2003/GG), the complainant alleged that the Commission had failed to deal with his infringement complaint against Germany within an appropriate period of time.
Po prozkoumání případu veřejný ochránce práv uznal opodstatněnost tvrzení stěžovatele.
Having examined the case, the Ombudsman considered that the complainant’s allegation was well-founded.
Poznamenal však, že Německo nedávno zavedlo nové právní předpisy v této oblasti, které Komise tehdy ještě musela přezkoumat, a že Komise, jak se zdá uznala, že rozhodnutí Soudního dvora související otázky právní povahy objasnilo.
He noted, however, that Germany had recently introduced new legislation in this field which the Commission still needed to examine and that the Commission appeared to accept that the decisions of the Court of Justice had clarified the relevant legal issues.
Veřejný ochránce práv předpokládal, že Komise nebude mít další zpoždění při vyřizování stížnosti stěžovatele na porušení právních předpisů, a své šetření tedy uzavřel.
On the assumption that the Commission would not incur further delays in dealing with the complainant’s infringement complaint, the Ombudsman thus closed his inquiry.
V listopadu 2005 se stěžovatel na veřejného ochránce práv obrátil znovu.
In November 2005, the complainant turned to the Ombudsman again.
Ve své nové stížnosti (3453/2005/GG) v podstatě zopakoval tvrzení, která již předložil ve své předchozí stížnosti, podle které Komise nevyřídila jeho stížnost na porušení právních předpisů v přiměřené lhůtě.
In his new complaint (3453/2005/GG), the complainant in essence repeated the allegation that he had already submi4 ed in his earlier complaint, according to which the Commission had failed to deal with his infringement complaint within an appropriate period of time.
Veřejný ochránce práv se rozhodl zahájit nové šetření.
The Ombudsman decided to open a new inquiry.
Ve svém stanovisku Komise uvedla, že v září 2004 předložila zákonodárnému orgánu Společenství návrh na změnu směrnice 2003/88.
In its opinion, the Commission noted that in September 2004 it had submi4 ed to the Community legislator a proposal for an amendment of Directive 2003/88.
Komise zdůraznila, že přezkoumá stížnost stěžovatele na porušení právních předpisů na základě tohoto návrhu a její průběžné diskuse s ostatními orgány Společenství.
The Commission pointed out that it would examine the complainant’s infringement complaint in the light of this proposal and of its ongoing discussions with the other Community institutions.
Veřejný ochránce práv zaujal stanovisko, že předložení návrhu na změnu směrnice nedovoluje Komisi zanedbávat její povinnosti spočívající v zajišťování toho, aby členské státy dodržovaly stávající směrnici.
The Ombudsman took the view that submi4 ing a proposal for amending a directive did not allow the Commission to disregard its duty to ensure that the existing directive was respected by Member States.
Dále vyjádřil názor, že nepochybné právo Komise na volnost uvážení v záležitostech týkajících se údajných porušení práva Společenství členskými státy ji neopravňuje nekonečně odkládat řešení stížnosti na základě toho, že příslušný předpis bude možná někdy v budoucnu změněn.
He further considered that the Commission’s undoubted discretion in ma4 ers relating to alleged infringements of Community law by Member States did not entitle it to postpone indefinitely reaching a conclusion on a complaint on the grounds that the applicable law may be amended at some time in the future.
Proto dne 12. září 2006 veřejný ochránce práv odeslal návrh doporučení, ve kterém na Komisi naléhal, aby řešila stížnost stěžovatele na porušení právních předpisu co nejpečlivěji a co nejdříve.
On 12 September 2006, the Ombudsman therefore addressed a dra recommendation urging the Commission to deal with the complainant’s infringement complaint as rapidly and as diligently as possible.
Ve svém podrobném stanovisku Komise svůj názor nezměnila.
In its detailed opinion, the Commission maintained its position.
Proto dne 10. září 2007 veřejný ochránce práv předložil Parlamentu zvláštní zprávu týkající se tohoto případu.
On 10 September 2007, the Ombudsman therefore submi4 ed a special report to Parliament concerning this case.
ŠETŘENÍ VEŘEJNÉHO OCHRÁNCEPRÁV Z VLASTNÍHO PODNĚTU
OWN-INITIATIVEINQUIRIES BY THE OMBUDSMAN
Integrace osob se zdravotním postižením Evropskou komisí
Integration of people with disabilities by the European Commission
Shrnutí rozhodnutí po šetření z vlastního podnětu OI/3/2003/JMA
Summary of decision following owninitiative inquiry OI/3/2003/JMA
Osoby se zdravotním postižením čelí široké škále překážek, které jim brání dosahovat stejných příležitostí, nezávislosti a úplné ekonomické a sociální integrace.
People with disabilities face a wide range of obstacles which prevent them from achieving equal opportunities, independence and full economic and social integration.
I když Evropská unie reagovala na tuto výzvu přijetím mnoha právních a politických iniciativ za odstranění těchto překážek, je veřejný ochránce práv toho názoru, že závažnost situace, jíž jsou osoby se zdravotním postižením vystaveny, vyžaduje, aby byly prohlašované závazky prostřednictvím účinných akcí uvedeny do praxe.
Because of the Commission’s central role within the institutional framework of the Union and its specific commitments towards disabled people, the Ombudsman considered it useful to review the actions undertaken by this institution in this area, and to assess whether or not they were consistent with its legal obligations and stated commitments. The Ombudsman therefore decided to open an owninitiative inquiry into the subject of the integration of persons with disabilities by the Commission, in order to ensure that these citizens were not discriminated against in their relations with the institution.
Vzhledem k ústřední úloze Komise v institucionálním rámci Evropské unie a vzhledem k jejím specifickým závazkům vůči osobám se zdravotním postižením považoval veřejný ochránce práv za užitečné přezkoumat akce, jež tato instituce v uvedené oblasti podnikla, a zhodnotit, zda byly nebo nebyly v souladu s jejími právními povinnostmi a proklamovanými závazky.
!ensuring that the employment of persons with disabilities by all EU institutions respects fundamental principles enshrined in the new Sta�Regulations, such as non-discrimination on grounds of disability (Article 1d(1)), or the need to provide o cials with disabilities with reasonable accommodation, so that they can perform the tasks assigned to them (Article 1d(4));
SHRNUTÍ ROZHODNUTÍ ochránce práv se proto rozhodl zahájit z vlastního podnětu šetření ve věci integrace osob se zdravotním postižením Komisí, aby zajistil, že tito občané nebudou ve vztahu k uvedené instituci diskriminováni.
!the Commission has made e� orts to make its services more a4 uned to the di culties encountered by persons with disabilities, so that they can adequately respond, if need be.
Požádal Komisi, aby podala zprávu o i) akcích, které podnikla nebo hodlá podniknout s cílem zajistit, aby osoby se zdravotním postižením nebyly ve vztahu k této instituci diskriminovány, a rovněž ii) časový harmonogram přijetí těchto akcí.
In this light, the Commission’s Code of Good Practice should be a very helpful tool to sensitise its sta�, although e� orts should be made to ensure that standards of conduct are fully upheld and periodically updated.
Šetření veřejného ochránce práv bylo provedeno prostřednictvím otevřeného a transparentního dialogu, k přispění do tohoto dialogu byly vyzvány osoby se zdravotním postižením, zastupitelské skupiny, jiní veřejní ochránci práv na národní a regionálních úrovních a občané.
The Ombudsman is mindful of the fact that, as the public underlined during the consultation process, action is still needed in other areas, including the following:
Na základě tohoto přezkumu je veřejný ochránce práv toho názoru, že Komise vyvinula skutečné úsilí o integraci osob se zdravotním postižením, i když některé aspekty její politiky patrně nesplňují očekávání veřejnosti.
!the financial support given by the Commission to o cials with a disability or with disabled family members is still perceived as insu cient; the public also considers that the budgetary allocation for cost linked to disability ought to be increased;
▪ kandidáti se zdravotním postižením ve výběrových řízeních EU mohou nyní těžit z mnoha opatření, která usnadní jejich účast; Komise dále provedla průzkum různých prostředků, kterými lze nábor osob se zdravotním postižením propagovat v rámci instituce,
!there also appears to be dissatisfaction with the insu cient accessibility of certain disabled persons to Commission information;
▪ přijetí nových požadavků týkajících se přístupnosti budov Komise, jež jsou plně v souladu s normami stanovenými právem EU a Belgie a které se zvláště zabývají potřebami osob se zdravotním postižením,
!the situation of pupils with disabilities in the European Schools appears to be inadequate and the Schools’ policy for the integration of this category of children does not appear to have e � ectively contributed to their integration;
▪ zvýšení dostupnosti informací pro osoby se zdravotním postižením, zejména pokud jde o údaje zveřejněné na internetových stránkách Komise; uvedená instituce vyvinula v tomto směru chvályhodné úsilí,
!the application of the Commission’s Code of Good Practice has revealed a number of inadequacies, in particular as regards the insu cient number of actions taken to sensitise the institution’s sta� by means of training courses or seminars.
Komise se snaží své služby lépe přizpůsobit obtížím, jimž čelí osoby se zdravotním postižením, aby mohly v případě potřeby reagovat odpovídajícím způsobem.
!provide full reimbursement of the costs linked to a handicap; on condition that su cient funds are made available by the budgetary authority and that an interinstitutional agreement is reached;
Veřejný ochránce práv si je vědom toho, že, jak během konzultací zdůraznila veřejnost, je stále zapotřebí akcí v dalších oblastech, včetně následujících:
!consider publishing more general reports on the recruitment of persons with disabilities and in these should include existing and future statistics;
▪ finanční podpora přidělovaná Komisí úředníkům se zdravotním postižením nebo s rodinnými příslušníky se zdravotním postižením je stále vnímána jako nedostatečná; veřejnost je rovněž toho názoru, že část rozpočtu přidělená na náklady související se zdravotním postižením by měla být navýšena,
!adopt new standards on accessibility of its premises to disabled people, and increase the number of parking spaces for people with disabilities either in or near all of its buildings;
▪ opatření přijatá na podporu náboru osob se zdravotním postižením se zdají málo transparentní a je požadováno spolehlivější hodnocení situace,
!organise in the future specific actions on sensitisation through training sessions and conferences or seminars for sta�.
▪ objevuje se rovněž nespokojenost s nedostatečným přístupem některých osob se zdravotním postižením k informacím Komise,
In view of the Commission’s undertakings, the Ombudsman considers that, at present, no further action on the above aspects appears to be needed.
▪ situace žáků se zdravotním postižením v evropských školách se jeví jako nepřiměřená a nezdá se, že by politika škol zaměřená na integraci uvedené kategorie dětí účinně přispívala k jejich integraci,
The Ombudsman finds however that, in so far as the situation of pupils with disabilities in the European Schools is concerned, the present state of a� airs still appears to be unsatisfactory.
▪ použití Kodexu osvědčených postupů Komise odhalilo množství nedostatků, zejména nedostatečný počet akcí přijatých za účelem zvýšení vnímavosti zaměstnanců instituce prostřednictvím školení či seminářů.
In order closely to monitor how this situation evolves in the near future, the Ombudsman therefore considers it necessary that the Commission report by the end of 2007 on the progress accomplished by the European Schools on the integration of children with disabilities.
DOTAZY, KTERÝMISE VEŘEJNÝ OCHRÁNCEPRÁV ZABÝVAL
QUERIES DEALT WITH BY THE OMBUDSMAN
Údajná diskriminace na základě státní příslušnosti
Alleged discrimination on grounds of nationality
Shrnutí dotazu Q1/2007/ELB předloženého lucemburským veřejným ochráncem práv
Summary of query Q1/2007/ELB submi4 ed by the Ombudsman of Luxembourg
Lucemburský veřejný ochránce práv zaslal evropskému veřejnému ochránci práv dotaz ohledně sporu s francouzským ministerstvem obrany poté, co jej kontaktoval lucemburský občan (dále jen „stěžovatel“).
The Ombudsman of Luxembourg addressed a query to the European Ombudsman, a er he was contacted by a citizen of Luxembourg (“the complainant”) about a dispute with the French Ministry of Defence.
Stěžovatel se narodil ve Francii a později se přestěhoval do Lucemburska.
The complainant was born in France and then moved to Luxembourg.
Ve věku 20 let sloužil stěžovatel po dobu 29 měsíců ve francouzské armádě.
At the age of 20, and for 29 months, the complainant served in the French army.
Později získal občanství Lucemburska.
Later, he acquired citizenship of Luxembourg.
Jelikož mu byl udělen titul válečného veterána, požadoval penzi jako válečný veterán.
As the title of war veteran had been given to him, the complainant requested a pension as a war veteran.
Francouzské ministerstvo obrany jeho požadavek odmítlo, protože se po své službě ve francouzské armádě vzdal francouzského občanství.
The French Ministry of Defence rejected the complainant’s request because he had relinquished his French citizenship, a er his service in the French army.
Lucemburský veřejný ochránce práv věc předal francouzskému veřejnému ochránci práv.
The Ombudsman of Luxembourg transferred the case to the French Ombudsman.
Podle francouzského veřejného ochránce práv byl nárok stěžovatele posouzen v souladu s platnými právními předpisy.
According to the French Ombudsman, the complainant’s entitlements had been assessed in compliance with the applicable rules.
Evropský veřejný ochránce práv u předmětného případu po zohlednění informací obsažených v dopise a složce stěžovatele usoudil, že je vyzýván, aby zaujal stanovisko k této otázce: došlo za daných okolností k porušení zásady nediskriminace na základě státní příslušnosti?
In the case at hand, the European Ombudsman understood, a er having taken into account the information contained in the le4 er and the fi le of the complaint, that he was invited to take a position on the following ma4 er: in circumstances such as the ones here involved, is there a violation of the principle of non-discrimination on grounds of nationality?
VZTAHY S ORGÁNY AINSTITUCEMI EVROPSKÉ UNIE
RELATIONS WITHEUROPEAN UNIONINSTITUTIONS AND BODIES
VZTAHYS ORGÁNY AINSTITUCEMIEVROPSKÉ UNIE
RELATIONS WITHEUROPEAN UNIONINSTITUTIONS ANDBODIES
VZTAHYSORGÁNYAINSTITUCEMIEVROPSKÉ UNIE
RELATIONSWITHEUROPEANUNION INSTITUTIONSANDBODIES
Evropský veřejný ochránce práv věnuje mnoho času setkáním s členy a úředníky orgánů a institucí EU za účelem prosazování kultury služeb ve správě EU.
The European Ombudsman devotes considerable time to meeting with Members and o cials of the EU institutions and bodies with a view to promoting a culture of service within the EU administration.
V daném roce se uskutečnilo více než 60 takovýchto setkání, která veřejnému ochránci práv umožňují vysvětlovat myšlenková východiska jeho práce a zvyšovat vnímavost těchto členů a úředníků k nutnosti konstruktivně reagovat na stížnosti.
Over 60 such meetings took place during the year in question. These meetings allow the Ombudsman to explain the thinking behind his work and to sensitise Members and o cials to the need to respond constructively to complaints.
Tato kapitola obsahuje přehled takových setkání.
This chapter contains an overview of these meetings.
Třikrát se veřejný ochránce práv sešel s úředníky ze všech úrovní Evropské komise.
On three occasions, the Ombudsman met with civil servants from all levels within the European Commission.
Vzhledem k tomu, že Komise je orgán, na který připadá největší podíl šetření veřejného ochránce práv, je zvláště důležité, aby převzala vedoucí úlohu v rozvoji kultury služeb pro občany a kultury dodržování jejich práv.
Since the Commission is the institution accounting for the highest proportion of inquiries carried out by the Ombudsman, it is particularly important that it take a leading role in developing a culture of service to citizens and of respect for their rights.
Klíčovou úlohu při zprostředkování uvedených tří setkání sehrály místopředsedkyně Komise Margot WALLSTRÖMOVÁ, která je mimo jiné odpovědná za vztahy s veřejným ochráncem práv, a generální tajemnice Komise Catherine DAYOVÁ.
Key to facilitating these three meetings were Commission Vice-President Margot WALLSTRÖM, responsible, inter alia, for relations with the Ombudsman, and Commission Secretary-General Catherine DAY.