natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jak je uvedeno v bodě 41 tohoto rozsudku, v případě existence skutečného vztahu obchodního zastoupení mohou do působnosti článku 81 ES spadat pouze doložky o výlučnosti a o zákazu soutěžit týkající se vztahů mezi obchodním zástupcem a zmocnitelem jakožto nezávislými hospodářskými subjekty.
As stated at paragraph 41 of this judgment, in the case of a genuine agency relationship, only the exclusivity and non-competition clauses concerning the relationship between the agent and the principal as independent economic operators are capable of falling within Article 81 EC.
Naproti tomu nemůže být při přezkumu použitelnosti uvedeného nařízení přihlíženo k závazkům týkajícím se prodeje zboží třetím osobám na účet zmocnitele, i když mohou – přinejmenším některé z nich – porušovat pravidla hospodářské soutěže, pokud byly uzavřeny mezi dvěma nezávislými podniky.
By contrast, the obligations concerning the sale of goods to third parties on behalf of the principal, although capable, at least as regards some of them, of infringing the competition rules if they were concluded between two independent undertakings, must not be taken into account when examining the applicability of that regulation.
V případě smlouvy o distribuci mezi dvěma nezávislými podniky je třeba pro účely rozhodnutí o použitelnosti blokové výjimky přezkoumat celou smlouvu.
In the case of a distribution contract between two independent undertakings, it is necessary to examine the contract in its entirety in order to decide whether the block exemption is applicable.
1 písm. c) nařízení č. 1984/83 stanovil, že odchylně od maximální doby pěti let, která byla obecně použitelná na dohody o výhradním odběru uzavřené na krátkou nebo středně dlouhou dobu, které existují ve všech hospodářských odvětvích, se na dohody o čerpacích stanicích vztahovala maximální doba deseti let.
Article 12(1)(c) of Regulation No 1984/83 provided that, by derogation from the maximum duration of five years, which is generally applicable to exclusive purchasing agreements of short and medium duration in all sectors of the economy, the maximum duration applicable to servicestation agreements was ten years.
Pokud jde o zvláštní podmínky použitelné na tyto posledně jmenované dohody, článek 10 téhož nařízení stanovil, že se další prodejce ve vztahu k dodavateli zavazuje, že bude odebírat zboží pouze od něj, přičemž takovýto závazek výhradního odběru se uzavírá „jako protiplnění za poskytnutí zvláštních hospodářských nebo finančních výhod“.
As regards the special conditions applicable to those agreements, Article 10 of that regulation provided that the reseller was to agree with the supplier to purchase only from the supplier, such an exclusive purchasing obligation being concluded ‘in consideration for the according of special commercial or financial advantages’.
Je třeba konstatovat, že španělská verze tohoto článku 10 blíže neuváděla povahu uvedených hospodářských nebo finančních výhod, na rozdíl od všech ostatních jazykových verzí, které ke kvalifikaci těchto výhod použily výraz „zvláštních“ nebo „speciálních“.
It should be noted that the Spanish version of that article 10 did not specify the nature of those commercial or financial advantages, unlike all the other language versions, which used the term ‘specific’ or ‘special’ to describe those advantages.
Podle ustálené judikatury přitom musí být jednotlivé jazykové verze právního předpisu Společenství vykládány jednotně a v případě rozdílností mezi těmito verzemi musí být příslušné ustanovení vykládáno z hlediska obecné systematiky a účelu právní úpravy, jíž je součástí (viz rozsudky ze dne 1. dubna 2004, Borgmann,C-1/02, Recueil, s. I-3219, bod 25; ze dne 16. září 2004, Komise
However, according to settled caselaw, the different language versions of a provision of Community law must be uniformly interpreted and, in the case of divergence between those versions, the relevant provision must be interpreted by reference to the purpose and general scheme of the rules of which it forms part (see Case C-1/02 Borgmann [2004] ECR I-3219, paragraph 25; Case C-227/01 Commission v Spain
I-8253, bod 45, a ze dne 16. března 2006, Komise v. Španělsko,C-332/04, Sb. rozh. s. I-40, bod 52).
[2004] ECR I-8253, paragraph 45, and judgment of 16 March 2006 in Case C-332/04 Commission v Spain, paragraph 52).
Pokud jde o systematiku a účel dotčené právní úpravy Společenství, z třináctého bodu odůvodnění nařízení č. 1984/83 vyplývalo, že dohody o čerpacích stanicích se zpravidla vyznačují tím, že dodavatel poskytne dalšímu prodejci zvláštní hospodářské nebo finanční výhody tím, že přispívá k jeho financování, poskytne mu nebo zařídí půjčku za výhodných podmínek, poskytuje mu místo nebo prostory určené k provozování čerpací stanice, poskytuje mu technické zařízení či jiné vybavení nebo jinak investuje v jeho prospěch.
As regards the scheme and purpose of the Community rules at issue, it was apparent from recital 13 in the preamble to Regulation No 1984/83 that servicestation agreements are generally distinguished by the fact that the supplier confers on the reseller special commercial or financial advantages by contributing to his financing, granting him or obtaining for him a loan on favourable terms, equipping him with a site or premises for conducting his business, providing him with equipment or fittings, or undertaking other investments for his benefit.
Krom toho, patnáctý bod odůvodnění téhož nařízení uváděl, že hospodářské nebo finanční výhody, které dodavatel poskytne dalšímu prodejci, významně usnadňují zřízení nebo modernizaci čerpacích stanic, jakož i jejich údržbu a jejich provozování.
Moreover, recital 15 in the preamble to that regulation stated that the commercial and financial advantages conferred by the supplier on the reseller make it significantly easier to establish, modernise, maintain and operate premises used for service stations.
Sedmnáctý bod odůvodnění například uváděl, že závazek výhradního odběru maziv a příbuzných ropných produktů je možno připustit jen pod podmínkou, že dodavatel poskytl dalšímu prodejci zvláštní technické zařízení na promazávání nebo je financoval.
Recital 17 in the preamble stated, by way of example, that an exclusive purchasing obligation for lubricants and related petroleumbased products can be accepted only on condition that the supplier provides for the reseller or finances the procurement of specific equipment for the carrying out of lubrication work.
Pátý a šestý bod odůvodnění nařízení č. 1984/83 mimoto uváděly, pokud jde zejména o dohody o výhradním odběru, že takové dohody snižují náklady na distribuci, omezují rizika fluktuace trhu, usnadňují podporu prodeje výrobku, zlepšují strukturu distribuční sítě a kvalitu služby prodeje a představují nejúčinnější prostředek nebo dokonce jediný prostředek jak proniknout na trh.
Recitals 5 and 6 in the preamble to Regulation No 1984/83 stated, furthermore, as regards in particular exclusive purchasing agreements, that such agreements lower distribution costs, limit the risk of variations in market conditions, facilitate the promotion of the sales of a product, improve the structure of the distribution network and the quality of the sales service and are the most effective way, and sometimes the only way, to penetrate a market.
Z toho vyplývá, že pojem „zvláštní hospodářské a finanční výhody“ uvedený v článku 10 nařízení č. 1984/83 musí být vykládán v tom smyslu, že tyto výhody jsou nejen specifické pro daný smluvní vztah, ale že tyto výhody musí být rovněž významné, aby odůvodnily výhradní odběr v délce trvání deseti let.
It follows that the concept of ‘special commercial or financial advantages’, referred to in Article 10 of Regulation No 1984/83, must be interpreted as meaning that those advantages are indeed specific to the contractual relationship, but that they must also be substantial in order to justify an exclusivity of supply of 10 years.
Tyto výhody musí být schopny přinést zlepšení distribuce, usnadnit zřízení nebo modernizaci čerpací stanice a snížit náklady na distribuci.
Those advantages must be such as to lead to an improvement in distribution, to facilitate the establishment or modernisation of the service station and to lower the distribution costs.
Pokud jde o otázku, zda hospodářské nebo finanční výhody, jako jsou výhody poskytnuté společnosti Tobar ve věci v původním řízení, mohou odůvodnit trvání výhradního odběru v délce trvání deseti let, je třeba připomenout judikaturu zmíněnou v bodě 30 tohoto rozsudku, podle níž jakékoli posuzování skutkových okolností spadá do pravomoci vnitrostátního soudu.
As regards the question whether the commercial or financial advantages, such as those granted to Tobar in the case in the main proceedings, are capable of justifying the duration of the exclusivity of supply of 10 years, it is necessary to recall the caselaw referred to in paragraph 30 of this judgment, according to which any assessment of the facts is within the province of the national court.
Je tedy věcí předkládajícího soudu, aby zhodnotil význam investic uskutečněných společností CEPSA s přihlédnutím k vodítkům uvedeným v bodech 51 až 54 tohoto rozsudku.
It is therefore for the referring court to appraise the significance of the investments made by CEPSA, taking account of the guidance set out in paragraphs 51 to 54 of this judgment.
Je však třeba poukázat na to, že z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že rozsah časové působnosti nařízení č. 1984/83 nepokrývá celou dobu plnění smlouvy dotčené v původním řízení, jelikož tato smlouva byla uzavřena dne 7. února 1996 na dobu deseti let a jelikož společnost Tobar přestala své smluvní závazky plnit až během roku 2003.
It must, however, be pointed out that it is apparent from the order for reference that the scope ratione temporis of Regulation No 1984/83 does not entirely cover the period of performance of the contract at issue in the main proceedings, since that contract was concluded on 7 February 1996 for a duration of 10 years and it was only in the course of 2003 that Tobar ceased to perform its contractual obligations.
Za účelem poskytnutí užitečné odpovědi předkládajícímu soudu je tedy rovněž třeba přezkoumat podmínky pro výjimku podle nařízení č. 2790/1999.
Accordingly, in order to give a useful answer to the referring court, it is necessary also to examine the applicable conditions for exemption pursuant to Regulation No 2790/1999.
1 se výjimka stanovená uvedeným nařízením použije za podmínky, že podíl trhu ovládaného dodavatelem nepřesahuje 30 % relevantního trhu, na kterém dodavatel prodává smluvní zboží a služby. Na
In accordance with Article 3(1), the exemption provided for in that regulation is to apply on condition that the market share held by the supplier does not exceed 30% of the relevant market on which it sells the contract goods
CEPSA rozdíl od nařízení č.
CEPSA or services.
V tomto ohledu je důležité, zda dohoda o výhradním odběru splňovala podmínky pro výjimku stanovené nařízením č. 2790/1999 ode dne 1. června 2000, tedy od data jeho nabytí účinnosti.
In this respect, it is important to determine whether the exclusivity agreement satisfied the conditions for exemption provided for in Regulation No 2790/1999 from 1 June 2000 onwards, the date on which that regulation became applicable.
V případě, že by bylo třeba odpovědět záporně, vztahovalo by se na uvedenou dohodu až do 31. prosince 2001 přechodné období pouze tehdy, pokud by splňovala podmínky pro výjimku stanovené nařízením č. 1984/83.
If it were necessary to reply in the negative, a transitional period until 31 December 2001 would be applicable to that agreement only if it satisfied the conditions for exemption provided for in Regulation No 1984/83.
Z ustanovení nařízení č. 2790/1999 vyplývá, že výjimka jím stanovená je použitelná ode dne 1. června 2000 na dohody, jejichž doba trvání nepřesahuje pět let.
It follows from the provisions of Regulation No 2790/1999 that the exemption provided for in that regulation is applicable from 1 June 2000 to agreements the duration of which does not exceed five years.
Článek 12 odst. 2 téhož nařízení však stanoví přechodné období až do 31. prosince 2001 pro dohody účinné ke dni 31. května 2000, které nesplňují podmínky pro výjimku stanovené tímto nařízením, ale splňují podmínky pro výjimku stanovené nařízením č. 1984/83.
However, Article 12(2) of Regulation No 2790/1999 provides for a transitional period until 31 December 2001 in respect of agreements in force on 31 May 2000 which do not satisfy the conditions for exemption provided for in that regulation but which do satisfy the conditions for exemption provided for in Regulation No 1984/83.
Krom toho uvedenému soudu přísluší posoudit, zda doložka ve smlouvě dotčené v původním řízení upravující její prodloužení o další pětiletá období prostřednictvím
Further, it is for that court to assess whether the clause of the contract at issue in the main proceedings providing for the extension of the contact for successive fiveyear
Předkládajícímu soudu přísluší posoudit, zda jsou tyto podmínky ve věci v původním řízení splněny.
It is for the referring court to assess whether those conditions are satisfied in the case in the main proceedings.
Ke stanovování prodejní ceny pro veřejnost
The fixing of the retail price
Podstatou druhé otázky písm. c) předkládajícího soudu je, zda je třeba vykládat články 10 až 13 nařízení č. 1984/83 v tom smyslu, že vylučují použití blokové výjimky na smlouvu o výhradním odběru z důvodu, že tato smlouva upravuje stanovování prodejní ceny pro veřejnost dodavatelem.
By its Question 2(c), the referring court essentially asks whether Articles 10 to 13 of Regulation No 1984/83 must be interpreted as precluding the application of the block exemption to an exclusive supply contract by reason of the fact that that contract provides for the fixing of the retail price by the supplier.
Je-li tomu tak, přeje si předkládající soud zjistit, zda povolení snížit tuto prodejní cenu, aniž by byly dotčeny příjmy dodavatele, opětovně umožňuje použití dané výjimky.
If so, it wishes to know whether the authorisation to lower that sale price without affecting the supplier’s receipts renders the exemption applicable again.
Úvodem je třeba připomenout, jak bylo uvedeno v bodě 42 tohoto rozsudku, že v případě smluvního vztahu mezi dvěma podniky je použití blokové výjimky vylou-
It must be recalled at the outset, as has been stated at paragraph 42 of this judgment, that, in the case of a contractual relationship between two undertakings, the application of the block exemption is precluded if, in addition to an exclusive supply clause,
CEPSA čeno, pokud smlouva uzavřená mezi nimi kromě doložky o výhradním odběru obsahuje doložku upravující stanovování prodejní ceny pro veřejnost dodavatelem.
CEPSA the contract concluded between those undertakings contains a clause providing for the fixing of the retail price by the supplier.
Článek 11 nařízení č. 1984/83 totiž taxativně vyjmenovával závazky, které kromě doložky o výhradním odběru mohly být uloženy dalšímu prodejci, mezi nimiž nebylo stanovování prodejní ceny pro veřejnost uvedeno.
Article 11 of Regulation No 1984/83 listed exhaustively the obligations which, apart from an exclusivity clause, could be imposed on a reseller, but which did not include the fixing of the retail price.
Podle osmého bodu odůvodnění téhož nařízení „na jiná ustanovení omezující hospodářskou soutěž, a zejména na ustanovení, která omezují volnost dalšího prodejce stanovit své ceny […], se nemůže vztahovat výjimka na základě tohoto nařízení“.
Under recital 8 in the preamble to that regulation, ‘further restrictive obligations and in particular those which limit the reseller’s … freedom to determine his prices … cannot be exempted under this regulation’.
V důsledku toho by stanovování prodejní ceny ropných produktů pro veřejnost společností CEPSA představovalo omezení hospodářské soutěže, na něž se nevztahuje výjimka stanovená v článku 10 uvedeného nařízení (viz rozsudek CEEES, bod 64).
Consequently, the fixing by CEPSA of the retail price of the petroleum products would constitute a restriction on competition not covered by the exemption provided for in Article 10 of that regulation (see CEEES, paragraph 64).
Z předkládacího rozhodnutí však vyplývá, že společnost CEPSA dne 2. listopadu 2001 společnosti Tobar zaslala dopis, kterým této společnosti povolila snížit prodejní cenu, aniž by tím byly ovlivněny příjmy dodavatele.
However, it is apparent from the order for reference that on 2 November 2001 CEPSA sent Tobar a letter authorising it to lower its sale prices without affecting the supplier’s receipts.
Ve svých písemných i ústních vyjádřeních společnost CEPSA tvrdí, že takové povolení existovalo již od okamžiku uzavření smlouvy dotčené v původním řízení a že jej společnost Tobar ve skutečnosti využila i před zasláním uvedeného dopisu.
In its written and oral submissions, CEPSA states that such authorisation existed from the time of the conclusion of the contract at issue in the main proceedings and that Tobar had in actual fact made use of that authorisation even before that letter was sent.
Společnost Tobar značně zpochybňuje toto tvrzení a zdůrazňuje, že je nemožné tuto smlouvu platně změnit jednostranným aktem.
Tobar strongly disputes that claim and submits that it is impossible validly to amend that contract by way of a unilateral act.
V takové situaci je s ohledem na rozdělení pravomocí mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem věcí předkládajícího soudu, aby posoudil způsob stanovování prodejní ceny pro veřejnost ve věci v původním řízení, jakož i existenci možnosti jednostranně změnit doložku upravující stanovování uvedené ceny podle vnitrostátního práva.
In such a situation, in the light of the division of jurisdiction between the national courts and the Court of Justice, it is for the referring court to assess the manner in which the retail price was fixed in the case in the main proceedings, as well as to determine whether it is possible, in national law, to amend unilaterally the clause governing the fixing of that price.
Za předpokladu, že předkládající soud dospěje k závěru, že je taková jednostranná změna podle vnitrostátního práva možná, bude třeba přezkoumat podmínky pro výjimku platné ke dni, kdy společnost CEPSA udělila dané povolení.
If the referring court should conclude that such a unilateral amendment is possible under national law, it would then be necessary to examine the conditions for exemption in force on the date on which CEPSA gave its authorisation.
4 písm. a) tohoto prvního jmenovaného nařízení se výjimka uvedená v článku 2 téhož nařízení nepoužila na vertikální dohody, jejichž cílem bylo „omezení způsobilosti kupujícího stanovit svou prodejní cenu, aniž je dotčena možnost dodavatele stanovit […] nejvyšší prodejní cenu [nebo doporučit prodejní cenu] za předpokladu, že se tyto posledně jmenované ceny nerovnají pevné nebo nejnižší prodejní ceně v důsledku tlaku nebo podněcování jedné ze stran“.
According to Article 4(a) of Regulation No 2790/1999, the exemption provided for in Article 2 thereof was not to apply to vertical agreements which have as their object the ‘restriction of the buyer’s ability to determine its sale price, without prejudice to the possibility of the supplier’s imposing a maximum sale price or recommending a sale price, provided that they do not amount to a fixed or minimum sale price as a result of pressure from, or incentives offered by, any of the parties’.
Z toho vyplývá, že je třeba ověřit, zda stanovené nejvyšší prodejní ceny ve skutečnosti nejsou pevně stanovené nebo nejnižší prodejní ceny, a to s přihlédnutím k veškerým smluvním závazkům, jakož i k chování účastníků původního řízení.
It follows that it is necessary to ascertain whether the fixing of the maximum sale price does not remain, in reality, a fixed or minimum sale price, account being taken of all the contractual obligations and the conduct of the parties in the main proceedings.
Jelikož Soudní dvůr není schopen posoudit míru volnosti společnosti Tobar při stanovování prodejní ceny ropných produktů pro veřejnost poté, co společnost CEPSA této společnosti dopisem ze dne 2. listopadu 2001 udělila povolení, je věcí předkládajícího soudu, aby přezkoumal, zda toto povolení představuje pro dalšího prodejce skutečnou možnost snížit tuto prodejní cenu, s přihlédnutím ke konkrétnímu účinku veškerých doložek smlouvy dotčené v původním řízení v jejich hospodářském a právním kontextu.
Since the Court is not in a position to assess the discretion that Tobar had to determine the retail price of the petroleum products, following the authorisation granted to that company by CEPSA’s letter of 2 November 2001, it is for the referring court to examine whether that authorisation made it genuinely possible for the reseller to lower that sale price, taking account of the actual effect of all the clauses of the contract at issue in the main proceedings in their economic and legal context.
Zejména je nutné ověřit, zda taková prodejní cena pro veřejnost ve skutečnosti není cenou pevně stanovenou nepřímými nebo skrytými prostředky, jako například stanovením marže provozovatele čerpací stanice, hrozbami, zastrašováním, výstrahami, sankcemi nebo podněcujícími opatřeními.
In particular, it is necessary to ascertain whether such a retail price is not, in reality, fixed by indirect or concealed means, such as the fixing of the margin of the servicestation operator, threats, intimidation, warnings, penalties or incentives.
V případě, že předkládající soud dospěje k závěru, že společnost Tobar byla ve skutečnosti povinna dodržet pevně stanovenou nebo nejnižší prodejní cenu uloženou společností CEPSA, nemohla by se na uvedenou smlouvu vztahovat bloková výjimka zavedená nařízením č. 2790/1999.
If the referring court were to conclude that Tobar was, in reality, required to charge the fixed or minimum sale price imposed by CEPSA, that contract could not qualify for the block exemption established by Regulation No 2790/1999.
V tomto posledním uvedeném
In that latter case, and in the absence of individual
Naproti tomu, pokud by měla jednostranná změna smlouvy dotčené v původním řízení za důsledek, že by doložka týkající se prodejní ceny ropných produktů pro veřejnost byla uvedena do souladu s pravidly hospodářské soutěže, vztahovala by se na tuto smlouvu bloková výjimka s výhradou splnění veškerých podmínek stanovených nařízením č. 2790/1999.
By contrast, if the unilateral amendment of the contract at issue in the main proceedings meant that the clause relating to the retail price of the petroleum products was to be brought into line with the competition rules, that contract would then qualify for the block exemption, subject to its satisfying all the conditions laid down in Regulation No 2790/1999.
Jak však správně uvádí generální advokát v bodě 94 svého stanoviska, nemůže taková změna zakládat se zpětným účinkem platnost uvedené smlouvy s ohledem na blokovou výjimku stanovenou nařízením č. 1984/83.
However, as the Advocate General rightly points out at point 94 of his Opinion, such an amendment cannot result in the retroactive validity of that contract from the point of view of the block exemption under Regulation No 1984/83.
Jelikož je uvedená neplatnost absolutní, může ovlivnit všechny účinky, minulé či budoucí, dotčené dohody (rozsudek ze dne 13. července 2006, Manfredi a další, C-295/04 až C-298/04, Sb. rozh. s. I-6619, bod 57 a citovaná judikatura).
Since that nullity is absolute, it is capable of having a bearing on all the effects, either past or future, of the agreement concerned (Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi and Others [2006] ECR I-6619, paragraph 57 and the caselaw cited).
Otázka, zda má neplatnost doložky týkající se stanovování prodejní ceny ropných produktů pro veřejnost za důsledek, že se smlouva dotčená v původním řízení stává neplatnou ex lege ve svém celku, je předmětem první otázky písm. d), která je zodpovězena v bodech 78 až 80 tohoto rozsudku.
The question whether the nullity of the clause relating to the fixing of the retail price of the petroleum products means that the contract at issue in the main proceedings becomes automatically void in its entirety is the subject of Question 1(d), which is answered in paragraphs 78 to 80 of this judgment.