natgillin/translations-raw huggingface dataset:
4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti se nejedná, je-li třetím osobám umožněno dočasné užívání kusů nábytku chráněného autorským právem, aniž by k nim třetí osoby měly dispoziční právo, nebo jsou-li tyto kusy nábytku vystavovány ve výloze, aniž by byla veřejnosti poskytnuta možnost je užívat nebo nabýt.
There is not a ‘distribution to the public by sale or otherwise’ within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society where pieces of copyrightprotected furniture are either made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them or displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
2008 – VĚC C-456/06
2008 — CASE C-456/06
Ve věci C-456/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesgerichtshof (Německo) ze dne 5. října 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 16. listopadu 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Bundesgerichtshof (Germany), made by decision of 5 October 2006, received at the Court on 16 November 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a J. Malenovský (zpravodaj), soudci,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
PEEK & CLOPPENBURG generální advokátka: E. Sharpston, vedoucí soudní kanceláře: M.-A. Gaudissart, vedoucí odboru, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 15. listopadu 2007, s ohledem na vyjádření předložená: – za Peek & Cloppenburg KG A. Aulerem, Rechtsanwalt, – za Cassina SpA A. Bockem, Rechtsanwalt,
PEEK & CLOPPENBURG Advocate General: E. Sharpston, Registrar: M.-A. Gaudissart, head of unit, having regard to the written procedure and further to the hearing on 15 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za polskou vládu E. Ośnieckou-Tameckou, jako zmocněnkyní,
— the Polish Government, by E. Ośniecką-Tamecką, acting as Agent,
– za Komisi Evropských společenství H. Krämerem a W. Wilsem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 17. ledna 2008,
— the Commission of the European Communities, by H. Krämer and W. Wils, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 17 January 2008,
2008 – VĚC C-456/06 vydává tento
2008 — CASE C-456/06 gives the following
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Peek & Cloppenburg KG (dále jen „Peek & Cloppenburg“) a Cassina SpA (dále jen „Cassina“) ohledně zpřístupnění veřejnosti a vystavení nábytku, která podle Cassina porušují její výlučné právo na rozšiřování. Právní rámec
The reference was made in the course of proceedings between Peek & Cloppenburg KG (‘Peek & Cloppenburg’) and Cassina SpA (‘Cassina’) concerning the making available to the public and display of furniture which, according to Cassina, infringed its exclusive right of distribution. Legal context
Mezinárodní právní úprava
International legislation
Smlouva Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) o právu autorském (dále jen „smlouva WCT“) a smlouva WIPO o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech (dál jen „smlouva WPPT“), které byly přijaty v Ženevě dne 20. prosince 1996, byly schváleny jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2000/278/ES ze dne 16. března 2000 (Úř. věst. L 89, s. 6; Zvl. vyd. 11/33, s. 208).
The World Intellectual Property Organisation (WIPO) Copyright Treaty (‘CT’) and the WIPO Performances and Phonograms Treaty (‘PPT’), adopted in Geneva on 20 December 1996, were approved on behalf of the European Community by Council Decision 2000/278/EC of 16 March 2000 (OJ 2000 L 89, p. 6).
Článek 6 smlouvy WCT, nazvaný „Právo na rozšiřování“, stanoví:
Article 6 of the CT, entitled ‘Right of distribution’, provides:
Autoři literárních a uměleckých děl mají výlučné právo udílet svolení k zpřístupnění originálu nebo rozmnoženin svých děl veřejnosti prodejem nebo jiným převodem vlastnictví.
Authors of literary and artistic works shall enjoy the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their works through sale or other transfer of ownership.
Žádné ustanovení této smlouvy neomezuje volnost smluvních stran, aby popřípadě stanovily podmínky, za nichž se po prvním prodeji nebo jiném převodu vlastnictví originálu nebo rozmnoženiny díla, uskutečněném se svolením autora, uplatní vyčerpání práva uvedeného v odstavci 1.“
Nothing in this Treaty shall affect the freedom of Contracting Parties to determine the conditions, if any, under which the exhaustion of the right in paragraph 1 applies after the first sale or other transfer of ownership of the original or a copy of the work with the authorisation of the author.’
Článek 8 smlouvy WPPT, nazvaný „Právo na rozšiřování“, přiznává výkonným umělcům výlučné právo udílet svolení k zpřístupňování veřejnosti originálu a rozmnoženin svých výkonů, zaznamenaných na zvukových záznamech, prodejem nebo jiným převodem vlastnictví.
Article 8 of the PPT, entitled ‘Right of distribution’, confers on performers the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their performances fixed in phonograms through sale or other transfer of ownership.
Článek 12 smlouvy WPPT upravuje obdobné právo ve prospěch výrobců zvukových záznamů.
Article 12 of the PPT provides for a similar right in favour of producers of phonograms.
Devátý až jedenáctý, patnáctý a dvacátý osmý bod odůvodnění směrnice 2001/29 uvádějí:
Recitals 9 to 11, 15 and 28 in the preamble to Directive 2001/29 state:
„(9) Jakákoliv harmonizace autorského práva a práv s ním souvisejících musí vycházet z vysoké úrovně ochrany, jelikož taková práva jsou pro duševní výtvory zásadní.
‘(9) Any harmonisation of copyright and related rights must take as a basis a high level of protection, since such rights are crucial to intellectual creation.
Jejich ochrana napomáhá zajistit udržení a rozvoj tvořivosti v zájmu autorů, výkonných umělců, výrobců, spotřebitelů, kultury, průmyslu a široké veřejnosti. […]
Their protection helps to ensure the maintenance and development of creativity in the interests of authors, performers, producers, consumers, culture, industry and the public at large. …
(10) Mají-li autoři nebo výkonní umělci pokračovat ve své tvůrčí a umělecké činnosti, musí dostat za užití svého díla přiměřenou odměnu, stejně jako výrobci, mají-li tuto činnost financovat. […]
(10) If authors or performers are to continue their creative and artistic work, they have to receive an appropriate reward for the use of their work, as must producers in order to be able to finance this work. …
PEEK & CLOPPENBURG (15) Diplomatická konference konaná pod záštitou Světové organizace pro duševní vlastnictví (WIPO) v prosinci roku 1996 vedla k přijetí dvou nových smluv, [smlouvy WCT] a [smlouvy WPPT] […].
PEEK & CLOPPENBURG (15) The Diplomatic Conference held under the auspices of the World Intellectual Property Organisation (WIPO) in December 1996 led to the adoption of two new Treaties, the [CT] and the [PPT] … .
Tato směrnice rovněž slouží k provádění mnoha nových mezinárodních závazků.
This Directive also serves to implement a number of the new international obligations.
(28) Ochrana autorského práva podle této směrnice zahrnuje výlučné právo na kontrolu distribuce díla, které je součástí hmotného předmětu.
(28) Copyright protection under this Directive includes the exclusive right to control distribution of the work incorporated in a tangible article.
Prvním prodejem originálu díla nebo jeho rozmnoženin nositelem autorského práva ve Společenství nebo s jeho souhlasem je vyčerpáno právo na kontrolu dalšího prodeje tohoto předmětu ve Společenství. […]“
The first sale in the Community of the original of a work or copies thereof by the rightholder or with his consent exhausts the right to control resale of that object in the Community. … ’
Článek 4 této směrnice, nazvaný „Právo na rozšiřování“, uvádí:
Article 4 of that directive, entitled ‘Distribution right’, states:
Členské státy stanoví pro autory u originálů jejich děl nebo jejich rozmnoženin výlučné právo udělit svolení nebo zakázat jakoukoliv formu veřejného rozšiřování prodejem nebo jiným způsobem.
Member States shall provide for authors, in respect of the original of their works or of copies thereof, the exclusive right to authorise or prohibit any form of distribution to the public by sale or otherwise.
V souladu s ustanoveními této kapitoly stanoví členské státy s výhradou článku 5 právo udělit svolení nebo zakázat pronájem a půjčování původních děl a jejich rozmnoženin chráněných autorským právem […]
In accordance with the provisions of this Chapter, Member States shall provide, subject to Article 5, a right to authorise or prohibit the rental and lending of originals and copies of copyright works …
Pro účely této směrnice se ‚pronájmem‘ rozumí zpřístupnění za účelem užívání na omezenou dobu, spojené s přímým či nepřímým hospodářským nebo obchodním prospěchem.“
For the purposes of this Directive, “rental” means making available for use, for a limited period of time and for direct or indirect economic or commercial advantage.’
9 odst. 1 směrnice 92/100 „[č]lenské státy stanoví [pro výkonné umělce, výrobce zvukových záznamů, výrobce prvotních filmových záznamů a vysílací organizace] výlučné právo na zpřístupňování [předmětů ochrany] včetně jejich rozmnoženin veřejnosti prodejem nebo jiným způsobem (dále jen ‚právo na rozšiřování‘)“.
Under Article 9(1) of Directive 92/100, ‘Member States shall provide [for performers, phonogram producers, producers of the first fixations of films and for broadcasting organisations] the exclusive right to make available [protected objects], including copies thereof, to the public by sale or otherwise, hereafter referred to as the “distribution right”’.
Směrnice 92/100 byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES ze dne 12. prosince 2006 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (Úř. věst. L 376, s. 28).
Directive 92/100 was repealed by Directive 2006/115/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 2006 L 376, p. 28).
Tato posledně uvedená směrnice přebírá obdobným způsobem výše uvedená ustanovení směrnice 92/100.
The latter directive reproduces, in similar terms, the abovementioned provisions of Directive 92/100.
PEEK & CLOPPENBURG Vnitrostátní právní úprava
PEEK & CLOPPENBURG National legislation
Ustanovení § 15 odst. 1 zákona o autorském právu (Urheberrechtsgesetz) ze dne 9. září 1965 (BGBl. 1965 I, s.
Paragraph 15(1) of the Law on copyright (Urheberrechtsgesetz) of 9 September 1965 (BGBl. 1965 I, p.
1273) stanoví:
1273) provides:
„Autor má výlučné právo užívat své dílo v hmotné podobě; toto právo zahrnuje zejména:
‘The author has the exclusive right to exploit his work in a material form; that right includes in particular:
[…], právo na rozšiřování (§ 17),
…, the right of distribution (Paragraph 17),
Ustanovení § 17 odst. 1 tohoto zákona stanoví:
Paragraph 17(1) of that Law provides:
„Právem na rozšiřování je právo nabízet veřejnosti nebo uvést do oběhu originál díla nebo jeho rozmnoženiny.“
‘The right of distribution is the right to offer to the public or put into circulation the original work or copies thereof.’
Cassina vyrábí sedací nábytek.
Cassina manufactures chairs.
Její kolekce zahrnuje nábytek vyráběný podle návrhů Charlese-Édouarda Jeannereta, řečeného Le Corbusier.
Its collection includes furniture manufactured according to the designs of Charles-Édouard Jeanneret (Le Corbusier).
Mezi tento nábytek patří
That furniture includes armchairs and sofas in categories LC 2 and LC 3 and the table system
2008 – VĚC C-456/06 křesla a pohovky řad LC 2 a LC 3, jakož i stolní systém LC 10-P.
2008 — CASE C-456/06
Peek & Cloppenburg po celém Německu provozuje obchody s dámskou a pánskou konfekcí. V jednom ze svých obchodů zřídila pro své klienty odpočinkový prostor vybavený křesly a pohovkami řad LC 2 a LC 3 a konferenčním stolkem stolního systému LC 10-P. Ve výkladní skříni své pobočky Peek & Cloppenburg pro dekorativní účely vystavila křeslo řady LC 2. Tento nábytek nepochází od Cassina, ale vyrobil jej bez jejího souhlasu podnik nacházející se v Bologni (Itálie). Podle předkládajícího soudu se na takový nábytek v tehdejší době v členském státě, kde byl vyroben, nevztahovala žádná ochrana podle autorského práva. 16
Peek & Cloppenburg operates menswear and womenswear shops throughout Germany. It has set up in one of its shops a rest area for customers, fitted out with armchairs and sofas from the LC 2 and LC 3 range and a low table from the LC 10-P table system. In a display window of its outlet, Peek & Cloppenburg placed an armchair from the LC 2 range for decorative purposes. Those items of furniture did not come from Cassina but were manufactured without Cassina’s consent by an undertaking in Bologna (Italy). According to the referring court, such furniture was not protected at the time by copyright in the Member State in which it was manufactured. 16
Vzhledem k tomu, že Cassina měla za to, že Peek & Cloppenburg tak porušila její práva, podala k Landgericht Frankfurt na tuto společnost žalobu, kterou se domáhala, aby bylo Peek & Cloppenburg uloženo zdržet se těchto praktik a poskytnout Cassina informace, zejména ohledně distribučních kanálů uvedeného nábytku. Cassina krom toho navrhovala, aby byla výše uvedené společnosti uložena platba náhrady škody. 17
As it considered that Peek & Cloppenburg had infringed its rights by so doing, Cassina brought an action against it before the Landgericht Frankfurt (Frankfurt Regional Court) (Germany) seeking an order that it must desist from that practice and provide Cassina with information, in particular as regards the distribution channels for those items of furniture. In addition, Cassina sought an order that Peek & Cloppenburg pay damages. 17
Vzhledem k tomu, že Landgericht Frankfurt návrhu Cassina vyhověl a odvolací soud v podstatě potvrdil rozsudek vydaný v prvním stupni, podala Peek & Cloppenburg k Bundesgerichtshof opravný prostředek „Revision“. 18
After the Landgericht Frankfurt had granted Cassina’s application and the appeal court had, essentially, confirmed the judgment given at first instance, Peek & Cloppenburg brought an appeal on a point of law before the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) (Germany). 18
Tento soud uvádí, že jelikož má Cassina výlučné právo na rozšiřování ve smyslu § 17 zákona o autorském právu ze dne 9. září 1965, jeho rozhodnutí závisí na otázce, zda výše uvedené praktiky Peek & Cloppenburg toto právo porušily. I - 2758
That court states that, since Cassina has an exclusive right of distribution for the purpose of Paragraph 17 of the Law on copyright of 9 September 1965, its decisions turns on whether the conduct of Peek & Cloppenburg referred to above infringed that right. I - 2758
Podle tohoto soudu jde obvykle o rozšiřování, jestliže originál díla nebo jeho rozmnoženiny jsou převedeny z vnitřní sféry podniku na veřejnost na základě převodu vlastnictví či držby.
It takes the view that there is normally a distribution where the original of a work or copies thereof cease to form part of the undertaking and are made publicly available through transfer of ownership or possession.
Převod držby pouze na omezenou dobu může být v tomto ohledu dostačující.
In this connection, a transfer of possession for a merely temporary period may suffice.
4 odst. 1 směrnice 2001/29 považovat rovněž praktiku, která spočívá ve zpřístupnění veřejnosti rozmnoženin chráněných autorským právem bez převodu vlastnictví či držby těchto rozmnoženin, a tedy bez převodu skutečné dispoziční moci k nim, pokud jsou tyto rozmnoženiny jako ve věci v původním řízení umístěny v prodejních prostorech, aby byly pouze užívány klienty.
The issue arises, however, of whether conduct consisting in making publicly available reproductions protected by copyright without a transfer of ownership or possession, and thus without a transfer of the de facto power of disposal, can also be classified as a distribution to the public otherwise than by sale for the purpose of Article 4(1) of Directive 2001/29, those reproductions being, as in the main proceedings, installed in sales areas merely for the purpose of being used by customers.
Bundesgerichtshof si navíc klade otázku, zda pouhé vystavení rozmnoženiny díla ve výkladní skříni obchodu, aniž by byla zpřístupněna k užívání, představuje rovněž formu veřejného rozšiřování ve smyslu uvedeného ustanovení.
In addition, the Bundesgerichtshof raises the question whether merely exhibiting a reproduction of a work in a shop display window, without making it available for use, also constitutes a form of distribution to the public within the meaning of that provision.
Krom toho podle něj vyvstává otázka, zda požadavky na ochranu volného pohybu zboží upraveného v článcích 28 ES a 30 ES za okolností věci v původním řízení neomezují výkon uvedeného práva na rozšiřování.
Furthermore, it submits that the issue also arises of whether the requirements of the protection of the free movement of goods laid down in Articles 28 EC and 30 EC restrict, in the circumstances of the main proceedings, the exercise of that right of distribution.
Za těchto podmínek se Bundesgerichtshof rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
In those circumstances, the Bundesgerichtshof decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
„1) a) Je třeba považovat skutečnost, kdy je třetím osobám umožněno užívání rozmnoženin děl chráněných autorským právem, aniž by s převodem
‘(1) (a) Can it be assumed that there is a distribution to the public otherwise than by sale, within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29 …, in the case
4 odst. 1 směrnice 2001/29 také tehdy, jsou-li rozmnoženiny děl chráněných autorským právem veřejně vystavovány, aniž by byla třetím osobám poskytnuta možnost uvedené rozmnoženiny užívat?
(b) Is there a distribution under Article 4(1) of [Directive 2001/29] also in the case in which items of copyrightprotected works are shown publicly without the possibility of using those items being granted to third parties?
2) V případě kladné odpovědi:
(2) If the answers are in the affirmative:
Může ochrana volného pohybu zboží bránit ve výše uvedených případech výkonu práva na rozšiřování, jestliže se na prezentované rozmnoženiny v členském státě, kde byly vyrobeny a uvedeny do oběhu, nevztahuje žádná ochrana podle autorského práva?“
Can the protection accorded to the free movement of goods preclude, in the abovementioned cases, exercise of the distribution right if the items presented are not under copyright protection in the Member State in which they were manufactured and placed on the market?’
K návrhu na znovuotevření ústní části řízení
The application for the reopening of the oral procedure
Dopisem došlým Soudnímu dvoru dne 7. března 2008 navrhla Cassina na základě článku 61 jednacího řádu Soudního dvora v návaznosti na stanovisko generální advokátky znovuotevření ústní části řízení.
By letter received at the Court on 7 March 2008, Cassina requested the reopening of the oral procedure pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure of the Court following the delivery of the Advocate General’s Opinion.
Cassina zejména uvádí, že generální advokátka založila své stanovisko na několika chybných argumentech, že nesprávně použila judikaturu Soudního dvora a že nezohlednila všechny rozhodné okolnosti sporu.
Cassina submits, in particular, that the Advocate General founded her Opinion on a number of incorrect arguments, that she misinterpreted the Court’s caselaw and that she failed to take into account all the facts relevant to the proceedings.
Cassina si tak přeje poskytnout Soudnímu dvoru dodatečné informace.
Cassina accordingly wishes to submit further information to the Court.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že statut Soudního dvora a jeho jednací řád neupravují možnost účastníků řízení předložit vyjádření ke stanovisku přednesenému generálním advokátem (viz zejména rozsudek ze dne 30. března 2006, Emanuel, C-259/04, Sb. rozh. s. I-3089, bod 15).
In this connection, it must be pointed out that neither the Statute of the Court of Justice nor its Rules of Procedure make provision for the parties to submit observations in response to the Advocate General’s Opinion (see, inter alia, Case C-259/04 Emanuel [2006] ECR I-3089, paragraph 15).
Soudní dvůr sice může z úřední povinnosti nebo na návrh generálního advokáta nebo také na návrh účastníků řízení nařídit znovuotevření ústní části řízení v souladu s článkem 61 svého jednacího řádu, jestliže má za to, že věc není dostatečně objasněna nebo že věc musí být rozhodnuta na základě argumentu, který nebyl mezi účastníky řízení projednán (viz zejména rozsudky ze dne 13. listopadu 2003, Schilling a Fleck-Schilling, C-209/01, Recueil, s.
Admittedly, the Court may, of its own motion, on a proposal from the Advocate General, or at the request of the parties, order the reopening of the oral procedure in accordance with Article 61 of the Rules of Procedure if it considers that it lacks sufficient information, or that the case must be dealt with on the basis of an argument which has not been debated between the parties (see, inter alia, Case C-209/01 Schilling and Fleck-Schilling [2003] ECR I-13389, paragraph 19, and Case C-30/02 Recheio — Cash & Carry [2004] ECR I-6051, paragraph 12). 26
Soudní dvůr má však po vyslechnutí generální advokátky za to, že má v projednávaném případě k dispozici všechny poznatky, které potřebuje pro poskytnutí odpovědi na položené otázky.
However, the Court, after hearing the Opinion of the Advocate General, considers that in the present case it has all the information necessary to answer the questions referred.
Není proto třeba nařídit znovuotevření ústní části řízení.
Consequently, there is no need to order the reopening of the oral procedure.
K první otázce, písm. a) a b)
Question 1(a) and (b)
Podstatou první otázky, písm. a) a b) předkládajícího soudu je, zda pojem „veřejné rozšiřování originálu díla nebo jeho rozmnoženiny jiným způsobem než prodejem“
By Question 1(a) and (b), the referring court is essentially asking whether the concept of distribution to the public otherwise than through the sale of the original
4 odst. 1 směrnice 2001/29 musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje jednak skutečnost, že je veřejnosti poskytnuta možnost užívat rozmnoženiny díla chráněného autorským právem, aniž by s převodem užívacího práva byl spojen převod vlastnictví, a jednak veřejné vystavení uvedených rozmnoženin, aniž by však byla poskytnuta možnost je užívat.
2008 — CASE C-456/06 of a work or a copy thereof, for the purpose of Article 4(1) of Directive 2001/29, must be interpreted as meaning that it includes, first, granting to the public the right to use reproductions of a work protected by copyright without that grant of use entailing a transfer of ownership and, secondly, exhibiting those reproductions to the public without actually granting a right to use them.
Článek 4 odst. 1 směrnice 2001/29 ani žádné jiné její ustanovení dostatečně neupřesňuje pojem „veřejné rozšiřování díla chráněného autorským právem“.
Neither Article 4(1) of Directive 2001/29 nor any other provision of that directive gives a sufficient explanation of the concept of distribution to the public of a work protected by copyright.
Tento pojem je však jasněji vymezen smlouvou WCT a smlouvou WPPT.
That concept is, on the other hand, defined more clearly by the CT and the PPT.