natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I za předpokladu, že by tyto právní předpisy měly omezující účinky na volný pohyb služeb a volný pohyb kapitálu, jsou takové účinky nevyhnutelným důsledkem případné překážky svobody usazování a v každém případě neodůvodňují autonomní přezkum uvedených právních předpisů s ohledem na články 49 ES a 56 ES (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 33).
If it were to be accepted that that legislation has restrictive effects on the freedom to provide services and the free movement of capital, such effects must be seen as an unavoidable consequence of any restriction on freedom of establishment and do not, in any event, justify an independent examination of that legislation taking Art -icles 49 EC and 56 EC into account (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 33).
Soudní dvůr dále uvedl, že právní předpisy o OZS zacházejí rozdílně se společnost-mi-rezidenty podle úrovně zdanění společnosti, v níž vlastní podíl, jehož prostřednictvím mohou tuto společnost ovládat, a že toto rozdílné zacházení vede k daňovému znevýhodnění společnostirezidenta, na niž se právní předpisy o OZS vztahují (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, body 43 a 45).
The Court then noted that the legislation on CFCs involves a difference in the treatment of resident companies on the basis of the level of taxation imposed on the company in which they have a controlling holding and that that difference in treatment creates a tax disadvantage for the resident company to which the legislation on CFCs is applicable (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraphs 43 and 45).
Soudní dvůr tedy rozhodl, že odlišné daňové zacházení vyplývající z právních předpisů o OZS a znevýhodnění, které z něj vyplývá pro společnosti-rezidenty vlastnící dceřinou společnost, jež podléhá v jiném členském státě nižší úrovni zdanění, mohou bránit výkonu svobody usazování ze strany takových společností tím, že je
Therefore, the Court held that the separate tax treatment under the legislation on CFCs and the resulting disadvantage for resident companies which have a subsidiary subject, in another Member State, to a lower level of taxation are such as to hinder the exercise of freedom of establishment by such companies, dissuading them from
2008 – VĚC C-201/05 odrazují od založení, nabytí nebo zachování dceřiné společnosti v členském státě, v němž tato společnost podléhá takové úrovni zdanění, a že tak představují omezení svobody usazování ve smyslu článků 43 ES a 48 ES (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 46).
2008 — CASE C-201/05 establishing, acquiring or maintaining a subsidiary in a Member State in which the latter is subject to such a level of taxation and that they therefore constitute a restriction on freedom of establishment within the meaning of Articles 43 EC and 48 EC (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 46).
Nicméně vnitrostátní opatření omezující svobodu usazování může být odůvodněno, pokud se vztahuje specificky na čistě vykonstruované operace, jejichž cílem je uniknout uplatnění právních předpisů dotyčného členského státu (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 51 a citovaná judikatura).
However, a national measure restricting freedom of establishment may be justified where it specifically targets wholly artificial arrangements designed to circumvent the legislation of the Member State concerned (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 51 and the caselaw cited).
Z toho vyplývá, že k tomu, aby omezení svobody usazování mohlo být odůvodněno bojem proti zneužívání, musí být specifickým cílem takového omezení zabránit jednání spočívajícímu ve vytváření čistě vykonstruovaných operací, zbavených hospodářské podstaty, s cílem vyhnout se dani obvykle dlužné ze zisků z činností vykonávaných v tuzemsku (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 55).
It follows that, for a restriction on the freedom of establishment to be justified on the ground of prevention of abusive practices, the specific objective of such a restriction must be to prevent conduct involving the creation of wholly artificial arrangements, which do not reflect economic reality, with a view to escaping the tax normally due on the profits generated by activities carried out on national territory (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 55).
Zjištění existence takové operace totiž vyžaduje, vedle subjektivního prvku spočívajícího v úmyslu získat daňové zvýhodnění, aby z objektivních skutečností vyplývalo, že přes formální dodržení podmínek stanovených právem Společenství nebylo cíle sledovaného svobodou usazování dosaženo (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 64 a citovaná judikatura).
In order to find that there is such an arrangement there must be, in addition to a subjective element consisting in the intention to obtain a tax advantage, objective circumstances showing that, despite formal observance of the conditions laid down by Community law, the objective pursued by freedom of establishment has not been achieved (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 64 and the caselaw cited).
Za těchto podmínek musí být k tomu, aby právní předpisy o OZS byly v souladu s právem Společenství, použití zdanění stanoveného uvedenými právními předpisy vyloučeno, pokud bez ohledu na existenci důvodů daňové povahy založení OZS
In those circumstances, in order for the legislation on CFCs to comply with Community law, the taxation provided for by that legislation must be excluded where, despite the existence of tax motives, the incorporation of a CFC reflects economic reality.
Toto zjištění musí spočívat na objektivních skutečnostech zjistitelných třetími osobami, které se týkají zejména stupně fyzické existence OZS z hlediska prostor, zaměstnanců a vybavení (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, body 65 a 67).
That finding must be based on objective factors which are ascertainable by third parties with regard, in particular, to the extent to which the CFC physically exists in terms of premises, staff and equipment (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraphs 65 and 67).
V projednávaném případě je věcí předkládajícího soudu ověřit, zda, jak tvrdí vláda Spojeného království, test motivu, jak je definován právními předpisy o OZS, lze vyložit tak, že umožňuje omezit použití zdanění stanoveného těmito právními předpisy na čistě vykonstruované operace, nebo zda naopak kritéria, na nichž spočívá tento test, znamenají, že pokud žádná z výjimek stanovených těmito právními předpisy není použitelná a pokud úmysl získat snížení daně ve Spojeném království patří k hlavním důvodům, které vedly k založení OZS, na mateřskou společnost se vztahuje působnost uvedených právních předpisů bez ohledu na neexistenci objektivních skutečností, které mohou poukazovat na existenci takové operace.
In this case, it is for the national court to determine whether, as maintained by the United Kingdom Government, the motive test, as defined by the legislation on CFCs, lends itself to an interpretation which enables the taxation provided for by that legislation to be restricted to wholly artificial arrangements or whether, on the contrary, the criteria on which that test is based mean that, where none of the exceptions laid down by that legislation applies and the intention to obtain a reduction in United Kingdom tax is central to the reasons for incorporating the CFC, the resident parent company comes within the scope of application of that legislation, despite the absence of objective evidence which could indicate the existence of an arrangement of that nature.
V prvním případě je třeba právní předpisy o OZS považovat za slučitelné s články 43 ES a 48 ES.
In the first case, the legislation on CFCs should be regarded as being compatible with Articles 43 EC and 48 EC.
Naproti tomu v druhém případě bude třeba mít za to, že uvedené právní předpisy jsou s články 43 ES a 48 ES v rozporu (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, body 72 až 74).
In the second case, on the other hand, the view should be taken that that legislation is contrary to Articles 43 EC and 48 EC (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraphs 72 to 74).
S přihlédnutím k výše uvedeným úvahám musí být články 43 ES a 48 ES vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby do základu daně společnostirezidenta usazené v některém členském státě byly zahrnuty zisky dosažené OZS v jiném členském státě, pokud se tam na tyto zisky vztahuje nižší úroveň zdanění, než je úroveň zdanění v prvním státě, s výjimkou případu, kdy se takové zahrnutí týká pouze čistě vykonstruovaných operací, jejichž účelem je vyhnout se obvykle dlužné vnitrostátní dani.
In the light of the preceding considerations, Articles 43 EC and 48 EC must be interpreted as precluding the inclusion in the tax base of a resident company established in a Member State of profits made by a CFC in another Member State, where those profits are subject in that State to a lower level of taxation than that applicable in the first State, unless such inclusion relates only to wholly artificial arrangements intended to escape the national tax normally payable.
Uplatnění takového daňového opatření musí být tedy vyloučeno, pokud se na základě objektivních, třetími osobami zjistitelných skutečností ukáže, že bez ohledu na existenci důvodů daňové povahy je uvedená OZS skutečně usazena v hostitelském členském státě a vykonává zde skutečnou hospodářskou činnost (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 75).
Accordingly, such a tax measure must not be applied where it is proven, on the basis of objective factors which are ascertainable by third parties, that despite the existence of tax motives, that CFC is actually established in the host Member State and carries on genuine economic activities there (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 75).
Pokud jde zadruhé o splnění požadavků, kterým podléhá osvobození zisků OZS u společnostirezidenta od daně, je třeba jednak uvést, že ve výše uvedeném rozsudku Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas Soudní dvůr rozhodl, že společnostrezident je v nejlepším postavení k prokázání toho, že nevytvářela čistě vykonstruované operace, zbavené hospodářské podstaty, s cílem vyhnout se dani obvykle dlužné ze zisků z činností vykonávaných v tuzemsku a že musí dostat možnost předložit důkazy ohledně skutečnosti usazení OZS a skutečném charakteru její činnosti (výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 70).
As regards, secondly, compliance requirements to which the exemption for a CFC’s profits in the hands of a resident company is subject, it is appropriate to point out, first, that in Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, the Court held that the resident company is best placed to establish that it has not entered into wholly artificial arrangements which do not reflect economic reality, with a view to escaping the tax normally due on the profits generated by activities carried out on national territory and that it must be given an opportunity to produce evidence that the CFC is actually established and that its activities are genuine (Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 70).
Přitom v tomto kontextu je splnění těchto požadavků součástí posouzení, připomenutého v bodě 81 tohoto usnesení, na kterém spočívá slučitelnost právních předpisů o OZS.
In the present context, those compliance requirements are inherent in the assessment, referred to in paragraph 81 of the present order, on which the compatibility of the legislation on CFCs rests.
Krom toho ve výše uvedeném rozsudku Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation Soudní dvůr rozhodl, že vnitrostátní právní předpisy, které jsou založeny na přezkumu objektivních a ověřitelných prvků za účelem určení, zda má transakce povahu čistě vykonstruované operace, jež byla uskutečněna pouze pro daňové účely, musí být považovány za předpisy nepřekračující meze toho, co je k zamezení zneužívání nezbytné, pokud v každém případě, kde existence této operace nemůže být vyloučena, může daňový poplatník, aniž by byl předmětem nepřiměřených správních požadavků, předložit důkazy o případných obchodních důvodech, pro které byla tato transakce uzavřena (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, bod 82).
Secondly, in Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, the Court held that national legislation which provides for a consideration of objective and verifiable elements in order to determine whether a transaction represents a purely artificial arrangement, entered into for tax reasons alone, is to be considered as not going beyond what is necessary to prevent abusive practices where, on each occasion on which the existence of such an arrangement cannot be ruled out, the taxpayer is given an opportunity, without being subject to undue administrative constraints, to provide evidence of any commercial justification that there may have been for that arrangement (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 82).
V důsledku toho musí být články 43 ES a 48 ES vykládány v tom smyslu, že nebrání daňovým právním předpisům členského státu, které ukládají splnění určitých požadavků, chce-li být společnostrezident osvobozena od daně, která již byla uhrazena z příjmů této OZS ve státě, jehož je rezidentem, pokud je účelem těchto požadavků ověřit skutečnost usazení OZS a skutečnost její hospodářské činnosti, aniž by to s sebou neslo nepřiměřené správní požadavky.
Consequently, Articles 43 EC and 48 EC are to be interpreted as not precluding tax legislation of a Member State which imposes certain compliance requirements where the resident company seeks exemption from taxes already paid on the profits of that CFC in the State in which it is resident, provided that the aim of those requirements is to verify that the CFC is actually established and that its economic activities are genuine without that entailing undue administrative constraints.
Na třetí otázku je tedy třeba odpovědět tak, že:
The reply to the third question must therefore be:
– články 43 ES a 48 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby do základu daně společnostirezidenta usazené v některém členském státě byly zahrnuty zisky dosažené OZS v jiném členském státě, pokud se tam na tyto zisky vztahuje nižší úroveň zdanění, než je úroveň zdanění v prvním státě, s výjimkou případu, kdy se takové zahrnutí týká pouze čistě vykonstruovaných operací, jejichž účelem je vyhnout se obvykle dlužné vnitrostátní dani;
— Articles 43 EC and 48 EC must be interpreted as precluding the inclusion in the tax base of a resident company established in a Member State of profits made by a CFC in another Member State, where those profits are subject in that State to a lower level of taxation than that applicable in the first State, unless such inclusion relates only to wholly artificial arrangements intended to escape the national tax normally payable;
– uplatnění takového daňového opatření musí být tedy vyloučeno, pokud se na základě objektivních, třetími osobami zjistitelných skutečností ukáže, že bez ohledu na existenci důvodů daňové povahy je uvedená OZS skutečně usazena v hostitelském členském státě a vykonává zde skutečnou hospodářskou činnost;
— accordingly, such a tax measure must not be applied where it is proven, on the basis of objective factors which are ascertainable by third parties, that despite the existence of tax motives, that CFC is actually established in the host Member State and carries on genuine economic activities there;
– nicméně články 43 ES a 48 ES musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání daňovým právním předpisům členského státu, které ukládají splnění určitých požadavků, chce-li být společnostrezident osvobozena od daně, která již byla uhrazena z příjmů této ovládané společnosti ve státě, jehož je rezidentem, pokud je účelem těchto požadavků ověřit skutečnost usazení OZS a skutečnost její hospodářské činnosti, aniž by to s sebou neslo nepřiměřené správní požadavky.
— however, Articles 43 EC and 48 EC are to be interpreted as not precluding national tax legislation which imposes certain compliance requirements where the resident company seeks exemption from taxes already paid on the profits of that CFC in the State in which it is resident, provided that the aim of those requirements is to verify that the CFC is actually established and that its activities are genuine without that entailing undue administrative constraints.
Ke čtvrté otázce
The fourth question
Svou čtvrtou otázkou se předkládající soud táže Soudního dvora, zda by byla odpověď na první až třetí otázku rozdílná, kdyby společnost-nerezident byla usazena ve třetí zemi.
By its fourth question, the national court is asking the Court whether the answers to the first to third questions would be different were the nonresident company established in a nonmember country.
Na čtvrtou otázku je tedy třeba odpovědět, pouze pokud jde o opatření, která jsou s ohledem na odpovědi podané na první až třetí otázku v rozporu s článkem 56 ES.
There is therefore no need, in the light of the answers given to the first to third questions, to reply to the fourth question, other than in respect of measures which Article 56 EC precludes.
56 odst. 1 ES zavedl liberalizaci kapitálu mezi členskými státy, jakož i mezi členskými státy a třetími zeměmi.
In that regard, it should be noted that Article 56(1) EC gave effect to the liberalisation of capital movements between the Member States and between Member and nonmember States.
Za tím účelem stanoví, že v rámci kapitoly Smlouvy nazvané „Kapitál a platby“ jsou všechna omezení pohybu kapitálu mezi členskými státy, jakož i mezi členskými státy a třetími zeměmi zakázána (rozsudek ze dne 14. prosince 1995, Sanz de Lera a další, C-163/94, C-165/94 a C-250/94, Recueil, s. I-4821, bod 19; výše uvedené rozsudky van Hilten-van der Heijden, bod 37, a A, bod 20).
To that end, it provides, in the chapter of the Treaty entitled ‘Capital and payments’, that all restrictions on the movement of capital between Member States and between Member and nonmember States are prohibited (Joined Cases C-163/94, C-165/94 and C-250/94 Sanz de Lera and Others [1995] ECR I-4821, paragraph 19; van Hiltenvan der Heijden, cited above, paragraph 37; and A, cited above, paragraph 20).
Zajisté, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že rozsah, ve kterém jsou členské státy oprávněny uplatňovat určitá omezující opatření týkající se pohybu kapitálu, nemůže být stanovován bez zohlednění okolnosti, že pohyb kapitálu do nebo ze třetích zemí probíhá v odlišném právním kontextu než pohyb kapitálu uvnitř Společenství.
Admittedly, it is clear from the caselaw of the Court that the extent to which the Member States are authorised to apply certain restrictive measures on the movement
63), tak zdaňování hospodářských činností s přeshraničními aspekty uvnitř Společenství, které provádí členský stát, není vždy srovnatelné se zdaňováním hospodářských činností, které souvisí se vztahy mezi členskými státy a třetími zeměmi (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 170).
15), the taxation by a Member State of economic activities having cross-border aspects which take place within the Community is not always comparable to that of economic activities involving relations between Member States and third countries (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 170).
Nelze rovněž vyloučit to, že členský stát může prokázat, že je omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetí země odůvodněno určitým důvodem za okolností, kdy by tento důvod nemohl představovat platné odůvodnění pro omezení pohybu kapitálu mezi členskými státy (výše uvedený rozsudek A, body 36 a 37).
It may also be that a Member State will be able to demonstrate that a restriction on the movement of capital to or from third countries is justified for a particular reason in circumstances where that reason would not constitute a valid justification for a restriction on capital movements between Member States (A, paragraphs 36 and 37).
Pokud jde o důvody, které vláda Spojeného království vznesla pro odůvodnění vnitrostátních opatření, kterých se týká první a druhá otázka, zejména o nezbytnost zajistit soudržnost daňového režimu, je třeba konstatovat, že tato vláda nijak nevysvětlila, v čem tyto důvody odůvodňují uvedená opatření ve vztazích mezi členským státem a třetími zeměmi.
As regards the grounds advanced by the United Kingdom Government to justify the national measures to which the first and second questions refer, particularly the need to ensure the cohesion of the tax system, that Government put forward no evidence explaining how those grounds justify those measures in relations between a Member State and nonmember countries.
Krom toho, pokud jde o obtíže spojené s ověřením dodržení určitých podmínek společnostmi usazenými ve třetích zemích, Soudní dvůr měl v kontextu volného pohybu kapitálu za to, že jakmile podle právní úpravy členského státu závisí poskytnutí daňové výhody na splnění podmínek, jejichž dodržení může být ověřeno pouze získáním informací od příslušných orgánů třetí země, je v zásadě legitimní, že tento
Moreover, as regards the difficulties associated with the verification of compliance with certain requirements by companies established in third countries, the Court decided, in the context of the free movement of capital, that, where the legislation of a Member State makes the grant of a tax advantage dependent on satisfying requirements, compliance with which can be verified only by obtaining information from the competent authorities of a third country, it is, in principle, legitimate for that Member State to refuse to grant that advantage if, in particular, because that third
2008 – VĚC C-201/05 členský stát odmítá tuto výhodu poskytovat, pokud se ukáže nemožným tyto informace z uvedené země získat, zejména z důvodu neexistence smluvní povinnosti této třetí země informace poskytnout (výše uvedený rozsudek A, bod 63).
2008 — CASE C-201/05 country is not under any contractual obligation to provide information, it proves impossible to obtain such information from that country (A, paragraph 63).
Z tohoto rozsudku tedy vyplývá, že články 56 ES až 58 ES musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právním předpisům členského státu, podle kterých může být daňová výhoda v souvislosti s daní z dividend poskytnuta pouze tehdy, je-li rozdělující společnost usazena v členském státě Evropského hospodářského prostoru nebo ve státě, se kterým členský stát zdanění uzavřel daňovou dohodu stanovující výměnu informací, podléhá-li tato výhoda podmínkám, jejichž dodržení může být ověřeno příslušnými orgány tohoto členského státu pouze na základě informací získaných od státu, v němž je usazena rozdělující společnost (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek A, bod 67).
Therefore, it follows from that judgment that Articles 56 EC to 58 EC are to be interpreted as not precluding the legislation of a Member State under which a tax concession in respect of dividends may be granted only if the distributing company is established in a State within the European Economic Area or a State with which a taxation convention providing for the exchange of information has been concluded by the Member State imposing the tax, where that concession is subject to conditions compliance with which can be verified by the competent authorities of that Member State only by obtaining information from the State of establishment of the distributing company (see, to that effect, A, paragraph 67).