natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mechanismus kontroly a vzájemného uznávání veterinárních diplomů nebo požadavek osvědčení o způsobilosti by totiž mohly doložit znalosti a kvalifikace dotyčných osob, které jsou nezbytné pro ochranu uvedených zájmů.
A mechanism for the checking and recognition of veterinary qualifications or the requirement of a certificate of aptitude is capable of demonstrating whether the persons concerned possess the necessary knowledge and qualifications to safeguard those interests.
Dotčený režim je však založen na mnohem více omezujících opatřeních, a to na udělení územní výlučnosti schváleným inseminačním stanicím a na podmínění vydání licence inseminátora uzavřením dohody s takovou stanicí.
However, the system at issue is based on much more restrictive measures, namely the granting of exclusive rights over defined geographical areas to authorised insemination centres and making the issue of an inseminator’s licence subject to the in -seminator concluding an agreement with such a centre.
Je jistěže legitimní, že za účelem zajištění způsobilosti uchazeče o funkci inseminátora podmíní členský stát výkon inseminační činnosti požadavkem licence. V projed-
Admittedly, it is legitimate for a Member State, in order to verify an applicant’s ability to carry out the tasks of an inseminator, to require a licence for the exercise of that
2008 – VĚC C-389/05 návaném případě je však tato licence udělena pouze pod podmínkou, že mezi tímto uchazečem a schválenou inseminační stanicí byla uzavřena dohoda.
2008 — CASE C-389/05 activity. However, in the present case, that licence is granted only if an agreement has been concluded between the applicant and an authorised artificial insemination centre.
Co se přitom týče řízení o povolení výkonu činnosti, je třeba uvést, podobně jako Komise, že dotyčný členský stát musí při použití vnitrostátních opatření zohlednit znalosti a kvalifikace již získané dotčenou osobou v jiném členském státě (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Vlassopoulou, bod 15).
As the Commission observes, in the case of an authorisation procedure for carrying out an activity, in its application of the national provisions the Member State concerned must take into account the knowledge and qualifications already acquired by the party concerned in another Member State (see, to that effect, Vlassopoulou, paragraph 15).
V rámci tohoto řízení o povolení musí vnitrostátní orgány posoudit způsobilost a kvalifikaci podle postupu, který je v souladu s požadavky práva Společenství, které se týkají účinné ochrany základních práv, které Smlouva přiznává příslušníkům Společenství.
In the context of this authorisation procedure, the examination of abilities and qualifications must be carried out by the national authorities in accordance with a procedure in conformity with the requirements of Community law concerning the effective protection of the fundamental rights conferred by the Treaty on Community subjects.
V důsledku toho musí být rozhodnutí, které je přijato na základě tohoto posouzení, odůvodněno a musí být možné jej soudně přezkoumat (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 15. října 1987, Heylens a další, 222/86, Recueil, s. 4097, bod 17, a výše uvedený Vlassopoulou, bod 22).
Consequently, reasons must be given for a decision taken following that examination and it must be capable of being made the subject of judicial proceedings (see, to that effect, Case 222/86 Heylens and Others [1987] ECR 4097, paragraph 17, and Vlassopoulou, paragraph 22).
Krom toho, režim předchozího správního povolení musí být založen zejména na objektivních, nediskriminačních a předem známých kritériích, tak aby poskytoval rámec pro výkon posuzovací pravomoci vnitrostátních orgánů, aby tato pravomoc nebyla vykonávána svévolně (viz rozsudek Analir a další, bod 38).
Moreover, a prior administrative authorisation scheme must be based on objective nondiscriminatory criteria known in advance, in such a way as to circumscribe the exercise of the national authorities’discretion, so that it is not used arbitrarily (see Analir, paragraph 38).
Uvedená dohoda přitom musí být uzavřena s inseminační stanicí, která je v potenciální hospodářské soutěži na trhu inseminace se stejným subjektem, jehož způsobilost jakožto inseminátora má tato stanice ověřit.
However, that agreement must be signed with an artificial insemination centre which is in potential competition on the insemination market with the same operator whose competence as an inseminator it is supposed to check.
Krom toho je uzavření takové dohody ponecháno na volném uvážení ředitelů těchto stanic, kteří tuto dohodu nemusí podepsat, i když uchazeč splňuje objektivní, nediskriminační a předem známá kritéria způsobilosti.
In addition, the conclusion of that agreement is left to the discretion of the managing directors of those centres, who are not required to sign it even if the candidate fulfils the objective nondiscriminatory selection criteria known in advance.
Za těchto podmínek nepředstavuje uzavření dohody přiměřené přezkumné řízení, které umožňuje orgánům hostitelského členského státu ověřit výhradně a objektivně
Accordingly, the conclusion of the agreement is not an appropriate examination procedure, allowing the authorities of the host Member State to check solely and
KOMISE v. FRANCIE způsobilost inseminátorů, kteří pocházejí z jiného členského státu, a nesplňuje kritéria uvedená v bodech 93 a 94 tohoto rozsudku.
COMMISSION v FRANCE objectively the abilities of inseminators from another Member State, and does not meet the criteria referred to in paragraphs 93 and 94 of this judgment.
Co se týče bezpečnosti potravin a sledovatelnosti spermatu, je třeba konstatovat, že na rozdíl od tvrzení Francouzské republiky článek 18 nařízení č. 178/2002 nelze vykládat v tom smyslu, že může odůvodnit omezení vyplývající z dotčeného režimu.
As regards food safety and the traceability of semen, in contrast to what the French Republic submits, Article 18 of Regulation No 178/2002 cannot be interpreted to justify the restrictions stemming from the system at issue.
Tento článek se totiž týká oblasti bezpečnosti potravin, jejíž požadavky týkající se sledovatelnosti mohou být splněny režimem, který stanoví, že služba inseminace je zajištěna kvalifikovanými a řádně identifikovatelnými osobami, aniž by byla použita taková omezení, jako jsou omezení vyplývající z dotčeného režimu.
That article concerns the field of food safety, the requirements of which relating to traceability can be met by a system providing that the semen insemination service is carried out by qualified and properly identified persons, without the application of restrictions such as those resulting from the system at issue.
Krom toho je třeba poznamenat, že tento členský stát vůbec neprokázal, že územní výlučnost, která je přiznána schváleným stanicím a podmínění vydání licence inseminátora uzavřením dohody s vedoucím takové stanice, představují nezbytná a přiměřená opatření pro zajištění bezpečnosti potravin a sledovatelnosti.
Furthermore, that Member State has not in any way proved that granting exclusive rights over defined geographical areas to authorised centres and making the issue of an inseminator’s licence subject to concluding an agreement with the managing director of such a centre are proportionate and necessary measures for the purposes of guaranteeing food safety and traceability.
Nebyl totiž předložen žádný důkaz, který by doložil, že povinnosti uložené inseminátorům, co se týče kvality a využití spermatu, jakož i kontroly dodržování těchto povinností vyžadují tuto územní výlučnost nebo podmínku, která se vztahuje na vydání uvedené licence.
No evidence has been submitted to prove that the obligations imposed on inseminators as regards the quality and use of the semen and the checking of whether those obligations have been observed require the granting of those exclusive rights or the condition imposed for the issue of the licence.
Za těchto podmínek odůvodnění uplatněné Francouzskou republikou, které vychází z ochrany veřejného zdraví, nemůže být přijato.
In those circumstances, the justification relied on by the French Republic alleging the protection of public health cannot be accepted.
K požadavkům územního plánování
Town and country planning requirements
Francouzská republika uvádí, že dotčený režim sleduje rovněž cíl územního plánování a že Soudní dvůr uznal, že takový cíl představuje naléhavý důvod obecného zájmu (rozsudek ze dne 13. ledna 2000, TK-Heimdienst, C-254/98, Recueil, s. I-151, bod 34).
The French Republic submits that the rules at issue pursue a town and country planning objective and that the Court has already acknowledged that that constitutes an overriding requirement in the public interest (Case C-254/98 TK Heimdienst [2000] ECR I-151, paragraph 34).
Tento členský stát tvrdí, že daný režim umožnil zachování zemědělské činnosti na většině francouzského území, pro které jsou charakteristické oblasti s nižší intenzitou chovu a hornaté oblasti.
That Member State claims that that system has enabled it to conserve agricultural activity in the greater part of the French territory, most of which consists of areas sparsely populated with livestock or mountainous areas.
Uvádí, že zachování skotu, který je přizpůsoben nárokům daným klimatem a nadmořskou výškou, umožnilo zachovat chov v oblastech, kterým hrozilo, že budou opuštěny kvůli jejich klimatickým a geografickým vlastnostem.
It submits that preserving cattle breeds adapted to the climactic constraints and terrain has allowed livestock rearing to be maintained in regions threatened with depopulation on account of their climatic or geographical characteristics.
Podle Komise územní výlučnost přiznaná schváleným inseminačním stanicím nemůže být vzhledem k neexistenci statistických údajů odůvodněna tvrzením, podle kterého by v případě neexistence této výlučnosti mohla většina francouzského území přijít o služby inseminace.
According to the Commission, the exclusive rights over a determined geographical area granted to authorised insemination centres cannot be justified, in the absence of statistical data, by the contention that, without those exclusive rights, a large part of the French territory might be deprived of insemination services.
V každém případě Komise uvádí, že odstranění sporných překážek by nemělo vliv na zachování plemen, která jsou přizpůsobena nárokům daným klimatem a nadmořskou výškou.
In any event, the Commission submits that the preservation of breeds adapted to the climatic constraints or constraints imposed by the terrain would not be affected by the removal of the obstacles at issue.
Je třeba uvést, podobně jak uvádí Komise, že tvrzení Francouzské republiky nejsou podložena žádnými informacemi nebo statistickými údaji.
As the Commission states, the French Republic’s contentions are not substantiated by any statistical information or data.
Tento členský stát tedy neprokázal na základě podložených skutečností, že územní výlučnost přiznaná uvedeným schváleným stanicím byla nezbytná pro zajištění nabídky služby inseminace na celém území Francie.
That Member State has not fully established that the exclusive rights over defined geographical areas granted to those authorised centres were necessary to ensure that the insemination service was offered throughout French territory.
Krom toho toto odůvodnění nemůže být uplatněno pro ty oblasti francouzského území, které nemají nepříznivé vlastnosti, které zmiňuje uvedený členský stát.
In addition, that justification could not be relied upon so far as the areas of French territory which do not have the unfavourable characteristics described by that Member State are concerned.
V důsledku toho, jak uvedl generální advokát v bodě 83 svého stanoviska, aniž by bylo nezbytné přezkoumat, zda požadavky územního plánování mohou teoreticky odůvodnit omezení svobody usazování a volného pohybu služeb, nebylo prokázáno, že takové požadavky v projednávané věci existují a že jsou takové povahy, že vyžadují uvedenou územní výlučnost.
Consequently, as the Advocate General observed in point 83 of his Opinion, without it being necessary to consider whether planning requirements are in theory capable of justifying restrictions on freedom of establishment and the freedom to provide services, it has not been established that such requirements exist in this case and that they are such as to render those exclusive rights over determined geographical areas necessary.
Za těchto podmínek odůvodnění uplatněné Francouzskou republikou, které vychází z požadavků územního plánování, musí být rovněž odmítnuto.
In those circumstances, the justification relied upon by the French Republic concerning planning requirements must also be rejected.
Z toho vyplývá, že vzhledem k neexistenci právoplatného odůvodnění dotčených omezení je třeba považovat žalobu Komise za opodstatněnou.
It follows that, in the absence of any proper justification for the restrictions at issue, the Commission’s action must be held to be well founded.
Vzhledem k výše uvedeným důvodům je tedy třeba určit, že Francouzská republika tím, že vyhradila právo poskytovat služby umělé inseminace skotu schváleným inseminačním stanicím, které disponují územní výlučností, jakož i osobám, které vlastní licenci inseminátora, jejíž vydání je podmíněno uzavřením dohody s jednou z těchto stanic, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 43 ES a 49 ES.
Therefore, in the light of the foregoing considerations it must be held that, by allowing only authorised artificial insemination centres, with exclusive rights over determined geographical areas, and persons holding an inseminator’s licence, the issue of which is subject to the conclusion of an agreement with one of those centres, to provide the service of artificial insemination of bovine animals, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 43 EC and 49 EC.
1) Francouzská republika tím, že vyhradila právo poskytovat služby umělé inseminace skotu schváleným inseminačním stanicím, které disponují územní výlučností, jakož i osobám, které vlastní licenci inseminátora, jejíž vydání je podmíněno uzavřením dohody s jednou z těchto stanic, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 43 ES a 49 ES.
Declares that, by allowing only authorised artificial insemination centres, with exclusive rights over determined geographical areas, and persons holding an inseminator’s licence, the issue of which is subject to the conclusion of an agreement with one of those centres, to provide the service of artificial insemination of bovine animals, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 43 EC and 49 EC.
Věc C-132/06
Case C-132/06
„Nesplnění povinnosti státem – Článek 10 ES – Šestá směrnice o DPH – Povinnosti v rámci vnitřního systému – Kontrola zdanitelných plnění – Amnestie“
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Article 10 EC — Sixth VAT Directive — Obligations under domestic rules — Control of taxable transactions — Amnesty)
Daňová ustanovení – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Povinnosti daňových dlužníků
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Obligations of taxpayers
(Článek 10 ES; směrnice Rady 77/388, články 2 a 22)
(Art. 10 EC; Council Directive 77/388, Arts 2 and 22)
SHRNUTÍ – VĚC C-132/06
SUMMARY — CASE C-132/06
Povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 2 a 22 šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, jakož i z článku 10 ES, nesplnil členský stát, jehož zákony stanoví obecné a bezpodmínečné vzdání se ověřování zdanitelných plnění uskutečněných v průběhu řady po sobě jdoucích daňových období, v rozsahu, v němž
A Member State whose legislation provides for a general and indiscriminate waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years fails to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of Sixth Dir -ective 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes and under Article 10 EC, where it provides:
Tím, že velmi krátce po uplynutí lhůt stanovených osobám povinným k dani pro zaplacení částek daně dlužných na základě běžných podmínek byly povinnosti vyplývající z článků 2 a 22 šesté směrnice nahrazeny jinými povinnostmi, které nepožadují zaplacení uvedených částek, právní úprava, jako je právní úprava dotčená v projednávané věci, zbavuje obsahu uvedené články šesté směrnice, které jsou přitom základem společného sytému daně z přidané hodnoty, a dotýká se tak samotné struktury této daně.
By replacing, shortly after the expiry of the deadlines fixed for the payment of the tax amounts normally payable, the obligations under Articles 2 and 22 of the Sixth Directive for the parties concerned with other obligations which do not require the payment of those amounts, a law such as that at issue renders those articles — which form nevertheless the basis for the common system of value added tax and are thus an intrinsic part of the very structure of that tax — meaningless.
Výrazná nerovnováha mezi skutečně dlužnými částkami a částkami zaplacenými osobami povinnými k dani, které využily dotčené daňové amnestie, má za následek takřka osvobození od daně.
The effect of the considerable imbalance between the amounts actually due and the amounts paid by taxable persons wishing to take advantage of the tax amnesty in question is tantamount to a tax exemption.
– osoba povinná k dani, která nesplnila své povinnosti za daňová období mezi prvním a čtvrtým rokem předcházejícím přijetí uvedeného zákona, tedy v některých případech pouhý jeden rok před přijetím uvedeného zákona, se může vyhnout jakékoli kontrole v mezích dvojnásobku výše daně uvedené v dodatečném přiznání podaném za účelem opravy již podaných přiznání, a
— that taxable persons who have not complied with their obligations in respect of the tax periods falling between the first and the fourth years preceding the adoption of that law — in certain cases, only one year before the adoption of that law — may completely escape verification, up to double the amount of the tax as it appears from a supplementary return filed in order to rectify previously-filed returns, and
Z toho vyplývá, že taková právní úprava závažně narušuje řádné fungování společného systému daně z přidané hodnoty.
It follows that such a law seriously disrupts the proper functioning of the common system of value added tax.
Její ustanovení porušují zásadu daňové neutrality tím, že zavádějí podstatné odlišnosti v zacházení s osobami povinnými k dani na daném území.
Its provisions distort the principle of fiscal neutrality by introducing significant variations in the treatment of taxable persons in the Member State in question.
Z téhož důvodu uvedená ustanovení porušují povinnost zajistit jednotný způsob vybírání daně ve všech členských státech.
For the same reason, those provisions infringe the obligation to ensure that the tax is collected in a uniform manner in all the Member States.
– osoba povinná k dani, který nepodala daňové přiznání za daňová období mezi prvním a čtvrtým rokem předcházejícím přijetí uvedeného zákona, se může vyhnout jakékoli kontrole tím, že zaplatí částku odpovídající 2 % dlužné daně z dodání zboží a poskytování služeb, jakož i částku ve výši 2 % daně odečtené v průběhu téhož období, přičemž tento procentní podíl je stanoven na 1,5 % pro daň na vstupu či na výstupu přesahující 200 000 eur a na 1 % pro částky přesahující 300 000 eur.
— that a taxable person who has not filed a return for the tax periods falling between the first and the fourth years preceding the adoption of that law will be able to escape any controls by paying an amount equivalent to 2% of the tax due on supplies of goods or services carried out by that person, plus 2% of the tax deducted during the same period, that percentage being fixed at 1.5% for input or output tax in excess of EUR 200 000 and 1% for amounts over EUR 300 000.
Vzhledem k tomu, že cílem zásady daňové neutrality je umožnit dosažení společného trhu umožňujícího poctivou hospodářskou soutěž, jak uvádí čtvrtý bod odůvodnění šesté směrnice, je uvedenou právní úpravou dotčeno samo fungování společného trhu, jelikož v dotčeném členském státě mohou osoby povinné k dani doufat, že nebudou muset zaplatit velkou část svých daní.
Since, as is stated in the fourth recital in the preamble to the Sixth Directive, the purpose of the principle of fiscal neutrality is to enable the achievement of a common market permitting fair competition, the very functioning of the common market is com -promised by that legislation because, in the Member State concerned, it is realistic for taxable persons to hope not to be required to pay a large portion of their tax debt.
V tomto kontextu je třeba zdůraznit, že boj proti daňovým únikům je cíl uznaný a podporovaný šestou směrnicí.
The prevention of tax evasion is an object- ive recognised and encouraged by the Sixth Directive.
Článek 22 odst. 8 šesté směrnice vyzývá členské státy, aby případně ukládaly další povinnosti k předcházení daňovým únikům.
Thus, Article 22(8) of the Sixth Directive calls on Member States to impose, where appropriate, additional obligations to prevent tax evasion.
Uvedená právní úprava má však opačný účinek, jelikož zvýhodňuje osoby povinné k dani, které se dopustily daňových úniků.
That legislation has the opposite effect in that taxable persons who are guilty of tax evasion are placed in a more favourable position by the law.
opatření dotyčným osobám povinným k dani vyhnout se s konečnou platností svým povinnostem v oblasti daně z přidané hodnoty, ačkoli vnitrostátní daňové orgány mohly odhalit alespoň část uvedených osob povinných k dani v průběhu čtyř let předcházejících datu promlčení daně dlužné za běžných podmínek.
the tax actually due, that law enables the taxable persons concerned to escape once and for all their value added tax obligations, despite the fact that the national tax authorities would have been able to detect at least some of those taxable persons during the four years preceding the date after which recovery of the tax normally payable would be timebarred.
V tomto smyslu uvedená právní úprava zpochybňuje odpovědnost jednotlivých členských států zajistit správné uložení a výběr daně.
In so doing, that law undermines the responsibility incumbent on each Member State to ensure the correct levying and collection of the tax.
Zavedením amnestie velmi krátce po uplynutí lhůt, ve kterých měly osoby povinné k dani zaplatit daň z přidané hodnoty, a požadavkem na zaplacení velmi nízké částky ve srovnání se skutečně dlužnou daní, umožnilo dotčené
By introducing an amnesty measure very shortly after the expiry of the deadlines by which taxable persons should have paid value added tax and by requiring payment of an amount which is paltry as compared with
(viz body 9, 40–47, 52–53 a výrok)
(see paras 9, 40-47, 52, 53, operative part)
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKYELEANOR SHARPSTON přednesené dne 25. října 2007 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON delivered on 25 October 2007 1 to the provisions of Article 2 of the Sixth Directive, which require transactions to be taxed, and Article 22, which impose various obligations as to declaration and payment of VAT.
Komise se domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Italská republika tím, že výslovně stanovila, že se vzdává ověřování zdanitelných plnění uskutečněných v průběhu po sobě jdoucích daňových období, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z šesté směrnice o DPH 2 a článku 10 ES.
The Commission seeks a declaration that, by explicitly providing for a general waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years, Italy has failed to fulfil its obligations under the Sixth VAT Directive 2 and Article 10 EC.