natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zvláštní ustanovení se týkají zdanění investičních příjmů, zejména dividend, které získávají pojišťovny z aktiv určených na důchodové operace a operace životního pojištění.
Certain specific provisions concern the taxation of investment income, particularly dividends, received by insurance companies on assets allocated to pensions business and life assurance business.
Článek 208 ICTA se v zásadě nepoužije ani na důchodové operace, ani na operace životního pojištění v cizině, což vede k tomu, že dividendy z portfoliových investic spojených s těmito operacemi podléhají ve Spojeném království dani vyčíslené v souladu se zásadami použitelnými pro výpočet provozního zisku vyplývajícího z úpisů.
Section 208 of ICTA does not apply, as a rule, to either pensions business or overseas life assurance business, with the result that dividends from portfolio investments linked to such business are subject to United Kingdom tax calculated in accordance with the principles applicable to the computation of trading profits arising from underwriting.
Nicméně před 1. červencem 1997 si mohla životní pojišťovna jako výjimku z této zásady zvolit, že se tento článek použije ohledně dividend obdržených od společností rezidentů v rámci jejích důchodových operací.
However, prior to 1 July 1997, a life insurance company could, as an exception to that principle, elect that that section should apply as regards dividends received from resident companies, as part of its pensions business.
Pokud využila tuto
If it did so elect
2008 – VĚC C-201/05 volbu, nemohla ohledně těchto dividend požadovat slevy na dani.
2008 — CASE C-201/05 it could not claim payment of the tax credits attached to those dividends.
Taková volba byla naopak vyloučena ohledně dividend obdržených v rámci takových operací od společností-nerezidentů.
Such an election was not, on the other hand, possible as regards dividends received from nonresident companies, as part of such business.
Právní předpisy o ovládaných zahraničních společnostech
The legislation on controlled foreign companies
Zásada, podle které není společnostrezident zdaněna ze zisků své dceřiné společnostinerezidenta v okamžiku jejich dosažení, je doprovázena režimem upravujícím odchylky, a sice právními předpisy o ovládaných zahraničních společnostech (dále jen „OZS“), obsaženými v článcích 747 až 756 a v přílohách 24 až 26 ICTA.
The principle whereby a resident company is not taxed on the profits of its nonresident subsidiaries as they arise is subject to a scheme of exceptional arrangements, namely the legislation on controlled foreign companies (‘CFCs’), contained in sections 747 to 756 and Schedules 24 to 26 to ICTA.
Tyto právní předpisy stanoví, že zisky OZS – tedy podle znění uvedených právních předpisů použitelného v rozhodné době z hlediska skutečností v původním řízení (dále jen „právní předpisy o OZS“) zahraniční společnosti, v níž vlastní více než 50 % společnostrezident – jsou připsány této posledně uvedené společnosti a zdaněny u této společnosti, přičemž se uplatní sleva na dani na základě daně uhrazené OZS ve státě, v němž je usazena.
That legislation provides that the profits of a CFC — namely, under the version of that legislation applicable at the time of the facts in the main proceedings (‘the legislation on CFCs’), a foreign company in which the resident company owns a holding of more than 50% — are attributed to the resident company and taxed in its hands, by means of a tax credit for the tax paid by the CFC in the State in which it is established.
Pokud jsou tyto zisky následně vyplaceny formou dividend společnosti-rezidentu, je daň zaplacená touto společností ve Spojeném království ze zisku OZS považována za dodatečnou daň zaplacenou touto společností v zahraničí a opravňuje ke slevě na dani započitatelné na daň dlužnou společností-rezidentem z těchto dividend.
If those same profits are then distributed in the form of dividends to the resident company, the tax paid by the latter in the United Kingdom on the profits of the CFC is treated as additional tax paid by the latter abroad and gives rise to a tax credit payable in respect of the tax owed by the resident company on those dividends.
Právní předpisy o OZS se použijí, pokud se na OZS ve státě, v němž je usazena, vztahuje „nižší úroveň zdanění“, což je na základě těchto právních předpisů případ každého účetního období, během nějž je daň zaplacená OZS nižší než tři čtvrtiny výše daně, která by byla zaplacena ve Spojeném království ze zdanitelných zisků tak, jak by byly vyčísleny pro účely zdanění v tomto členském státě.
The legislation on CFCs is designed to apply when the CFC is subject, in the State in which it is established, to a ‘lower level of taxation’, which is the case, under that legislation, in respect of any accounting period in which the tax paid by the CFC is less than three quarters of the amount of tax which would have been paid in the United Kingdom on the taxable profits as they would have been calculated for the purposes of taxation in that Member State.
Zdanění vyplývající z uplatnění právních předpisů o OZS je doprovázeno určitými výjimkami.
The charge to tax under the legislation on CFCs is subject to a number of exceptions.
Podle uvedených právních předpisů o OZS se toto zdanění nepoužije v jednom z následujících případů:
According to the legislation on CFCs, that charge to tax does not apply in any of the following cases:
– pokud OZS vede „přijatelnou politiku vyplácení“, což znamená, že určitý procentní podíl (90 % v roce 1996) jejích zisků je vyplacen do 18 měsíců od jejich dosažení a zdaněn u společnosti-rezidenta;
— the CFC pursues an ‘acceptable distribution policy’, which means that a specified percentage (90% in 1996) of its profits is distributed within 18 months of their arising and taxed in the hands of a resident company;
– pokud OZS vykonává „činnosti osvobozené od daně“ ve smyslu uvedených právních předpisů, jako jsou některé obchodní činnosti vykonávané obchodní provozovnou;
— the CFC is engaged in ‘exempt activities’ within the meaning of that legislation, such as certain trading activities carried out from a business establishment;
– pokud OZS dodržuje „podmínky kótování na veřejném trhu“, což znamená, že 35 % hlasovacích práv má veřejnost, dceřiná společnost je zapsaná na burze a její cenné papíry jsou obchodovány na uznané akciové burze, a
— the CFC satisfies the ‘public quotation condition’, which means that 35% of the voting power is held by the public, the subsidiary is quoted and its securities are dealt in on a recognised stock exchange, and
– pokud zdanitelný zisk OZS nepřekročí částku stanovenou na 50 000 GBP (výjimka de minimis ).
— the CFC’s chargeable profits do not exceed an amount set at GBP 50 000 (the ‘de minimis’ exception).
Zdanění stanovené právními předpisy o OZS je vyloučeno rovněž tehdy, pokud splní takzvaný „test motivu“.
The taxation provided for by the legislation on CFCs is also excluded when ‘the motive test’ is satisfied.
Tento test zahrnuje dvě kumulativní podmínky. Jednak,
The latter involves two cumulative conditions.
2008 – VĚC C-201/05 pokud transakce, které vytvořily zisky OZS za dotčené účetní období, vedou ke snížení daně ve Spojeném království v porovnání s daní, která by musela být zaplacena, kdyby se tyto transakce neuskutečnily, a pokud rozsah tohoto snížení přesahuje určitou hranici, společnostrezident musí prokázat, že toto snížení nebylo hlavním cílem nebo jedním z hlavních cílů těchto transakcí.
2008 — CASE C-201/05 the transactions which gave rise to the profits of the CFC for the accounting period in question produce a reduction in United Kingdom tax compared to that which would have been paid in the absence of those transactions and where the amount of that reduction exceeds a certain threshold, the resident company must show that such a reduction was not the main purpose, or one of the main purposes, of those transactions.
Kromě toho, musí společnostrezident prokázat, že hlavní důvod nebo jeden z hlavních důvodů existence OZS nespočíval, pokud jde o dotčené účetní období, v dosažení snížení daně ve Spojeném království prostřednictvím přesměrování zisku.
Secondly, the resident company must show that it was not the main reason, or one of the main reasons, for the CFC’s existence in the accounting period concerned to achieve a reduction in United Kingdom tax by means of a diversion of profits.
Podle uvedených právních předpisů jde o přesměrování zisku, jestliže lze rozumně předpokládat, že kdyby OZS nebo jakákoliv s ní propojená společnost usazená mimo Spojené království neexistovala, získala by příjmy osoba usazená ve Spojeném království a u této osoby by byly zdaněny.
According to that legislation, there is a diversion of profits if it is reasonable to suppose that, had the CFC or any related company established outside the United Kingdom not existed, the receipts would have been received by, and been taxable in the hands of, a United Kingdom resident.
Daňové orgány Spojeného království v roce 1996 zveřejnily seznam států, v nichž může být za určitých podmínek OZS založena a v nichž může vykonávat svou činnost s tím, že se má za to, že splňuje podmínky umožňující, aby nepodléhala zdanění stanovenému právními předpisy o OZS.
The decision making the reference also states that in 1996 the United Kingdom tax authorities published a list of States within which, subject to specified conditions, a CFC could be established and carry on its activities and be regarded as meeting the requirements for exemption from the taxation provided for by the legislation on CFCs.
Až do roku 1999 se právní předpisy o OZS používaly pouze na pokyn daňové správy Spojeného království.
Until 1999, the legislation on CFCs applied only on the direction of the United Kingdom tax authority.
Mateřské společnosti-rezidenti neměly ohledně OZS žádnou ohlašovací povinnost.
There was no obligation, for parent companies, to make a tax return concerning CFCs.
Od uvedeného roku musí společnosti-rezidenti samy určovat použitelnost těchto právních předpisů na svůj zvláštní případ a zdanění vyplývající z jeho případného použití (pravidlo zvané „výpočet daňové povinnosti poplatníkem“).
Since then, resident companies have been required to determine themselves whether that legislation applies and assess the charge to tax arising from any such application (the rule known as ‘self-assessment’).
Prohlášení společnostirezidenta týkající se korporační daně musí ohledně OZS obsahovat informace o jménu dotyčných OZS, zemi (zemích), které (kterých) jsou rezidenty, velikosti podílů společnostirezidenta v každé z těchto OZS, jakož
A resident company’s corporation tax return must contain information in respect of CFCs, including the names of the CFCs concerned, the country or countries in which they are resident, the size of the resident company’s interests in each of the CFCs,
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION i o skutečnostech týkajících se případné žádosti o výjimku.
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION as well as details relating to any application for exemption.
Pokud není použitelná žádná z výjimek stanovených právními předpisy o OZS, musí společnostrezident upřesnit způsoby výpočtu celkové daně.
If none of the exceptions provided for by the legislation on CFCs is applicable, the resident company must state the details of the computation of the total tax.
Právní předpisy o OZS byly od prosince 1993 vícekrát změněny.
The legislation on CFCs has been the subject of a series of amendments since December 1993.
Zaprvé pravidlo „výpočtu daňové povinnosti poplatníkem“ bylo zavedeno, pokud jde o OZS, pro účetní období po 1. červenci 1999.
First, ‘self-assessment’ was introduced, as regards CFCs, for accounting periods ending after 1 July 1999.
Zadruhé došlo ke změně definice ovládání zahraniční společnosti, která vstoupila v platnost dne 21. března 2000.
Secondly, the definition of control of a foreign company was altered with effect from 21 March 2000.
Krom toho bylo přijato ustanovení ohledně společných dceřiných společností.
A provision was also adopted in respect of joint ventures.
Zatřetí ustanovení týkající se „ovlivněné sazby“ („designer rate“) byla zavedena finančním zákonem z roku 2000 a vstoupila v platnost ode dne 6. října 1999.
Thirdly, ‘designer rate provisions’ were introduced by the Finance Act 2000 and entered into effect from 6 October 1999.
Podle těchto ustanovení může společnost, která je rezidentem na území státu, ve kterém je daňová sazba stejná nebo vyšší než tři čtvrtiny sazby ve Spojeném království, přesto spadat do působnosti právních předpisů o OZS, pokud dle názoru daňové správy Spojeného království umožňují ustanovení platná ve státě usazení uvedené společnosti, aby měla vliv na výši daně k zaplacení.
Under those provisions, a company which is resident in the territory of a State where the rate of tax is equal to or greater than three quarters of that of the United Kingdom may nevertheless come within the scope of the legislation on CFCs if, in the view of the United Kingdom tax authority, the provisions in force in the State of establishment of that company enable it to exercise influence over the amount of the tax to be paid.
Začtvrté řada změn zpřísnila podmínky použití výjimky „de minimis“, výjimky vycházející z existence přijatelné politiky vyplácení, jakož i výjimky spojené s činnostmi osvobozenými od daně a výjimky týkající se vyloučených zemí .
Fourthly, a series of amendments made the conditions stricter for the application of the ‘de minimis’ exception, the exception based on an acceptable distribution policy, the exception connected with exempt activities and that relating to excluded countries.
Spor v původním řízení je sporem typu „group litigation“ týkajícím se ustanovení daňových právních předpisů Spojeného království o dividendách a o OZS.
The main proceedings take the form of ‘group litigation’ relating to the provisions of the United Kingdom’s tax legislation on dividends and CFCs.
Tento spor je tvořen žalobami podanými 21 mezinárodními skupinami společností proti daňové správě Spojeného království k High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division. Žaloby tří skupin společností, a sice Anglo American, Cadbury Schweppes a Prudential byly vybrány jako pilotní věci. 26
Those proceedings consist of claims brought by 21 groups of international companies against the tax authority of the United Kingdom in the Chancery Division of the High Court of Justice of England and Wales. The claims of three groups of companies, namely Anglo American, Cadbury Schweppes and Prudential, were selected as test cases.
Před předkládajícím soudem uplatňují Anglo American a Cadbury Schweppes, že se přizpůsobily daňovým ustanovením Spojeného království o OZS a dividendách, zatímco kdyby věděly, že tato ustanovení byla v rozporu s právem Společenství, neuhradily by daň z dividend obdržených od OZS nebo ze zisků dosažených OZS.
Before the national court, Anglo American and Cadbury Schweppes claim that they complied with the United Kingdom’s tax provisions on CFCs and dividends, whereas, had they been aware that those provisions were contrary to Community law, they would not have paid corporation tax on dividends received from, or profits made by, CFCs.
Rovněž by neodpočetly od své daně určité daňové úlevy, které by tak byly dostupné pro jiné účely nebo mohly být převedeny, ani by nezaplatily dividendy, aby obdržely osvobození od daně z důvodu přijatelné politiky vyplácení, jestliže takové platby nebyly v jejich obchodním zájmu nebo jestliže okamžik platby uložený podmínkami v právních předpisech o OZS, co se týče uvedeného osvobození, vystavoval skupinu nevýhodnému daňovému zacházení.
Nor would they have deducted from their tax certain reliefs, which would thus have been available for other purposes or could have been carried forward, nor paid dividends for the purposes of obtaining the acceptable distribution policy exemption, since such payments were not in their commercial interest or since the timing of the payment required to meet the conditions laid down by the legislation on CFCs as regards that exemption exposed the group to less favourable tax treatment.
Konečně by nepřijaly opatření ani nevyložily náklady nezbytné k přizpůsobení se právním předpisům o OZS a neomezily by obchodní činnosti OZS způsobem, který byl v souladu s uvedenými právními předpisy.
They would not, finally, have undertaken the work or incurred the expenses necessary to comply with the legislation on CFCs and would not have restricted the business activities of the CFCs in compliance with that legislation.
V tomto ohledu se Anglo American a Cadbury Schweppes domáhají u předkládajícího soudu vrácení neoprávněně vybraných částek nebo náhrady škod, které vyplynuly z ustanovení o OZS a o dividendách, jakož i nákladů, které vznikly při přizpůsobení se těmto ustanovením.
In that regard, Anglo American and Cadbury Schweppes claim, before the national court, restitution of the sums wrongly paid and/or compensation for the losses resulting from the provisions of the legislation on CFCs and dividends, as well as the expenses incurred in complying with those provisions.
Žaloba Prudential u předkládajícího soudu se vztahuje ke zdanění u některých jejích společností-rezidentů dividend obdržených od společnostínerezidentů, ve kterých prvně uvedené společnosti vlastní pro účely investování portfoliové podíly představující méně než 10 % hlasovacích práv, takže uvedené společnosti-rezidenti nepodléhají právním předpisům o OZS.
Before the national court, Prudential’s claim deals with the taxation, in the hands of certain resident companies, of dividends received from nonresident companies, in which the former owned, for investment purposes, portfolio holdings representing less than 10% of the voting power, with the result that those resident companies were not subject to the legislation on CFCs.
V tomto ohledu se Prudential domáhá u předkládajícího soudu vrácení neoprávněně vybraných částek nebo náhrady škody vyplývající ze zdanění dividend obdržených od společností usazených v jiných členských státech a ve třetích zemích na základě daňových právních předpisů Spojeného království o dividendách.
In that regard, Prudential claims, before the national court, restitution of the sums wrongly paid and/or compensation for the loss resulting from the taxation, in application of the United Kingdom’s tax legislation on dividends, of dividends received from companies established in other Member States and third countries.
Za těchto podmínek se High Soudní dvůr of Justice (England & Wales), Chancery Division, rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Brání články 43 ES nebo 56 ES tomu, aby členský stát ponechal v platnosti a používal opatření, která: a) osvobozují od korporační daně dividendy obdržené společností-rezidentem tohoto členského státu (‚společnost-rezident‘) vyplacené jinými společnost-mi-rezidenty, ale b) podrobují korporační dani dividendy obdržené společností-rezidentem vyplacené společností-rezidentem jiného členského státu a zejména společností ovládanou touto společností-rezidentem, která je rezidentem jiného
(a) exempt from corporation tax dividends received by a company resident in that Member State (“the resident company”) from other resident companies; but which
2008 – VĚC C-201/05 členského státu a podléhá v tomto jiném členském státě nižšímu zdanění (dále jen ‚ovládaná společnost‘) poté, co poskytly daňovou úlevu zamezující dvojímu zdanění pro jakoukoliv srážkovou daň dlužnou z dividendy a pro příslušnou daň zaplacenou ovládanou společností z jejího zisku?
(a) certain dividends received by an insurance company resident in a Member State from a company resident in another Member State (“the nonresident company”) were chargeable to corporation tax; but
2) Brání články 43 ES, 49 ES nebo 56 ES takovým vnitrostátním daňovým právním předpisům členského státu, jaké jsou předmětem sporu v původním řízení, na základě kterých před 1. červencem 1997: a) určité dividendy obdržené pojišťovnou-rezidentem jednoho členského státu vyplacené společností-rezidentem jiného členského státu (‚společnost- nerezident‘) podléhaly korporační dani, ale b) pojišťovna-rezident měla možnost si zvolit, že odpovídající dividendy zaplacené společností-rezidentem téhož členského státu nebudou podléhat korporační dani, s tím dalším důsledkem, že společnost, která učinila tuto volbu, nemohla požadovat slevu na dani, na kterou by jinak měla nárok?
(b) the resident insurance company was allowed to elect that corresponding dividends received from a company resident in the same Member State should not be chargeable to corporation tax, with the further consequence that a company which had made the election was unable to claim payment of the tax credit to which it would otherwise have been entitled?
3) Brání články 43 ES, 49 ES nebo 56 ES takovým vnitrostátním daňovým právním předpisům členského státu, jaké jsou předmětem původního řízení, které: a) stanoví za určitých okolností zdanění společnostirezidenta s ohledem na zisky ovládané společnosti, která je rezidentem jiného členského státu ve smyslu uvedeném výše v první otázce písm. b), a
(a) provides in specified circumstances for the imposition of a charge to tax upon the resident company in respect of the profits of a controlled company being a company resident in another Member State as defined in Question 1(b) above; and
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION b) ukládají splnění určitých požadavků, pokud společnostrezident nepožaduje nebo nemůže požadovat jakékoliv osvobození od daně a platí daň ze zisků této ovládané společnosti, a c) ukládají splnění dalších požadavků, pokud se společnostrezident snaží získat osvobození od této daně?
(c) imposes further compliance requirements where the resident company seeks to obtain exemption from that tax?
4) Byla by odpověď na první až třetí otázku rozdílná, kdyby ovládaná společnost (v první a třetí otázce) nebo společnost-nerezident (ve druhé otázce) byly rezidentem třetí země?
(4) Would the answer to Questions 1, 2 or 3 be different if the controlled company (in Questions 1 and 3) or the nonresident company (in Question 2) was resident in a third country?
5) Pokud před 31. prosincem 1993 členský stát přijal opatření popsaná v první až třetí otázce a po tomto datu změnil tato opatření způsobem popsaným v [předkládacím rozhodnutí] a pokud tato změněná opatření představují omezení zakázaná článkem 56 ES, musí být tato omezení považována za omezení, která neexistovala ke dni 31. prosince 1993 ve smyslu článku 57 ES?
(5) Where, prior to 31 December 1993, a Member State adopted the measures outlined in Questions 1, 2 and 3, and after that date amended those measures in the manner described in [the decision making the reference], and if those measures as amended constitute restrictions prohibited by Article 56 EC, are those restrictions to be taken to be restrictions which did not exist on the 31 December 1993 for the purposes of Article 57 EC?
6) Jestliže je jedno z opatření popsaných v první až třetí otázce v rozporu s ustanoveními práva Společenství, na něž tyto otázky odkazují, a za předpokladu, že společnostrezident nebo ovládaná společnost podaly jednu z následujících žalob: a) žalobu na vrácení nebo žalobu z důvodu zbavení možnosti využití peněžních částek zaplacených jako korporační daň vybraná protiprávně od společnostirezidenta za okolností popsaných výše v první až třetí otázce;
(a) a claim for repayment of (or the loss of use of money paid as) corporation tax unlawfully levied on the resident company in the circumstances referred to in Questions 1, 2 or 3 above;