natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Od každé školy se také nutně nevyžaduje, aby nabízela výuku všech jazyků uvedených ve vzdělávacích programech, protože ty se koncipují pro celé území, konkrétní podmínky a potřeby se mohou v jednotlivých regionech lišit.
Neither is each school necessarily required to offer all languages referred to in curricula since these are drawn up for an entire area in which contexts and needs may vary from one region to the next.
Ve Španělsku a ve Švédsku a také v Litvě v případě druhého povinného cizího jazyka a ve Spojeném království (v Anglii a Walesu) při splnění jistých podmínek v zásadě mohou školy tyto jazyky nabízet, pokud si přejí.
In Spain and Sweden, and Lithuania in the case of the second compulsory foreign language, and in the United Kingdom (England and Wales) provided certain conditions are complied with, schools may in principle offer those languages they wish.
V Maďarsku, Polsku, Finsku a Bulharsku zase vzdělávací programy či jiné oficiální dokumenty, jež se vztahují na denní povinné vzdělávání, neobsahují žádný seznam konkrétních cizích jazyků.
And in Hungary, Poland, Finland and Bulgaria, curricula or official documents relating to fulltime compulsory education contain no list of specific foreign languages.
Zakotvení výuky cizích jazyků dokumentuje vzdělávacím programu je východiskem úvah o problematice jazykové rozmanitosti ve vzdělávání.
Provision for foreign languages in the curriculum offers a basis for considering the issue of linguistic diversity in education.
Mimořádně zajímavé informace v tomto směru podávají i určité statistické údaje (kapitola C), protože uvádějí procentní podíly žáků, kteří se učí cizí jazyky.
Certain statistical data (Chapter C) also provide information of special interest on this matter by enumerating the percentages of pupils learning foreign languages.
Příloha 2 obsahuje ucelený přehled autochtonních jazyků, jež se na úrovni primárního a všeobecného sekundárního vzdělávání vyučují v rámci i mimo rámec běžného vzdělávacího programu.
A general overview of indigenous languages taught inside or outside the normal school curriculum in primary and general secondary education is given in annexe 2.
Někdy se žáci tyto jazyky musí učit, jako je tomu v případě velštiny ve Walesu.
In some cases such languages have to be learnt, as in the case of Welsh in Wales.
Jejich počet se v jednotlivých zemích značně liší. Závisí v prvé řadě na jazykových podmínkách v jednotlivých zemích a zejména na tom, zda je domovinou regionálních nebo menšinových jazyků.
They vary enormously in number from one country to the next in a way that depends first and foremost on linguistic circumstances in each country, and more particularly on whether it is home to regional or minority languages.
Obr. B7: Konkrétní cizí jazyky, které jsou buď předepsány jako povinné, nebo se mohou nabízet v denním povinném vzdělávání, v souladu s dokumenty vydávanými ústředními orgány školské správy, 2002/03
Figure B7: Specific foreign languages which are either mandatory or may be offered in fulltime compulsory education, according to documents issued by the central education authorities, 2002/03
2 2 arabština čeština
Arabic Czech Danish German Greek
2 řečtina angličtina španělština estonština finština francouzština irská gaelština (irština) gaelština hebrejština (ivrit) chorvatština maďarština italština japonština lotyština nizozemština norština polština portugalština romština ruština slovenština slovinština švédština turečtina urdština čínština klasická řečtina stará hebrejština latina
English Spanish Estonian Finnish French Irish Gaelic Modern Hebrew Croatian Hungarian Italian Japanese Latvian Dutch Norwegian Polish Portuguese Romany Russian Slovak Slovene Swedish Turkish Urdu Chinese
Předepsán je konkrétní cizí jazyk
Specific mandatory foreign language
Číslice označují pořadí, v němž si žáci musí osvojovat konkrétní předepsané cizí jazyky
These numerals indicate the order in which the specific mandatory foreign languages have to be learnt
Nabízené cizí jazyky n
Foreign languages on offer n
Počet jazyků, jejichž výuka je pro všechny povinná
Number of languages compulsory for everyone
Doplňující poznámky (obr. B7)
Additional notes (Figure B7)
Belgie (BE fr): V Bruselu se žáci musí učit jako první cizí jazyk nizozemštinu.
Belgium (BE fr): Pupils in Brussels have to learn Dutch as a first foreign language.
Belgie (BE de): Příslušníci frankofonní menšiny, kteří na primární úrovni absolvují výuku ve francouzštině, se musí učit jako první cizí jazyk němčinu.
Belgium (BE de): The French-speaking minority who are taught in French in primary education are obliged to learn German as a first foreign language.
Německo: Předpisy se mohou v jednotlivých spolkových zemích (Land) lišit.
Germany: The regulations may differ from one Land to the next.
Žáci si obvykle mohou při zahájení jazykové výuky vybrat mezi angličtinou a francouzštinou, ale v určité fázi v průběhu povinného vzdělávání musí všichni studovat angličtinu.
Generally, pupils can choose English or French when they first have to learn a foreign language, but they are obliged to study English at some stage during compulsory education.
Estonsko: Školy, v nichž je vyučovacím jazykem ruština, musí poskytovat výuku estonštiny od prvního ročníku primárního vzdělávání.
Estonia: Schools in which Russian is the language of instruction have to teach Estonian from the first year of primary education.
Španělsko: Neexistuje žádný uzavřený seznam jazyků a školy mohou v zásadě nabízet kterýkoli z nich.
Spain: There is no self-contained list and, in principle, schools may offer any language.
Označené jazyky jsou příkladem toho, co se může vyučovat na úrovni sekundárního vzdělávání.
The languages indicated are examples of those that may be taught in secondary education.
Francie: vzdělávací programy uvádějí i tyto jazyky: baskičtinu, bretonštinu, katalánštinu, korsičtinu, kreolštinu, bretaňskou francouzštinu (gallo), melanéské jazyky, regionální jazyky Alsaska, jazyky regionu Moselle, okcitánštinu a tahitštinu.
France: Curricula also refer to the following languages: Basque, Breton, Catalan, Corsican, Creole, Gallo, the Melanesian languages, the regional languages of Alsace, the regional languages of Moselle, Occitan and Tahitian.
Irsko: Všichni žáci absolvují výuku úředních jazyků, tj. angličtiny a irské gaelštiny (irštiny), které však nejsou cizími jazyky.
Ireland: The official languages of English and Irish are taught to all pupils, but are not foreign languages.
Během prvního ročníku vyššího sekundárního vzdělávání (poslední ročník povinného vzdělávání) se může také nabízet výuka arabštiny, japonštiny a ruštiny.
During the first year of upper secondary education (the final year of compulsory education), Arabic, Japanese and Russian may also be offered.
Itálie: Od školního roku 2003/04 se žáci musí od prvního ročníku primárního vzdělávání povinně učit angličtinu.
Italy: Since 2003/04, pupils have been obliged to learn English from the first year of primary education onwards.
Lotyšsko: Údaje se vztahují na školy, v nichž je lotyština vyučovacím jazykem.
Latvia: The data relate to schools with Latvian as the language of instruction.
Litva: Kromě uvedených jazyků mohou školy poskytovat výuku kteréhokoli dalšího jazyka jako druhého povinného cizího jazyka.
Lithuania: In addition to the languages referred to, schools are free to offer any other language as the second compulsory foreign language.
Maďarsko a Bulharsko: Neexistuje žádný přesně stanovený seznam cizích jazyků.
Hungary and Bulgaria: No precise list of foreign languages is provided.
Školy mohou teoreticky nabízet výuku kteréhokoli jazyka.
Theoretically, schools may offer any language.
Nizozemsko: Žáci, kteří navštěvují VWO, se musí učit angličtinu, francouzštinu a němčinu.
Netherlands: VWO pupils are obliged to learn English, French and German.
Žáci, kteří docházejí do VWO gymnasium, se povinně učí i klasickou řečtinu a latinu (přičemž však ani jeden z těchto starověkých jazyků příslušný vzdělávací program nepojímá jako cizí jazyk).
Pupils who attend the VWO gymnasium also have to learn ancient Greek and Latin (neither of which however are regarded as foreign languages in the curriculum).
Rakousko: V Allgemeinbildenden höheren Schulen se žáci učili latinu jako druhý povinný cizí jazyk, ale řada škol nyní poskytuje na tomto stupni výuku dalšího moderního jazyka.
Austria: In Allgemeinbildenden höheren Schulen, pupils learnt Latin as a second compulsory foreign language but many schools now teach a second modern language at this stage.
Slovinsko: Školy jsou povinny poskytovat výuku alespoň dvou z uvedených jazyků: první se vyučuje jako povinný předmět a druhý jako povinně volitelný předmět.
Slovenia: Schools are obliged to offer at least two of the languages referred to: the first as a compulsory subject and the second as a core curriculum option.
Finsko: Legislativa nepředepisuje škálu cizích jazyků, jejichž výuka se má zajišťovat.
Finland: The legislation does not prescribe the range of foreign languages to be offered.
Druhý úřední jazyk státu (švédština nebo finština v závislosti na mateřském jazyce daných žáků) se musí vyučovat jako povinný předmět.
The second state language (Swedish or Finnish depending on the mother tongue of the pupil concerned) has to be learnt as a compulsory subject.
Švédsko: Vyhláška o povinném vzdělávání stanoví, že školy mohou nabízet kterýkoli další cizí jazyk kromě uvedených jazyků za předpokladu, že se jeho výuka bude poskytovat i na úrovni vyššího sekundárního vzdělávání.
Sweden: The ordinance for compulsory education states that any other language in addition to those referred to may be offered by schools, provided that it remains on offer in upper secondary education.
Spojené království (ENG/WLS): National Curriculum od škol na sekundární úrovni požaduje, aby nabízely alespoň jeden z úředních pracovních jazyků Evropské unie.
United Kingdom (ENG/WLS): The National Curriculum requires schools at secondary level to offer at least one of the official working languages of the European Union.
(Od srpna 2004 je v Anglii na jejich seznam zařazeno devět nových úředních jazyků Evropské unie).
(Since August 2004 in England, the nine new official languages of the European Union have been included.)
Až poté mohou školy nabízet jako alternativu i jiné jazyky.
Only then may they offer other languages as a choice.
Žáci se mohou učit kterýkoli moderní cizí jazyk, jehož výuku jejich škola poskytuje.
Pupils may study any modern foreign language that the school offers.
Ve Walesu se všichni žáci musí učit velštinu.
In Wales, all pupils must learn Welsh.
Příslušný vzdělávací program nepovažuje velštinu za cizí jazyk.
The curriculum does not consider Welsh to be a foreign language.
Spojené království (NIR): Kurikulum Severního Irska od škol na sekundární úrovni požaduje, aby nabízely výuku alespoň jednoho jazyka ze skupiny, která zahrnuje francouzštinu, němčinu, italštinu a španělštinu; až poté mohou školy nabízet jako alternativu irskou gaelštinu (irštinu).
United Kingdom (NIR): The Northern Ireland Curriculum requires schools at secondary level to offer at least one of French, German, Italian or Spanish; only then may they offer Irish as a choice.
Žáci se musí učit minimálně jeden z těchto pěti jazyků.
Pupils must learn at least one of these five languages.
Island: Školy mohou žákům, kteří žili ve Švédsku nebo Norsku, nebo jejichž rodiče z těchto zemí pocházejí, nabízet namísto dánštiny výuku švédštiny a norštiny nad rámec vzdělávacího programu.
Iceland: Swedish and Norwegian may be offered in place of Danish, outside school hours, for pupils who have lived in Sweden or Norway or whose parents are from these countries.
Norsko: Žáci finského původu, kteří žijí ve dvou nejsevernějších krajích, mají právo studovat finštinu jako druhý cizí jazyk.
Norway: Pupils of Finnish origin living in the two northernmost counties are entitled to learn Finnish as a second foreign language.
Tento přehled zahrnuje pouze jazyky, které kurikulární/jiné oficiální dokumenty označují jako ‚cizí‘ (nebo ‚moderní‘).
This Figure deals only with languages described as ‘foreign’ (or ‘modern’) in the curriculum/official documents.
Regionální nebo starověké jazyky uvádí pouze v případě, že je příslušný kurikulární dokument pojímá jako alternativy cizích jazyků.
Regional or ancient languages are included solely when the curriculum regards them as alternatives to foreign languages.
Jazyky jsou řazeny podle abecedního pořadí jejich kódů stanovených v ISO 639 (viz seznam kódů, zkratek a akronymů).
Languages are listed in accordance with the alphabetical order of their ISO 639 code (see the list of codes, abbreviations and acronyms).
V případě konkrétních předepsaných jazyků schéma zachycuje pouze podmínky, které se vztahují na všechny žáky bez ohledu na oborové zaměření studia.
In the case of specific mandatory languages, only situations applicable to all pupils, irrespective of their area of study, are shown in the Figure.
Jestliže oficiální dokumenty uvádějí cizí jazyky jako ty, jejichž výuku školy nabízejí, v přehledu jsou označeny všechny tyto jazyky bez ohledu na věk či oborové zaměření studia daných žáků.
Where foreign languages are indicated in official documents as those on offer, all these languages are indicated, regardless of the ages or areas of study of the pupils concerned.
Jestliže v příslušných políčkách není žádná bílá číslice, znamená to, že je daný jazyk buď jediným konkrétním předepsaným jazykem, nebo není určeno pořadí, v němž si žáci tento jazyk a další předepsané jazyky musí osvojovat.
Where no numeral in white print is shown, either the language concerned is the only specific mandatory language, or the order in which it and other specific mandatory languages have to be learnt is not specified.
Malé číslice v řádku n označují maximální počet povinných cizích jazyků, které si bude muset každý žák současně osvojovat v kterémkoli okamžiku povinného vzdělávání.
The small numerals in row n correspond to the maximum number of compulsory foreign languages that any one pupil will be obliged to study simultaneously at any given point in compulsory education.
Konkrétní předepsaný cizí jazyk: viz glosář.
Specific mandatory foreign language: See glossary.
ANGLIČTINA JE PŘEDEPSANÝM POVINNÝM JAZYKEM JIŽ DLOUHO
ENGLISH HAS LONG BEEN A MANDATORY LANGUAGE
Většina zemí, v nichž bylo ve školním roce 2002/03 v určité fázi povinného vzdělávání předepsáno povinné osvojování angličtiny, si tuto politiku zvolila již v roce 1982/83.
Most countries in which the learning of English was mandatory at a particular stage of compulsory education in 2002/03 had already adopted this policy in 1982/83.
Řecko, Lotyšsko a Lichtenštejnsko však v tomto ohledu představují výjimku.
However, Greece, Latvia and Liechtenstein are exceptions.
Žáci v Itálii se mimoto musí učit angličtinu od prvního ročníku primárního vzdělávání až od školního roku 2003/04.
Furthermore, pupils in Italy have been obliged to learn English from the first year of primary education since 2003/04.
Příslušné politiky v těchto zemích, jež předepisují osvojování určitých konkrétních jazyků, tedy svědčí o sílící celoevropské tendenci vyžadovat osvojování angličtiny.
Policies in these countries under which it is mandatory to learn specific languages thus indicate a growing tendency in Europe to insist on pupils learning English.
Všechny země střední a východní Evropy, v nichž byla ve školním roce 1982/83 předepsaným jazykem ruština, tuto politiku na počátku 90. let minulého století opustily.
All countries in central and eastern Europe in which Russian was a mandatory language in 1982/83 abandoned this policy from the beginning of the 1990s.
Ve třech pobaltských zemích byla ve školním roce 1982/83 ruština předepsaným jazykem, ale nepovažovala se za cizí jazyk.
In the three Baltic countries, Russian was a mandatory language in 1982/83 but not regarded as a foreign language.
V několika zemích ústřední orgány školské správy vyžadují, aby se žáci na různých stupních povinného vzdělávání učili dva nebo dokonce tři konkrétní jazyky.
In several countries, the central education authorities insist that two or even three specific languages have to be learnt at different stages of compulsory education.
Výuka prvního jazyka, ve většině případů angličtiny, se zpravidla zahajuje na úrovni primární, zatímco výuka druhého jazyka začíná na úrovni sekundární.
Generally the first language, in most cases English, begins in primary education while the second is introduced in secondary education.
Obr. B8: Povinné cizí jazyky, jejichž výuku předepisují ústřední orgány školské správy (prezenční povinné vzdělávání), 1982/83, 1992/93 a 2002/03
Figure B8: Mandatory foreign languages specified by the central education authorities (full-time compulsory education), 1982/83, 1992/93 and 2002/03
X"Cizí jazyk není povinným předmětem
No specific mandatory language n English u French p German o X"No foreign language as a compulsory subject
Doplňující poznámky Poznámky popisující situaci ve školním roce 2002/03 jsou pod obr. B7.
Additional notes For notes on the situation in 2002/03, see under Figure B7.
Belgie (BE fr): Ve školním roce 1982/83, 1992/93 a 2002/03 byla v Bruselu předepsaným jazykem nizozemština.
Belgium (BE fr): In 1982/83, 1992/93 and 2002/03, Dutch was a mandatory language in Brussels.
Belgie (BE de): Ve školním roce 1982/83, 1992/93 a 2002/03 byla němčina předepsaným jazykem ve školách, v nichž byla pro potřeby frankofonní menšiny, která sídlí v německy mluvícím regionu, vyučovacím jazykem francouzština.
Belgium (BE de): In 1982/83, 1992/93 and 2002/03, German was a mandatory language in schools in which French was the language of instruction for the French-speaking minority resident in the Germanspeaking region.
Estonsko a Lotyšsko: Tabulka ukazuje situaci ve školách, v nichž je estonština (v Estonsku) a lotyština (v Lotyšsku) vyučovacím jazykem.
Estonia and Latvia: The Figure indicates the situation in schools in which Estonian (in Estonia) and Latvian (in Latvia) were the languages of instruction.
Finsko: Žáci musí absolvovat povinnou výuku druhého úředního jazyka státu (švédštiny nebo finštiny v závislosti na svém mateřském jazyce).
Finland: The second state language (Swedish or Finnish depending on the pupil’s mother tongue) has to be taken as a compulsory subject.
Vysvětlivka Znázorněny jsou pouze podmínky, které se dotýkají všech žáků bez ohledu na jejich oborové zaměření.
Explanatory note Only situations affecting all pupils irrespective of their branch or field of study are indicated.
VE VĚTŠINĚ ZEMÍ SE MINIMÁLNĚ POLOVINA VŠECH ŽÁKŮ V PRIMÁRNÍM VZDĚLÁVÁNÍ UČÍ CIZÍ JAZYK
AT LEAST HALF OF ALL PUPILS IN PRIMARY EDUCATION LEARN A FOREIGN LANGUAGE IN THE MAJORITY OF COUNTRIES
V roce 2002 se v řadě zemí minimálně 50 % všech žáků na primární úrovni učilo alespoň jeden cizí jazyk.
In many countries in 2002, 50 % or more of all pupils in primary education learnt at least one foreign language.
V Lucembursku si 80 % všech žáků na tomto stupni osvojovalo dva nebo více cizích jazyků. V Estonsku, ve Finsku, ve Švédsku a na Islandu takovou jazykovou výuku absolvovalo minimálně 10 % žáků.
In Luxembourg, 80 % of all pupils at this level learnt two foreign languages or more.
Obr. C1: Procentní podíly žáků podle počtu osvojovaných cizích jazyků, primární vzdělávání (ISCED 1), 2001/02
Figure C1: Percentage distribution of all pupils according to the number of foreign languages learnt, primary education (ISCED 1), 2001/02
BE BE BE CZ DK DE EE EL ES FR IE fr de nl žádný jazyk
0 languages
2 nebo více jazyků
2 languages or more
Zdroj: Eurostat, New Cronos květen 2004.
Source: Eurostat, New Cronos May 2004.
Belgie (BE fr, BE nl): Nezapočítávají se žáci se speciálními vzdělávacími potřebami, kteří navštěvují speciální školy.
Belgium (BE fr, BE nl): Pupils with special educational needs who are enrolled in special schools are not included.
Belgie (BE de): Podle vnitrostátních údajů se 100 % žáků na primární úrovni vzdělávání učí cizí jazyk.
Belgium (BE de): According to national data, 100% of pupils in primary education learn a foreign language.
Česká republika a Slovensko: Údaje se vztahují pouze na žáky v denním vzdělávání.
Czech Republic and Slovakia: The data relate solely to fulltime pupils.
Estonsko a Finsko: Národní jazyk, který se vyučuje ve školách, v nichž není vyučovacím jazykem, se započítává jako cizí jazyk.
Estonia and Finland: The national language taught in schools in which it is not the language of instruction is counted as a foreign language.
Kypr: Kategorie ‚jeden jazyk‘ zahrnuje i žáky, kteří se učí dva nebo více jazyků.
Cyprus: ‘One language’ includes pupils learning two languages or more.
Litva, Maďarsko, Rakousko, Bulharsko a Rumunsko: Celkový počet žáků zahrnuje i děti, které trpí poruchou kognitivního vývoje.
Lithuania, Hungary, Austria, Bulgaria and Romania: Pupils with a disability in cognitive development are included in the total number of pupils.
Švédsko: Údaje nezahrnují vzdělávání dospělých.
Sweden: Adult education is not included in the data.
Započítávají se pouze jazyky, které příslušný vzdělávací program koncipovaný ústředními orgány školské správy označuje jako cizí jazyky.
Only languages regarded as foreign languages in the curriculum drawn up by the central education authorities are included.
Regionální jazyky se započítávají pouze v případě, že je příslušný vzdělávací program pojímá jako alternativy cizích jazyků.
Regional languages are included solely when the curriculum regards them as alternatives to foreign languages.
Nezapočítávají se jazyky, které se vyučují nad rámec základního programu jako nepovinný předmět.
Languages taught outside the curriculum as optional subjects are not included.
Podíl žáků, kteří se neučí žádný cizí jazyk nebo se učí 1, 2 (či více) cizích jazyků, se vypočítal jako procento z celkového počtu všech žáků ve všech ročnících primárního vzdělávání, i když se osvojování jazyka (jazyků) nezahajuje v prvních ročnících této úrovně.
The percentage of pupils learning 0, 1, 2 (or more) foreign languages is calculated with respect to all pupils in all years of primary education, even if such learning does not begin in the initial years at this level.
Počet žáků, kteří se neučí žádný cizí jazyk nebo si osvojují 1, 2 (či více) cizích jazyků, se vydělí odpovídajícím počtem žáků na dané úrovni ISCED.
The number of pupils learning 0, 1, 2 (or more) foreign languages is divided by the corresponding number of pupils enrolled at the ISCED level concerned.
Započítávají se i žáci, kteří absolvují speciální vzdělávání, s výjimkou případů, kdy trpí poruchou kognitivního vývoje.
Pupils in special education are included except in cases in which they suffer from a disability in cognitive development.
Ve všech zemích, v nichž se více než 80 % žáků na primární úrovni učí alespoň jeden jazyk, se na této úrovni vzdělávání povinná jazyková výuka zahajuje ve druhém, nebo dokonce v prvním ročníku (obr. B1).
In all countries in which over 80 % of pupils learn at least one language in primary education, they are obliged to do so from the second or even the first year at that level (Figure B1).
Poněkud neobvyklá situace na Islandu může souviset s tím, že se výuka prvního cizího jazyka jako povinného předmětu zahajuje poměrně pozdě (u žáků ve věku 10 let), zatímco povinné osvojování druhého cizího jazyka začíná na primární úrovni relativně brzy (ve věku 12 let).
The somewhat unusual situation in Iceland may be attributable to the fact that the first foreign language as a compulsory subject is introduced relatively late (when pupils are aged 10), whereas it becomes compulsory to learn a second foreign language at primary level relatively early (at the age of 12).
VE VŠEOBECNÉM VYŠŠÍM SEKUNDÁRNÍM VZDĚLÁVÁNÍ SE ŽÁCI UČÍ VÍCE CIZÍCH JAZYKŮ
PUPILS LEARN MORE FOREIGN LANGUAGES IN GENERAL UPPER SECONDARY EDUCATION
Na rozdíl od situace na primární úrovni (ISCED 1), kterou znázorňuje obr. C1, žádná země neuvedla, že by se ve všeobecném nižším sekundárním vzdělávání (úroveň ISCED 2) podstatné procento žáků neučilo žádný jazyk.
Contrary to the situation in primary education (ISCED level 1) shown in Figure C1, no country reports a significant proportion of pupils who do not learn a foreign language in general lower secondary education (ISCED level 2).