natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Při posuzování, kterou koncesi nebo jiný závazek suspendovat, se bude žalující strana řídit následujícími principy a postupy: a) zásadně platí, že žalující strana by se měla nejprve snažit suspendovat koncese nebo jiné závazky, týkající se stejného sektoru/ů, ve kterých skupina odborníků nebo odvolací orgán shledal porušení nebo jiné zrušení nebo zmenšení výhod; b) jestliže tato strana usoudí, že není praktické nebo účinné suspendovat koncese nebo jiné závazky v tomtéž sektoru (sektorech), bude se snažit suspendovat koncese nebo jiné závazky v jiných sektorech podle téže dohody; c) jestliže tato strana usoudí, že není praktické nebo účinné suspendovat koncese nebo jiné závazky v jiných sektorech podle téže dohody a že okolnosti jsou dostatečně závažné, může se snažit suspendovat koncese nebo jiné závazky podle jiné uvedené dohody;
(c) if that party considers that it is not practicable or effective to suspend concessions or other obligations with respect to other sectors under the same agreement, and that the circumstances are serious enough, it may seek to suspend concessions or other obligations under another covered agreement;
FIAMM A DALŠÍ v. RADA A KOMISE f) pro účely tohoto odstavce se výrazem ‚sektor‘ rozumí: i) pokud jde o zboží, veškeré zboží;
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION
Úroveň suspenze koncesí nebo jiných závazků, povolené [OŘS], bude úměrná úrovni zrušení nebo zmenšení výhod.
The level of the suspension of concessions or other obligations authorised by the DSB shall be equivalent to the level of the nullification or impairment.
Jestliže dojde k situaci, uvedené v odstavci 2, poskytne [OŘS] na žádost povolení suspendovat koncese nebo jiné závazky ve lhůtě 30 dní od uplynutí rozumné [přiměřené] lhůty, ledaže [OŘS] cestou konsensu rozhodne odmítnout takovou žádost.
When the situation described in paragraph 2 occurs, the DSB, upon request, shall grant authorisation to suspend concessions or other obligations within 30 days of the expiry of the reasonable period of time unless the DSB decides by consensus to reject the request.
Jestliže však dotčený Člen má námitky k úrovni navržené suspenze nebo namítá, že principy a postupy uvedené v odstavci 3 nebyly dodrženy v případech, kdy žalující strana žádala povolení k suspenzi koncesí nebo jiných závazků […], bude záležitost předložena rozhodčímu řízení. […] Koncese a jiné závazky nebudou v průběhu rozhodčího řízení suspendovány.
However, if the Member concerned objects to the level of suspension proposed, or claims that the principles and procedures set forth in paragraph 3 have not been followed where a complaining party has requested authorisation to suspend concessions or other obligations …, the matter shall be referred to arbitration. … Concessions or other obligations shall not be suspended during the course of the arbitration.
7. […] [OŘS] […] na žádost poskytne souhlas se suspenzí koncesí nebo jiných závazků v případě, že je žádost slučitelná s rozhodnutím rozhodce, ledaže by [OŘS] cestou konsensu rozhodl o zamítnutí žádosti.
7. … The DSB shall … upon request, grant authorisation to suspend concessions or other obligations where the request is consistent with the decision of the arbitrator, unless the DSB decides by consensus to reject the request.
Suspenze koncesí nebo jiných závazků bude dočasná a nebude uplatňována déle než bude opatření, které bylo shledáno neslučitelným s uvedenou dohodou, odstraněno nebo než Člen, který musí provést doporučení nebo rozhodnutí, nalezne řešení, pokud jde o zrušení nebo zmenšení výhod, nebo než bude dosaženo vzájemně uspokojivého řešení.
The suspension of concessions or other obligations shall be temporary and shall only be applied until such time as the measure found to be inconsistent with a covered agreement has been removed, or the Member that must implement recommendations or rulings provides a solution to the nullification or impairment of benefits, or a mutually satisfactory solution is reached.
V souladu s odstavcem 6 článku 21 bude [OŘS] nadále dohlížet na provádění přijatých doporučení nebo rozhodnutí, včetně těch případů, kdy bylo přikročeno k vyrovnání nebo byly suspendovány koncese nebo závazky, ale doporučení uvést opatření do souladu s uvedenými dohodami nebyla provedena.
In accordance with paragraph 6 of Article 21, the DSB shall continue to keep under surveillance the implementation of adopted recommendations or rulings, including those cases where compensation has been provided or concessions or other obligations have been suspended but the recommendations to bring a measure into conformity with the covered agreements have not been implemented.
Právní úprava Společenství týkající se společné organizace trhu s banány, a s tím související spor v rámci WTO
The Community legislation on the common organisation of the market in bananas, and the related dispute within the WTO
Na základě stížností podaných v průběhu února 1996 u OŘS několika členy WTO, mezi nimiž byly Spojené státy americké, byl tento obchodní režim předmětem postupu pro řešení sporů.
Following complaints lodged in February 1996 by several WTO members, including the United States of America, the regime governing that trade became the subject of a dispute settlement procedure.
Ve své zprávě odvolací orgán uvedl, že některé prvky uvedeného obchodního režimu jsou neslučitelné se závazky, které Společenství přijalo na základě dohod WTO, a doporučil, aby OŘS vyzval Společenství k uvedení tohoto režimu do souladu s těmito dohodami.
In its report, the Appellate Body found that certain elements of that trading regime were incompatible with the obligations entered into by the Community under the WTO agreements and recommended that the DSB request the Community to bring the regime into conformity with those obligations.
Tato zpráva byla přijata rozhodnutím OŘS ze dne 25. září 1997 (dále jen „rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997“).
This report was adopted by decision of the DSB on 25 September 1997 (‘the DSB’s decision of 25 September 1997’).
32), se stalo použitelným od 1. ledna 1999.
32) became applicable on 1 January 1999.
Jelikož Spojené státy americké měly za to, že v takto zavedeném novém režimu Společenství dovozu banánů jsou zachovány protiprávní prvky předcházejícího režimu, čímž byly porušeny dohody WTO a rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997, požádaly
Since the United States of America took the view that the new Community regime governing the import of bananas that had thereby been established preserved the unlawful elements of the previous regime, in breach of the WTO agreements and
22 odst. 2 Ujednání o povolení suspendovat, ve vztahu ke Společenství a jeho členským státům, celní koncese a související závazky na základě Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) z roku 1994 a Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS), pokud jde o obchod v hodnotě 520 milionů USD.
2008 — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P the DSB’s decision of 25 September 1997, on 14 January 1999 it requested the DSB, pursuant to Article 22(2) of the DSU, to authorise suspension of the application to the Community and its Member States of tariff concessions and related obligations under the General Agreement on Tariffs and Trade (GATT) 1994 and the General Agreement on Trade in Services (GATS), in respect of trade amounting to USD 520 million.
V rozhodnutí ze dne 9. dubna 1999 jednak měli rozhodci za to, že několik ustanovení nového režimu Společenství dovozu banánů je neslučitelných s ustanoveními dohod WTO, a jednak určili částku 191,4 milionu USD ročně jako úroveň zrušení nebo zmenšení výhod, která Spojené státy americké utrpěly.
By decision of 9 April 1999, the arbitrators found that several provisions of the new Community regime governing the import of bananas were contrary to provisions of the WTO agreements and set the level of nullification or impairment suffered by the United States of America at USD 191.4 million per year.
Dne 19. dubna 1999 OŘS povolil Spojeným státům americkým vybírat z dovozů pocházejících ze Společenství cla do výše roční hodnoty obchodů 191,4 milionu USD.
On 19 April 1999, the DSB authorised the United States of America to levy customs duty in respect of trade amounting to up to USD 191.4 million per year on imports originating in the Community.
Stejný den uložily orgány Spojených států amerických clo ad valorem ve výši 100 % na dovoz různých výrobků.
On the same day, the United States authorities imposed ad valorem import duty at a rate of 100% on various products.
Mezi těmito výrobky pocházejícími z Rakouska, Belgie, Finska, Francie, Německa, Řecka, Irska, Itálie, Lucemburska, Portugalska, Španělska, Švédska nebo Spojeného království byly uvedeny mimo jiné „olovo-kyselinové akumulátory jiné než ty, které se používají pro zapalování pístových motorů nebo jako zdroj primární energie pro vozidla na elektrický pohon“, jakož i „kapesní předměty s umělohmotným povrchem nebo vyztužené plastem“.
These products, originating in Austria, Belgium, Finland, France, Germany, Greece, Ireland, Italy, Luxembourg, Portugal, Spain, Sweden or the United Kingdom, included ‘lead-acid storage batteries other than of a kind used for starting piston engines or as the primary source of power for electric vehicles’ and ‘articles of a kind normally carried in the pocket …, with outer surface of sheeting of plastic, of reinforced or laminated plastics’.
Podle prvního až šestého bodu odůvodnění nařízení č. 216/2001:
Recitals 1 to 6 in the preamble to Regulation No 216/2001 state:
Byly navázány četné intenzivní kontakty s dodavatelskými zeměmi a s jinými zainteresovanými stranami, aby se ukončily spory způsobené dovozním režimem zavedeným nařízením (EHS) č. 404/93 […], a byly vzaty v úvahu závěry zvláštní skupiny vytvořené v rámci systému pro řešení sporů [WTO].
‘(1) There have been numerous close contacts with supplier countries and other interested parties to settle the disputes arising from the import regime established by Regulation (EEC) No 404/93 … and to take account of the conclusions of the [panel] set up under the dispute settlement system of the [WTO].
Analýza všech možností předložených Komisí vede k domněnce, že zřízení dovozního režimu ve střednědobé lhůtě založeného na uplatnění cla s příslušnou sazbou a na použití celní preference pro dovoz zboží pocházejícího ze [států] AKT představuje nejlepší záruky jednak pro to, aby bylo dosaženo cílů společné organizace trhu, pokud jde o produkci Společenství a poptávku spotřebitelů, a jednak pro to, aby byla dodržena pravidla mezinárodního obchodu, a předešlo se tak novým sporům.
(2) Analysis of all the options presented by the Commission suggests that establishment in the medium term of an import system founded on the application of a customs duty at an appropriate rate and application of a preferential tariff to imports from ACP [States] provides the best guarantees, firstly of achieving the objectives of the common organisation of the market as regards Community production and consumer demand, secondly of complying with the rules on international trade, and thirdly of preventing further disputes.
K zavedení takového režimu však musí dojít až po dokončeném jednání s partnery Společenství v souladu s postupy WTO, a zejména článkem XXVIII [GATT 1994]. […]
(3) However, such a system must be introduced upon completion of negotiations with the Community’s partners in accordance with WTO procedures, in particular Article XXVIII of the [GATT 1994]….
Než vstoupí tento režim v platnost, bude Společenství zásobováno v rámci několika celních kvót otevřených pro dovozy bez rozdílu původu a spravovaných podle doporučení [OŘS] […]
(4) Until the entry into force of that regime, the Community should be supplied under several tariff quotas open to imports from all origins and managed in line with the recommendations made by the [DSB]. …
Na základě sjednaných závazků vůči [státům] AKT a na základě nutnosti zaručit pro ně adekvátní konkurenční podmínky musí použití celní preference ve výši 300 eur za tunu pro dovoz banánů pocházejících z těchto zemí umožnit udržení dotyčných obchodních toků.
(5) In view of the contractual obligations towards the ACP [States] and the need to guarantee them proper conditions of competition, application to imports of bananas originating in those countries of a tariff preference of EUR 300 per tonne would allow the trade flows in question to be maintained.
To vede především k použití nulového cla v rámci […] celních kvót.
This will entail in particular the application to such imports of zero duty under the … tariff quotas.
Je nutné povolit Komisi, aby zahájila jednání s dodavatelskými zeměmi, které mají zásadní zájem zásobovat trh Společenství a pokusila se dosáhnout sjednaného rozdělení obou prvních celních kvót […]“
(6) The Commission should be authorised to open negotiations with supplier countries having a substantial interest in supplying the Community market to endeavour to achieve a negotiated allocation of the first two tariff quotas….’
Dne 11. dubna 2001 Spojené státy americké a Společenství uzavřely ujednání o porozumění o „prostředcích umožňujících vyřešit dlouhodobý spor týkající se režimu dovozu banánů“ do Společenství.
On 11 April 2001, the United States of America and the Community concluded a memorandum of understanding identifying ‘the means by which the long-standing dispute over the EC’s banana import regime can be resolved’.
Podle tohoto ujednání se Společenství zavazuje „[zavést] režim vylučující netarifní opatření pro všechny dovozy banánů nejpozději dne 1. ledna 2006“.
That memorandum provided that the Community undertook to ‘introduce a tariff-only regime for imports of bananas no later than 1 January 2006’.
Tento dokument definuje opatření, která se Společenství zavazuje přijmout během přechodného období, jež uplyne dne 1. ledna 2006.
The memorandum defined the measures which the Community undertook to take during the interim period expiring on 1 January 2006.
Naproti tomu se Spojené státy americké zavazují dočasně suspendovat uložení celní přirážky, kterou byly oprávněny vybírat ve vztahu k dovozům ze Společenství.
In return, the United States of America undertook to suspend provisionally the imposition of the increased customs duty which it was authorised to levy on Community imports.
Od 1. července 2001 byla sazba jejich dovozního cla na stacionární akumulátory a kapesní předměty pocházející ze Společenství opět stanovena v původní výši 3,5 % a 4,6 %.
From 1 July 2001, import duty on stationary batteries and articles of a kind normally carried in the pocket originating in the Community was reduced to its initial rate of 3.5% and 4.6% respectively.
Žaloby podané před Soudem, průběh řízení před Soudem a napadené rozsudky
The actions brought before the Court of First Instance, the course of the proceedings before it and the judgments under appeal
FIAMM vykonává svou činnost především v odvětví stacionárních akumulátorů a Fedon v odvětví pouzder na brýle a doplňků spadajících do kategorie kapesních předmětů.
The business activities of FIAMM relate in particular to stationary batteries, and those of Fedon to spectacle cases and associated accessories falling within the category of articles of a kind normally carried in the pocket.
Jelikož FIAMM a Fedon považovaly Společenství za odpovědné za škodu, kterou utrpěly z důvodu skutečnosti, že tyto výrobky patřily mezi výrobky, na které se v období od 19. dubna 1999 do 30. června 2001 vztahovala celní přirážka uložená orgány Spojených států amerických, podaly u Soudu proti Radě a Komisi žaloby na náhradu škody na základě článku 235 ES a druhého pododstavce článku 288 ES.
Since FIAMM and Fedon considered the Community to be liable for the damage which they claimed to have suffered as a result of the fact that these products were among those subject to the increased customs duty imposed by the United States authorities between 19 April 1999 and 30 June 2001, they brought before the Court of First Instance actions for compensation, founded on Article 235 EC in conjunction with the second paragraph of Article 288 EC, against the Council and the Commission.
FIAMM a Fedon v první řadě tvrdí, že byla založena mimosmluvní odpovědnost Společenství z důvodu protiprávního jednání jeho orgánů.
The principal claim advanced by FIAMM and Fedon was that the Community had incurred noncontractual liability by reason of the unlawful conduct of its institutions.
Jak vyplývá z bodů 69 a 92 až 95 rozsudku FIAMM, jakož i bodů 63 a 85 až 88 rozsudku Fedon, navrhovatelky konkrétně tvrdily, pokud jde o údajné protiprávní jednání, že tím, že Rada a Komise nepřijaly změny režimu dovozu banánů do Společenství, kterými by byl tento režim ve lhůtě poskytnuté OŘS uveden do souladu se závazky přijatými Společenstvím v dohodách WTO, byla porušena zásada pacta sunt servanda, zásada ochrany legitimního očekávání a zásada právní jistoty, jejich právo vlastnit majetek a právo na hospodářskou činnost, jakož i konečně zásada řádné správy.
As is apparent from paragraphs 69 and 92 to 95 of the FIAMM judgment and paragraphs 63 and 85 to 88 of the Fedon judgment, they contended more specifically, as regards the unlawful conduct alleged, that the failure of the Council and the Commission to adopt amendments to the Community regime governing the import of bananas such as to bring it into conformity with the obligations entered into by the Community under the WTO agreements within the time-limit laid down by the DSB infringed the principle pacta sunt servanda, the principles of the protection of legitimate expectations and of legal certainty, their rights to property and pursuit of an economic activity and, finally, the principle of proper administration.
Podpůrně FIAMM a Fedon zejména tvrdí, že byla založena mimosmluvní odpovědnost Společenství, a to i v případě neexistence protiprávního jednání jeho orgánů.
In the alternative, FIAMM and Fedon claimed, in particular, that the Community had incurred noncontractual liability even in the absence of unlawful conduct of its institutions.
Řízení před Soudem
Proceedings before the Court of First Instance
Z bodů 48 až 59 rozsudku FIAMM a 48 až 55 rozsudku Fedon vyplývá, že řízení před Soudem proběhlo následovně.
It is apparent from paragraphs 48 to 59 of the FIAMM judgment and paragraphs 48 to 55 of the Fedon judgment that the proceedings before the Court of First Instance took the following course.
FIAMM podala žalobu dne 23. března 2000 (věc T-69/00).
FIAMM’s action was brought on 23 March 2000 (Case T-69/00).
Usnesením ze dne 11. září 2000 bylo v této věci povoleno vedlejší účastenství Španělského království.
The Kingdom of Spain was granted leave to intervene in that case by order of 11 September 2000.
Fedon podala žalobu dne 18. června 2001 (věc T-135/01).
Fedon’s action was brought on 18 June 2001 (Case T-135/01).
51 odst. 1 druhého pododstavce jednacího řádu Soudu byly obě tyto věci rozhodnutími Soudu ze dne 4. července 2002 a 7. října 2002 přiděleny rozšířenému senátu složenému z pěti soudců.
Following a request made by the Commission pursuant to the second subparagraph of Article 51(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, both cases were reassigned to a chamber in extended composition, composed of five judges, by decisions of the Court of First Instance of 4 July and 7 October 2002.
V důsledku ukončení funkce soudce zpravodaje původně určeného pro uvedené věci byl dne 13. prosince 2002 jmenován nový soudce zpravodaj.
Following the departure from office of the Judge-Rapporteur initially designated in those cases, a new Judge-Rapporteur was appointed on 13 December 2002.
Usnesením ze dne 3. února 2003 byly věc, ve které byl vydán rozsudek FIAMM, a věci, ve kterých byly vydány rozsudky Soudu ze dne 14. prosince 2005, Laboratoire du Bain v. Rada a Komise (T-151/00), jakož i Groupe Fremaux a Palais Royal v. Rada a Komise (T-301/00), pro účely ústní části řízení spojeny.
By order of 3 February 2003, the case which gave rise to the FIAMM judgment and the cases which gave rise to the judgments of the Court of First Instance of 14 December 2005 in Laboratoire du Bain v Council and Commission (Case T-151/00) and Groupe Fremaux and Palais Royal v Council and Commission (Case T-301/00) were joined for the purposes of the oral procedure.
Jednání v těchto věcech proběhlo dne 11. března 2003.
A hearing was held in those cases on 11 March 2003.
Rozhodnutími ze dne 23. března a 1. dubna 2004 Soud znovuotevřel ústní část řízení v uvedených věcech a předal velkému senátu Soudu jak tyto věci, tak spojené věci, ve kterých byly vydány rozsudky Soudu ze dne 14. prosince 2005, CD Cartondruck v. Rada a Komise (T-320/00), jakož i rozsudek Beamglow v. Parlament a další (T-383/00, Sb. rozh. s. II-5459) a rozsudek Fedon.
By decisions of 23 March and 1 April 2004, the Court of First Instance reopened the oral procedure in those cases and referred to the Grand Chamber of the Court of First Instance both them and the related cases which gave rise to the judgments of the Court of First Instance of 14 December 2005 in CD Cartondruck v Council and Commission (Case T-320/00) and Beamglow v Parliament and Others (Case T-383/00) and to the Fedon judgment.
Těchto šest věcí bylo spojeno pro účely ústní části řízení usnesením ze dne 19. května 2004.
These six cases were joined for the purposes of the oral procedure by order of 19 May 2004.
Jednání proběhlo dne 26. května 2004.
The hearing was held on 26 May 2004.
Napadenými rozsudky Soud zamítl žaloby společností FIAMM a Fedon.
By the judgments under appeal, the Court of First Instance dismissed the actions brought by FIAMM and Fedon.
Soud nejprve v bodech 84 až 150 rozsudku FIAMM a v bodech 77 až 143 rozsudku Fedon zamítl žaloby na náhradu škody těchto účastnic řízení v rozsahu, v němž se opíraly o režim mimosmluvní odpovědnosti z důvodu protiprávního jednání orgánů Společenství.
The Court first dismissed, in paragraphs 84 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 77 to 143 of the Fedon judgment, those applicants’ actions for compensation in so far as they were founded on the regime governing noncontractual liability for unlawful conduct of the Community institutions.
Bod 100 rozsudku FIAMM zní následovně:
Paragraph 100 of the FIAMM judgment is worded as follows:
„Žalobkyně poznamenávají, že všechny zásady porušené žalovanými jsou vyšší právní síly a jejich cílem je ochrana jednotlivců.
‘The applicants observe that all the principles infringed by the defendants are higherranking and are designed to protect individuals.
Před zavedením americké celní přirážky režim WTO umožňoval žalobkyním přímo dovážet jejich výrobky do Spojených států, přičemž platily původní dovozní clo se sníženou sazbou 3,5 %.
Before the United States increased the import duty, the WTO regime directly granted the applicants the right to import their products into the United States paying the original import duty at the reduced rate of 3.5%.
Jestliže se na dohody WTO nenahlíží jako na přímo použitelné, pak by takový účinek měl být přiznán rozhodnutí [OŘS] [ze dne 25. září 1997] v neprospěch Společenství, které splňuje všechny podmínky stanovené v tomto ohledu judikaturou Společenství.“
Even if the WTO agreements are not to be regarded as directly applicable, such effect must be accorded to the [DSB’s] decision [of 25 September 1997] that found against the Community, which meets all the conditions laid down for that purpose by Community case-law.’
Bod 93 rozsudku Fedon zní následovně:
Paragraph 93 of the Fedon judgment is couched in the following terms:
„Žalobkyně poznamenávají, že i kdyby bylo nutné mít za to, že dohody WTO nemají přímý účinek, musí být tento účinek přiznán naopak rozhodnutí [OŘS] [ze dne 25. září 1997], kterým bylo rozhodnuto v neprospěch Společenství.
‘The applicants observe that, even if the WTO agreements were to be considered not to have direct effect, the DSB’s decision [of 25 September 1997] that found against the Community should on the other hand be recognised as having such a property.