natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To jednoduše řečeno znamená, že evropští občané platí za své ryby téměř dvakrát: jednou v obchodě a podruhé prostřednictvím svých daní.
In many cases, the industry has found ways to counteract the shortterm negative economic effects of these measures, leading to the need for even more detailed measures.
Podle údajů ICES.
Based on data provided by ICES.
4.1.Řešení hluboko zakořeněného problému nadměrné kapacity loďstev
4.1.Addressing the deep-rooted problem offleet overcapacity
JAK PŘEKONAT PĚT STRUKTURÁLNÍCH NEDOSTATKŮ RYBÁŘSKÉ POLITIKY
OVERCOMING THE FIVE STRUCTURAL FAILINGS OF THE POLICY
– hluboko zakořeněný problém nadměrné kapacity loďstev;
Despite continued efforts, fleet overcapacity remains the fundamental problem of the CFP.
Evropská loďstva jsou ve vztahu k dostupným zdrojům celkově stále o mnoho větší a tato nerovnováha je jádrem všech problémů souvisejících s nízkými ekonomickými výkony, slabým vynucováním předpisů a nadměrně využívanými zdroji.
Overall, the European fleets remain far too large for the resources available and this imbalance is at the root of all problems related to low economic performance, weak enforcement and overexploited resources.
– nepřesné politické cíle, mající za následek neadekvátní pokyny pro rozhodování a provádění;
– imprecise policy objectives resulting in insufficient guidance for decisions and implementation;
– systém rozhodování upřednostňující krátkodobé zaměření;
– a decision-making system that encourages a shortterm focus;
– rámec, který odvětví neposkytuje dostatečnou odpovědnost;
– a framework that does not give sufficient responsibility to the industry;
– nedostatek politické vůle k zajištění dodržování předpisů a špatná úroveň jejich dodržování v rámci odvětví.
– lack of political will to ensure compliance and poor compliance by the industry.
Účinnějším a levnějším způsobem snížení nadměrné kapacity a také způsobem, u něhož musí odvětví přijmout více odpovědnosti, může být použití tržních nástrojů, jako jsou převoditelná práva k rybolovu.
Use of market instruments such as transferable rights to fishing may be a more efficient and less expensive way to reduce overcapacity, and one for which the industry has to take more responsibility.
Několik členských států podniklo v minulých letech kroky směrem k používání takových nástrojů.
Several Member States have taken steps in recent years towards using such instruments.
To obecně vedlo k racionálnějším investičním rozhodnutím a ke snížení kapacity tím, jak provozovatelé přizpůsobují svá loďstva svým rybolovným právům, aby dosáhli ekonomické efektivnosti (1).
This has generally led to more rational investment decisions and to reductions in capacity, as the operators adapt their fleet to their fishing rights in order to achieve economic efficiency (1).
• Měla by být kapacita omezena prostřednictvím právních předpisů?
• Should capacity be limited through legislation? If so, how?
• Je řešením fond pro jednorázové vrakování?
• Is the solution a one-off scrapping fund?
Ekologické, hospodářské a sociální cíle proto v dlouhodobém horizontu nejsou v konfliktu.
There is, therefore, no conflict between ecological, economic and social objectives in the long term.
Podpora velkorysejších krátkodobých rybolovných práv byla často odůvodňována sociálními cíli jako je zaměstnanost: výsledkem bylo vždy další ohrožení stavu populací a budoucnosti rybářů, kterým poskytují živobytí.
Social objectives such as employment have often been invoked to advocate more generous shortterm fishing opportunities: the result has always been to further jeopardise the state of the stocks and the future of the fishermen who make a living out of them.
Má proto zásadní význam, aby jakékoli kompromisy, jež mají zmírnit okamžité hospodářské a sociální dopady snižování rybolovných práv, zůstaly slučitelné s dlouhodobou ekologickou udržitelností, včetně vývoje k rybolovu v rámci maximálního udržitelného výnosu, eliminaci výmětů a zajištění nízkého ekologického dopadu rybolovu.
It is therefore crucial that any compromises made to cushion the immediate economic and social effects of reductions in fishing opportunities remain compatible with longterm ecological sustainability, including a move to fishing within MSY, eliminating discards and ensuring a low ecological impact of fisheries.
• Mohla by se na podporu snížení kapacity velkých loďstev více používat převoditelná práva (individuální nebo kolektivní) a pokud ano, jak by bylo možné tento přechod uskutečnit?
• Could transferable rights (individual or collective) be used more to support capacity reduction for large-scale fleets and, if so, how could this transition be brought about?
• Jakým způsobem jasně a s určením priorit definovat cíle ekologické, hospodářské a sociální udržitelnosti, aby bylo možné v krátkodobém horizontu poskytovat pokyny a v dlouhodobém horizontu zajistit udržitelnost a životaschopnost rybolovu?
• Should this choice be left entirely to Member States or is there a need for common standards at the level of marine regions or at EU level?
• Měla by se tato volba ponechat zcela na členských státech nebo existuje potřeba společných norem na úrovni mořských regionů nebo na úrovni EU?
• How can the objectives regarding ecological, economic and social sustainability be defined in a clear, prioritised manner which gives guidance in the short term and ensures the longterm sustainability and viability of fisheries?
• Mělo by cílem budoucí SRP být udržování pracovních příležitostí v odvětví rybolovu nebo vytváření alternativních pracovních příležitostí v pobřežních oblastech prostřednictvím integrované námořní politiky a dalších politik EU?
• Should the future CFP aim to sustain jobs in the fishing industry or should the aim be to create alternative jobs in coastal communities through the IMP and other EU policies?
• Jak definovat ukazatele a cíle pro provádění, aby poskytovaly vhodné pokyny pro rozhodování a odpovědnost?
• How can indicators and targets for implementation be defined to provide proper guidance for decision making and accountability?
Aktuální nařízení o SRP uvádí, že„společná rybářská politika zajistí takové využívání živých vodních zdrojů, které umožní udržitelné hospodářské, environmentální a sociální podmínky“ (2).
The current CFP regulation states that‘the Common Fisheries Policy shall ensure exploitation of living aquatic resources that provides sustainable economic, environmental and social conditions’(2).
Není stanoveno žádné pořadí těchto cílů a přestože jsou uvedeny přímé odkazy na přijetí preventivního a ekosystémového přístupu, není zřejmé, jak to souvisí s hospodářskými a sociálními podmínkami.
No priority is set for these objectives and, while direct references are made to adopting a precautionary and an ecosystem approach, it is not clear how this relates to economic and social conditions.
Analýza stávajících nástrojů řízení rybolovu na základě rybolovných práv (RBM) ve členských státech a zavádění osvědčených postupů v EU.
An Analysis of existing Rights Based Management (RBM) instruments in Member States and on setting up best practices in the EU.
Studie Evropské komise, 2009.
European Commission study, 2009.
Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky.
Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy.
4.3.Zaměření rámce pro rozhodování naklíčové dlouhodobé zásady a sdílené ekosystémy pokrývají široké zeměpisné oblasti a nemohou být řízeny jednotlivými členskými státy jednajícími izolovaně.
4.3.Focusing the decision-making framework on core longterm principles shared ecosystems cover wide geographical areas and cannot be managed by individual Member States acting in isolation.
Následkem je zaměření na krátkodobé ohledy na úkor dlouhodobější environmentální, hospodářské a sociální udržitelnosti evropského rybolovu.
This has resulted in a focus on shortterm considerations at the expense of the longer-term environmental, economic and social sustainability of European fisheries.
Pod jejich úhlem pohledu rozhoduje„Brusel“ – ve skutečnosti Rada ministrů pro rybolov – o každém detailu provádění rybářské politiky.
‘Brussels’ – in fact the Council of Fisheries Ministers – is seen as deciding on each and every detail of the implementation of the policy.
Ponecháme-li Radu a Parlament, aby se zaměřily na zásady a prováděcí rozhodnutí delegujeme na členské státy, Komisi a/nebo samosprávu odvětví, dostane se politika na místo, které jí náleží, bude jednodušší a levnější.
Putting policy in its right place by letting Council and Parliament focus on principles and delegating implementation decisions to Member States, the Commission and/or selfmanagement by the industry would lead to a simpler and cheaper policy.
Vládám a odvětví by to umožnilo přizpůsobit provádění politiky svým potřebám a najít nejlepší technická a hospodářská řešení.
It would enable governments and the industry to adapt the implementation of the policy to their needs and to find the best solutions both technically and economically.
Je rovněž třeba posoudit roli poradních struktur, jako je Poradní výbor pro rybolov a akvakulturu (ACFA) nebo regionální poradní sbory, v tomto novém uspořádání.
There is also a need to assess the role of consultative structures such as the Advisory Committee for Fisheries and Aquaculture (ACFA) or the Regional Advisory Councils (RACs) under the new set-up.
Politická rozhodnutí by v každém případě zůstala v působnosti orgánů Společenství a členských států.
Policy decisions would in any case remain the remit of Community institutions and Member States.
Přesun k regionálním strukturám by s největší pravděpodobností posílil poradní roli regionálních poradních sborů.
Moving to regional set-ups would most likely enhance the advisory role of the RACs.
Potřeba přehodnotit aktuální přístup ohledně mikrořízení na nejvyšší politické úrovni a sladit rozhodování v rámci SRP s ostatními politikami EU, tj. vytvořit jasnou hierarchii mezi základními zásadami a technickým prováděním, je tak ještě naléhavější.
This makes it all the more necessary to re-evaluate the current approach on micromanagement at the highest political level and bring decision-making under the CFP in line with all other EU policies i.e. a clear hierarchy between fundamental principles and technical implementation.
• Jak můžeme vyjasnit aktuální rozdělení odpovědnosti mezi rozhodováním a prováděním, abychom podpořili dlouhodobější zaměření a efektivnější dosahování cílů?
• How can we clarify the current division of responsibilities between decision-making and implementation to encourage a longterm focus and a more effective achievement of objectives?
Co by mělo být delegováno na Komisi (v konzultaci s členskými státy), na členské státy a na odvětví?
What should be delegated to the Commission (in consultation with Member States), to Member States and to the industry?
• Považujete za dobrý nápad decentralizovaná rozhodnutí o technických záležitostech?
• Do you think decentralised decisions on technical matters would be a good idea?
Bylo by možné v rámci právních předpisů Společenství o obecných zásadách převést prováděcí rozhodnutí na vnitrostátní nebo regionální orgány?
Would it be possible to devolve implementing decisions to national or regional authorities within Community legislation on principles?
Jaká z toho vyplývají rizika pro kontrolu a vynucování politiky a jak by je bylo možné odstranit?
What are the risks implied for the control and enforcement of the policy and how could they be remedied?
• Jak by bylo možné posílit poradní roli zúčastněných stran ve vztahu k rozhodování?
• How could the advisory role of stakeholders be enhanced in relation to decision-making?
Toto delegování by ve většině případů muselo být organizováno na úrovni mořských regionů, jelikož sdílené populace ryb
In most cases this delegation would need to be organised at the level of marine regions because shared fish stocks and
4.4.Výzva průmyslu, aby převzal více zodpovědnosti při provádění SRP převzaly důkazní břemeno a poskytují plnou dokumentaci svých úlovků, často v reakci na tlak zpracovatelů a maloobchodníků na zlepšení sledovatelnosti.
4.4.Encouraging the industry to take more responsibility in implementing the CFP often as a response to processors’and retailers’ pressure to improve traceability.
Tyto iniciativy by bylo možné zobecnit přeměnou organizací producentů na subjekty, jejichž prostřednictvím odvětví přijme odpovědnost za dokumentaci a řízení kvót/intenzity rybolovu.
These initiatives could be generalised by turning the POs into bodies through which the industry takes responsibility for documentation and quota/effort management.
Udělení větší odpovědnosti odvětví vyžaduje, aby Společenství zavedlo a provedlo ochranné mechanismy.
Giving the industry more responsibility requires that safeguard mechanisms are in place and implemented by the Community.
Pokud nadcházející reforma nedokáže motivovat odvětví rybolovu a zpracovatelský řetězec mořských produktů, stejně jako spotřebitele, aby podporovali cíle politiky a převzali odpovědnost za jejich efektivní provádění, bude úspěch velmi malý.
Very little can be achieved if the forthcoming reform fails to motivate the catching sector, the processing and seafood chain as well as consumers to support the objectives of the policy and take responsibility for implementing them effectively.
Pro úspěch reformy má rozhodující význam, aby odvětví pochopilo její potřebu, podporovalo ji a mělo skutečný zájem na jejím úspěšném výsledku.
It is critical to the success of reform that industry should understand the need for it, support it and have a genuine stake in its successful outcome.
V rámci přístupu řízení z nejvyšší úrovně, který byl dosud v SRP pravidlem, mělo odvětví rybolovu jen malou motivaci k tomu, aby se chovalo jako subjekt přijímající odpovědnost za udržitelné využívání veřejného zdroje.
In a mostly top-down approach, which has been the case under the CFP so far, the fishing industry has been given few incentives to behave as a responsible actor accountable for the sustainable use of a public resource.
Užší zapojení odvětví v sobě zahrnuje dva těsně související aspekty: odpovědnost a práva.
There are two closely linked aspects to involving the industry more closely: responsibilities and rights.
V kontextu SRP, která poskytuje odvětví rybolovu více práv a zprošťuje jej břemene mikrořízení, bude na místě otevřít otázku sdílení nákladů na řízení rybolovu.
In the context of a CFP which gives more rights to the catching sector and relieves the industry the burden of the micromanagement it will be relevant to raise the issue of sharing the costs of fisheries management.
Odvětví rybolovu byl doposud poskytován volný přístup k veřejnému zdroji a náklady na řízení většinou vznikaly daňovým poplatníkům.
So far the fishing industry has been given free access to a public resource and management costs have been largely incurred by taxpayers.
Práva a odpovědnost by samozřejmě měly jít ruku v ruce: přístup k populacím ryb by měli mít ti, kdo svou odpovědnost vykonávají řádně a efektivně.
Rights, responsibility and accountability should of course go hand in hand: those who exercise responsibility in a proper and effective manner should be the ones to enjoy the access to fish stocks.
Krok tímto směrem by mohla představovat správa orientovaná na výsledky: namísto stanovování pravidel o tom, jak se mají lovit ryby, se pravidla zaměří na výsledek a podrobnější prováděcí rozhodnutí by byla ponechána na odvětví.
Results-based management could be a move in this direction: instead of establishing rules about how to fish, the rules focus on the outcome and the more detailed implementation decisions would be left to the industry.
Veřejné orgány by stanovily limity, v jejichž rámci musí odvětví provozovat činnost, například maximální úlovky nebo maximální vedlejší úlovky mladých ryb, přičemž by odvětví poskytly pravomoc vypracovat co nejlepší hospodářská i technická řešení.
Public authorities would set the limits within which the industry must operate, such as a maximum catch or maximum by-catch of young fish, and then give industry the authority to develop the best solutions economically and technically.
• Jak by mohlo být odvětví rybolovu nejlépe strukturováno, aby převzalo odpovědnost za samosprávu?
• How could the catching sector be best structured to take responsibility for selfmanagement?
• Jaké ochranné a dohledové mechanismy jsou třeba pro zajištění toho, že samospráva odvětví rybolovu neselže a že bude úspěšně provádět zásady a dosahovat cílů SRP?
Results-based management would relieve both the industry and policy-makers of part of the burden of detailed management of technical issues.
Správa orientovaná na výsledky by odvětví i tvůrce politiky zprostila části břemene spočívajícího v podrobném řízení technických otázek.
It would have to be linked to a reversal of the burden of proof: it would be up to the industry to demonstrate that it operates responsibly in return for access to fishing.
Musela by být spojena s obrácením důkazního břemene: bylo by věcí odvětví, aby prokázalo, že výměnou za přístup k rybolovu provozuje svou činnost odpovědně.
This would contribute to better management by making the policy considerably simpler and removing the current incentives for providing false or incomplete information.
Přispělo by to k lepší správě podstatným zjednodušením politiky a odstraněním současné motivace k poskytování nepravdivých nebo neúplných informací.
Proportionality should be observed and the impact on preserving a competitive industry when implementing results-based management.
Při provádění správy orientované na výsledky by měla být dodržována proporcionalita a sledován dopad na zachování konkurenceschopnosti odvětví.
• What safeguards and supervisory mechanisms are needed to ensure selfmanagement by the catching sector does not fail, and successfully implements the principles and objectives of the CFP?
• Mělo by odvětví rybolovu převzít více finanční odpovědnosti prostřednictvím platby za rybolovná práva nebo sdílení nákladů na řízení, např. kontroly? Mělo by se to týkat pouze rybolovu ve velkém?
• Should the catching sector take more financial responsibility by paying for rights or sharing management costs, e.g. control?
V evropském odvětví rybolovu již existuje mnoho příkladů takové samosprávy prostřednictvím iniciativ „zdola“.
There are already many examples of such selfmanagement through bottom-up initiatives in the European catching sector.
• Jak můžeme při poskytnutí větší odpovědnosti odvětví provádět zásady lepší správy a proporcionality a zároveň přispívat k jeho větší konkurenceschopnosti?
• How can data collection systems be improved in the short and medium term to ensure coherent information for enforcement purposes?
Komise souhlasila s analýzou Účetního dvora a dospěla k závěru, že nehledě na další politická opatření, jež mají být přijata v budoucnu, existuje naléhavá potřeba postoupit vpřed cestou okamžité hloubkové reformy kontrolního a vynucovacího systému.
• When giving more responsibility to the industry, how can we implement the principles of better management and proportionality while at the same time contributing to the competitiveness of the sector?
Komise proto v listopadu 2008 učinila ambiciózní návrh, jenž je nyní diskutován s členskými státy a Evropským parlamentem (4).
• Which enforcement mechanisms would in your view best ensure a high level of compliance: centralised ones (e.g. direct Commission action, national or cross-national controls) or decentralised ones?
• Existují v konkrétních oblastech rybolovu příklady osvědčených postupů, jež by měly být podpořeny v širším měřítku?
• Are there examples of good practice in particular fisheries that should be promoted more widely?
• Jak je možné v krátkodobém a střednědobém horizontu zlepšit systémy sběru údajů pro zajištění soudržných informací pro účely vynucování?
• Would you support creating a link between effective compliance with control responsibilities and access to Community funding?
• Jaké mechanismy by podle vašeho názoru nejlépe zajistily vysokou míru dodržování pravidel: centralizované (např. přímá činnost Komise, vnitrostátní nebo nadnárodní kontroly) nebo decentralizované?
• Could increasing selfmanagement by the industry contribute to this objective? Can management at the level of geographical regions contribute to the same end?
• Podporovali byste propojení efektivního dodržování pravidel s kontrolní odpovědností a přístupem k financování ze strany Společenství?
What mechanisms could ensure a high level of compliance?
Účetní dvůr EU ve zprávě zveřejněné v listopadu 2007 (3) obsáhle popsal nedostatky v kontrole rybolovu v Evropské unii.
In a report published in November 2007 (3) the EU Court of Auditors gave an extensive description of the shortcomings of fisheries control in the European Union.
Kontrola rybolovu je obecně slabá, sankce nejsou odrazující a inspekce nejsou prováděny dostatečně často, aby povzbuzovaly k dodržování pravidel.
Fisheries control has generally been weak, penalties are not dissuasive and inspections not frequent enough to encourage compliance.
Systémy sběru údajů pro měření úlovků pro účely krátkodobého sledování kvót a pro střednědobá strukturální hodnocení nejsou uspokojivé a jejich soudržnost je třeba zlepšit.
The Commission agreed with the Court’s analysis and considered that, irrespective of other policy options to be adopted in the future, it was urgent to move ahead with an immediate in-depth reform of the control and enforcement system.
Zvláštní zpráva č. 7/2007 o systémech kontroly, inspekce a sankcí týkajících se pravidel pro zachování rybolovných zdrojů Společenství, spolu s odpověďmi Komise.
Special Report n° 7/2007 on the control, inspection and sanction systems relating to the rules on conservation of Community fisheries resources together with the Commission’s replies.
Sdělení Komise o návrhu nařízení Rady o zavedení kontrolního režimu pro zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky. KOM(2008) 718.
Communication from the Commission on the proposal for a Council Regulation establishing a Community control system for ensuring compliance with the rules of the Common Fisheries Policy – COM(2008) 718.
DALŠÍ ZLEPŠENÍ VŘÍZENÍ RYBOLOVU EU
FURTHER IMPROVING THE MANAGEMENT OF EU FISHERIES
5.1.Režim rozlišeného rybolovu na ochranu malých pobřežních loďstev?
5.1.A differentiated fishing regime to protect small-scale coastal fleets?
Jednou z možností by mohly být rozlišené režimy řízení: jeden pro velká loďstva, u nichž je úprava kapacity a ekonomická efektivita klíčová, a druhý pro malá loďstva v pobřežních oblastech, se zaměřením na sociální cíle.
One way could be to have differentiated management regimes: one for large-scale fleets, where capacity adjustment and economic efficiency are at the core, and another for small-scale fleets in coastal communities with a focus on social objectives.
Přístup k veřejné finanční podpoře by u těchto dvou segmentů mohl být odlišný: od velkých loďstev by se očekávalo, že budou ekonomicky soběstačná, zatímco segmentu malých loďstev může veřejné financování pomoci přizpůsobit se měnícím se podmínkám po reformě SRP a posílit tak jeho ekonomickou životaschopnost a zachovat jeho příspěvek k životu pobřežních oblastí.
The approach to public financial support could be different for the two segments: the large-scale fleet would be expected to be economically self-reliant, while public funding may help the small-scale segment adapt to changing conditions in the wake of the CFP reform, thereby strengthening its economic viability, and maintain its contribution to the life of coastal communities.
Rybolov hraje se svým velkým podílem malých a středních podniků významnou roli v sociální struktuře a kulturní identitě mnoha evropských pobřežních oblastí.
Fisheries with their large share of small- and mediumsized companies play an important role in the social fabric and the cultural identity of many of Europe’s coastal regions.