natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o druhý bod, tedy o konkrétní výsledek, k němuž dotyčný odkaz vede, Finanzgericht Hamburg v odůvodnění své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce především zdůrazňuje, že uvedený odkaz obsahuje začlenění řady právních předpisů, které „jsou naprosto neurčité“, přičemž nakonec ani vývozci, ani orgánu příslušnému ve věci náhrad, není pochopitelná struktura uvedených opatření, do nařízení, tedy do úpravy práva na vývozní náhrady za dotyčná zvířata; dále uvádí, že „vnitrostátním orgánům, jakož i soudům, je a priori bráněno, s ohledem na zásadu proporcionality, upustit od zamítnutí náhrady v případě pouze drobného porušení směrnice o ochraně zvířat během přepravy, které nelze přičítat k tíži, nebo zamítnout náhradu pouze částečně“ 8.
As regards the second point, namely the concrete results of the reference in question, the Finanzgericht Hamburg, in formulating its request for a preliminary ruling, observes first of all that, as a result of the reference, a series of provisions which are ‘regrettably vague’ is incorporated in the regulation, and therefore in the rules on entitlement to export refunds for the animals in question, and points out that neither the exporter nor the authority with responsibility for refunds can grasp how those provisions should be put into practice; it then goes on to say that ‘both the national authorities and the courts are precluded a limine from deciding against the refusal of a refund or from only refusing a refund in part on grounds of proportionality where infringements of the directive are purely minor or not culpable’. 8
Ostatně odvolání na tzv. cross reference, které použil zákonodárce Společenství i v jiných oblastech 7, není v rozporu s žádným konkrétním ustanovením ani obecnou zásadou práva Společenství.
Moreover, recourse to the device of cross-referencing, which is also used in other areas of Community legislation, 7 is not contrary to any specific provision or general principle of Community law.
Mám tedy za to, že pochybnosti vyjádřené předkládajícím soudem ohledně platnosti výše uvedeného článku 1 nařízení Komise č. 615/98 z hlediska skutečností přezkoumávaných v předchozích bodech, jsou neopodstatněné.
I therefore consider that the national court’s doubts as to the validity of the abovementioned Article 1 of Regulation No 615/98, regarding the aspects considered in the foregoing points, are unfounded.
8 — Viz předkládací usnesení.
8 — See the order for reference.
VIAMEX AGRAR HANDEL A ZVK platnost potud, pokud se týká směrnice, která obsahuje naprosto neurčitá ustanovení, a nezdá se tedy, že ukládá svým adresátům úměrné opatření.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK a directive that contains ‘regrettably vague’ provisions and therefore does not seem to impose a proportionate penalty on its addressees.
Režim stanovený směrnicí sám o sobě neovlivňuje přímo hospodářské subjekty, na jejichž účet se uskutečňuje přeprava, ale ponechává přímý dopad na prováděcích právních předpisech členských států.
The rules laid down by the directive do not in themselves have a direct impact on the traders for whom the transport operation is carried out, but create a situation in which traders are impacted directly by the implementing legislation of the Member States.
Při změně použití z původního kontextu právní úpravy přepravy na kontext, v němž nabývá významu pro odkaz uvedený v nařízení č. 615/98, má tento režim přímý dopad na jednotlivé vývozce.
Having been shifted from their original context of transport to a context resulting from the reference contained in Regulation No 615/98, those rules have a direct impact on individual exporters.
Z toho vyplývá, že tento režim, jakož i každé rozhodnutí přijaté na jeho základě – v závislosti na funkci přiznané tomuto režimu uvedeným odkazem – nelze považovat za legitimní, a) pokud není možno říci, že je jejich jasným a jednoznačným základem, a b) pokud jsou jejich účinky nepřiměřené.
It follows that both those rules and any decision adopted on the basis of them — having regard to the functions attributed to them by that reference — cannot be regarded as legitimate (a) if they do not have a clear and unambiguous basis and (b) if their effects prove to be disproportionate.
Soudní dvůr zejména upřesnil, že s ohledem na základní zásadu právní jistoty, podle níž musí být právní předpisy Společenství jasné a jejich použití předvídatelné pro všechny zúčastněné, může být postih, i v případě, že nemá trestní povahu, uložen pouze v případě, že jeho právní základ je jasný a jednoznačný 9.
In particular, the Court has made it clear that in accordance with the fundamental principle of legal certainty, on the basis of which Community legislation must be clear and its application must be foreseeable for all interested parties, a penalty, even if of a non-criminal nature, may be imposed only if it has a clear and unambiguous legal basis.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – SPOJENÉ VĚCI C-37/06 A C-58/06 během přepravy nebo každé utrpení zvířat v případě stávky nebo jiných okolností, které brání uplatňování této směrnice“, zajistit její použití a podle druhé věty téhož ustanovení musí přijmout zvláštní opatření v přístavech a na stanovištích hraniční kontroly s cílem urychlit přepravu zvířat za podmínek, které jsou v souladu s požadavky této směrnice.
or reduce to a minimum any delay during transport or suffering by animals when strikes or other unforeseeable circumstances impede’ its application and, by virtue of the second sentence of that provision, they must adopt special measures at ports and border inspection posts to expedite the transport of animals under conditions in keeping with the requirements of the directive.
Tváří v tvář této sdílené odpovědnosti za zajištění ochrany zdraví během přepravy skotu není možné nezdůraznit skutečnost uvedenou již výše v bodě 13, která jasně vyplývá z usnesení IV. senátu Finanzgericht Hamburg ze dne 10. ledna 2006.
In view of that shared responsibility for ensuring that the health of bovine animals is protected during transport, considerable importance necessarily attaches to the clear finding, referred to in point 13 above, made in the order from the Fourth Chamber of the Finanzgericht Hamburg of 10 January 2006.
10 — Viz výše uvedený rozsudek Maizena, bod 15, a rozsudek ze dne 11. července 2002, Käserei Champignon Hofmeister (C-210/00, Recueil, s. I-6453, bod 59).
10 — See Maizena, paragraph 15, and Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister [2002] ECR I-6453, paragraph 59.
Jak jsme uvedli, tímto usnesením Finanzgericht formuluje otázku, kterou položil Soudnímu dvoru, přičemž vychází ze zjištění, o něž se nutně musí Soudní dvůr v rámci funkcí, které mu přiznává článek 234 ES, opírat: zjistil, že po dvacetihodinové době odpočinku uskutečněné po první fázi cesty, po níž podle směrnice měla následovat doba odpočinku v délce dvacet čtyři hodin, „došlo“ k pokračování dotyčné přepravy zvířat „na příkaz příslušného veterinárního lékaře“ v souladu se praxí, podle níž „veterinární lékař
As noted, in that order the Finanzgericht bases its question to the Court of Justice on the finding to which the Court, in discharging the functions attributed to it by Article 234 EC, must have regard: it found that, after a rest period of 20 hours following the first stage of the journey, which, according to the directive, should have been followed by a rest period of 24 hours, the subsequent onward transport of the animals took place ‘on the instructions of the competent veterinarian’
VIAMEX AGRAR HANDEL A ZVK ve službě zpravidla rozhoduje o okamžiku vyložení a o pokračování přepravy zvířat a že řidič samotný nemůže nijak ovlivnit to, po kolika hodinách odpočinku má při přepravě nastat opět přestávka“; k čemuž zjevně došel na základě úvahy, že toto pokračování cesty neuškodí ochraně zvířat.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK in accordance with the practice according to which ‘the official veterinarian normally decides the time of loading and onward transport of animals and that drivers do not have any say as to after how many hours of rest the means of transport should once again leave the staging point’, after, of course, it has been ascertained that resumption of the journey would not adversely affect the care of the animals.
nebo musí pokračovat v cestě, porušila zásadu proporcionality, která podle toho, co bylo vícekrát upřesněno v judikatuře Společenství připomínané v bodě 41, znemožňuje, aby orgány používaly své pravomoci tak, že by překročily meze toho, co je nezbytné k dosažení cílů, pro něž jsou jim tyto pravomoci svěřeny.
animals are in good health and may or must continue their journey, infringed the principle of proportionality, by virtue of which, as repeatedly made clear by the Community caselaw referred to in point 41, the institutions may not, in using their powers, go beyond what is necessary in order to pursue the object ives for which those powers were conferred on them.
Přijetím uvedených nařízení totiž Rada a Komise zcela pominuly skutečnost, že právo Společenství svěřuje v této oblasti odpovědnost za ochranu zdraví zvířat i členským státům, a překročily to, co mohlo být nezbytně a přiměřeně požadováno od vývozců.
By adopting those rules, the Council and the Commission, glossing over the fact that Community law, in relation to the health of animals, also places responsibility on the Member States, went further than what might be necessary and reasonably required of exporters.
Na základě výše uvedeného a) potvrzuje konkrétně to, co bylo již zdůrazněno, pokud jde o skutečnost, že směrnice předepisuje činnost a odpovědnost v oblasti ochrany zdraví zvířat nejen vývozcům, ale i členským státům, a
(a) clearly confirms what has already been noted regarding the fact that the directive prescribes the action to be taken and imposes responsibility for the protection of animal health not only on exporters but also on the Member States, and
Z toho všeho vyplývá, že na otázky položené Finanzgericht Hamburg ve spojení s výše uvedeným, musí být dána kladná odpověď.
It follows that the questions submitted by the Finanzgericht Hamburg, read in the light of the foregoing considerations, must be answered in the affirmative.
A to, jak pokud jde o věc C-37/06, tak pokud jde o věc C-58/06.
That applies both to Case C-37/06 and to Case C-58/06.
Nelze mít za to, že závěr, k němuž jsem došel v předcházejícím bodě, je v rozporu s judikaturou, v níž měl Soudní dvůr za to, že právní předpisy spojené především s nařízením Komise č. 3665/87 týkající se obecných způsobů používání režimu vývozních náhrad pro zemědělské výrobky jsou slučitelné se zásadou proporcionality – a tedy platné.
It cannot be said that the conclusion I reach in the foregoing point conflicts with the caselaw in which the Court of Justice has held to be compatible with the principle of proportionality — and therefore valid — rules based principally on Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products.
Uvedená judikatura není neslučitelná se závěrem, ke kterému jsem došel výše v bodě 47, neboť, i když se vyjadřuje ve prospěch vyloučení práva na náhradu a souladu nařízení, které stanoví toto právo, se zásadou proporcionality, zohledňuje případy, v nichž lze o tomto právu uvažovat pro účely jasně odlišné od účelů, pro něž jeho vyloučení připadá v úvahu v projednávaných případech.
That caselaw is not incompatible with the conclusion I reached in point 47 above because, even if it favours exclusion of any right to the refund and accepts the conformity with the principle of proportionality of a regulation which provides for that right, it relates to cases in which the purposes of that right clearly differ from those for which its exclusion comes about in the present cases.
a) právo vývozce na náhradu je vyloučeno, a nastupuje tedy jeho povinnost vrátit obdrženou zálohu pod hrozbou zabavení kauce k tomu účelu složené, pokud zvířata, u nichž byl zahájen proces vývozu, nejsou dodána na trh země, pro niž byl zahájen proces vývozu;
(a) the exporter’s right to a refund is excluded, and therefore his duty to repay the advance received is triggered, giving rise to forfeiture of the security provided for that purpose, when the animals for which the export procedure was initiated are not placed on the market in the country with reference to which the export procedure was commenced;
Účelem zavedení systému vývozních náhrad nařízením č. 805/68 bylo a je otevřít a zachovat trhy třetích zemí pro vývoz skotu a zajistit účast ES na mezinárodním obchodu s těmito zvířaty, a ulehčit tak vnitřnímu trhu od zjištěných přebytků a zároveň zachovat na odpovídající úrovni příjmy hospodářských subjektů v zemědělství 12.
The purpose of the establishment under Regulation No 805/68 of a system of export refunds has been and continues to be to open up the markets of nonmember countries and keep them open to exports of beef and veal by ensuring the participation of the European Community in international trade in such animals, in order to relieve the internal market of such surpluses as may arise and at the same time to maintain an adequate level of income for persons engaged in agriculture. 12
b) pro případ, kdy vývozce alespoň vyvezl zvířata do jiné třetí země než do té, pro niž byl zahájen proces vývozu a poskytnuta záloha, a je-li to země, pro niž Společenství stanovilo nižší náhrady, musí tento vývozce vrátit quid pluris, který mu byl poskytnut jako záloha na náhradu náležející mu za skutečně provedený vývoz 11.
(b) where, however, the exporter has succeeded in exporting animals to a nonmember country other than the one for which the export procedure was initiated and for which he has been granted an advance, being a country for which the Community has established smaller refunds, the exporter must repay that part of the advance paid to him that exceeds the refund due to him for the export transactions actually carried out. 11
Vývozci mohou využívat právo na náhrady v rozsahu, ve kterém mohou prokázat, že dodali dotyčná zvířata na trh třetí země a odstranili je zároveň z trhu Společenství.
Exporters are entitled to refunds only if they can prove that they have placed the animals in question on the market of a nonmember country, thereby removing them from the Community market.
Přidělení náhrad vývozcům představuje náhradu za příspěvek, kterým touto konkrétní službou přispívají k uskutečňování cílů politiky Společenství.
The grant of refunds to exporters is the quid pro quo for the contribution which they make to attainment of the objectives of Community policy by rendering that service.
„Vyloučení“ práv na náhradu, pokud nejsou zvířata dodána na trh třetích zemí, neznamená ve skutečnosti
The ‘exclusion’ of export refunds when animals are not placed on the market in nonmember
12 — Viz výše uvedený rozsudek First City Trading Ltd. a ostatní, bod 26.
12 — See, for example, First City Trading and Others, paragraph 26.
VIAMEX AGRAR HANDEL A ZVK poskytnuté náhrady a částkou skutečně dlužné náhrady“ 13.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK amount of the refund paid in advance and the amount of the refund actually due’.
vyloučení současných nebo uplatňovaných práv, ale pouze nové nepřiznání práv, která by vznikla pouze v případě, že by dodávka byla potvrzena.
13 countries does not in reality amount to an exclusion of present rights or inchoate rights but simply a failure to award ex novo rights which would have arisen only if that release on to the market had taken place.
Nedojde-li k dodávce zvířat na trh třetí země, představuje přiznání práv na náhradu a poskytnutí zálohy přiznané s výhledem na potvrzení dodávky neoprávněný převod prostředků Společenství.
Without release of the animals on to the market of a nonmember country, to confer upon the exporter entitlement to a refund and to allow him to keep the advance granted in anticipation of the grant of that right would amount to a transfer of Community resources without any basis.
Stejně tak neoprávněné je ponechání rozdílu mezi částkou poskytnutou s výhledem na vývoz do třetí země a částkou náležející vývozci za skutečnost, že z důvodů vyšší moci nemohl vyvézt zvířata do země, pro niž byl zahájen proces vývozu, a vyvezl je do jiné třetí země, pro niž Společenství stanovilo nižší náhrady.
There would likewise be no basis for allowing an exporter to keep the difference between the amount advanced to him for an export to a nonmember country and the amount due to him when, for reasons of force majeure, he was unable to export the animals to the country in relation to which the export procedure was commenced and exported them to another nonmember country for which the Community has established lower refunds.
Důvod vyloučení práva na náhradu stanoveného odkazem článku 1 nařízení č. 615/98 na směrnici 91/628 je naprosto odlišný.
The reason for exclusion of the right to a refund provided for by the reference made by Article 1 of Regulation No 615/98 to Directive 91/628 is entirely different.
13 — Není tím vyvrácen předpoklad, podle něhož hospodářské subjekty, které po obdržení záloh na náhrady za vývoz skotu do třetích zemí nedodají tato zvířata na trh třetí země, nemusí vrátit příslušnou částku, pokud byla zvířata ztracena in itinere z důvodů vyšší moci.
13 — That is not belied by the provision according to which traders who, after obtaining advances on refunds for exports of bovine animals to nonmember countries, do not place those animals on the market in a third country, are not required to make the relevant reimbursement in cases where the animals have been lost in transit as a result of force majeure.
K tomuto osvobození od vrácení zálohy může dojít pouze při mimořádném uznání snahy vývozce přispět k uskutečnění politiky Společenství a je možné pouze v rozsahu, ve kterém je zákonodárce výslovně stanoví.
That release from the obligation of reimbursement is attributable solely to exceptional recognition of the effort nevertheless made by the exporter to contribute to the implementation of Community policy and it is possible only because it was expressly provided for by the legislature.
Z těchto důvodů Soudní dvůr v judikatuře uvedené v bodě 48 usoudil, že nařízení č. 3665/87 není neplatné pro rozpor se zásadou proporcionality vzhledem ke skutečnosti, že stanoví „zabavení části kauce rovnající se rozdílu mezi částkou předem
For those reasons, the Court of Justice, in the caselaw summarised in point 48, has taken the view that Regulation No 3665/87 is not invalid as being contrary to the principle of proportionality on the ground that it provides for ‘forfeiture of a part of the security equal to the difference between the
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – SPOJENÉ VĚCI C-37/06 A C-58/06 se Společenství musí intenzivněji zabývat ochranou zvířat.
OPINION OF MR MENGOZZI — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 emerged that it should take a more effective part in the protection of animals.
nakonec dodají do třetí země určení nebo na trh jiné třetí země zvířata, pro něž byl zahájen proces vývozu.
of the nonmember country of destination or the market of another nonmember country the animals for which an export procedure was initiated.
Jelikož nařízení č. 615/98 stanoví postih, i když pouze administrativní, který má ovlivnit práva subjektů právního systému Společenství, jeho legitimita se musí posuzovat tak, že podléhá podmínce, že jeho účinky budou úměrné sledovaným cílům.
As the source of a penalty, albeit of an administrative nature, intended to affect the rights of persons subject to Community law, Regulation No 615/98 can only be legitimate if its effects are proportionate to the aims pursued.
Jak je však výše uvedeno, účinky tohoto nařízení takové nejsou.
And, as observed earlier, the effects of that regulation are not proportionate.
Ve světle výše uvedených úvah navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl společně na předběžné otázky formulované Finanzgericht v Hamburku takto:
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court give the following answer to the two questions submitted to it by the Finanzgericht Hamburg:
„Článek 1 nařízení Komise (ES) č. 615/98 ze dne 18. března 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim vývozních náhrad, pokud jde o ochranu živého skotu během přepravy, je třeba považovat za neplatný pro jeho rozpor
‘Article 1 of Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as
VIAMEX AGRAR HANDEL A ZVK se zásadou proporcionality v rozsahu, ve kterém odkazem, který činí na směrnici Rady 91/628 ochraně zvířat během přepravy, místo aby zaváděl ‚odpovídající zvláštní postihy‘, jak tato směrnice vyžaduje od členských států, svěřuje veškerou odpovědnost za ochranu zvířat vývozci, stanoví automaticky a striktně ztrátu práva na náhradu a tento postih vyvozuje z nerespektování časového harmonogramu, jehož nedodržení může záviset i na přístupu vnitrostátních orgánů, a ukládá jej také v případech, v nichž tyto orgány, jelikož mají za to, že zvířata jsou v dobrém zdravotním stavu, nařídí přepravci pokračovat v cestě bez ohledu na dodržení uvedeného harmonogramu.“
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK regards the welfare of live bovine animals during transport must be regarded as invalid insofar as it is contrary to the principle of proportionality in that, by the reference it makes to Council Directive 91/628/EEC on the protection of animals during transport, instead of imposing “specific appropriate penalties”, as required of the Member States by that directive, it places all responsibility for the protection of animals upon the exporter and provides automatically and inflexibly for the exporter to forfeit his right to a refund, imposing that penalty for failure to observe time requirements the non-observance of which may also result from the conduct of the national authorities and maintaining that penalty even in cases where those authorities, taking the view that the animals are in good health, instruct the carrier to continue the journey even though those time requirements have not been complied with.’
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-37/06 A C-58/06
2008 — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (třetího senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Third Chamber)17 January 2008 *
Ve spojených věcech C-37/06 a C-58/06, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané Finanzgericht Hamburg (Německo) rozhodnutími z 10. a 12. ledna 2006, došlými Soudnímu dvoru 23. ledna a 3. února 2006, v řízeních
REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Hamburg (Germany), made by decisions of 10 and 12 January 2006, received at the Court on 23 January and 3 February 2006 respectively, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues, J. Klučka (zpravodaj), A. Ó Caoimh a S. Lindh, soudci,
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka (Rapporteur), A. Ó Caoimh and P. Lindh, Judges,
VIAMEX AGRAR HANDEL A ZVK generální advokát: P. Mengozzi, vedoucí soudní kanceláře: B. Fülöp, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 1. března 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 1 March 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— za švédskou vládu A. Falk, jako zmocněnkyní,
— the Swedish Government, by A. Falk, acting as Agent,
— za Komisi Evropských společenství F. Erlbacherem, jako zmocněncem, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 13. září 2007,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 September 2007,
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-37/06 A C-58/06 vydává tento
2008 — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 gives the following