natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sedmý bod odůvodnění tohoto nařízení v tomto ohledu upřesňuje, že „[o]blast ležící jižním a západním směrem od Irska byla identifikována jako oblast s vysokou koncentrací nedospělého štikozubce obecného.
The seventh recital in the preamble to the regulation states that ‘[a]n area to the South and West of Ireland has been identified as an area of high concentration of juvenile hake.
Tato oblast podléhá zvláštním omezením používání zařízení pro lov při dně.
This area has been made subject to special restrictions on the use of demersal gear.
Z téhož důvodu zachování by měla rovněž podléhat zvláštním požadavkům na omezení intenzity rybolovu v rámci výše popsaného všeobecného režimu […]“.
For the same conservation purpose it should also be subject to specific effort limitation requirements within the general system described above …’.
11 odst. 2 prvního pododstavce uvedeného nařízení „[…] Rada rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou o roční maximální intenzitě rybolovu uvedené v odstavci 1“.
Under the first subparagraph of Article 11(2) of Regulation No 1954/2003, ‘[t]he Council, acting by qualified majority on the proposal from the Commission, shall … decide on the maximum annual fishing effort referred to in paragraph 1’.
1 nařízení č. 1954/2003, je definován v odstavci 2 téhož článku, který stanoví, že „členské státy vyhodnotí úrovně intenzity rybolovu uskutečňované plavidly o celkové délce 10 metrů nebo větší jako roční průměr v období let
The specific effort regime which applies in that biologically sensitive area — which is precisely deflimited in Article 6(1) of Regulation No 1954/2003 — is laid down in Article 6(2), which provides that ‘Member States shall assess the levels of fishing effort exerted by vessels equal to or more than 10 metres in length overall, as an annual average of the period 1998 to 2002, for demersal fisheries, excluding those covered by Regulation … No 2347/2002, and fisheries for scallops, edible crab and spider crab, and allocate the
Na základě tohoto ustanovení přijala Rada nařízení č. 1415/2004, které je předmětem projednávané žaloby na neplatnost.
On the basis of that provision, the Council adopted Regulation No 1415/2004, which is the subject of the present action for annulment.
Podle posledního bodu odůvodnění nařízení č. 1415/2004 „[r]oční maximální intenzita rybolovu stanovená pro plavidla plující pod vlajkou členského státu podle druhů, oblastí a populací by měla být rovna jedné pětině celkové intenzity rybolovu těchto plavidel v pětiletém období 1998 až 2002“.
According to the final recital in the preamble to Regulation No 1415/2004, ‘[t]he maximum annual fishing effort, to be fixed for the vessels flying the flag of a Member State, by group of species, area and fishery, should be equal to the global fishing effort exerted over the five-year period 1998 to 2002 by those vessels, divided by five’.
1 nařízení [č. 1954/2003] jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení.
The maximum levels of annual fishing effort by group of species, area and fishery, and by Member State, for the area referred to in Article 6(1) of Regulation [No 1954/2003], are set out in Annex II to this Regulation.
Toto nařízení stanoví:
Regulation No 1415/2004 provides as follows:
Předmět nařízení
Transiting through an area
Průjezd oblastí
Subject matter
Toto nařízení stanoví roční maximální intenzitu rybolovu pro každý členský stát a pro každou oblast a populaci vymezené v článcích 3 a 6 nařízení [č. 1954/2003].
This Regulation sets the maximum annual fishing effort for each Member State and for each area and fishery defined in Articles 3 and 6 of Regulation [No 1954/2003].
Každý členský stát zajistí, že využívání přidělené intenzity rybolovu podle oblasti ve smyslu článků 3 a 6 nařízení [č. 1954/2003] nepovede k prodloužení doby rybolovu oproti úrovním intenzity rybolovu provedeného v průběhu referenčního období.
Each Member State shall ensure that the utilisation of fishing effort allocations by area, as defined in Articles 3 and 6 of Regulation [No 1954/2003], will not result in more time spent fishing by comparison to fishing effort levels exerted during the reference period.
Roční maximální úrovně intenzity rybolovu podle skupin druhů, oblastí a populací
The maximum levels of annual fishing effort by group of species, area and fishery,
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.“
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.’
Každý členský stát zajistí, že metoda záznamu intenzity rybolovu je stejná jako metoda pro hodnocení úrovní intenzity rybolovu podle článků 3 a 6 nařízení [č. 1954/2003].
Each Member State shall ensure that the method used to record fishing effort is the same as the one used in assessing the levels of fishing effort according to Articles 3 and 6 of Regulation [No 1954/2003].
Ve své replice podané dne 22. června 2006 vzneslo poté Španělské království proti nařízení č. 1954/2003 výslovně námitku protiprávnosti na základě článku 241 ES.
In its reply, lodged on 22 June 2006, the Kingdom of Spain expressly raised a plea of illegality under Article 241 EC in regard to Regulation No 1954/2003.
Navrhuje, aby Soudní dvůr konstatoval protiprávnost tohoto nařízení.
It asked the Court to declare that regulation illegal.
Komisi bylo usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 9. března 2005 povoleno vedlejší účastenství na podporu návrhových žádání Rady.
By order of the President of the Court of 9 March 2005, the Commission was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Council.
III – Posouzení rozsudek Španělsko v. Rada, podalo žalobu na neplatnost.
It is for that reason that it brought an action for annulment in Spain v Council.
Nejprve se vyjádřím k přípustnosti námitky protiprávnosti vznesené Španělským královstvím.
I would first like to express my position on the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain.
A – K přípustnosti námitky protiprávnosti vznesené Španělským královstvím
A — Admissibility of the Kingdom of Spain’s plea of illegality
Ve své žalobě vznáší Španělské království první vytýkanou skutečnost týkající se porušení zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti, pokud jde jednak o referenční období použité ke stanovení roční maximální intenzity rybolovu a jednak o vymezení citlivé oblasti.
In its application, the Kingdom of Spain alleges, first of all, infringement of the principle of nondiscrimination on grounds of nationality with regard, on the one hand, to the reference period used to fix the maximum annual fishing effort and, on the other, the delimitation of the sensitive area.
Stejně tak, pokud jde o druhou vytýkanou skutečnost týkající se zneužití pravomoci ze strany Rady, opakuje Španělské království ve své žalobě znovu argumentaci, kterou předložilo v rámci věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Španělsko v. Rada.
Similarly, with regard to the second submission — alleging misuse of powers on the part of the Council — the Kingdom of Spain reiterates in its application the arguments it put forward in Spain v Council.
Argumenty předložené tímto členským státem na podporu této vytýkané skutečnosti jsou shodné s těmi, které byly předloženy ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Španělsko v. Rada.
The arguments put forward by Spain in support of that submission are identical to those which it put forward in Spain v Council.
V bodě 36 své žaloby Španělské království uvádí, že má za to, že články 3, 4 a 6 nařízení č.
The Kingdom of Spain points out in point 36 of its application that it considers that Articles 3, 4 and 6 of Regulation
Ve své replice předložené po vyhlášení výše uvedeného rozsudku Španělsko v. Rada Španělské království tvrdí, že je nezbytné vznést proti nařízení č. 1954/2003 námitku protiprávnosti na základě článku 241 ES.
It its reply, lodged after the delivery of judgment in Spain v Council, the Kingdom of Spain argued that a plea of illegality under Article 241 EC should be raised in regard to Regulation No 1954/2003.
Uvádí několik důvodů, které podle něj odůvodňují přezkum souladu nařízení č. 1954/2003 s právem Společenství na základě námitky protiprávnosti.
It advances a number of reasons which, in its view, demonstrate the need to ascertain, incidentally, whether Regulation No 1954/2003 is in conformity with Community law.
V opačném případě se Španělské království domnívá, že by rozsudek Soudního dvora postrádal užitečný účinek.
Otherwise, according to the Kingdom of Spain, the Court’s judgment would be deprived of useful effect.
Mezi těmito důvody Španělské království zejména uvádí, že námitka protiprávnosti představuje prostředek k případnému odstranění ustanovení, která, ačkoli jsou v rozporu s právem Společenství, představují základ aktu, který je předmětem žaloby na neplatnost.
Among those reasons, the Kingdom of Spain argues, in particular, that the plea of illegality is a means of removing, where necessary, provisions which, albeit contrary to Community law, constitute the legal basis for a measure which is the subject of an action for annulment.
Španělské království se navíc domnívá, že projednávaná věc je odlišná od případu, ve kterém je námitka protiprávnosti vznesená členským státem nepřípustná z důvodu, že uplynula lhůta k podání žaloby na neplatnost 11.
In addition, the Kingdom of Spain considers that the present case is different from the situation in which a plea of illegality raised by a Member State is inadmissible on the ground that the timelimits for bringing an action for annulment have expired.
Španělské království totiž tento požadavek ve své žalobě podané proti základnímu nařízení ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Španělsko v. Rada, dodrželo.
11It maintains that it, the Kingdom of Spain, complied with that requirement in the action it brought against the basic regulation in Spain v Council.
Dále uvádí své stanovisko k meritu věci.
It then sets out its position on the substance of the case.
Konečně tento členský stát poznamenává, že rozsudek vydaný v této věci nezkoumal meritorně vytýkané skutečnosti,
Finally, the Kingdom of Spain points out that the judgment in that case did not address the substance of its main submissions, which, in essence, apply equally to the implementing regulation and show that, in the circumstances, Regulation No 1954/2003 is inapplicable.
11 — Španělské království cituje v této věci rozsudek ze dne 29. června 1995, Španělsko v. Komise (C-135/93, Recueil, s. I-1651, bod 17).
11 — The Kingdom of Spain refers, on that subject, to Case C-135/93 Spain v Commission [1995] ECR I-1651, para -graph 17.
Ve své duplice Rada zdůrazňuje, že projednávaná žaloba, která směřuje proti nařízení č. 1415/2004, byla podána v rámci řízení odlišného a samostatného ve vztahu k věci, ve které byl vydán výše uvedený
In its rejoinder, the Council points out that the present action against Regulation No 1415/2004 was brought as part of proceedings which are distinct and separate from the action in Spain v Council,
ŠPANĚLSKO v. RADA rozsudek Španělsko v. Rada, i když obě žaloby mají zjevnou souvislost.
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04 although the two cases are obviously linked.
230 druhém pododstavci ES. Má totiž za to, že kdyby byl členský stát oprávněn napadnout akt Společenství prostřednictvím námitky protiprávnosti pokaždé, kdy určitý orgán přijme k tomuto aktu prováděcí akt, umožňovalo by to donekonečna zpochybňovat akty Společenství, které mají právní účinky, což by podle něj bylo v rozporu s cílem sledovaným lhůtami pro podávání žalob, tedy se zárukou právní jistoty.
It argues that if a Member State were entitled to challenge a Community measure by means of a plea of illegality every time an institution adopted a measure implementing that Community measure, it would be possible to call into question indefinitely Community measures producing legal effects and that would, in its view, be contrary to the objective which the procedural timelimits seek to achieve, namely to ensure legal certainty.
Rada se domnívá, že námitka protiprávnosti vznesená v replice je podána opožděně, a je tudíž nepřípustná.
The Council considers that the plea of illegality raised in the reply is out of time and therefore inadmissible.
42 odst. 2 první pododstavec jednacího řádu Soudního dvora 12, nemůže být zamítnutí žaloby podané Španělským královstvím v rámci věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Španělsko v. Rada, považováno za novou skutečnost.
It considers that, having regard to the provisions of the first subparagraph of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court, 12 dismissal of the Kingdom of Spain’s action in Spain v Council cannot be regarded as a new fact.
Rada v tomto ohledu odkazuje na judikaturu Soudního dvora, z níž vyplývá, že pro adresáta rozhodnutí přijatého orgány Společenství, které nebylo napadeno ve lhůtě stanovené v čl. 230 druhém pododstavci ES, je nemožné uplatňovat jeho protiprávnost, jelikož takové rozhodnutí se vůči němu stalo konečným 13.
The Council refers to the Court’s caselaw to the effect that the addressee of a decision adopted by a Community institution which has not been challenged within the timelimits laid down in the last paragraph of Article 230 EC cannot invoke the illegality of such a decision, which has become definitive as against him. 13
V tomto ohledu Rada poukazuje zejména na to, že se na akty vydané orgány Společenství vztahuje presumpce platnosti, takže rozsudek Soudního dvora potvrzující platnost aktu nemění právní situaci, ve které se nacházel žalobce, a nemůže v důsledku toho představovat okolnost umožňující předložení nového důvodu.
In that regard, the Council points out, inter alia, that measures adopted by the Community institutions enjoy a presumption of validity, with the result that a judgment of the Court confirming the validity of a measure does not change the applicant’s legal position and, consequently, cannot constitute a factor permitting the introduction of a new plea in law.
3707, bod 10); ze dne 9. března 1994, TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, Recueil, s. I-833, bod 13), a ze dne 15. února 2001, Nachi Europe (C-239/99, Recueil, s. I-1197, bod 29).
13 — The Council refers to Case 52/83 Commission v France [1983] ECR 3707, paragraph 10; Case C-188/92 TWD Textilwerke Deggendorf [1994] ECRI-833, paragraph 13; and Case C-239/99 Nachi Europe [2001] ECR I-1197, paragraph 29.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-442/04 otázkou nepominutelnou, a musí být tedy vznesena výslovně v žalobě 15.
SPAIN v COUNCIL matter of public policy and should therefore have been expressly raised in the application.
platnost nyní zpochybňuje, avšak jeho žaloba byla zamítnuta, a jednak v tom, že zpochybněným aktem v tomto řízení je nařízení.
15 secondly, the measure being challenged in the present proceedings is a regulation.
Podle Komise musí být námitka protiprávnosti vznesená v replice považována za námitku vznesenou po uplynutí lhůty.
In the Commission’s view, a plea of illegality raised in the reply should be regarded as being out of time.
Krom toho předpokládá předložení nového důvodu a změnu původního návrhu, což čl.
In addition, it implies the introduction of a new plea in law and an amendment of the initial application, which the first subparagraph of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court does not permit.
2 první pododstavec jednacího řádu Soudního dvora neumožňuje.
None of the pleas in law in the present action mentions Regulation No 1415/2004 specifically or directly.
Z těchto důvodů se Komise domnívá, že projednávaná žaloba musí být odmítnuta, aniž by bylo nezbytné posoudit meritum věci.
For those reasons, the Commission contends that the present action should be dismissed without it being necessary to consider the substance of the case.
1415/2004, ale proti článkům 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003.
14 On the other hand, a plea of illegality is not a
Konečně námitka protiprávnosti neporušuje ani zásadu právní jistoty ani zásadu překážky věci pravomocně rozsouzené.
Finally, a plea of illegality does not contravene the principle of legal certainty or the principle of res judicata.
14 — Komise cituje v tomto ohledu rozsudek Soudu ze dne 13. září 1995, TWD v. Komise (T-244/93 a T-486/93, Recueil, s. II-2265, bod 103).
14 — The Commission refers to Joined Cases T-244/93 and T-486/93 TWD v Commission [1995] ECR II-2265, paragraph 103.
15 — Komise zmiňuje v této věci rozsudek ze dne 17. prosince 1959, Société des fonderies de Pont-à-Mousson v. Vysoký úřad (14/59, Recueil, s. 445).
15 — The Commission mentions Case 14/59 [1959] ECR 215.
K možnosti pro privilegovaného žalobce vznést námitku protiprávnosti proti nařízení
The right of privileged applicants to raise a plea of illegality in regard to a regulation
Nesdílím stanovisko, které zastávají Rada a Komise v rozsahu, v němž považují takovou námitku protiprávnosti, jaká byla podána Španělským královstvím v rámci projednávané žaloby, za nepřípustnou.
I do not agree with the position adopted by the Council and the Commission in so far as they argue that a plea of illegality such as that put forward by the Kingdom of Spain in the present action is inadmissible.
Na podporu svých stanovisek předkládají Rada s Komisí dva argumenty: jednak zastávají zásadní stanovisko, které v podstatě spočívá v tvrzení, že členský stát nemůže vznést námitku protiprávnosti proti aktu Společenství, který mohl předtím napadnout, i když se jedná o nařízení.
In support of their point of view, the Council and the Commission put forward two arguments: first, they defend a position of principle, arguing, essentially, that a Member State cannot raise a plea of illegality in respect of a Community measure which it was able to challenge earlier, even if it is a regulation.
A jednak se domnívají, že je námitka protiprávnosti ve věci v hlavním řízení opožděná.
On the other hand, they consider that the plea of illegality in the case at hand is out of time.
Soudní dvůr se několikrát setkal s otázkou přípustnosti námitek protiprávnosti vznesených neprivilegovanými nebo privilegovanými žalobci na základě článku 241 ES.
The Court has dealt on numerous occasions with the question of the admissibility of pleas of illegality raised under Article 241 EC by ordinary applicants or privileged applicants.
Vzešla z toho komplexní judikatura, jejíž hlavní zásady jsou následující.
That has given rise to a complex line of authority, the main strands of which are as follows.
Domnívám se naopak, že znění článku 241 ES umožňuje, aby se členský stát velmi široce dovolával nepoužitelnosti nařízení, včetně případu, podle mého názoru, kdy již podal proti takovému nařízení žalobu na částečnou neplatnost, ale tato žaloba byla prohlášena za nepřípustnou.
I take the contrary view that the terms of Article 241 EC give a Member State a great deal of leeway to invoke the inapplicability of a regulation, even, in my opinion, where that Member State has already brought an action for the partial annulment of the regulation but that action has been declared inadmissible.
Ve svém rozsudku ze dne 6. března 1979 Simmenthal v. Komise 16Soudní dvůr uvedl, že „článek [241 ES] představuje výraz obecné zásady zajišťující každému účastníku
In its judgment of 6 March 1979, Simmenthal v Commission, 16the Court decided that ‘Article [241 EC] gives expression to a general principle conferring upon
Domnívám se krom toho, že námitku protiprávnosti vznesenou Španělským královstvím nelze považovat za podanou opožděně, jelikož je obsažena implicitně v žalobě podané Španělským královstvím.
I also consider that the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain cannot be regarded as out of time inasmuch as it was impliedly contained in the application presented by the Kingdom of Spain.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-442/04 procesní subjekt disponovat pouze jedinou možností přístupu k soudu Společenství 20.
SPAIN v COUNCIL ciple, be able to have access to the Community Courts more than once.
řízení právo napadnout, za účelem zrušení rozhodnutí, které se jej bezprostředně a osobně dotýká, platnost dřívějších aktů orgánů Společenství, představujících právní základ napadeného rozhodnutí, jestliže tento účastník řízení neměl podle článku [230 ES] právo podat přímou žalobu proti těmto aktům, jejichž následky tak nese, aniž měl možnost požadovat jejich zrušení“ 17.
20 any party to proceedings the right to challenge, for the purpose of obtaining the annulment of a decision of direct and individual concern to that party, the validity of previous acts of the institutions which form the legal basis of the decision which is under challenge, if that party was not entitled under Article [230 EC] to bring a direct action challenging those acts by which it was thus affected without having been in a position to ask that they be declared void’. 17
V této logice sankcionuje prekluze práva na napadení aktu prostřednictvím námitky protiprávnosti nedbalé chování žalobce, který opomněl využít žaloby na neplatnost ke zpochybnění rozhodnutí, i když k tomu zajisté měl možnost 21.
According to that line of reasoning, the fact of considering an incidental challenge to be out of time is designed to penalise the negligent conduct of applicants who have failed to make use of the action for annulment in order to challenge a decision, even though they have certainly had the possibility of doing so. 21
Tento rozsudek zavedl ve vztazích mezi žalobou na neplatnost a námitkou proti- právnosti logiku kompenzace právních prostředků 18.
That judgment introduced into the relationship between the action for annulment and the plea of illegality a rationale based on the principle that legal remedies should be mutually compensatory.
Soudní dvůr podmínil přípust- nost námitky protiprávnosti neexistencí alternativních právních prostředků, a tím této námitce přiřknul subsidiární charakter 19.
18y making the admissibility of a plea of illegality dependent upon the lack of an alternative legal remedy, the Court gave that plea a subordinate character. 19
Podobně jako neprivilegovaní žalobci nemohou ani žalobci privilegovaní uplatňovat prostřednictvím námitky v rámci žaloby na neplatnost namířené proti určitému rozhodnutí protiprávnost dříve vydaného aktu stejného druhu, jehož zrušení mohli požadovat přímo.
Thus, like ordinary applicants, the privileged applicants cannot, in an action for annulment of a decision, raise a plea of illegality in respect of an earlier measure of the same kind, annulment of which they could have sought directly.
Připustit opačné řešení by podle Soudního dvora umožnilo vyhnout se lhůtě k podání žaloby stanovené v čl. 230 pátém pododstavci ES 22.
In the Court’s view, the contrary approach would permit the timelimits for bringing proceedings laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC to be circumvented.
Tato zásada nedotknutelnosti rozhodnutí, která nebyla napadena v této lhůtě, neplatí pouze v případě, kdy akt, o kterém je tvrzeno, že je neplatný, je stižen zvláště závažnými a zjevnými vadami, takže může být kvalifikován jako nicotný akt 23.
22 That principle of the inviolability of decisions which have not been challenged within those timelimits is set aside only where the allegedly unlawful measure contains such serious and manifest defects that it could be deemed non-existent. 23
Tím, že podřizuje přípustnost námitky protiprávnosti překážce přímého přístupu k soudní moci Společenství, zamýšlí soud Společenství zabránit tomu, aby tento právní prostředek poskytl druhou možnost nedbalému žalobci.
By thus making the admissibility of a plea of illegality conditional upon the direct route to the Community Courts being closed, the Community judicature seeks to prevent that remedy from offering negligent applicants a second chance.
Z toho vyplývá zásada jedinosti soudní ochrany, na jejímž základě smí
That has given rise to a principle of the unity of judicial protection, by virtue of which a litigant should not, in prin-
22 — Viz zejména výše uvedený rozsudek Španělsko v. Komise (bod 17).
22 — See, in particular, Spain v Commission (paragraph 17).