natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Cílem přijetí tohoto předpisu bylo na jedné straně odstranit diskriminaci zaměstnanců na částečný úvazek, a na druhé straně usnadnit rozvoj tohoto typu pracovněprávního smluvního vztahu.
The directive sought, on the one hand, to abolish discrimination against parttime workers and, on the other, to encourage the development of that type of employment contract.
Ustanovení 4 a 5 Rámcové dohody jsou velmi ilustrativní:
Clauses 4 and 5 of the Framework Agreement are of particular note:
Pokud je to ospravedlněno objektivními důvody, mohou členské státy po konzultaci se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi nebo sociální partneři případně přístup k určitým podmínkám zaměstnání podmínit stanovením délky služby, odpracované doby nebo výší výdělku.
Where justified by objective reasons, Member States after consultation of the social partners in accordance with national law, collective agreements or practice and/or social partners may, where appropriate, make access to particular conditions of employment subject to a period of service, time worked or earnings qualification.
Kritéria přístupu zaměstnanců na částečný úvazek k určitým podmínkám zaměstnání by měl[a] být pravidelně přezkoumáván[a] s ohledem na zásadu zákazu diskriminace vyjádřenou v ustanovení 4.1.
Qualifications relating to access by parttime workers to particular conditions of employment should be reviewed periodically having regard to the principle of nondiscrimination as expressed in Clause 4.1.
„Ustanovení 4: Zásada zákazu diskriminace
‘Clause 4: Principle of nondiscrimination
Ustanovení 5: Možnosti částečného pracovního úvazku
Clause 5: Opportunities for parttime work
Pokud jde o pracovní podmínky, nesmí být se zaměstnanci na částečný úvazek zacházeno méně příznivě než se srovnatelnými zaměstnanci na plný úvazek pouze z toho důvodu, že pracují na částečný úvazek, pokud odlišné zacházení nelze ospravedlnit objektivními důvody.
In respect of employment conditions, parttime workers shall not be treated in a less favourable manner than comparable fulltime workers solely because they work part time unless different treatment is justified on objective grounds.
V souvislosti s ustanovením 1 této dohody a se zásadou zákazu diskriminace mezi zaměstnanci na částečný pracovní úvazek a zaměstnanci na plný pracovní úvazek
In the context of Clause 1 of this Agreement and of the principle of nondiscrimination between parttime and fulltime workers:
a) by měly členské státy, po konzultacích se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi, zjišťovat a přezkoumávat překážky právní nebo administrativní povahy, které by mohly omezovat možnosti částečného pracovního úvazku, a popřípadě je odstranit;
(a) Member States, following consultations with the social partners in accordance with national law or practice, should identify and review obstacles of a legal or administrative nature which may limit the opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them;
Prováděcí pravidla k tomuto ustanovení vymezí členské státy nebo sociální partneři s ohledem na evropské právní předpisy, vnitrostátní právní předpisy, kolektivní smlouvy a zvyklosti.
The arrangements for the application of this clause shall be defined by the Member States and/or social partners, having regard to European legislation, national law, collective agreements and practice.
Společenství v oblasti rovného zacházení a rovných příležitostí pro muže a ženy.“ b) by měli sociální partneři jednajíce v rámci svých pravomocí a postupy stanovenými v kolektivních smlouvách zjišťovat a přezkoumávat překážky, které mohou omezovat možnosti částečného pracovního úvazku, a popřípadě je odstranit.
(b) the social partners, acting within their sphere of competence and through the procedures set out in collective agreements, should identify and review obstacles which may limit opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them.
Těmito předpisy v oblasti rovného zacházení, na něž se odvolává Rámcová dohoda, jsou zejména směrnice Rady 75/117/EHS ze dne 10. února 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy 4a směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky 5.
The provisions concerning equal treatment to which the Framework Agreement refers are, principally, Council Direct- ive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women, 4 and Council Directive 76/207 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
V projednávaném případě je relevantní zvláště článek 3 směrnice 76/207:
5Article 3 of Directive 76/207 is particularly relevant to these proceedings:
Jak bylo uvedeno, směrnice 97/81 si klade za cíl potírat rozdílné zacházení s různými typy pracovních poměrů; nicméně text směrnice odráží – způsobem druhotným, ale neméně relevantním – dimenzi nerovného zacházení na základě pohlaví.
As I have stated, the purpose of Direct- ive 97/81 is to combat the unequal treatment of different types of employment contract. However, the directive is also concerned, as a secondary but equally important aim, with discrimination on grounds of sex.
V bodu 5 odůvodnění citované směrnice se totiž poznamenává, že „závěry zasedání Evropské rady v Essenu zdůraznily potřebu přijmout opatření na podporu zaměstnanosti a rovných příležitostí pro ženy a muže“.
Indeed, recital 5 in the preamble to the directive states that ‘the conclusions of the Essen European Council stressed the need to take measures to promote employment and equal opportunities for women and men.’
Podobně se vzájemná závislost norem týkajících se práce na částečný úvazek a norem vztahujících se k zákazu diskriminace na základě pohlaví odráží v ustanovení 6 odst. 4 Rámcové dohody:
Similarly, Clause 6(4) of the Framework Agreement establishes that the provisions on parttime work and the provisions on nondiscrimination on grounds of sex are interdependent:
Uplatňování zásady rovného zacházení znamená vyloučení jakékoli diskriminace na základě pohlaví v podmínkách přístupu, včetně kritérií výběru, ke všem zaměstnáním nebo pracovním místům, nezávisle na oboru nebo odvětví činnosti, a ke všem stupňům hierarchie pracovních funkcí.
Application of the principle of equal treatment means that there shall be no discrimination whatsoever on grounds of sex in the conditions, including selection criteria, for access to all jobs or posts, whatever the sector or branch of activity, and to all levels of the occupational hierarchy.
5 — Obě směrnice byly nedávno přepracovány směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 204, s. 23).
5 — The two directives were recently recast in Directive 2006/54/EC of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation (OJ 2006 L 204, p. 23).
Skutkový stav projednávaného případu ovšem spadá do doby před přijetím směrnice 2006/54/ES, a proto na něj tato směrnice není použitelná.
However, the facts of the present case occurred before the adoption of Directive 2006/54, and therefore it is not applicable.
„Touto dohodou nejsou dotčeny zvláštní předpisy Společenství, a zejména předpisy
‘This Agreement shall be without prejudice to any more specific Community provisions, and in particular Community provisions
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – SPOJENÉ VĚCI C-55/07 a C-56/07
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07
K tomuto účelu přijmou členské státy nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
To this end, Member States shall take the measures necessary to ensure that:
Článek 2 nařízení s mocí zákona 61/2000 ze dne 25. února 2000 6 ukládá zaměstnava- teli povinnost, aby do 30 dnů po uzavření smlouvy o částečném pracovním úvazku zaslal její kopii příslušnému provinčnímu ředitelství pracovního inspektorátu.
Article 2 of Legislative Decree 61/2000 of 25 February 2000 6 imposes on employers the
a) byly zrušeny všechny právní a správní předpisy, které odporují zásadě rovného zacházení;
(a) any laws, regulations and administrative provisions contrary to the principle of equal treatment shall be abolished; obligation to send, no later than 30 days after the conclusion of a parttime contract, a copy of that contract to the competent provincial employment and social security inspectorate.
Porušení této povinnosti má podle článku 8 tohoto nařízení s mocí zákona za následek správní sankci 15 eur za každého dotčeného zaměstnance a každý den zpoždění.
In accordance with Article 8 of the Legislative Decree, failure to comply with that requirement attracts an administrative penalty of EUR 15 for each employee concerned and for each day of delay.
Není stanovena žádná horní hranice pro pokutu ani žádná polehčující nebo přitěžující okolnost odvíjející se od míry zavinění osoby, která porušila právo.
No provision is made for any quantitative limit on the penalty or for any grounds for mitigation or aggravation based on the degree of culpability of the infringer.
b) byla nebo mohla být prohlášena za neplatná od samého počátku nebo aby byla změněna všechna ustanovení kolektivních smluv, individuálních pracovních smluv, vnitřních řádů podniků a statutů svobodných povolání, která odporují zásadě rovného zacházení;
(b) any provisions contrary to the principle of equal treatment which are included in collective agreements, individual contracts of employment, internal rules of undertakings or in rules governing the independent occupations and professions shall be, or may be declared, null and void or may be amended;
V roce 2003, tři roky po nabytí účinnosti nařízení s mocí zákona č. 61/2000, došlo ke zrušení citovaného článku 2 7.
In 2003, three years after the entry into force of Legislative Decree 61/2000, Article 2 was repealed.
Avšak vzhledem k tomu, že se v této oblasti uplatňuje v Itálii zásada tempus regit actum, není namístě retroaktivní použití pro bono těch předpisů, jimiž se ruší správní delikty a sankce.
7 Nevertheless, since the principle of tempus regit actum governs this field in Italy, the provisions abolishing the infringements and the administrative penalties cannot have favourable retroactive effect.
c) byly přezkoumány právní a správní předpisy odporující zásadě rovného zacházení, které byly původně určeny k ochraně, ale již nejsou opodstatněné; a pokud podobná ustanovení obsahují kolektivní smlouvy, aby byli sociální partneři požádáni o žádoucí přezkoumání.“
(c) those laws, regulations and administrative provisions contrary to the principle of equal treatment when the concern for protection which originally inspired them is no longer well founded shall be revised; and that where similar provisions are included in collective agreements labour and management shall be requested to undertake the desired revision.’
III – Skutkový stav
III — The facts
IV – Předběžná otázka a řízení před Soudním dvorem
IV — The question referred for a preliminary ruling and the procedure before the Court of Justice
Při plné znalosti právního rámce na úrovni Společenství i vnitrostátní pokládá Landesgericht Bozen Soudnímu dvoru následující otázku:
The Landesgericht Bozen, which is fully aware of the Community and national legal frameworks, has referred the following question to the Court:
V předkládacím usnesení Landesgericht Bozen se uvádí, že R. Volgger, O. Michaeler a společnost Subito porušili článek 2 nařízení s mocí zákona č. 61/2000.
The Landesgericht Bozen explains in the order for reference that Ruth Volgger, Othmar Michaeler and Subito GmbH infringed Article 2 of Legislative Decree 61/2000.
V řízení o žalobě proti rozhodnutí o pokutě byla předložena předběžná otázka ve věci C-55/07.
The reference for a preliminary ruling in Case C-55/07 was made in the action contesting the decision to impose the penalty.
Ve stejné době byla R. Volgger a O. Michaelerovi, jakož i společnosti Subito uložena pokuta ve výši 16 800 eur, proti které podali žalobu k Landesgericht Bozen, z čehož vzešla předběžná otázka ve věci C-56/07.
At the same time, Ms Volgger, Mr Michaeler and Subito GMBH received a penalty in the amount of EUR 16 800 which they contested before the Landesgericht Bozen, giving rise to the reference in Case C-56/07.
Předseda Soudního dvora usnesením ze dne 18. dubna 2007 spojil obě věci s ohledem na jejich objektivní souvislost.
By order of 18 April 2007, the President of the Court joined the two cases in the light of their objective connection.
Během písemné fáze předložily stanoviska italská vláda a Komise.
During the written stage, observations were lodged by the Italian Government
Předkládací usnesení nepřináší další skutkové informace, ale jak bude uvedeno dále, vyvolaná pochybnost vyžaduje v zásadě abstraktní analýzu použitelných norem.
The order for reference does not provide any more factual information but, as I will explain below, the uncertainty which has arisen necessitates an essentially abstract analysis of the applicable provisions.
Nic tudíž nebrání tomu, aby Soudní dvůr rozhodl v tomto řízení o předběžné otázce.
Accordingly, there is no reason why the Court should not give a preliminary ruling in the present proceedings.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – SPOJENÉ VĚCI C-55/07 a C-56/07 byla po všeobecné schůzi dne 27. listopadu 2007 věc připravena ke zpracování tohoto stanoviska.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 and the Commission. Since a hearing was not requested, after the general meeting of 27 November 2007, the case became ready for the preparation of this opinion.
a o plném úvazku může vyvolat nepřímou diskriminaci, protože ženy představují skupinu zvláště spojenou s uzavíráním smluv prvně uvedeného typu.
nondiscrimination on grounds of sex. As the Italian Court points out, the unequal treatment of parttime and fulltime contracts is liable to give rise to indirect discrimination, since women are a group particularly likely to be recruited under the former type of contract.
V – Právní analýza
V — Legal analysis
Dvojznačnost, s jakou je popsán použitelný právní rámec, vybízí k vyjasnění role, kterou hraje zásada zákazu diskriminace na základě pohlaví ve směrnicích v oblasti rovného zacházení.
The ambiguity with which the applicable legal framework is described necessitates an explanation of the role of the principle of nondiscrimination on grounds of sex in the Directives on equal treatment.
Abychom se dobrali nějaké užitečné odpovědi, je třeba se pozastavit u některých obecných aspektů systému pramenů práva Společenství.
In order to provide a useful reply, it is appropriate to consider briefly certain general aspects of the system of sources of Community law.
A – Úvodní poznámky: vztah mezi obec­nými právními zásadami a směrnicemi 97/81 a 76/207
A — A preliminary consideration: the relationship between the general principles of law and Directives 97/81 and 76/207
Dopad obecných právních zásad na směrnice Společenství nebyl vždy jednoduchý.
The impact of the general principles of law on Community directives has not always been straightforward.
Vpád otevřených a neurčitých norem, jako jsou zásady, spolu s teleologickým charakterem směrnice může zmást orgány aplikující právo v okamžiku, kdy je třeba použít jasných kritérií umožňujících vyřešení sporu.
The emergence of open, indeterminate rules like the principles, together with the teleological nature of directives, is liable to confuse courts when it comes to applying clear criteria in order to resolve a dispute.
Tento vzájemný a komplexní vliv mezi oběma prameny práva vyžaduje určité ujasnění.
The interwoven, complex influence which the two sources of law have on one another calls for clarification.
Než se začnu zabývat meritem věci, je třeba upřesnit relevantní právní rámec.
Before dealing with the substance of the case, it is necessary to identify the applicable legal framework.
Jak se odráží v předkládacím usnesení, Landesgericht Bozen pochybuje o tom, zda nyní sporná italská opatření jsou slučitelná se směrnicí 97/81 a „s právem Společenství“.
In the order for reference, the Landesgericht Bozen asks whether the disputed Italian measures are compatible with Directive 97/81 and ‘with Community law’.
Tato závěrečná zmínka, stejně jako odůvodnění usnesení vedou k myšlence, že předkládající soud chová pochybnosti ohledně přizpůsobení italského právního řádu jiným evropským normám.
That final part of the question, together with the reasoning set out in the order, suggest to me that the referring court harbours uncertainty about whether the Italian legislation conforms to other Community provisions as well.
Uvedený odkaz na „právo Společenství“ podle mého názoru odkazuje na zásadu zákazu diskriminace na základě pohlaví.
In my view, that reference to Community law concerns the principle of
Tato funkce zásad se zjednodušuje, jakmile dochází k jejich zakotvení v psaném právu, jak se to stalo u zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti (článek 12 ES), čímž nabývají demokratické podoby, která jim chybí, když jsou vytvořeny judikaturou.
That function of the principles becomes more straightforward where they are set down in written law, as has occurred with the principle of nondiscrimination on grounds of nationality (Article 12 EC), since they then acquire a democratic character which they lack when they are created by case-law.
Jedny i druhé však slouží jako měřítko souladu s jinými normami a jako referenční výkladová norma.
However, in both cases, the principles act as
Generální advokát Mazák, ve svém stanovisku ve věci Palacios de la Villa 13,
That clear duality becomes rather more complex where directives are concerned.
8 — Ačkoli vnitrostátní soud má povinnost nepoužít vnitrostátní ustanovení, která jsou v rozporu s právem Společenství (rozsudek ze dne 9. března 1978, Simmenthal, 106/77, Recueil, s. 629, body 21 až 24), musí je občas zrušit (rozsudek ze dne 4. dubna 1974, Komise v. Francie, 167/73, Recueil, s. 359, bod 35).
8 — Although national courts have a duty to refrain from applying national provisions which conflict with Community law (judgment in Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629, paragraphs 21 to 24), on occasion they must set such provisions aside (judgment in Case 167/73 Commission v France [1974] ECR 359, paragraph 35).
Tato skutečnost potvrzuje, že mezi právním řádem Společenství a vnitrostátním není aseptický vztah „přednosti“ (založeného na použitelnosti) jako protiklad vztahu „nadřazenosti“ (založeného na platnosti), protože v některých případech je toto odlišení oslabeno. Ferreres Comella, V., „La Constitución española ante la cláusula de primacía del Derecho de la Unión Europea“, in: Closa Montero, C. (uspoř.), Constitución española y Constitución europea. Análisis de la Declaración del Tribunal Consti­tucional, Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2005, s. 92.
That situation confirms that there is not a clear relationship of ‘primacy’ (based on applicability) between Community law and national law, as opposed to a relationship of ‘supremacy’ (founded on validity), since, in some cases, that distinction is distorted. Ferreres Comella, V., ‘La Constitución española ante la cláusula de primacía del Derecho de la Unión Europea’, in Closa Montero, C. (ed.), Constitución española y Constitución europea. Análisis de la Declaración del Tribunal Constitucional, Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2005, p. 92.
12 — Rozsudek Mangold (citovaný v poznámce pod čarou 10, bod 75).
In his opinion in Palacios de la Villa, 13Advocate General Mázak is harshly critical of the Mangold caselaw, which he regards as harmful to the Community legal order as
První vyplňují mezery v právu Společenství, druhé mají výrazné normativní poslání (svobody, subsidiarita nebo institucionální loajalita) a třetí slouží v prvé řadě jako měřítka pro hodnocení individuálních aktů (proporcionalita, rovnost, právní jistota…).
The first group deal with lacunae in Community law, the second have a more legislative purpose (freedoms, subsidiarity or institutional fairness), while the third essentially act as criteria for assessing individual acts (proportionality, equality, legal certainty, etc.).
13 — Stanovisko ze dne 15. února 2007 (C-411/05, Sb. rozh. s. I- 8531).
16.12 — Judgment in Mangold, cited in footnote 10, paragraph 75.13 — Case C-411/05 Palacios de la Villa [2007] ECR I-8531.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – SPOJENÉ VĚCI C-55/07 a C-56/07 celek 14.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 a whole.
Sdílím názor tohoto generálního advokáta, protože subsidiární použitelnost zásad nejen vyvolává právní nejistotu, ale také oslabuje povahu systému pramenů práva tím, že přeměňuje typické akty Společenství na dekorativní normy, snadno nahraditelné obecnými principy 15.
14I share the view of the advocate general, since the subsidiary applicability of the principles not only gives rise to a lack of legal certainty but also distorts the nature of the system of sources, converting typical Community acts into merely decorative rules which may be easily replaced by the general principles.
pokud by po přijetí směrnice zásady upravovaly aspekty, které spadají do rozsahu tohoto předpisu, došlo by k závažnému oslabení jeho funkce a povahy.
15 matters which fall within the scope of that directive, it would seriously detract from the latter’s function and nature.
Zdá se vhodnější, aby obecné právní zásady dovolávané ve věci, v níž jsou uplatňovány směrnice, účinkovaly jako výkladové parametry.
It would be preferable, where they are invoked in cases concerning directives, if the general principles of law acted as criteria for interpretation.
Tímto způsobem by vztah mezi zásadami a směrnicemi nabízel dimenzi, která by lépe zaručovala právní jistotu a více respektovala institucionální rovnováhu, která stojí za systémem pramenů práva, jako je systém práva Společenství 16.
In that way, the relationship between the principles and directives would create a climate more likely to guarantee legal certainty and more in keeping with the institutional equilibrium underlying a system of sources such as the Community one. 16
Myslím, že Soudní dvůr musí být velmi opatrný při současném zacházení se směrnicemi a obecnými právními zásadami.
I believe that the Court should be very cautious when applying directives and general principles of law simultaneously.
Jejich koexistence by totiž byla pro právníky užitečnější, pokud by se vycházelo z toho, že se směrnicím po jejich uvedení do právního řádu dostává výkladového doplňku ze strany zásad, ale jedny a druhé spolu nekoexistují na základě rovnosti, vzhledem k tomu, že
Indeed, their coexistence would be of more use to the Court if it were argued that directives, once they have become part of the legal system, must be interpreted in such a way that they complement the general principles but the two are not placed on an equal footing, because if, following the adoption of a directive, the principles were to govern
Za této situace vyžaduje otázka Landesgericht Bozen zhodnocení, zda by se nastolené problémy mohly vyřešit pomocí zákonodárných instrumentů Společenství, přičemž v tom případě by obecné zásady sloužily výlučně jako nástroje výkladu směrnic; pokud by však neexistovaly použitelné směrnice, vstoupily by obecné zásady práva Společenství do hry jako normy samostatné.
In those circumstances, the question referred by the Landesgericht Bozen calls for an assessment of whether the uncertainties raised may be resolved using Community legislation, in which case the general principles would be used exclusively as tools for interpreting the directives. However, if there are no applicable directives, the general principles of Community law would come into play as autonomous rules of law.