natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Právní předpisy jsou vytvářeny na evropské úrovni v politických oblastech, kde členské státy EU schválily společné politiky (zemědělství, rybolov, obchod, cla), a v jiných oblastech, kde rozhodly, že za určitých okolností vzniká přidaná hodnota při přijímání zákonů na evropské úrovni (životní prostředí, spravedlnost a vnitřní věci, zdraví a ochrana spotřebitele).
Laws are also made at European level in policy areas where EU Member States have agreed on common policies (agriculture, fisheries, trade, customs) and in other areas where they have decided that there is added value in legislating at European level under specific circumstances (environment, justice and home affairs, health and consumer protection).
Všechny tyto politiky přinesly Evropanům svobody, vytvořily pracovní místa a posílily růst, avšak aby mohly být účinné, potřebují soubor dohodnutých pravidel, která by byla uplatňována jednotně v celé EU.
All of these policies have brought freedoms to Europeans, created jobs and boosted growth — but to work, they need a set of agreed rules that are applied consistently throughout the EU.
Evropská komise je ve většině těchto oblastí zodpovědná za navrhování politik a právních předpisů k dosažení dohodnutých cílů a za zajištění řádného provádění těchto právních předpisů.
In most of these areas, the European Commission is responsible for proposing the policies and laws to achieve agreed goals and with making sure that the laws are properly applied.
Zvláštní pozornost věnuje svým návrhům, aby byly přiměřené danému problému, a opatřením, aby byla přijímána na správné úrovni: zásady „proporcionality“ a „subsidiarity“ – dvou zásad pevně začleněných do Smlouvy o EU.
It pays special attention to the need for its proposals to be proportionate to the problem at hand, and for actions to be taken at the right level: the principles of ‘proportionality’ and ‘subsidiarity’ — two principles cemented in the EU Treaty.
Evropské právní předpisy – zdroj byrokracie?
European regulation — the source of ‘red tape’?
Navrhování právních předpisů na evropské úrovni značně snížilo byrokracii.
Legislating at European level has reduced much red tape.
Jeden společný předpis pro všechny členské státy je mnohem jednodušší a účinnější než soubor nejrůznějších předpisů se stejnou oblastí působnosti na vnitrostátní a regionální úrovni.
One common rule to apply in all Member States is much simpler and more efficient than a complex web of varying rules on the same subject matter at national and regional level.
Evropská legislativa velmi účinně napomohla odstraňování škodlivých překážek, které narušují hospodářskou soutěž a podněcují konflikty mezi různými vnitrostátními systémy.
European legislation has been effective in removing harmful barriers that distort competition and create conflict between different national systems.
Evropské právní předpisy se během posledních dvou desetiletí značně rozšířily. Cíl vytvořit jednotný trh do roku 1992 vyvolal vlnu evropské legislativy – vlnu celoevropských norem, které nahradily celý soubor vnitrostátních předpisů.
e body of European law has expanded over the past two decades. e objective of creating a single market by 1992 generated a wave of European legislation — Europewide standards that replaced the complex set of national rules.
Byly schváleny právní předpisy také v dalších oblastech s přeshraničním rozměrem, např. v oblasti životního prostředí, zdraví a ochrany spotřebitele.
Legislation has also been agreed in other areas with a cross-border dimension, such as the environment, health and consumer protection.
Členské státy stále více usilují o celoevropskou odezvu, ať už prostřednictvím legislativy nebo jiným způsobem, na nové a nově vznikající nadnárodní výzvy, např. na pandemie, obchod s omamnými látkami a ilegální migraci.
Increasingly, Member States seek a Europewide response, whether through legislation or otherwise, to new and emerging transnational challenges such as health pandemics, drug traffic and illegal migration.
Má se za to, že nové technologie – telekomunikace, léčiva, biotechnologie – potřebují společné předpisy, aby se mohly rozvíjet na evropské úrovni.
New technologies — telecoms, medicines, biotechnology — are recognised as needing common rules to develop on a European scale.
S takovým rozšířením legislativy EU bylo překrývání nebo zdvojování právních předpisů v některých oblastech nevyhnutelné. Prostředky a nástroje vybrané pro určité politiky nemohou být vždy naprosto přiměřené svým cílům.
With this expansion of EU legislation, some areas of overlap and duplication were inevitable. e means and instruments chosen for certain policies may not always have been strictly proportionate to the aims.
Některé soubory evropských právních předpisů a úprav, které se vyvíjely v průběhu času, nabízejí prostor ke zjednodušování, aby se odstranily zbytečné vrstvy. Vyvstala rovněž potřeba zaměřit se na rostoucí zatížení různými právními předpisy a omezit nadbytečné, překrývající se požadavky.
Certain series of European laws and regulations which have developed over time offer scope for simplification to eliminate any unnecessary layers. ere is also a need to look at the cumulative burden of different laws and reduce any redundant, overlapping requirements.
Z některých tvrzení „bruselské byrokracie“ vyplývá, že jejich zdrojem jsou vnitrostátní právní předpisy.
However, the perception that EU laws are particularly responsible for red tape is wrong.
EU často uskutečňuje své cíle přijímáním „směrnic“, které stanovují obecné zásady a cíle a které nechávají na členských státech, aby si jejich provádění určily samy.
Some claims of ‘Brussels bureaucracy’ turn out to have national laws as their source. e EU often pursues its objectives by adopting ‘directives’ setting out broad principles and objectives and leaving implementation to be defined by the Member States.
Členské státy si tak mohou vybrat, jak budou plnit cíle směrnice a jak je přizpůsobí svým vlastním institucionálním a administrativním kulturám.
Member States can then choose how to meet the goals of the directive, adapting to their own institutional and administrative cultures.
Průzkumy skutečně stále ukazují, že „byrokracie“ je v myslích občanů a podnikatelů spojena s právními úpravami, které nesouvisejí přímo s evropskou úrovní, např. s daněmi, pracovním právem a stavebními povoleními.
Indeed, surveys consistently show that, in the minds of citizens and businessmen, ‘red tape’ is associated with areas of regulation that are not primarily dealt with at European level — such as taxation, labour laws, and planning and construction permits.
Je EU zodpovědná?
Is the EU responsible?
Od houpaček po čokoládové cigarety
From see-saws to chocolate cigarettes
V roce 2005 se objevilo tvrzení, že EU donutila místní orgány, aby z dětských hřišť odstranily houpačky.
In 2005, it was claimed that the EU had forced local authorities to remove see-saws from children’s playgrounds.
Ve skutečnosti v této oblasti neexistovala žádná opatření EU.
In fact, there were no EU measures in this area.
Existují normy stanovené Evropským výborem pro normalizaci (CEN), což je dobrovolná organizace vytvořená orgány pro vnitrostátní normy.
There are some standards set by the European Committee for Standardisation (CEN), a voluntary organisation made of national standards bodies.
Tyto normy se snaží omezit výšku, ze které může dítě spadnout, tím, že určují maximální výšku sedaček a stojanů a stanovují normy pro opěrky rukou a nohou.
These sought to limit the height from which children could fall, by specifying the maximum height for seats and stands, and by xing standards for hand supports and footrests.
Výrobci si mohou vybrat, zda dodrží tyto normy, které jim umožní vyvážet do celé Evropy, aniž by museli žádat o osvědčení v každé zemi.
Manufacturers could choose whether to follow these standards, which carried the advantage of being able to export across Europe, instead of having to apply for certification in each country.
Dalším často citovaným příkladem jsou čokoládové cigarety.
Another often cited example is chocolate cigarettes.
Ukončit prodej sladkostí ve formě cigaret je myšlenka prosazovaná Světovou zdravotnickou organizací, která je citlivě zaměřená na prevenci šíření kouření mezi mládeží.
Ending the sale of sweets in the form of cigarettes is an idea championed by the World Health Organisation — with the sensible intention of preventing the spread of a smoking culture in the young.
Tato myšlenka byla přejata do právně nezávazného doporučení Rady, které pouze vyzývá členské státy k přijetí opatření.
This was taken up in a Council recommendation, a non-legally binding recommendation which simply invites Member States to take action.
Co dělá Evropská komise pro snížení„nadbytečné byrokracie“?
What is the European Commission doing to reduce ‘red tape’?
Evropská komise začala pracovat na náročném zlepšování právní úpravy.
e European Commission has embarked on an ambitious ‘Better Regulation’ exercise.
Rozsáhlý program byl zahájen v roce 2002, aby se zjednodušilo a celkově zlepšilo právní prostředí.
A far-reaching programme was launched in 2002 to simplify and generally improve the regulatory environment.
Jeho cílem je odstranění nadbytečné byrokracie, zlepšení kvality právních úprav a vytváření lepších právních předpisů pro spotřebitele a pro oblast podnikání.
It is designed to cut red tape, improve the quality of regulation and design better laws for consumers and business alike.
To znamená přijímání opatření v různých fázích politického cyklu: sledování nových iniciativ, návrhů, které jsou ještě v jednání, i právních předpisů již zaznamenaných. Program zlepšování právní úpravy proto obsahuje nejrůznější opatření:
is means taking action at different stages in the policy cycle: looking at new initiatives, proposals still under negotiation and legislation already on the books. e Better Regulation programme therefore included a mix of different actions:
• zavedení systému pro posuzování dopadu a zlepšování přípravy většiny návrhů Komise, • zavedení programu zjednodušení stávajících právních předpisů,• kontrolu návrhů Komise, které již byly posouzeny Radou ministrů a Evropským parlamentem, aby se zjistilo, které by mohly být zrušeny,
• introducing a system for assessing the impact and improving the design of major Commission proposals; • implementing a programme of simplification of existing legislation;
• faktoring konzultací do všech iniciativ Komise, • hledání alternativ k předpisům a právním úpravám (např. samoregulace nebo společná regulace zákonodárcem a zúčastněnými stranami).
• testing Commission proposals still being looked at by the Council of Ministers and the European Parliament, to see whether they should be withdrawn;• factoring consultation into all Commission initiatives; • looking at alternatives to laws and regulations (such as self-regulation, or co-regula-tion by the legislator and interested parties).
Všechna tato opatření přinášejí kladné výsledky.
All of these actions are delivering positive results.
Návrhy mohou být přizpůsobeny tak, aby byly co nejúčinnější a aby měly co nejmenší negativní dopad.
An important part of making better laws is having a full picture of their impacts.
Komise se zavázala prošetřit ekonomické a sociální dopady svých návrhů a také jejich dopady na životní prostředí.
Proposals can then be tailored to have the best effect, and to minimise negative side-effects. e Commission is committed to examining the economic, social and environment impacts of its proposals.
Učinila posouzení dopadů povinným pro většinu politických návrhů a od roku 2003 dokončila více než 150 posouzení dopadů. Výsledek byl výraznou změnou v tvorbě politiky v rámci Evropské komise.
It has made impact assessment compulsory for major policy proposals and, since 2003, the Commission has completed over 150 impact assessments. e result has been a marked change in how policy is shaped inside the European Commission.
Jde o přístup založený na znalostech, který má za cíl zajistit, aby rozhodnutí o tom, zda a jak postupovat v nějaké iniciativě, byla založená na jasných důkazech a důkladné analýze možností.
It is a knowledge-based approach — aimed at ensuring that decisions on whether and how to proceed with an initiative are based on solid evidence and a thorough analysis of options.
Jedna z možností, která je nyní běžně posuzována, je možnost nepřijímat opatření na úrovni EU. To umožňuje Komisi přijímat rozhodnutí z řady možností, každé s ohledem na své přínosy a náklady.
One of the options which is now routinely assessed is the option of taking no action at EU level. is allows the Commission to take decisions from a range of options, each with their corresponding benefits and costs.
Dopady zlepšování kvality ovzduší
Impacts of improving air quality
Posouzení dopadů podporující tematickou strategii týkající se kvality ovzduší, která byla přijata v roce 2005, umožnilo Komisi přijímat rozhodnutí o cílech evropské politiky pro kvalitu ovzduší na základě nejlepších dostupných analýz.
The impact assessment underpinning the air quality thematic strategy, adopted in 2005, allowed the Commission to take a decision on the right level of ambition for European air quality policy, based on the best analysis available.
6. akční program pro životní prostředí, přijatý v roce 2002 Radou a Evropským parlamentem, žádá Komisi, aby realizovala politiky pro zajištění dobré kvality ovzduší do roku 2020.
The sixth environment action programme, adopted in 2002 by the Council and the European Parliament, asks the Commission to put policies in place to ensure good air quality by 2020.
Posouzení dopadů ukázalo, jak překlenout propast mezi odhady na rok 2020, pokud nebudou přijata žádná další opatření, a maximálním možným zlepšením v roce 2020, pokud budou uplatněna všechna technicky proveditelná opatření.
The impact assessment looked at how to close the gap between the projections for 2020 if no further measures are taken, and the maximum improvement possible in 2020 if all technically feasible measures are applied.
Sledovalo náklady a přínosy různých variant a mělo za úkol poskytnout nejefektivnější řešení pro dosažení vybraných cílů.
It looked at costs and benefits of different scenarios and aimed to provide the most cost-effective solution for reaching the objectives chosen.
Podrobné hospodářské modelování provedené v posouzení dopadů ukázalo, že výhody dalších opatření jasně převažují nad náklady.
The detailed economic modelling done in the impact assessment showed that the benefits of further action clearly outweigh the costs.
Posouzení dopadů rovněž hledalo možnosti zjednodušení a zpřehlednění současných právních předpisů o kvalitě ovzduší, a tak pomáhá zlepšit právní
The impact assessment also looked at simplifying and streamlining current air quality legislation, thus contributing to Better Regulation, by combining all
Dokonalejší a lepší právní úprava – jednoduché vysvětlení úpravu tím, že spojí všechny existující nástroje do jediné souhrnné směrnice o kvalitě vnějšího ovzduší.
Better Regulation — simply explained existing instruments in a single, consolidated ambient air quality directive.
Tyto změny členským státům usnadní provádění právních předpisů, které tak budou mnohem účinnější.
These changes will make it easier for Member States to implement the legislation, and therefore make it more e ective.
Je tento nový přístup něčím odlišný?
Has this new approach made any difference? erence?
Analýzy dopadů vedly k záměru, aby se prováděly značné úpravy během přípravy návrhů.
e analysis of impacts has resulted in intentions being significantly adjusted in the course of preparation of proposals.
Například posouzení dopadů přeshraniční správy autorského práva v on-line hudebním odvětví vedlo spíše k využívání nezávazného doporučení než směrnice.
For example, the impact assessment on cross-bor-der management of copyright in the online music sector led to using a non-binding recommendation, rather than a directive.
V jiných oblastech, např. v oblasti biomasy a životního prostředí ve městech, vedlo posouzení dopadů k závěru, že závazná opatření nebyla nezbytná.
In other areas, such as biomass and the urban environment, impact assessment has led to the conclusion that binding measures were not necessary.
Životní prostředí ve městech: evropské opatření?
The urban environment: European action?
V Zelené knize„Na cestě k strategii pro městské prostředí“ byla navržena příprava dvou rámcových směrnic – jedné o plánech a systémech řízení z hlediska životního prostředí a jedné o plánech udržitelné městské dopravy.
In the Green Paper,‘Towards a strategy for the urban environment’the suggestion was made to prepare two framework directives — one on environment management plans and systems and one on sustainable urban transport plans.
V rámci posouzení dopadů a konzultací byla tato dvě opatření členskými státy a většinou místních orgánů zamítnuta z důvodů subsidiarity (je naprosto nezbytné brát v úvahu místní situaci a nemožné stanovit zvláštní obsah plánů pro celou Evropu).
In the context of the impact assessment and consultations, these two actions were rejected by the Member States and most local authorities on subsidiarity grounds (i.e. the absolute necessity to take account of the local situation as well as the impossibility to impose a specific content of the plans EU-wide).
Pro tematickou strategii o městském prostředí byl schválen nezávazný přístup.
A non-binding approach was adopted for the thematic strategy on the urban environment.
Sdělování stanoviska – zohledňování názorů Evropanů
Reaching out — seeking the views of Europeans
Revize směrnice o televizi bez hranic vyvolala rozsáhlou konzultaci se zúčastněnými stranami.
The revision of the television without frontiers directive involved lengthy stakeholder consultation.
První veřejná konzultace konaná v roce 2003 přinesla více než 150 písemných podnětů.
A rst public consultation took place in 2003 and led to more than 150 written contributions.
Po nich následoval politický dokument Komise, účelové pracovní skupiny odborníků a druhé kolo konzultací, které vyvolalo asi 200 reakcí, shrnutých na konferenci v Liverpoolu v září 2005.
This was followed by a policy paper from the Commission, expert focus groups and a second round of consultation with some 200 responses — drawn together in the Liverpool conference of September 2005.
Výsledkem bylo, že všechny dotčené strany (soukromé i veřejné subjekty televizního vysílání, ICT a telekomunikační operátoři, regulační orgány, producenti, oprávněné osoby) a většina členských států měly skutečný vliv na vývoj politiky.
The result was that all relevant parties (private and public broadcasters, ICT and telecoms operators, regulators, producers, rights holders) and most Member States had a real in uence on the evolution of policy.
Rozsáhlé konzultace zúčastněných stran probíhaly u každé ze sedmi tematických strategií pro životní prostředí.
Extensive stakeholder consultation took place on each of the seven thematic strategies for the environment.
Ke strategii o znečišťování ovzduší se konalo více než 100 schůzek s odborníky a internetová konzultace, která vyvolala nepředstavitelných 11 000 připomínek.
For the air pollution strategy, over 100 meetings with experts were held, as well as an Internet consultation that attracted an unprecedented 11 000 comments.
Omezení papírování
Reducing paperwork
Administrativní náklady jsou vytvářeny společnostmi, veřejnými orgány a občany v souladu s právními předpisy. To může vyplývat ze zákonné povinnosti poskytovat informace, označovat, sledovat, vykazovat, a pokud je předpisů příliš, mohou začít převažovat nad výhodami, které vyplývají ze zavedení dané politiky.
Administrative costs are borne by companies, public authorities and citizens in complying with the rules. is can come from legal obligations to provide information, labelling, monitoring, reporting — if too high, these can start to offset the benefits of having put forward the policy in the first place.
Komise začala věnovat zvláštní pozornost možným administrativním nákladům a zátěžím plynoucím z práva EU.
e Commission has started to pay particular attention to potential administrative costs and burdens resulting from EU law.
Protože evropské právo má často podobu směrnice stanovující obecné zásady, ponechávající členským státům možnost vypracovat si podrobná prováděcí opatření, není snadné předem vyčíslit možné administrativní náklady. Tyto náklady se mohou lišit v závislosti na členském státě nebo dokonce na regionu podle způsobu, jakým je předpis prováděn.
Because European law often takes the form of a directive setting out broad principles, leaving the Member States to work out detailed implementation measures, it is not easy to measure possible administrative costs in advance. ese can vary from Member State to Member State, or even region to region, depending on the way in which the law is implemented.
Tímto způsobem určí podíl administrativních nákladů, které vyplývají z právních předpisů Společenství a jejich provádění členskými státy.
In doing so, it will identify the share of administrative costs which result from Community rules and Member State implementation.
Před předložením návrhu úpravy právního předpisu v oblasti chemie, REACH, byly analyzovány možné administrativní náklady návrhu.
Before tabling its proposal on reforming regulation of the chemicals sector, REACH, the potential administrative costs of the proposal were analysed.
Posouzení dopadů sledovalo: kolik člověkodnů bylo potřeba ve všech fázích – na vyplnění formulářů registrace a povolení, na setkání k prodiskutování měření rizika atd.; náklady na každý člověkoden, včetně režijních nákladů.
The impact assessment looked at: how many man-days were required at all stages — completion of forms for registration and authorisation, meetings to discuss risk measures etc.;the cost of each man-day, including overheads.
Výsledkem bylo podrobné znázornění nákladů pro různé typy chemických látek a různé typy rem ve všech fázích procesu.
The result was a detailed picture of costs for different types of chemicals and different types of rms at every stage of the process.
Právní předpisy EU se v posledních padesáti letech postupně vyvíjely, proto se staly složitými.
As the body of EU law has developed progressively over the past 50 years, it has grown in complexity.
Tak jsou všechny evropské orgány zodpovědné za to, aby bylo zjednodušování předpisů úspěšné.
So making a success of the simplification effort is a responsibility shared by all the European institutions.
Osobní automobily: Snížení nadměrného množství právních předpisů?
Cars: reducing regulatory build up?
Skupina na vysoké úrovni CARS 21 zkoumala právní předpisy se zásadním dopadem na konkurenceschopnost evropského automobilového průmyslu a schválila řadu doporučení, jejichž cílem je zvýšení celkové konkurenceschopnosti tohoto průmyslového odvětví a zaměstnanosti za současného udržení dalšího rozvoje, co se týče bezpečnosti a vlivu na životní prostředí, za cenu přijatelnou pro spotřebitele.
The CARS 21 high-level group examined legislation with a major impact on the competitiveness of the European automotive industry and has agreed on a number of recommendations which aim to enhance the industry’s global competitiveness and employment while sustaining further progress in safety and environmental performance at a price a ordable to the consumer.
Skupina doporučila nahrazení 38 směrnic ES mezinárodními předpisy.
The group recommended replacing 38 EC directives by international rules.
V případě 25 dalších směrnic navrhla, aby výrobci využívali vlastní zkoušky nebo zkoušky se simulací pro řadu automobilových výrobků.
In the case of 25 other directives, it proposed to let manufacturers use self or virtual testing for a number of car products.
V případě jedné směrnice bylo doporučeno její zrušení.
One directive was recommended for repeal.
Skupina rovněž navrhla soubor zásad pro zlepšení právní úpravy, které by měly být použity v regulačním procesu v automobilovém průmyslu.
The group also proposed a set of Better Regulation principles which should apply to the regulatory process in the automotive sector.
Od čeho lze upustit?
What can be dropped?
Reakce na změny
Responding to change