natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde nyní o případ popsaný ve výše uvedeném rozsudku Kühne & Heitz, Soudní dvůr sám stanovil podmínky, za nichž je správní orgán povinen takové rozhodnutí přezkoumat. Mezi těmito podmínkami je jako první zdůrazněna podmínka, že tento orgán musí mít na základě svého vnitrostátního práva pravomoc uvedené rozhodnutí přehodnotit. Existence povinnosti přezkumu tedy především závisí na existenci vnitrostátního procesního pravidla, které příslušnému správnímu orgánu takovou možnost poskytuje. 83.
As regards the situation to which Kühne & Heitz relates, the Court itself has laid down the conditions in which an administrative body is required to review such a decision. It is true that, among those conditions, the first to be mentioned is that the body in question has power under national law to reopen the decision. The existence of an obligation of review does therefore depend, above all, on the existence of a national procedural rule conferring such a power upon the competent administrative body. 83.
Jak uvádí, dle mého názoru s ohledem na současnou judikaturu správně, finská vláda 41, výše uvedený rozsudek Kühne & Heitz stanovil podmínky, za nichž se povinnost přezkumu uplatní vždy. Právo Společenství 81.
As the Finnish Government observes, 41correctly in my view taking account of the present case-law, Kühne & Heitz laid down the conditions in which an obligation of review exists in any event. However, 81.
Tady však tento ústupek procesní autonomii členských států končí, což lze dle mého názoru vysvětlit zvláštností daného případu.
However, this concession to the procedural autonomy of the Member States stops there, a fact which in my view can be
41 — Vyjádření finské vlády, bod 15.
41 — Observations of the Finnish Government, paragraph 15.
KEMPTER však nebrání tomu, aby se přezkum prováděl i za jiných okolností, dovolují-li to vnitrostátní procesní předpisy.
Community law does not preclude a review in other circumstances too, when that is permitted by the national procedural rules.
Společnost Kempter, finská vláda a Komise se domnívají, že na tuto otázku je třeba dát zápornou odpověď.
Kempter, the Finnish Government and the Commission consider that the reply to that question should be in the negative.
Komise nejprve uvádí, že podmínka, podle níž by dotyčná osoba musela napadnout dotčený správní akt před vnitrostátními soudy s odvoláním na právo Společenství, nevyplývá ani z odůvodnění, ani z výroku výše uvedeného rozsudku Kühne & Heitz. 84.
First of all, the Commission observes that neither the grounds nor the operative part of Kühne & Heitz indicate that it is a condition that the person concerned should have contested the administrative act in question before the national courts by relying on Community law. 84.
Vzhledem k tomu, že skutkový a právní kontext projednávané věci je srovnatelný se skutkovým a právním kontextem, na jehož základě byl vydán výše uvedený rozsudek Kühne & Heitz, je dle mého mínění nutno pohlížet na projednávanou žádost o rozhodnutí o předběžné otázce ze stejného úhlu pohledu, jako to Soudní dvůr učinil v tomto rozsudku. B – K první předběžné otázce
As the factual and legal context of the present case is similar to that in Kühne & Heitz, the present reference for a preliminary ruling should be approached from the same viewpoint as that chosen by the Court in Kühne & Heitz. B — The first question referred
Finská vláda se krom toho domnívá, že by taková podmínka mohla v praxi znemožnit výkon práv přiznaných právním řádem Společenství, a dostat se tak do rozporu se zásadou efektivity.
The Finnish Government considers, moreover, that such a condition could make it impossible in practice to exercise rights conferred by Community law and could thus run counter to the principle of effectiveness.
Tato vláda se rovněž připojuje ke stanovisku vyjádřenému předkládajícím soudem, podle kterého neuznal-li vnitrostátní soud důležitost otázky práva Společenství, pak to nelze mít za zlé ani poškozenému občanovi.
The Finnish Government also agrees with the referring court’s opinion that, if a national court has failed to recognise the significance of a question of Community law, that should not be held against the citizen affected.
Touto první otázkou předkládající soud v podstatě Soudní dvůr žádá, aby rozhodl, zda pro splnění podmínky zakotvené ve výše uvedeném rozsudku Kühne & Heitz, tedy že rozhodnutí vnitrostátního soudu rozhodujícího v posledním stupni je ve světle pozdější judikatury Soudního dvora založeno na nesprávném výkladu práva Společenství, který byl přijat, aniž by byla Soudnímu dvoru předložena předběžná otázka podle čl. 234 třetího pododstavce ES, se vyžaduje, aby se žalobce v původním řízení dovolával práva Společenství v rámci opravného prostředku podle vnitrostátního práva, který podal proti napadenému správnímu rozhodnutí. 89.
The national court’s first question is, in substance, whether, in order to be fulfilled, the condition laid down in Kühne & Heitz that the decision of a national court ruling at final instance is, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC presupposes that the claimant in the main proceedings relied on Community law in the legal action under national law brought by him against the disputed administrative decision. I - 433
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-2/06 která Soudní dvůr použil k vymezení této třetí podmínky: rozsudek vydaný vnitrostátním soudem rozhodujícím v posledním stupni „je ve světle pozdější judikatury Soudního dvora založen na nesprávném výkladu práva Společenství, který byl přijat, aniž by byla Soudnímu dvoru předložena předběžná otázka podle čl.
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 the national court ruling at final instance ‘is, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under [the third paragraph of Article 234] EC’. 42
Pokud jde o českou vládu, ta vyslovuje názor, že přezkum a oprava konečného rozhodnutí správních orgánů předpokládají, že dotyčná osoba toto rozhodnutí napadla před vnitrostátními soudy s odvoláním se na právo Společenství, pouze pokud tyto soudy nemají podle vnitrostátního práva ani možnost, ani povinnost použít právo z úřední povinnosti, a že tato okolnost zároveň není na překážku zásadě rovnocennosti a zásadě efektivity.
The Czech Government takes the view that review and amendment of a final administrative decision presuppose that the person concerned challenged the decision before the national courts in reliance on Community law only if those courts have, under domestic law, neither the power nor an obligation to apply that law of their own motion and that does not at the same time impede observance of the principles of equivalence and effectiveness.
Takto formulovaná třetí podmínka stanovená ve výše uvedeném rozsudku Kühne & Heitz spočívá na dvou, navzájem těsně spjatých prvcích. Jednak, že je rozhodnutí vydané soudem rozhodujícím v posledním stupni založeno na nesprávném výkladu práva Společenství. A dále, že tentýž soud v rozporu s čl. 234 třetím pododstavcem ES nepředložil Soudnímu dvoru předběžnou otázku. 91.
Worded in that way, the third condition of Kühne & Heitz is founded on two factors which are closely connected. First, the decision of the court ruling at final instance is based on a misinterpretation of Community law. Second, that court did not refer a question to the Court for a preliminary ruling, contrary to the third paragraph of Article 234 EC. 91.
Shodně se společností Kempter, finskou vládou a Komisí se domnívám, že v případě popsaném ve výše uvedeném rozsudku Kühne & Heitz přezkum a případně zrušení konečného správního rozhodnutí, jejichž účelem je zohlednit výklad ustanovení práva Společenství, který mezitím provedl Soudní dvůr, nevyžadují, aby se žalobce v rámci opravného prostředku podle vnitrostátního práva podaného proti takovému rozhodnutí dovolával práva Společenství, a to z následujících důvodů. 94.
Like Kempter, the Finnish Government and the Commission, I think that, in the situation referred to in Kühne & Heitz, the review and, as the case may be, the withdrawal of a final administrative decision which are intended to take account of the interpretation of a provision of Community law given by the Court in the meantime do not require the claimant to have relied on Community law in the context of the legal action under domestic law brought by him against such a decision, for the following reasons. 94.
Soudní dvůr naproti tomu výslovně nepožaduje, aby se žalobce v původním řízení dovolával práva Společenství před uvedeným soudem 43.
On the other hand, the Court does not expressly require the claimant in the main proceedings to have relied on Community law before the abovementioned court.
Není tedy důležité, zda soud, jehož rozhodnutí již nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního
43It is therefore of no consequence whether the court against whose decisions there is no judicial remedy under national law applied
42 — Výše uvedený rozsudek Kühne & Heitz (bod 28, zvýraznění provedeno autorem tohoto stanoviska). 43 — Samotná skutečnost, že žalující podnik ve věci, v níž byl vydán výše uvedený rozsudek Kühne & Heitz, se před vnitrostátním soudem rozhodujícím v posledním stupni, zdá se, dovolával práva Společenství, dle mého mínění nedokazuje, že by při formulování této třetí podmínky Soudní dvůr implicitně požadoval, aby bylo před vnitrostátním soudem rozhodujícím v posledním stupni uplatňováno právo Společenství. Viz v tomto ohledu vyjádření Kühne & Heitz v této věci, bod 22. Konkrétněji tento podnik uvádí, že v průběhu řízení, v němž byl vydán rozsudek College van Beroep voor het bedrijfsleven ze dne 22. listopadu 1991, se dovolával rozsudku Soudního dvora ze dne 18. ledna 1984, Ekro (327/82, Recueil, s. 107). 92.
42 — Kühne & Heitz, paragraph 28( emphasis added). 43 — The mere fact that the claimant undertaking in Kühne & Heitz does appear to have relied on Community law before the national court ruling at final instance does not seem to me such as to prove that, in formulating the third condition, the Court implicitly required Community law to be relied upon before the national court ruling at final instance. On this point, see the observations of Kühne & Heitz in that case, paragraph 22. More precisely, the undertaking states that, in the course of the proceedings which led to the judgment of the College van Beroep voor het bedrijfsleven (Administrative Court of Trade and Industry, Netherlands) of 22 November 1991, it relied on the judgment in Case 327/82 Ekro [1984] ECR 107. 92.
Zaprvé konstatuji, že požadavek, podle nějž se žalobce musí dovolávat práva Společenství v rámci opravného prostředku podle vnitrostátního práva, nijak nevyplývá ze znění třetí podmínky zakotvené Soudním dvorem ve výše uvedeném rozsudku Kühne & Heitz pro vznik povinnosti přezkumu příslušného správního orgánu. Je třeba opět citovat slova, I - 434
First, a requirement that the claimant must have relied on Community law in the legal action brought by him under domestic law does not follow at all from the wording of the third condition laid down by the Court in Kühne & Heitz with a view to giving rise to an obligation on the part of the competent administrative authority to carry out a review. It is appropriate once more to cite the words used by the Court when laying down the third condition: the judgment of I - 434
KEMPTER podmíněna ani tím, aby žalobce v původní věci žádal dotčený soud, aby předložil Soudnímu dvoru takovou předběžnou otázku, ani požadavkem, aby důvody na podporu svého opravného prostředku založil na právu Společenství.
KEMPTER refer a question to the Court of Justice or on a requirement that he has based the pleas in support of his action on Community law.
práva, použil právo Společenství z podnětu účastníků původního řízení, nebo z vlastního podnětu.
Community law on the initiative of the parties to the main proceedings or of its own motion.
S ohledem na formulaci použitou Soudním dvorem je důležité, že dotčené soudní rozhodnutí spočívá na nesprávném výkladu práva Společenství a svědčí tedy o nesprávném použití tohoto práva, aniž tento soud považoval za nutné předložit Soudnímu dvoru předběžnou otázku ohledně výkladu.
What is important, having regard to the wording used by the Court, is that the judicial decision in question is based on a misinterpretation of Community law and therefore shows that it has been misapplied, without the court in question having considered it necessary to seek a preliminary ruling on a question of interpretation from the Court of Justice.
Tato povinnost je přizpůsobena strategickému postavení, jaké nejvyšší soudy zaujímají ve vnitrostátních právních řádech.
45 That obligation is commensurate with the strategic position of supreme courts in national legal systems.
V souladu s jejich tradiční rolí při sjednocování práva je jim totiž svěřeno zajišťovat, aby ostatní vnitrostátní
In accordance with their traditional function of unifying the
Zadruhé je třeba mít na paměti, že řešení přijaté Soudním dvorem ve výše uvedeném rozsudku Kühne & Heitz je podle znění třetí podmínky, kterou tento rozsudek stanoví, velmi těsně spjato s povinností podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která na základě čl. 234 třetího pododstavce ES přísluší vnitrostátním soudům, jejichž rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva. Podobně jako společnost Kempter a Komise se však domnívám, že tato povinnost není 44 — Viz předkládací rozhodnutí ve francouzském znění, s.
Second, it must be borne in mind that the approach adopted by the Court in Kühne & Heitz is, in accordance with the wording of the third condition, closely bound up with the obligation of national courts against whose decisions there is no judicial remedy under national law to seek a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC. I agree with Kempter and the Commission that that obligation does not depend on the claimant in the main proceedings having requested the court concerned to 44 — See the order for reference, English version, p.
8, písm. b) a vyjádření společnosti Kempter, body 1 a 2.
7, para -graph (b), and Kempter’s observations, paragraphs 1 and 2.
45 — Viz zejména v tomto smyslu rozsudek ze dne 15. září 2005, Intermodal Transports (C-495/03, Sb. rozh. s. I-8151, bod 29 a uvedená judikatura).
45 — See in particular, to that effect, Case C-495/03 Intermodal Transports [2005] ECR I-8151, paragraph 29, and the caselaw cited.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-2/06 soudy dodržovaly správné a účinné uplatňování práva Společenství.
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 law, they are responsible for ensuring that the other national courts apply Community law correctly and effectively.
Navíc rozhodují o nejzazších opravných prostředcích určených k zaručení ochrany práv, která pro jednotlivce vyplývají z práva Společenství.
In addition, they deal with final appeals intended to safeguard the rights derived by individuals from Community law.
článku 234 ES naopak vyplývá, že zahájení případného řízení o předběžné otázce zcela závisí na tom, jak tento soud posoudí relevanci a nezbytnost předběžné otázky, a že není nijak podmíněno povahou důvodů uplatňovaných účastníky původního řízení před tímto soudem.
for applying Article 234 EC that the making of any reference for a preliminary ruling depends entirely on that court’s assessment as to whether a reference is appropriate and necessary and that it in no way depends on the nature of the pleas relied on before it by the parties to the main proceedings.
Podle judikatury vzešlé z rozsudku ze dne 6. října 1982, Cilfit a další 46, platí, že vnitrostátní soudy, jejichž rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, „mají povinnost, vyvstaneli otázka práva Společenství při jednání před těmito soudy, obrátit se na Soudní dvůr, ledaže konstatovaly, že vyvstalá otázka není relevantní nebo že k dotčenému ustanovení Společenství byl již výklad Soudním dvorem podán nebo že řádné používání práva Společenství je tak zřejmé, že není ponechán prostor pro žádné rozumné pochybnosti“ 47.
Pursuant to the caselaw originating from Cilfit and Others, 46national courts against whose decisions there is no judicial remedy under national law ‘are required, where a question of Community law is raised before them, to comply with their obligation to make a reference, unless they have established that the question raised is irrelevant or that the Community provision in question has already been interpreted by the Court or that the correct application of Community law is so obvious as to leave no scope for any reasonable doubt’. 47
Řízení o předběžné otázce, kterým se zavádí postup přímé spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy, totiž spočívá na dialogu mezi soudy.
Establishing a procedure for direct cooperation between the Court of Justice and the national courts, the system of references for a preliminary ruling is based on a dialogue between one court and another.
V průběhu tohoto řízení jsou účastnící původního řízení pouze vyzváni, aby předložili vyjádření v právním rámci vymezeném předkládajícím soudem 48.
In the course of that procedure, the parties to the main proceedings are merely invited to submit observations within the legal framework set out by the court making the reference.
Soudní dvůr stanovil, že „[v] mezích stanovených článkem [234 ES] tak přísluší pouze vnitrostátním soudům rozhodnout o principu a předmětu případné předběžné otázky předložené Soudnímu dvoru, a rovněž tak přísluší pouze těmto soudům rozhodnout o tom, zda se domnívají, že jim rozhodnutí o předběžné otázce vydané na jejich žádost poskytlo dostatečné vysvětlení, nebo zda považují za nutné obrátit se znovu na Soudní dvůr“ 49.
48According to the Court of Justice, ‘within the limits established by Article [234 EC], it is thus for the national courts alone to decide on the principle and purpose of any reference to the Court of Justice and it is also for those courts alone to judge whether they have obtained sufficient guidance from the preliminary ruling delivered in response to their reference or whether it appears to them necessary to refer the matter once more to the Court’. 49
Rovněž je třeba uvést, že Soudní dvůr ve výše uvedeném rozsudku Cilfit a další upřesnil význam výrazu „vyvstaneli taková otázka“ ve smyslu čl. 234 druhého
It is also to be observed that, in Cilfit and Others, the Court explained the meaning of the phrase ‘where [such a/any such] question is raised’ for the purposes of the second
Z této judikatury naopak nevyplývá, že vnitrostátní soud, proti jehož rozhodnutím již nelze podat opravný prostředek k soudu podle vnitrostátního práva, by mohl být zproštěn své povinnosti předložit předběžnou otázku ohledně výkladu, jestliže před ním účastníci původního řízení neuplatnili důvod založený na právu Společenství.
On the other hand, it does not follow from that caselaw that a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law might be exempt from the obligation to seek a preliminary ruling on a question of interpretation where the parties to the main proceedings have not raised before it a plea based on Community law.
Z judikatury týkající podmínek uplatnění
On the contrary, it is clear from the caselaw relating to the conditions
48 — Usnesení ze dne 28. dubna 1998, Reisebüro Binder (C-116/96 REV, Recueil, s. I-1889, bod 7).
48 — Order in Case C-116/96 REV Reisebüro Binder [1998] ECR I-1889, paragraph 7.
KEMPTER a třetího pododstavce ES, aby tak určil, za jakých podmínek je vnitrostátní soud, jehož rozhodnutí již nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, povinen obrátit se na Soudní dvůr.
KEMPTER and third paragraphs of Article 234 EC, in order to determine the circumstances in which a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law is required to bring the matter before the Court of Justice.
nastolil otázku výkladu nebo platnosti práva Společenství, nýbrž zahrnuje také případy, kdy takovou otázku nastolí sám vnitrostátní soud, který v tomto ohledu považuje rozhodnutí Soudního dvora ‚za nezbytné k vynesení svého rozsudku‘ “ 51.
of the parties to the main action has taken the initiative of raising a point concerning the interpretation or the validity of Community law, but also extend to cases where a question of this kind is raised by the national court or tribunal itself which considers that a decision thereon by the Court of Justice is “necessary to enable it to give judgment”’. 51
Při této příležitosti Soudní dvůr uvedl, že řízení o předběžné otázce není procesním prostředkem pro strany sporu řešeného před vnitrostátním soudem.
On that occasion the Court observed that a reference for a preliminary ruling does not constitute a means of redress available to the parties to a case pending before a national court or tribunal.
Podle Soudního dvora „[t]edy nestačí tvrzení účastníka řízení o tom, že spor nastoluje otázku výkladu práva Společenství, aby byl dotyčný soud povinen se domnívat, že se jedná o otázku vyvstalou ve smyslu článku [234 ES].
According to the Court, ‘therefore the mere fact that a party contends that the dispute gives rise to a question concerning the interpretation of Community law does not mean that the court or tribunal concerned is compelled to consider that a question has been raised within the meaning of Article [234 EC].
Tomuto soudu naopak přísluší obrátit se popřípadě na Soudní dvůr z úřední povinnosti“ 50.
On the other hand, a national court or tribunal may, in an appropriate case, refer a matter to the Court of Justice of its own motion’. 50
Z této judikatury vyplývá, že jakmile se použití práva Společenství ukáže být nezbytným pro vnitrostátní soud, jehož rozhodnutí již nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, za účelem rozhodnutí sporu, který mu byl předložen, čl. 234 třetí pododstavec ES uvedenému soudu ukládá, aby se obrátil na Soudní dvůr s veškerými otázkami o výkladu, které vyvstanou, i když nebyl žalobcem v původním řízení uplatněn důvod vycházející z práva Společenství, ovšem s výhradou zmírňujících podmínek připuštěných Soudním dvorem ve výše uvedeném rozsudku Cilfit a další a nedávno připomenutých v jeho výše uvedeném rozsudku Intermodal Transports.
It follows from this caselaw that, where the application of Community law appears necessary to a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law in order to determine a dispute before it, the third paragraph of Article 234 EC requires that court to refer to the Court of Justice any question of interpretation that arises, even if the claimant in the main proceedings has not raised a plea based on Community law, subject however to the qualifications accepted by the Court in Cilfit and Others and recently referred to by it in Intermodal Transports.
Tato analýza neznamená, že vnitrostátní soud, jehož rozhodnutí již nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, je na základě práva Společenství povinen nadnést z úřední povinnosti důvod
This analysis does not mean that a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law would be obliged, by virtue of Community law, to raise a plea based on Community law of its own motion. It means merely that