natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Navrhovatelky tvrdí, že ačkoli Společenství jako takové není stranou Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“), je povinno respektovat práva zaručená EÚLP.
The appellants state that, even though the Community as such is not a party to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (‘the ECHR’), it is bound to respect the rights guaranteed by the ECHR.
Právo na nezávislý a nestranný soud je nedílnou součástí práva na spravedlivý proces podle článku 6 EÚLP.
The right to an independent and impartial tribunal is a component of the right to a fair trial under Article 6 ECHR.
Zjevná (objektivní) podjatost postačuje k porušení uvedeného práva a vzniká v případě, že složení soudu vznáší legitimní pochybnosti o jeho nestrannosti.
Apparent (objective) bias is sufficient to infringe that right and arises if the composition of a court raises legitimate doubts about its impartiality.
Z judikatury Evropského soudu pro lidská práva i francouzských soudů vyplývá, že účast stejného soudce v následném řízení takové pochybnosti vznáší. La Poste má za to, že čl.
The caselaw of both the European Court of Human Rights and the French courts shows that the presence of the same judge in successive proceedings raises such doubts.
118 odst. 1 a 2a jednacího řádu Soudu prvního stupně naznačují, že by soudci neměli znovu rozhodovat ve věcech, ve kterých se podíleli na vydání prvního rozhodnutí.
La Poste considers that Article 118(1) and (2a) of the Rules of the Court of First Instance indicate a concern about judges re-examining cases in which they sat first time round.
Zruší-li Soudní dvůr rozsudek nebo usnesení vydané Soudem zasedajícím v plénu nebo ve velkém senátu, věc je přidělena tomu soudnímu kolegiu, které zrušené rozhodnutí vydalo.
Where the Court of Justice sets aside a judgment delivered or an order made by the Court of First Instance sitting in plenary session or by the Grand Chamber, the case shall be assigned to that Court or that Chamber as the case may be.
Zruší-li Soudní dvůr rozsudek nebo usnesení vydané samosoudcem, předseda Soudu přidělí věc senátu složenému ze tří soudců, jehož členem není uvedený soudce.
Where the Court of Justice sets aside a judgment delivered or an order made by a single Judge, the President of the Court of First Instance shall assign the case to a Chamber composed of three Judges of which that Judge is not a member.
Ufex ve svých kasačních odpovědích argumentuje, že uvedený důvod je nový, a není tedy podle jednacího řádu Soudního dvora přípustný.
UFEX in its responses argues that the plea is new and therefore inadmissible under the Rules of the Court.
Dopisy kanceláře Soudu prvního stupně byly navrhovatelky informovány o složení soudu před jednáním a jméno soudce zpravodaje bylo uvedeno ve zprávě k jednání.
Letters from the Registry of the Court of First Instance had informed the appellants of the composition of the court before the hearing and the Judge-Rapporteur’s name was on the Report for the Hearing.
Navrhovatelky nicméně nevznesly před uvedeným soudem žádné námitky.
The appellants nevertheless raised no objections before that court.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – SPOJENÉ VĚCI C-341/06 P a C-342/06 P o otázku veřejného pořádku, kterou Soudní dvůr musí vznést z úřední moci.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P
Z rozsudku Petrides 18vyplývá, že účastník řízení se nemůže v řízení o kasačním opravném prostředku dovolávat procesních záruk, jichž se výše uvedeným způsobem vzdal.
Petrides 18 shows that a procedural safeguard thus waived cannot be invoked on appeal.
Navrhovatelky tvrdí, že námitka nepřípustnosti je v každém případě neopodstatněná.
The appellants submit that the inadmissibility plea is ill-founded in any event.
Předmětný důvod kasačního opravného prostředku nemohl být uplatněn před doručením napadeného rozsudku.
The plea could not have been raised before the delivery of the judgment under appeal.
Důvody kasačního opravného prostředku jsou z podstaty věci nové v tom smyslu, že napadají napadený rozsudek.
Pleas in an appeal are necessarily new in that they challenge the judgment under appeal.
Právo na nestranný soud je nezcizitelné a nelze se jej vzdát podobně jako procesní záruky.
The right to an impartial tribunal is inalienable and cannot be waived like a procedural guarantee.
Navrhovatelky dále tvrdí, že neexistuje žádný postup upravující zpochybnění složení Soudu prvního stupně ani podání námitek proti konkrétnímu soudci.
Further, the appellants maintain that there is no procedure to challenge the composition of the Court of First Instance or to object to a particular judge sitting.
Chronopost konečně tvrdí, že dopisy kanceláře Soudu prvního stupně neobsahovaly jména soudců v senátech a že neobdržela kopii zprávy k jednání.
Finally, Chronopost states that the letters from the Registry of the Court of First Instance did not contain the names of the judges sitting in the Chambers and that it did not receive a copy of the Report for the Hearing.
Pokud jde o podstatu předmětného důvodu kasačního opravného prostředku, Ufex zaprvé tvrdí, že složení Soudu prvního stupně při rozhodování o napadeném rozsudku odpovídalo článku 118 jednacího řádu Soudu prvního stupně, pokud jde o složení Soudu prvního stupně ve věci vrácené Soudním dvorem po zrušení předchozího rozhodnutí.
As to the substance of the plea, UFEX submits, first, that the composition of the Court of First Instance for the judgment under appeal conformed with Article 118 of the Rules of the Court of First Instance regarding the composition of the Court of First Instance for a case referred back by the Court of Justice upon quashing a previous decision.
K neutralizaci jakéhokoli nebezpečí podjatosti navíc slouží zásada kolegiality, kterou se řídí složení soudních orgánů Společenství.
Moreover, the principle of collegiality governing the composition of the Community judicature serves to neutralise any risk of bias.
Zadruhé, uvedená pravidla Společenství neporušují čl. 6 odst. 1 EÚLP.
Second, those Community rules do not infringe Article 6(1) ECHR.
Zatřetí, uvedená pravidla odpovídají rozmanitým tradicím členských států.
Third, the rules take account of the diverse traditions of the Member States.
Je navíc v zájmu řádné správy soudnictví Společenství, aby ve složité věci vrácené Soudu prvního stupně byla zachována osoba soudce zpravodaje.
Moreover, it is in the interests of good administration of Community justice for the Judge-Rapporteur to be maintained in a complex case referred back to the Court of First Instance.
Ve svých replikách navrhovatelky zpochybňují námitku nepřípustnosti vznesenou Ufex.
In their replies, the appellants challenge the inadmissibility plea raised by UFEX.
Chronopost má za to, že uvedená námitka je irelevantní, neboť porušení práva na nestranný soud představuje porušení podstatné procesní náležitosti.
Chronopost considers the plea inoperative because a violation of the right to an impartial tribunal constitutes an infringement of an essential procedural requirement.
Jedná se tedy
As such, it
Ve svých duplikách Ufex argumentuje, že tvrzení, že předmětný důvod kasačního opravného prostředku je otázkou veřejného pořádku, je samo o sobě novým důvodem.
In its rejoinders, UFEX argues that the assertion that the present plea is a matter of public policy is in itself a new plea.
Vzhledem k tomu, že nedošlo k porušení základního práva, je tento argument rovněž irelevantní.
Since there was no infringement of a fundamental right, it is also inoperative.
Důvody kasačního opravného prostředku nejsou nutně nové, protože mají být vzneseny k otázkám projednávaným před soudem nižšího stupně.
Pleas on appeal are not necessarily new, since they should be raised on points debated before the court below.
Pokud jsou nové, čl.
Where they are new, Article 42(2) of the Rules of the Court of Justice applies
CHRONOPOST A LA POSTE v. UFEX A DALŠÍ ního dvora se na kasační opravné prostředky použije na základě jeho článku 118.
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS to appeals by virtue of Article 118 thereof.
Ufex rovněž konstatuje, že Chronopost mělo být známo složení senátů Soudu prvního stupně, neboť byly zveřejněny v Úředním věstníku 19.
UFEX also notes that Chronopost should have known the composition of the Chambers of the Court of First Instance since they were published in the Official Journal. 19
Tvrzené porušení procesních pravidel z důvodu složení Soudu prvního stupně nemá žádnou souvislost s důvody vznesenými před uvedeným soudem Komisí.
An allegation of breach of procedure on the ground of the composition of the Court of First Instance has no connection with the pleas raised before that court by the Commission.
Chronopost a La Poste tedy nebyly oprávněny vznést uvedený důvod před Soudem prvního stupně.
Consequently, Chronopost and La Poste were precluded from raising that plea before the Court of First Instance.
Dále je namístě položit si otázku, zda Komise sama mohla vznést takový důvod v řízení před Soudem prvního stupně.
One should then ask whether the Commission itself could have raised such a plea in the proceedings before the Court of First Instance.
Pokud jde o přípustnost, je namístě připomenout, že Chronopost a La Poste vstoupily do řízení před Soudem prvního stupně na podporu Komise.
As to admissibility, I recall that Chronopost and La Poste were interveners supporting the Commission in the proceedings before the Court of First Instance.
48 odst. 2 jednacího řádu Soudu prvního stupně nové důvody nelze předkládat v průběhu řízení, ledaže by se zakládaly na právních a skutkových okolnostech, které vyšly najevo v průběhu řízení.
Under Article 48(2) of the Rules of the Court of First Instance, no new plea may be introduced in the course of proceedings unless it is based on matters which come to light in the course of the procedure.
Soud prvního stupně používá při rozhodování o otázce, zda okolnosti „vyšly najevo“ v průběhu řízení, objektivní kritérium, a to zda se účastník řízení mohl o těchto okolnostech dozvědět dříve 21.
The Court of First Instance applies an objective test to the question whether the matters have ‘come to light’ during the procedure, namely whether the party had been in a position to be aware of the matters previously. 21
Podle článku 40 statutu Soudního dvora může vedlejší účastník podporovat pouze návrhová žádání jednoho z účastníků řízení.
Under Article 40 of the Statute of the Court of Justice, an intervener may only support the form of order sought by one of the parties.
Soudy Společenství vykládají toto omezení v tom smyslu, že brání vedlejšímu účastníkovi vznášet argumenty nebo důvody, jež se úplně liší od návrhových žádání, která jsou základem sporu mezi žalobcem a žalovaným 20.
The Community Courts have interpreted that limitation as precluding an intervener from raising arguments or pleas that are entirely unconnected with the issues underlying the dispute, as established by the applicant and defendant. 20
Složení senátu Soudu prvního stupně, kterému byla uvedená věc přidělena po jejím vrácení Soudním dvorem, je zjevně okolností, která nemohla vyjít najevo před zahájením řízení. Podle čl.
The composition of the Chamber of the Court of First Instance to which the case was assigned upon being referred back by the Court is self-evidently a matter which could not have come to light before the proceedings commenced.
48 odst. 2 jednacího řádu Soudu prvního stupně by tedy Komise byla oprávněna vznést nový důvod za účelem napadení složení senátu.
Under Article 48(2) of the Rules of the Court of First Instance, the Commission would therefore have been en -titled to raise a new plea to challenge it.
19 — Viz poznámku pod čarou 15.
19 — See footnote 15.
20 — Viz rozsudek ze dne 17. března 1993, Komise v. Rada (C-155/91, Recueil, s.
21 — See Case T-340/04 France Télécom v Commission [2007] ECR II-573, paragraph 164 and the caselaw cited there.
21 — Viz rozsudek ze dne 8. března 2007, France Télécom v. Komise (T-340/04, Sb. rozh. s. II-573, bod 164 a uvedená judikatura).
20 — See Case C-155/91 Commission v Council [1993] ECR I-939, paragraphs 23 to 24, and Case T-237/02 Technische Glaswerke Ilmenau v Commission [2006] ECR II-5131, paragraph 97 and the caselaw cited there.
V projednávané věci by Komise obdobně nebyla oprávněna vznést námitku týkající se složení Soudu prvního stupně jako důvod kasačního opravného prostředku.
The Commission would here likewise not be permitted to raise the question of the composition of the Court of First Instance as a ground of appeal.
Komise mohla namítat složení senátu před soudem nižšího stupně.
The Commission could have objected to the composition of the Chamber before the lower court.
Tím, že tak neučinila, se vzdala procesní záruky a tuto otázku by nyní nebyla oprávněna znovu nastolit.
By not so doing, it waived a procedural safeguard and would not now be able to revive the issue.
Komise navíc měla objektivně možnost tak učinit.
The Commission was, moreover, objectively in a position to do so.
Složení senátu, kterému byla věc přidělena, bylo sděleno účastníkům řízení.
The Chamber to which the case was allocated was communicated to the parties.
Změny ve složení senátů Soudu prvního stupně v roce 2004 byly zveřejněny v Úředním věstníku.
The changes in composition of the Chambers of the Court of First Instance in 2004 were announced in the Official Journal.
Složení senátů bylo rovněž zveřejněno na internetové stránce Soudního dvora.
The composition of the Chambers is also disclosed on the Court’s web site.
Jméno soudce zpravodaje je uvedeno ve zprávě k jednání zaslané účastníkům řízení před jednáním.
The name of the Judge-Rapporteur appears on the report for the hearing sent to the parties before the hearing.
Konečně, složení soudu a jméno soudce zpravodaje jsou jasně uvedeny na oznámení o jednání ve věci, které je vyvěšeno před soudní síní.
Finally, the composition of the court and the name of the Judge-Rapporteur are clearly shown on the notice listing the case for hearing that is displayed outside the courtroom.
Mám za to, že by bylo v rozporu s rozhodnutím Soudního dvora ve věci Petrides a článkem 40 statutu Soudního dvora, pokud by vedlejší účastník, který vstoupil do řízení v prvním stupni, mohl uplatnit v řízení o kasačním opravném prostředku důvod, který účastník jím podporovaný neuplatnil před soudem nižšího stupně.
It seems to me that it would be contrary both to the Court’s ruling in Petrides and to Article 40 of the Statute of the Court of Justice if an intervener at first instance were able to raise on appeal a plea which the party it supported had failed to raise before the court below.
Komise tedy objektivně měla možnost vědět v průběhu řízení před Soudem prvního stupně, že soudce zpravodaj ve věci Ufex I je členem senátu v řízení v projednávaných věcech po jejich vrácení Soudu.
The Commission was therefore objectively in a position to know, in the course of the proceedings before the Court of First Instance, that the Judge-Rapporteur in UFEX I was included in the composition of the court the second time round.
Z napadeného rozsudku ani ze spisu však nevyplývá, že by Komise vznesla jakoukoli námitku.
However, nothing in the judgment under appeal or the Court’s case file suggests that the Commission raised any objection.
V rozsudku Petrides 22Soudní dvůr odmítl důvod kasačního opravného prostředku, jímž účastník řízení uplatňoval porušení zásady audi alteram partem a zásady „rovnosti zbraní“, neboť navrhovatel tuto okolnost neuplatnil před Soudem prvního stupně, ačkoli tak mohl učinit; vzdal se tak procesní záruky.
In Petrides 22 the Court rejected a ground of appeal alleging infringement of the principle audi alteram partem and the principle of equality of arms because the appellant had not raised the matter before the Court of First Instance in circumstances where it had the opportunity to do so and had thus waived a procedural safeguard.
Viz rovněž bod 33 stanoviska generálního advokáta Ruiz-Jaraba Colomera.
See also point 33 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer.
Je třeba přiznat, že tento závěr je založen na spíše formální analýze postavení vedlejšího účastníka.
That conclusion is admittedly based on a rather formal analysis of the position of an intervener.
Z koncepčního hlediska nemám za to, že by bylo namístě tvrdit, že vedlejší účastník nemá právo na spravedlivý proces, i pokud se nejedná o jeho vlastní proces.
Conceptually, I do not think it can be said that an intervener has no right to a fair trial, even if it is not his own trial.
V souladu s článkem 40 statutu Soudního dvora má nutně zájem na výsledku řízení (jinak by mu nebylo umožněno vstoupit do řízení).
In accordance with Article 40 of the Statute of the Court of Justice, he necessarily has an interest in the result of a case (otherwise, he would not be permitted to intervene).
Chronopost a La Poste navíc již nejsou vedlejšími účastníky, nýbrž navrhovatelkami v řízení před Soudním dvorem. Článek 6 odst.
Moreover, Chronopost and La Poste are no longer interveners, but appellants before this Court.
1 EÚLP zaručuje každému právo na spravedlivý proces, ve kterém se „rozhodne o jeho občanských právech nebo
Article 6(1) ECHR guarantees everyone the right to a fair trial ‘[i]n the determination of
CHRONOPOST A LA POSTE v. UFEX A DALŠÍ závazcích nebo o oprávněnosti jakéhokoli trestního obvinění proti němu“ 23.
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS his civil rights and obligations or of any criminal charge against him’. 23
Jejich argument je založen na judikatuře, z níž vyplývá, že v případě, kdy takový správní orgán, jako je Komise, odepře zúčastněným stranám možnost odpovědět nebo se vyjádřit před přijetím správního aktu, dochází k porušení podstatné procesní náležitosti 24.
The appellants’ argument is based on caselaw showing that an essential procedural requirement is violated if an administrative authority, such as the Commission, denies interested parties the opportunity to respond or comment before the adoption of an administrative act. 24
Mám navíc za to, že pokud Soudní dvůr rozhodne, že Chronopost a La Poste mohly samy vznést námitku proti složení Soudu prvního stupně před Soudem i při neexistenci námitky ze strany Komise, je třeba mít za to, že z důvodů uvedených v bodech 40 až 43 výše se tohoto práva vzdaly.
However, it seems to me that, if the Court decides that Chronopost and La Poste could themselves have objected to the composition of the Court of First Instance before that Court even in the absence of an objection from the Commission, they must then be considered, for the reasons given in points 40 to 43 above, to have waived that right.
Rozsudek Petrides však představuje jednoznačnou judikaturu, podle níž žalobce, který v průběhu soudního řízení neuplatní svá práva obhajoby, má-li k tomu možnost, se takových práv nemůže později dovolávat.
However, Petrides is clear authority that an applicant which fails, in the course of judicial proceedings, to assert its rights of defence when it has the opportunity to do so cannot invoke those rights later on.
Soudní dvůr v uvedené věci nepovažoval za nutné zabývat se námitkou žalobce i bez návrhu.
The Court in that case did not deem it necessary to consider the applicant’s plea of its own motion.
Mám tedy za to, že první důvod kasačního opravného prostředku je nepřípustný.
I therefore consider that the first ground of appeal is inadmissible.
Zásady, jejichž porušení uplatňoval žalobce ve věci Petrides, jsou stejně tak součástí práva na spravedlivý proces, jako práva na nestranný soud: zásady audi alteram partem a nemo judex in sua causa totiž představují dva pilíře zásady spravedlnosti.
The principles alleged by the applicant in Petrides to have been breached are as much an element of the right to a fair trial as the right to an impartial tribunal: indeed, audi alteram partem and nemo judex in sua causa form the two pillars of natural justice.
Nevidím tedy žádný důvod, proč by Soudní dvůr měl postupovat v projednávané věci jinak.
I therefore see no reason why the Court should adopt a different approach in the present case.
Vzhledem k tomu s tvrzením navrhovatelek.
That said, I do not accept the appellants’ argument.
Pokud by se Soudní dvůr nicméně rozhodl uvedený důvod připustit, mám za to, že je třeba jej zamítnout jako neopodstatněný.
Should the Court nonetheless decide to admit the plea, it should in my view reject it on the substance.
I-2257, body 14 až 17), a rozsudek Soudu ze dne 10. května 2001, Kaufring a další v. Komise (T-186/97, T-187/97, T-190/97 až T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216/97 až T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 a T-147/99, Recueil, s. II-1337, body 134 a 135).
64330/01, § 43, 31 May 2005, the European Court of Human Rights held that Article 6(1) ECHR was applicable in a case where an applicant who had asked for criminal proceedings to be taken up against her former government employer and who participated in those proceedings as an ‘assistente’ had, by that token, demonstrated her interest in the conviction of the accused and in compensation for damages suffered.
Článek 6 odst. 1 EÚLP, který zaručuje právo na nestranný proces, patří mezi taková základní práva.
25 Article 6(1) ECHR, which guaran- tees the right to an impartial tribunal, forms part of those fundamental rights.
Zaprvé, nedošlo k žádnému zjevnému porušení podstatné procesní náležitosti.
First, there is no manifest breach of an essential procedural requirement.
Článek 118 odst. 1 jednacího řádu Soudu prvního stupně nezakazuje, aby v následném řízení ve věci, která byla vrácena Soudu, rozhodoval stejný senát.
Article 118(1) of the Rules of the Court of First Instance does not prohibit successive proceedings in a case which has been remitted from being heard by the same Chamber.
Z jednacího řádu Soudu prvního stupně rovněž nijak nevyplývá, že by stejný soudce nemohl působit jako soudce zpravodaj ve věci vrácené Soudu na základě kasačního opravného prostředku. Článek 118 odst.
That may be contrasted with the very different rule under Article 118(2a), according to which a judge may not rehear a case referred back to the Court of First Instance if he or she sat as a single judge the first time round.
2 totiž konkrétně vyžaduje, aby vrácená věc byla přidělena velkému senátu (nebo samozřejmě plénu) ve stejném složení.
Indeed, Article 118(2) specifically requires Grand Chamber (and, of course, plenary) cases to be re-examined by the same formation of judges.
Pokud jde o objektivní podjatost, která vzniká v případě, kdy existují legitimní pochybnosti o nestrannosti soudu, Evropský soud pro lidská práva rozhodl, že „z povinnosti zachovat nestrannost nelze obecně dovozovat, že by soud vyššího stupně, který zruší rozhodnutí správního nebo soudního orgánu, byl povinen věc vrátit buď odlišnému orgánu nebo odlišně složenému oddělení původního orgánu“ 26.
In respect of objective bias, which arises when there are legitimate doubts about the impartiality of a tribunal, the European Court of Human Rights has held that ‘it cannot be stated as a general rule resulting from the obligation to be impartial that a superior court which sets aside an administrative or judicial decision is bound to send the case back to a different jurisdictional authority or to a differently composed branch of that authority’.
Účast stejného soudce v následném řízení ve stejné věci může vést k odůvodněným pochybnostem ohledně nestrannosti pouze ve spojení s jinými faktory 27. Žádný takový další faktor není v projednávané věci uplatňován.
26The participation of the same judge in successive hearings of the same case may raise justified doubts as to impartiality only in combination with other factors. 27 No such additional factor is alleged here.
Navrhovatelky zadruhé neuplatňují skutečnou (subjektivní) podjatost.
Secondly, the appellants do not allege actual (subjective) bias.
Uplatňují pouze (objektivní) podjatost související se složením senátu Soudu prvního stupně, kterému byla uvedená věc přidělena po jejím vrácení Soudním dvorem.
The only (objective) bias alleged relates to the composition of the Chamber in the Court of First Instance to which their case was assigned upon being referred back by the Court of Justice.