natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Úmrtí, při kterých je přítomna extáze, nejsou hlášena často a v mnoha těchto případech nebyla tato droga identifikována jako přímá příčina smrti.
Deaths in which ecstasy is present are infrequently reported and, in many of these cases, the drug has not been identified as the direct cause of death.
Úmrtí související s amfetaminy jsou v Evropě rovněž hlášena výjimečně, ačkoliv v České republice byl v roce 2007 významný počet fatálních předávkování – s výjimkou léků – (11 ze 40) připsán pervitinu (metamfetaminu), oproti 14 úmrtím připsaným opiátům.
While amphetamine deaths are also infrequently reported in Europe, in the Czech Republic a substantial proportion of fatal overdoses — excluding medicines — (11 out of 40) in 2007 have been attributed to pervitin (methamphetamine), compared to 14 deaths attributed to opioids.
Ve Finsku byly amfetaminy přítomny ve 40 % z 229 hlášených úmrtí za rok 2007, ačkoliv z toho nutně nevyplývá, že tato droga byla přímou příčinou smrti (148).
In Finland, amphetamines were present in 40 % of the 229 reported deaths in 2007, although this does not necessarily imply that the drug was the direct cause of death (148).
Celkovou úmrtnost lze odhadnout několika způsoby: jedna metoda spočívá v kombinování informací z kohortových
Overall mortality can be estimated in different ways: one method consists of combining information from mortality
Trendy v úmrtích vyvolaných drogami studií úmrtnosti s odhady prevalence užívání drog (151).
151 cohort studies with estimates of drug use prevalence (
Počet úmrtí vyvolaných drogami se v Evropě v průběhu 80. let a na počátku 90. let 20. století prudce zvýšil, souběžně s nárůstem užívání heroinu a injekčního užívání
Druginduced deaths increased sharply in Europe during the 1980s and early 1990s, paralleling the increase in heroin use and drug injection, and thereafter remained at high levels. However, data from countries with long
Dalším přístupem je využívání existujících všeobecných statistik úmrtnosti a odhadování podílu úmrtí souvisejících s užíváním drog.
Another approach is to use existing general mortality statistics and estimate the proportion related to drug use.
Použít lze i další specializované
Other specialised information sources can be used, for
Z historických důvodů se trend EU vztahuje k zemím EU-15 a Norsku. )
For historical reasons, the EU trend refers to EU-15 and Norway.
Viz „Snižování počtu úmrtí z předávkování po propuštění z věznice“, s. 88. )
(150) See ‘Reducing overdose deaths after prison’, p. 89.
Viz „Odhad celkové úmrtnosti připisované problémovému užívání drog: nový vývoj“, s. 86.
(151) See ‘Estimating total mortality attributed to problem drug use: new developments’, p. 87.
Výroční zpráva za rok 2009: Stav drogové problematiky v Evropě informační zdroje, například v případě úmrtnosti související s HIV/AIDS se kombinují informace Eurostatu a EuroHIV.
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths instance, in the case of mortality related to HIV/AIDS, Eurostat and EuroHIV information is combined.
Odhad celkové úmrtnosti připisované problémovému užívání drog: nový vývoj
Estimating total mortality attributed to problem drug use: new developments
Kohortové studie úmrtnosti
Mortality cohort studies
Nedávné kohortové studie úmrtnosti v Evropské unii nasvědčují tomu, že úmrtí vyvolaná drogami (předávkování) obvykle představují pětinu až polovinu celkového počtu úmrtí mezi problémovými uživateli drog.
Recent mortality cohort studies in the European Union indicate that druginduced deaths (overdoses) represent typically between a fifth and a half of the overall number of fatalities among problem drug users.
To naznačuje, že celková úmrtnost v této populaci by mohla být asi dvakrát až pětkrát vyšší než počet registrovaných úmrtí vyvolaných drogami.
This suggests that the total mortality in this population could be around two to five times the number of registered druginduced deaths.
Tento násobitel se mezi jednotlivými zeměmi liší podle různých faktorů, včetně rizikového chování, procenta smrtelných předávkování a prevalence dalších možných příčin úmrtí.
This multiplier varies across countries according to different factors, including risk behaviours, rate of fatal overdoses and prevalence of other possible causes of death.
Kohortové studie úmrtnosti sledují tytéž skupiny problémových uživatelů v čase a pomocí souvztažnosti s evidencí úmrtnosti se snaží určit příčiny všech úmrtí, k nimž v této skupině dojde.
Mortality cohort studies track the same groups of problem drug users over time and, through linkage with mortality registries, try to identify the causes of all deaths occurring in the group.
Tento typ studií může stanovit celkovou úmrtnost a příčinně specifickou úmrtnost pro danou kohortu a může odhadnout, do jaké míry úmrtnost ve skupině překračuje úmrtnost ve všeobecné populaci.
This type of study can determine overall and cause-specific mortality rates for the cohort, and can estimate the group’s excess mortality compared to the general population.
Rozsáhlé longitudinální kohortové studie lze použít k testování hypotéz například o důvodech změn v počtech úmrtí vyvolaných drogami i k monitorování celkového rizika a zjišťování měnících se vzorců v příčinách úmrtí.
Large-scale longitudinal cohort studies can be used to test hypotheses about, for example, the reasons for changes in the numbers of druginduced deaths, as well as to monitor the overall risk and detect changing patterns in the causes of death.
Centrum EMCDDA prosazuje výzkum odhadů celkové úmrtnosti mezi problémovými uživateli drog.
The EMCDDA is promoting research into estimating the total mortality among problem drug users.
V roce 2008 přezkoumal literaturu, zdroje dat a možné metody na tomto poli jeden projekt ve spolupráci s vědci z České republiky (1).
In 2008, a project in collaboration with researchers from the Czech Republic reviewed the literature, data sources and possible methods in this field (1).
Skupina odborníků doporučila pro budoucí studie dvě metody: metodu násobitele založenou na počtu registrovaných smrtelných předávkování a extrapolační metodu založenou na úmrtnosti v kohortách problémových uživatelů drog a národních odhadech populace problémových uživatelů drog.
An expert group recommended two methods for future studies: a multiplier method based on the number of registered fatal overdoses; and an extrapolation method based on mortality rates in cohorts of problem drug users and national estimates of the population of problem drug users.
Obě metody byly úspěšně ověřeny v pilotních studiích v České republice a EMCDDA plánuje vytvoření skupiny zemí, které by měly zájem tuto práci v blízké budoucnosti využít.
Both methods have been successfully pilot-tested in the Czech Republic, and the EMCDDA plans to set up a group of interested countries that could use this work in the near future.
V závislosti na prostředí výběru (např. studie prováděné v zařízeních protidrogové léčby) a kritériích pro zařazení (např. injekční uživatelé drog, uživatelé heroinu) většina kohortových studií uvádí úmrtnost mezi problémovými uživateli drog v rozmezí 1 až 2 % ročně.
Depending on recruitment settings (e.g. studies carried out in drug treatment facilities) and inclusion criteria (e.g. injecting drug users, heroin users), most cohort studies show mortality rates in the range of 1–2 % per year among problem drug users.
Přestože relativní význam příčin úmrtí se mezi zeměmi a v čase liší, obecně bývá hlavní příčinou úmrtí předávkování drogami, které je příčinou až 50–60 % úmrtí mezi injekčními uživateli drog v zemích s nízkou prevalencí HIV/AIDS.
Although the relative importance of the causes of death varies between countries and over time, the main cause is generally drug overdose, accounting for up to 50–60 % of deaths among injectors in countries with low prevalence of HIV/AIDS.
Některé země bohužel vykazují nízkou míru detekce předávkování v obecných evidencích úmrtnosti, a proto se u významného počtu úmrtí zaznamenaných s „neznámou“ nebo nedostatečně specifikovanou příčinou (např. srdeční záchvat) může jednat o předávkování.
Unfortunately, some countries show a low detection rate of overdoses in the general mortality registries and, therefore, a significant proportion of deaths recorded with an ‘unknown’ or an insufficiently specified cause (e.g. cardiac arrest) might be overdoses.
Pro zvýšení validity popisu příčin úmrtí může být přihlédnuto také k dalším zdrojům informací (tj. speciálním policejním nebo forenzním evidencím úmrtnosti).
To improve the validity of the description of causes of deaths other sources of information (i.e. special police or forensic mortality registries) can be consulted too.
antiretrovirové léčby v roce 1996 úmrtnost na HIV/AIDS ve většině zemí EU výrazně poklesla, i když v Portugalsku byl pokles mnohem méně výrazný.
France, Italy and Portugal. Following the introduction of highly active antiretroviral therapy in 1996, HIV/AIDS mortality decreased markedly in most EU countries, although the decrease was much less pronounced in Portugal.
Nárůst pozorovaný v posledních letech v Estonsku je v souladu s vysokými odhady prevalence HIV mezi injekčními uživateli drog v této zemi (pět až šest z deseti) a vysokým podílem těch, kteří o své infekci údajně nevěděli.
Increases observed in recent years in Estonia are consistent with the high estimates of HIV prevalence among injecting drug users in this country (5 to 6 out of 10) and the high proportion of them reportedly unaware of their infection.
Nedávný nárůst hlásí také Lotyšsko.
Recent increases have also been reported in Latvia.
V současnosti je ve většině zemí odhadovaná úmrtnost na HIV/AIDS mezi uživateli drog nízká, s výjimkou Španělska a Portugalska.
At present, estimated HIV/AIDS mortality rates among drug users are low in most countries, except in Spain and Portugal.
V Itálii, Francii a Lotyšsku je úmrtnost na HIV/AIDS na podobné úrovni jako úmrtnost na předávkování (153).
In Italy, France and Latvia, HIV/AIDS mortality and overdose mortality are of similar levels (153).
Centrum EMCDDA vytvořilo protokol, který má členské státy pobídnout k provádění kohortových studií úmrtnosti s cílem poskytovat srovnatelné informace o rizicích úmrtí mezi problémovými uživateli drog a utvářet politiky prevence a péče.
The EMCDDA has developed a protocol to encourage Member States to undertake mortality cohort studies, with the aim of providing comparable information about mortality risks in problem drug users and to inform prevention and care policies.
Nejnovější evropské studie byly provedeny v Německu, Španělsku, Itálii, Nizozemsku, Spojeném království a Norsku.
The most recent European studies were conducted in Germany, Spain, Italy, the Netherlands, the United Kingdom and Norway.
Třetina členských států EU žádnou kohortovou studii úmrtnosti dosud neprovedla, i když několik zemí hlásí studie, které probíhají nebo jsou na rok 2009 plánovány (např. Česká republika, Francie, Lotyšsko, Polsko).
A third of the EU Member States have yet to carry out a mortality cohort study, though several countries report studies that are ongoing or planned for 2009 (e.g. Czech Republic, France, Latvia, Poland).
Úmrtí nepřímo související s užíváním drog Lze odhadnout, že v roce 2006 zemřelo v Evropské unii na
Deaths indirectly related to drug use
HIV/AIDS, které lze připsat užívání drog, 2 100 lidí (152
It can be estimated that in 2006, over 2 100 people died of HIV/AIDS attributable to drug use in the European
K dalším chorobám, které jsou příčinou určitého podílu úmrtí mezi uživateli drog, patří chronická onemocnění, jako například choroby jater (v důsledku nákazy hepatitidou C a nadměrného užívání alkoholu), rakovina a kardiovaskulární potíže.
Other diseases that also account for a proportion of deaths among drug users include chronic conditions such as liver diseases (due to hepatitis C infection and heavy alcohol use), cancer and cardiovascular problems.
Dalším příčinám byla věnována mnohem menší pozornost, bez ohledu na skutečnosti, které naznačují, že mají značný dopad.
Other causes have received much less attention, despite indications that they have a considerable impact.
Například úrazy (nehody, vraždy a další násilí) a sebevraždy mohly zapříčinit 25 nebo více procent úmrtí problémových uživatelů drog.
For instance, trauma (accidents, homicides and other violence) and suicide could account for 25 % or more of the mortality of problem drug users. A literature review
V rámci přehledu literatury (Darke a Ross, 2002) bylo zjištěno, že počet sebevražd mezi uživateli přičemž k 89 % těchto úmrtí došlo ve Španělsku, Francii, Itálii a Portugalsku. Po zavedení vysoce účinné
), with 89 % of these deaths occurring in Spain,
) Rok 2006 byl vzat jako poslední rok, za který Eurostat poskytl informace o příčinách úmrtí téměř pro všechny členské státy.
) The year 2006 was taken as the more recent year for which information from almost all Member States regarding causes of death is available through Eurostat.
Podrobné informace o zdrojích, skupinách přenosu HIV, počtech a výpočtech viz tab. DRD-5 (část iii) ve Statistickém věstníku 2009. )
For detailed information on sources, for the transmission groups, numbers and computations see Table DRD-5 (part iii) in the 2009 statistical bulletin.)
Viz obr. DRD-7 (část ii) ve Statistickém věstníku 2009.
See Figure DRD-7 (part ii) in the 2009 statistical bulletin.
Kapitola 7: Infekční nemoci a úmrtí související s drogami heroinu je 14krát vyšší než v běžné populaci.
(Darke and Ross, 2002) found that the suicide rate among heroin users was 14 times higher than among the general population.
V nedávných kohortových studiích v Evropě byla sebevražda příčinou 6 až 11 % úmrtí mezi problémovými uživateli drog.
In recent cohort studies in Europe, suicide accounted for 6 % to 11 % of deaths among problem drug users.
Avšak celkový dopad těchto příčin se obtížně posuzuje kvůli omezené dostupnosti údajů.
However, the overall impact of these causes is difficult to assess due to the limited availability of data.
Snižování počtu úmrtí a zvládnout předávkování drogami, v osmi zemích jsou takové materiály k dispozici pro policisty a v sedmi zemích byly vytvořeny pro personál věznic (155).
Reducing drugrelated deaths families of drug users to recognise and manage drug overdoses; in eight countries, such materials are available for police officers; and in seven countries, they have been developed for prison staff (155).
Další cílové skupiny zahrnují pracovníky protidrogových center, personál ambulancí, zdravotní záchranné služby a rychlé lékařské pomoci i přistěhovalce z ruskojazyčných zemí a romskou populaci.
Other target groups include workers of drugs agencies, ambulance personnel, accident and emergency staff, as well as immigrants from Russian-speaking countries and the Roma population.
Počet zemí, kde jsou dostupné materiály pro několik cílových skupin, je však omezený a ne všechny materiály jsou dostupné po celé zemi.
The number of countries where materials for several target groups are available, however, is limited, and not all materials are accessible nationwide.
Osvětu o rizicích předávkování hlásí všechny země a v devíti z nich osvěta existuje ve většině relevantních měst s významným počtem problémových uživatelů drog.
Education about overdose risk is reported by all countries, and in nine of them it exists in most relevant cities with a significant number of problem drug users.
Ve čtyřech zemích však tyto aktivity probíhají pouze v menšině relevantních měst a v dalších dvanácti zemích pouze v několika městech.
However, in four countries, such activities take place only in a minority of relevant cities, and in a further 12 countries in just a few cities.
Dvanáct zemí hlásí, že jejich národní protidrogová strategie zahrnuje část věnovanou snižování počtu úmrtí vyvolaných drogami.
Twelve countries report that their national drug strategy includes a part dedicated to the reduction of druginduced deaths.
Jedna země, Spojené království, má specifický akční plán ke snižování škod souvisejících s drogami, který stanoví konkrétní opatření k prevenci úmrtí souvisejících s drogami.
One country, the United Kingdom, has a specific action plan to reduce drugrelated harm, which sets out specific actions for the prevention of drugrelated deaths.
Třináct zemí nemá ani konkrétní strategii, ani oddíl národní protidrogové strategie věnovaný snižování počtu úmrtí vyvolaných drogami a dvě země nepodaly žádné informace.
Thirteen countries have neither a specific strategy or a section of the national drug strategy dedicated to the reduction of druginduced deaths, and two countries reported no information.
Jedna výhledová dlouhodobá studie mezi problémovými uživateli drog v Itálii ukázala, že riziko úmrtí v kohortě bylo ve srovnání s běžnou populací desetkrát vyšší (Davoli a kol., 2007).
Specific training courses on overdose responses are provided either in individual or group sessions.
Účast v léčbě snižovala riziko úmrtí na čtyřnásobek míry rizika v běžné populaci, čímž se potvrdilo, že protidrogová léčba snižuje úmrtnost související s drogami.
Drug users are informed about overdose risks, including decreased tolerance after periods of abstinence, the effects and risks of polydrug use, in particular concomitant alcohol use, risks of using drugs when alone and skills in first aid.
Studie však také ukázala, že nejvyšší úmrtnost byla mezi uživateli drog pozorována v době do 30 dnů po ukončení léčby.
It is estimated by national experts that in seven countries a majority of problem drug users received some overdose response training in the last 12 months, while in 10 countries only a minority received it, and in a further six countries (Belgium, Latvia, Austria, Poland, Romania, Slovakia) only a few problem drug users received this type of instruction.
Toto zjištění zdůrazňuje potřebu pečlivého poléčebného sledování a také nutnosti vyhnout se velmi krátkým léčebným epizodám, kde by rizika mohla převážit nad přínosy léčby.
Overdose response training is not available in Estonia, Hungary and Turkey.
Specifické vzdělávací kurzy k řešení případů předávkování jsou poskytovány buďto individuálně, nebo skupinově.
A prospective long-term study among problem drug users entering treatment in Italy showed that the risk of death among the cohort was, compared to the general population, increased by a factor of 10 (Davoli et al., 2007).
Uživatelé drog jsou informováni o rizicích předávkování, včetně snížené tolerance po obdobích abstinence, o účincích a rizicích souběžného užívání více drog, zvláště o souběžném užívání alkoholu, o rizicích užívání drog v nepřítomnosti jiných osob a o poskytování první pomoci.
Being in treatment lowered the risk of death to four times that of the general population, confirming thereby that drug treatment reduces drugrelated mortality.
Národní odborníci odhadují, že v sedmi zemích v posledních 12 měsících absolvovala nějaké školení jak postupovat v případě předávkování většina problémových uživatelů drog, zatímco v deseti zemích ho absolvovala pouze menšina a v dalších šesti zemích (Belgie, Lotyšsko, Rakousko, Polsko, Rumunsko, Slovensko) se školení tohoto typu dostalo jen malému počtu problémových uživatelů drog.
However, the study also showed that the highest mortality rate among drug users was observed in the 30 days after cessation of treatment.
Školení, jak postupovat v případě předávkování, není dostupné v Estonsku, Maďarsku a Turecku.
This finding highlights the need for careful after-care management, as well as the avoidance of very short treatment episodes, where risks could outweigh the benefits of treatment.
Uživatelé drog, kteří mají dřívější zkušenost s nefatálním předávkováním, mají vyšší riziko předávkování v budoucnosti (Coffin a kol., 2007) a je třeba se na ně konkrétně zaměřit.
Drug users with previous experience of nonfatal overdose are at high risk of experiencing future overdoses (Coffin et al., 2007) and should be specifically targeted.
Individuální hodnocení rizika předávkování je prováděno školeným personálem a snaží se identifikovat osoby, které potřebují další podporu.
Individual overdose risk assessments are conducted by trained staff, and aim at identifying those in need of additional support.
Podle odborníků bylo hodnocení rizik předávkování provedeno nejméně jednou v posledním roce u většiny problémových uživatelů drog v devíti zemích, zatímco v 16 zemích byla tato intervence provedena pouze u menšiny.
According to experts, in nine countries most problem drug users received an overdose risk assessment at least once during the last year, while in 16 countries only a minority received this type of intervention.
Z Bulharska, Německa a Francie nejsou k dispozici žádné informace.
No information is available from Bulgaria, Germany and France.
Poskytování osvětových a prevenčních materiálů je hlášeno z většiny zemí, pro které jsou dostupné údaje.
The provision of awareness raising and prevention materials is reported from most countries for which information is available.
Podle odborníků z 28 zemí (154) tištěné nebo multimediální materiály k prevenci předávkování pro uživatele drog byly poskytnuty v posledním roce většině problémových uživatelů nebo téměř všem problémovým uživatelům v devíti zemích a menšině z nich ve dvanácti zemích a Francouzském společenství Belgie.
According to experts from 28 countries (154), printed or multi-media overdose prevention materials for drug users have been provided during the last year to most or nearly all problem drug users in nine countries, and to a minority of them in 12 countries and in the French Community in Belgium.
Tyto materiály neexistují v Turecku a jen malý počet problémových uživatelů drog k nim má přístup v Estonsku, Lotyšsku, Maďarsku a na Slovensku.
Such materials do not exist in Turkey, and few problem drug users have access to them in Estonia, Latvia, Hungary and Slovakia.
Z Bulharska nejsou k dispozici žádné informace.
No information is available from Bulgaria.
K velkému počtu fatálních i nefatálních předávkování dochází za přítomnosti dalších osob, včetně vrstevníků nebo členů rodiny uživatele drog, zdravotního a sociálního personálu, policie nebo vězeňské služby, kteří by měli možnost zasáhnout.
A large proportion of fatal and nonfatal drug overdoses are witnessed by others, including drug users’ peers or family members, health and social staff, police or prison guards, who would be in a position to intervene.
Deset zemí hlásí specifické materiály, které mají pomoci rodinám uživatelů drog rozpoznat
Ten countries report specific materials that aim at helping
Poskytování naloxonu uživatelům není v Evropě standardním přístupem k prevenci předávkování, i když distribuce dávek k domácí aplikaci je běžná v protidrogových službách v Itálii, kde je lze koupit také v lékárnách bez předpisu.
The provision of naloxone to users is not a standard approach in overdose prevention throughout Europe, though the distribution of take-home supplies is common in drugs services in Italy, where they may also be purchased in pharmacies without prescription.
Ve Spojeném království se právní status naloxonu změnil v roce 2005, když bylo povoleno, že naloxon smí podat kterákoli osoba za
In the United Kingdom, the legal status of naloxone was changed in June 2005, permitting its administration by any member of the public in life-saving circumstances.
) Viz tab. HSR-8 ve Statistickém věstníku 2009.
) See Table HSR-8 in the 2009 statistical bulletin.
Úroveň poskytování vybraných intervencí k prevenci úmrtí souvisejících s drogami posuzovali odborníci z 26 zemí EU, Turecka a Norska. )
Experts from 26 EU countries, Turkey and Norway rated the level of provision of selected interventions to prevent drugrelated deaths.)
Viz tab. HSR-8 (část ii) ve Statistickém věstníku 2009.
See Table HSR-8 (part ii) in the 2009 statistical bulletin.
Výroční zpráva za rok 2009: Stav drogové problematiky v Evropě
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
Snižování počtu úmrtí z předávkování po propuštění z věznice
Reducing overdose deaths after prison