natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ostatní země při podpisu zastupovali: Paul De Keersmaeker (Belgie), Lutz Stavenhagen (Německo), Edith Cresson (Francie) a Piet Dankert (Nizozemsko).
The other countries were represented at the signing by: Paul De Keersmaeker (Belgium), Lutz Stavenhagen (Germany), Edith Cresson (France), and Piet Dankert (Netherlands).
Vzhledem k tomu, že pro evropské instituce bylo dosahování skutečných výsledků velmi obtížné, rozhodly se některé země vytvořit tuto oblast bez hranic na čistě vládním základě mimo institucionální rámec EU: a právě tak se od roku 1985 píše příběh Schengenu.
Given how difficult the European institutions had found it to produce substantive results, some countries opted to create this area without borders on a purely governmental basis outside of the EU institutional framework: this was the story of Schengen from 1985 onwards.
Na základě Amsterodamské smlouvy (1997–1999) byla schengenská spolupráce začleněna do Evropské unie, ačkoli tyto dvě oblasti nejsou z geografického hlediska totožné: někteří členové Unie se na fungování schengenského prostoru nepodílejí vůbec nebo se podílejí jen částečně, a na druhé straně některé země, které nejsou členskými státy EU, patří do schengenského prostoru.
Under the Treaty of Amsterdam (1997-1999), Schengen cooperation became incorporated within the European Union, despite the two areas not being identical geographically: some Union members do not take part at all, or only partially, in the operation of Schengen, while some EU non-member countries also form part of the Schengen area.
(Schengenský protokol připojen k Amsterodamské smlouvě)Schengenské dohody z let 1985 a 1990 byly uzavřeny mezi několika členskými zeměmi Evropské unie mimo její institucionální rámec.
(Schengen Protocol annexed to the Treaty of Amsterdam).The 1985 and 1990 Schengen Agreements were concluded between some of the member countries of the European Union outside the Union’s institutional framework.
Tyto smlouvy byly v době projednávání Amsterodamské smlouvy podepsány všemi tehdejšími členskými státy EU s výjimkou Irska a Spojeného království.
By the time of the Treaty of Amsterdam’s negotiation, all of the then EU Member States, with the exception of Ireland and the United Kingdom, had signed these Agreements.
Proto bylo rozhodnuto, že pravidla pro spolupráci v rámci Schengenského prostoru (schengenské acquis) budou začleněna do nové Amsterodamské smlouvy (která byla podepsána v roce 1997 a v platnost vstoupila 1. května 1999).
Therefore, it was decided to incorporate the rules governing cooperation in the Schengen area (the Schengen acquis) within the new Treaty of Amsterdam (signed in 1997 – entered into force on 1 May 1999).
Pro Irsko a Spojené království pak byla zavedena zvláštní pravidla (možnost připojení – opt-in).
Special rules were established for Ireland and the United Kingdom (opt-in option).
Pokud státní příslušníci různých třetích zemích chtějí vstoupit na území schengenského prostoru, musí si opatřit vízum. Jednotná schengenská víza platná pro celé území schengenského prostoru zajišťuje Vízový kodex.
responsible for issuing the visa is the one located in the primary destination within the Schengen area or, failing that, the authority in the initial country of entry.
Třetí vydání
Third edition
Třetí v y d á ní pro tvůrce politik a odborníky z praxe
Handbook on Integration for policy-makers and practitioners
Generální ředitelství pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost
Directorate-General Justice, Freedom and Security
Příručka o integracipro tvůrce politik a odborníky z praxe
Handbook on Integrationfor policy-makers and practitioners
Třetí vydání, duben 2010
Third edition, April 2010
Tato příručka byla sepsána pro potřeby Evropské komise (generální ředitelství pro spravedlnost, svobodua bezpečnost) autory Janem Niessenem aThomasem Huddlestonem ze Skupiny pro migrační politiku (MPG).
This Handbook was written by Jan Niessen and Thomas Huddleston of MPG on behalf of the European Commission (Directorate General for Justice, Freedom and Security)
Dokument je k dispozici ke stažení na webových stránkách Evropské komise: http://ec.europa.eu//comm/justice_home/ a na evropských internetových stránkách o integraci: http://www.integration.eu
It can be downloaded from the European Commission's website at http://europa.eu/comm/justice_home/ and from the European Web Site on Integration at www.integration.eu
© Evropská unie, 2010Reprodukce je povolena s uvedením zdroje.
' European Communities, 2009Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
Kapitola 1: Výměny informací a osvědčených postupů v Evropě
Chapter 1: European exchange of information and good practice
Cílená evropská spolupráce v oblasti integrace
1.1 Targeted European cooperation on integration
1.2 Příručka pod drobnohledem
1.2 The Handbook in focus
Kapitola 2: Hromadné sdělovací prostředky a integrace
Chapter 2: Mass media and integration
Výzvy a příležitosti v prostředí sdělovacích prostředků
2.1 Challenges and opportunities in the media environment
2.2 Vývoj účinné mediální strategie
2.2 Developing an effective media strategy
Kapitola 3: Zvyšování povědomí a zlepšení postavení přistěhovalců
Chapter 3: Awarenessraising and migrant empowerment
Zvyšování povědomí: zvyšování erudovanosti názorů a mobilizace veřejnosti
3.1 Awarenessraising : informing opinion and activating the public
3.2 Rozvíjení schopností a výběr opatření
3.2 Building capacity and choosing action
Kapitola 4: Platformy pro dialog
Chapter 4: Dialogue Platforms
Vytvoření a provoz platformy: překonání překážek
4.1 Setting up and running a platform : overcoming obstacles
4.2 Úlohy hlavního veřejného orgánu či organizace občanské společnosti
4.2 Roles for a leading public authority or civil society organisation
5.2 Získání státní příslušnosti
5.2 The acquisition of nationality
5.3 Správní postupy podporující budoucí občany
5.3 Administrative procedures encouraging citizens-to-be
5.4 Od získání státní příslušnosti k aktivnímu občanství starých a nových občanů
5.4 From acquisition to active citizenship among old and new citizens
Kapitola 6: Mladí přistěhovalci, vzdělání a trh práce
Chapter 6: Immigrant Youth, Education and the Labour Market
Zdokonalení systému školství
6.1 Improving the school system
6.3 Usnadnění přechodu na vyšší úroveň vzdělávání a na trh práce
6.3 Facilitating the transition to higher education and the labour market
Příloha I: Společné základní zásady politiky integracepřistěhovalců v Evropské unii
Annex I : Common basic principles for immigrant integration policy in the European Union
Příloha II: Nástroj pro srovnávání výsledků v oblasti integrace
Annex II : Integration benchmarking tool
Příloha III: Národní kontaktní místa pro integraci
Annex III : National Contact Points on Integration
Příloha IV: Vybraná bibliografie e
Annex IV : Selected Bibliography
Vysvětlivky: :
Legend :
Pro zjednodušené odkazování je struktura této příručky rozčleněna pomocí rámečků a těchto symbolů:
The Handbook has been structured for ease of reference with the use of boxes and the following symbols :
= Závěr zdůrazňující nabyté poznatky
= Conclusion highlighting lessons learned
= Příklad osvědčeného postupu
= Examples of good practice
= Internetová adresa s dalšími informacemi.
= A website link to further information.
Kdykoli to bylo možné, byly uvedeny
Weblinks have been provided wherever
Z odkazy na internetové stránky.
Z possible.
Upozorňujeme, že odkazy byly funkční v době přípravy dokumentu, mohly se však změnit.
Please note these links were live at time of drafting but are subject to change.
Před sedmi lety na zasedání Evropské rady v Soluni vyzvaly hlavy států a předsedové vládk dalším debatám o integraci mezi členskými státy, jejichž cílem by mělo být vzájemné získávání poznatků.
Seven years ago, at the European Council in Thessaloniki, the Heads of State and Government called for more discussion on integration between Member States with a view to learning from one another.
Evropská komise se ve spolupráci s národními kontaktními místy pro integraci, kde se pravidelně scházejí odborníci, rozhodla vypracovat příručku osvědčených postupů.
The European Commission, in cooperation with the National Contact Points on Integration, experts who meet together regularly, decided to draw up a handbook of good practice.
Dnes představujeme třetí vydání této příručky.
Today, we present this third edition of the handbook.
Jeho obsahem jsou velmi důležitá témata: „hromadné sdělovací prostředky a integrace“, „zvyšování povědomí a zlepšení postavení přistěhovalců“, „platformy pro dialog“, „získání státní příslušnosti a praxe aktivního občanství“, „mladí přistěhovalci, vzdělání a trh práce“.
It covers subjects of great importance : ‘the mass media and integration’, ‘awareness-raising and migrant empowerment’, ‘dialogue platforms’, ‘acquisition of nationality and practice of active citizenship’, ‘immigrant youth, education and the labour market’.
Téměř 600 odborníků z vládních úřadů a zástupců občanské společnosti spolupracovalo téměř 18 měsíců a vyměnilo si názory v těchto klíčových tématech.
Almost 600 experts, from Governments and representing civil society, worked for over 18 months to exchange ideas on these crucial topics.
Výsledkem je velké množství inspirujících a konkrétních příkladů obsažených v tomto vydání příručky.
The result is the vast range of inspiring, concrete examples contained in this edition of the handbook.
Tato příručka ale není jediným výsledkem práce odborníků.
But this handbook is not the only fruit of the experts’ work.
Sedm let, tři vydání, čtrnáct technických seminářů a zapojení několika stovek lidí: to vše vytvořilo propojenou, dobře fungující komunitu odborníků z praxe.
Seven years, three editions, fourteen technical seminars, the involvement of several hundred people : all this created a connected, well-functioning community of practitioners.
Úkoly v této oblasti stále přetrvávají, ale příručka je dalším krokem k nalezení jejich společných řešení.
Challenges in this area persist, but the handbook takes us a step further in finding common solutions to meet them.
V předchozích vydáních jsme se zabývali vstupními programy, účastí občanů, ukazateli, začleňováním, městským bydlením, hospodářskou integrací a řízením integrace.
In previous editions we dealt with introduction programmes, civic participation, indicators, mainstreaming, urban housing, economic integration and integration governance.
V tomto třetím vydání jsou obsaženy téměř všechny významné oblasti, které byly určeny ve Společných základních zásadách integrace schválených členskými státy v roce 2004.
With this third edition, almost all areas of relevance identified by the Common Basic Principles agreed by Member States back in 2004 have been covered.
Toto integrační společenství stále roste.
This integration community is growing.
V minulém roce zahájilo činnost fórum, které je všem přístupné – evropské internetové stránky o integraci.
A forum accessible to all was opened last year – the European Website on Integration.
Byly doplněny stovky osvědčených postupů, které nás nepřestávají inspirovat a často vedou k novým a vynikajícím nápadůma projektům.
Hundreds of good practices have been added to keep inspiring us, often leading to new, excellent ideas and projects.
Některé z nich jsou financovány Evropským fondem pro integraci.
Some of these are funded by the European Fund for Integration.
Tímto třetím vydáním a zahájením provozu internetové stránky dokončujeme první fázi Společného programu pro integraci z roku 2005.
With this third edition and the launch of the website, we complete the first stage of the 2005 Common Agenda for Integration.
Lisabonská smlouva nás povzbuzuje v záměru ustanovit opatření, která by poskytovala podněty a pomoc členským státům při podpoře integrace.
The Treaty of Lisbon encourages us to establish measures providing incentives and support for the action of Member States to promote integration.
Díky podnětům, které vzešly ze stockholmského programu,z ministerské konference o integraci a z diskusí Evropského fóra pro integraci, nyní zahajujeme nové pracovní období zaměřené na společný cíl – blahobyt všech občanův různorodé společnosti.
With the impetus provided by the Stockholm Programme, Ministerial Conferences on Integration and debates of the European Integration Forum, we now enter a dynamic period of work towards a common goal – the well-being of all citizens in a diverse society.
Evropská komise se plně zavazuje v tomto procesu pokračovat.
The European Commission remains fully committed to this process.
Jonathan Faullgenerální ředitel Generálního ředitelství pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost Evropské komise
Jonathan Faull Director General DG Justice, Freedom and Security European Commission
Příručka o integraci obsahuje „nabyté poznatky“ a osvědčené postupy, které vycházejí ze zkušeností tvůrců politiky a odborníků v praxi v celé Evropě.
The Handbook on Integration contains ‘lessons learned’ and good practices drawn from the experience of policy-makers and practitioners across Europe.
V příručce jsou shromážděnya popsány konkrétní příklady z různých oblastí integrace přistěhovalců a tyto informace jsou využity v rozsáhlejším politickém procesu v oblasti integrace v Evropské unii (EU), zejména při rozvoji evropského rámce pro integraci.
By collecting and presenting concrete examples from different areas of immigrant integration, the Handbook feeds into a larger policy process in the field of integration in the European Union (EU), notably the development of the European framework on integration.
Stejně jako předchozí verze příručky se i třetí znění zabývá kombinací „věcných“a „metodických“ témat.
As with previous versions of the Handbook, the third version covers a mixture of ‘substantive’ and ‘methodological’ topics.
Zahrnuje tři tematické okruhy a tři přístupy ke správě věcí veřejných.
It covers three thematic subjects and three governance approaches.
Kapitoly o úloze sdělovacích prostředků, získání státní příslušnosti a praxi aktivního občanství a o zkušenostech mladých přistěhovalců se systémem vzdělávání a na trhu práce popisují postupy a poznatky nabyté v těchto konkrétních oblastech.
Chapters on the role of the media, the acquisition of nationality and the practice of active citizenship, and the experiences of immigrant youth in the education system and labour market present practices and lessons learned in these specific areas.
Kapitoly o výměně informací a osvědčených postupů v Evropě, o zvyšování povědomí a posílení postavení a o platformách pro dialog zkoumají struktury a mechanismy používané při provádění úspěšných integračních strategií ve všech oblastech politiky.
Chapters on European exchange of information and good practice, awarenessraising and empowerment, and dialogue platforms examine the structures and mechanisms used for implementing successful integration strategies across all policy fields.
Třetí vydání vychází z řady technických seminářů, které byly uspořádány ministerstvy odpovědnými za integraci ve Vídni (listopad 2007), v Paříži (listopad 2007), Aténách (březen 2008), Dublinu (květen 2008), Lisabonu (listopad 2008) a v Tallinu (únor 2009).
The third edition is based on a series of technical seminars hosted by the ministries responsible for integration in Vienna (November 2007), Paris (November 2007), Athens (March 2008), Dublin (May 2008), Lisbon (November 2008) and Tallinn (February 2009).
Cílem prosperující Evropy je dlouhodobě zajistit všem rezidentům v rozmanitých evropských společnostech dobré životní podmínky.
A thriving Europe aims to secure the long-term well-being of all the residents of its diverse societies.
Do evropských společností budou nadále směřovat různé skupiny přistěhovalců a budou se v nich usazovat, přičemž tyto společnosti se samy mění pod vlivem sociálně-ekonomických a demografických změn.
Different groups of immigrants will continue to arrive and settle in European societies that are themselves in transformation under the influence of socioeconomic and demographic changes.
Cílem integračních politik je dosáhnout toho, aby se postupem času sblížily společenské výsledky pro všechny občany.
Integration policies aim to bring about, over time, a convergence of societal outcomes for all.
K tomu je zapotřebí, aby se aktivně zapojili všichni občanéa rezidenti; ti s přistěhovaleckou minulostí i ti bez ní.
This requires the active involvement of all citizens and residents ; those with and without an immigrant background.
Svými dovednostmi a schopnostmimohou přispět ke společenskému, hospodářskému, kulturnímu a občanskému životu společnosti.
They can contribute to the social, economic, cultural and civic life of society by using their skills and competencies.
Jednotlivci rozvíjejí své schopnosti celoživotního vzdělávání a pro integrující se společnosti představují podněcovatele změn.
Individuals develop a capacity for lifelong learning and are empowered as agents of change for integrating societies.
Účast je možná díky srovnatelným právům a povinnostem a také díky tomu, že se otevírají tradiční instituce.
Comparable rights and responsibilities make participation possible, as does the opening up of mainstream institutions.
Rezidenti s přistěhovaleckou minulostí mohou narazit na potíže spojené s jejich původem, podmínkami usazování se či diskriminací.
Residents with a migration background may encounter difficulties related to their origins, settlement conditions or discrimination.
Rezidenti bez přistěhovalecké minulosti mohou čelit obtížím při soužití s novými rezidenty, při přizpůsobování se rostoucí rozmanitosti okolí a při formulaci nových koncepcí občanství a účasti.
Residents without a migration background may encounter difficulties in living with their new fellow residents, adjusting to the increased diversity around them and negotiating new concepts of citizenship and participation.
Nová uspořádání aktivního občanství jsou vymezena odstraněním překážek a využíváním činitelů usnadňujících integraci do společnosti.
New arrangements of active citizenship are negotiated by removing obstacles and by building on facilitators of societal integration.
Veřejné orgány, občanská společnost a soukromý sektor si navzájem pomáhají a přispívají k integraci tím, že se z nich stávají „učící se organizace“.
Public authorities, civil society and the private sector help themselves and the integration process by becoming ‘learning organisations.’
Rozšiřují si mezikulturní poznatky a aktivněji se zabývají měnícími se potřebami, společenskou dynamikou a dobrou životní úrovni stále více různorodého obyvatelstva v zemích, v nichž se nacházejí.
They acquire intercultural knowledge and are proactive in addressing the changing needs, social dynamics and well-being of their increasingly diverse population.
První kapitola se od ostatních kapitol odlišuje tím, že popisuje, jakým způsobemv současnosti probíhá výměna informací a osvědčených postupů prostřednictvím cílené evropské spolupráce v oblasti integrace.
Chapter One differs from the other chapters as it presents how the exchange of information and good practice currently works through the targeted European cooperation on integration.
Několik praktických příkladů se místo vnitrostátních postupů týká činností na úrovni EU.
The few practice examples concern EU-level activities, instead of national practices.
Kapitola se zmiňuje o stanovení právních norema podávání zpráv o jejich provádění.
The chapter refers to the setting of legal standards and reporting on their implementation.
Rovněž se zabývá stanovením politických priorit na evropské úrovni a stručně popisuje hlavní složky společného programu pro integraci, např. evropské internetové stránky o integraci a Evropské fórum pro integraci.
It also refers to the setting of policy priorities at European level and briefly describes major elements of the Common Agenda for Integration such as the European Website on Integration and the European Integration Forum.
Zejména popisuje přípravu příručky včetně tří řad technických seminářů, jejichž výsledkem byla tři vydání příručky pro tvůrce politiky a odborníky v praxi.
In particular, it describes the Handbook exercise, including the three series of technical seminars, which led to three handbook editions for policy-makers and practitioners.
Tématem druhé kapitoly je úloha hromadných sdělovacích prostředků při integraci přistěhovalců.
Chapter Two’s thematic focus is the role of the mass media in immigrant integration.
V liberálních demokraciích, které zaručují svobodu tisku, je úlohou sdělovacích prostředků poskytovat informace, vzdělávat a bavit.
In liberal democracies that guarantee the freedom of the press, the media’s role is to provide information, education, and entertainment.
Sdělovací prostředky slouží jako platforma pro otevřenou a upřímnou komunikaci o kladných a záporných stránkách jednotlivých společenských skutečností včetně migrace.
The media functions as a platform for open and honest communication about the positive and negative sides of social realities, including migration.
Disponují vlivnými nástroji, jimiž lze ovlivňovat postoje společnosti a poskytovat všem lidem ve společnosti – včetně přistěhovalců – informace.
It possesses powerful instruments for influencing attitudes in society and providing information for everyone in society, including immigrants.
Mediální organizace se učí vystihnout potřeby stále více různorodého publika, odstraňovat překážky a otevírat pro osoby s přistěhovaleckou minulostí profesní příležitosti a příležitosti ve svých organizacích.
Media organisations are learning to capture the needs of an increasingly diverse audience, remove obstacles and open opportunities in their profession and organisations for people with an immigrant background.
Svoji úlohu mají mediální pracovníci, vlády, politici, veřejnost, organizovaná občanská společnost a soukromé společnosti.
Media professionals, governments, politicians, the public, organised civil society and private companies all have a role to play.
Tato kapitola nastiňuje strategie pro rozvoj schopností zúčastněných stran, které se zabývají integrací, ve světě sdělovacích prostředků.
This chapter outlines strategies for developing the competencies of integration stakeholders in the world of the media.
Třetí kapitola propojuje zvyšování veřejného povědomí a zlepšování postavení přistěhovalců jakožto dva navzájem se doplňující přístupy.
Chapter Three links together public awarenessraising and migrant empowerment as two complementary approaches.
Oba přístupy přispívají k představě, že společenská integrace je dvoustranný proces, v němž se navzájem přizpůsobují přistěhovalci a široká veřejnost.
Both contribute to the idea that societal integration works as a two-way process of mutual accommodation between immigrants and the general public.
Prostřednictvím zvyšování povědomí rozšiřují tvůrci politiky a odborníci v praxi vědomosti široké veřejnosti o otázkách integrace a zvyšují citlivost veřejnosti vůči dobrým životním podmínkám spoluobčanů.
Through awareness-raising, policy-makers and practitioners increase the general public’s knowledge on integration issues and sensitivity to the well-being of all their fellow residents.
Povědomí přispívá ke zlepšenému postavení, jelikož si konkrétní dotčené skupiny utvářejí informované názory na rozmanitost a dostávají se do lepšího postavení, aby se mohly na měnících se názorech aktivněji podílet.
Awareness contributes to empowerment, as specific groups concerned develop more informed opinions on diversity and are empowered to more actively participate in changing opinions.
Silnější postavení zvyšuje soběstačnost přistěhovalců.
Empowerment helps immigrants help themselves.
Vychází ze skutečnosti, že přistěhovalci znají své vlastní potřeby, a rozšiřuje jejich zdroje a schopnosti v těchto oblastech.
It builds on immigrants’ knowledge of their own needs and increases their resources and capacities in those areas.
Tím je přistěhovalcům a organizacím přistěhovalců umožněno činit informovanější volby a podnikat důraznější kroky ke změně integrační situace.
This enables immigrants and immigrant organisations to make more informed choices and commit to take greater action to change the integration situation.
Silnější postavení přispívá
These two concepts bring about