natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toto ustanovení jasně vyjadřuje přání, které neukládá adresátům žádnou povinnost. Nepatří proto do závazného aktu, nýbrž do sdělení nebo doporučení, která doprovázejí příslušný akt.
This provision clearly expresses a desire which imposes no obligation on its addressees.It therefore belongs not in a binding actbut in a communication or recommendation,to accompany the actin question.
Ustanovení, která opakují nebo parafrázují části textu nebo články smluv nebo jiných aktů
12.2.This is a pointless and dangerous practice.Let us take the example of anact based on Article 40 of the EC Treaty,which is duly referred to in thecitations.It is pointless to draft a paragraph which repeats Article 39(1),
39 odst.
Page 39
Autor musí uvést, jak hodlá toto ustanovení provádět, nikoli je opakovat.
Different parts of the act
Takové opakování je navíc nebezpečné, protože každá odchylka od původního doslovného znění může vzbuzovat dojem, a dokonce vést k právní domněnce, že byl sledován jiný cíl.
39 according to which ‘Freedom of movement for workers shall be securedwithin the Community’.The author must indicate how he intends toimplement that provision,and not repeat it.Furthermore,such repetition isdangerous,since any departure from the original wording may give theimpression that a different result was intended,and even give rise to asort of presumption to that effect.
Ustanovení, která pouze vyjadřují obsah jiných článků
Provisions which merely enunciate the content of other articles
„S ohledem na zavedení této úpravy přijme Rada opatření stanovená v článcích 3, 4 a 5.“
‘With a view to establishing that system,the Council shall adopt themeasures provided for in Articles 3,4 and 5.’
K legislativnímu textu nic nepřidávají, protože uvedené články samy obsahují všechny nezbytné informace k jejich provedení. Navíc jsou takové formulace zavádějící, pokud jde o skutečný právní základ budoucího prováděcího opatření: je jím článek obsahující odkaz nebo článek, na který se odkazuje?
They add nothing to the legislative text,since the articles in questionthemselves contain all the necessary information concerning theirimplementation.Furthermore,such a structure creates confusion as to thetrue legal basis for a future implementing measure:is it the articlecontaining the reference,or the article to which reference is made?
Ustanovení, která opakují název aktu
Provisions which repeat the title of the act
12.4 I když není možné se vyhnout použití slov, která jsou součástí názvu aktu (například v článku, který vymezuje předmět a oblast působnosti aktu), musí zde být něco navíc, co podrobněji objasňuje význam textu. Jinak nemá takové ustanovení normativní obsah a je navíc zavádějící, pokud jde o práva a povinnosti, které akt stanoví.
12.4.Even when it is not possible to avoid using words forming part of the titleof the act (for example,in the article which defines the subject matter andscope of the act),there must be some added value,with a more detaileddefinition of the parameters of the text.Otherwise,such provisions haveno normative content and may,moreover,create confusion as to the rightsand obligations established by the act.
„Předmětem“ je to, čím se akt zabývá, zatímco„oblast působnosti“ uvádí kategorie věcných nebo právních skutečností a osoby, na které se akt vztahuje.
13.2.A first article,defining the subject matter and scope,is common ininternational agreements and is also often found in Community acts.Whether or not it is useful should be determined on a case-by-case basis.
Například, jestliže tento článek uvádí, že akt se vztahuje na „vozidla, která mají nejvyšší rychlost 25 km/h nebo více“, může daný akt zajisté obsahovat některá ustanovení, která se vztahují pouze například na vozidla, která mají nejvyšší rychlost 50 km/h, neboť takové vozidlo v každém případě spadá do vymezeného obsahu působnosti. Akt nesmí naopak obsahovat žádné ustanovení vztahující se na vozidlo, které má nejvyšší rychlost například 20 km/h, protože po přečtení článku o oblasti působnosti by výrobce nebo vlastník takového vozidla již nemusel číst zbytek normativní části.
For example,if such an article states that the act applies ‘to vehicles having a maximum speed of 25 km/h or more’,the act inquestion may certainly contain some provisions which apply only,for example,to vehicles having a maximum speed of 50 km/h,since such vehicles do in any event fall within the defined scope.By contrast,there must be no provision relating to a vehicle witha maximum speed of,for example,20 km/h,since,having read thearticle on scope,the manufacturer or owner of such a vehiclemight not read the remainder of the enacting terms.
13.4 Někdy není rozdíl mezi oblastí působnosti a definicí jasný. V následujícím příkladu daná definice rovněž uvádí oblast působnosti aktu:
13.4.Sometimes the distinction between scope and definition is not clear.In thefollowing example,the definition given also states the scope of the act:
„Článek 1 – Pro účely této směrnice se„vozidlem“rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, a jeho přípojná vozidla, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských a lesnických strojů a všech pojízdných strojů.“
‘Article 1 — For the purposes of this Directive,‘‘vehicle’’ meansany motor vehicle intended for use on the road,with or withoutbodywork,having at least four wheels and a maximum designspeed exceeding 25 kilometres per hour,and its trailers,with theexception of vehicles which run on rails,agricultural or forestrymachinery,and public-works vehicles.’
Tento článek by mohl jednoduše znít „Článek 1 – Tato směrnice se vztahuje na každé motorové vozidlo určené (zbytek nezměněn)...“, a věta by končila slovy „dále jen‚vozidlo‘“.
That article could just as easily read ‘Article 1 — This Directive applies toany motor vehicle intended [remainder unchanged] …’,with the sentenceending with the words ‘hereinafter ‘‘vehicle’’ ’.This solution is normally tobe preferred.It makes it possible to state the scope more clearly and moredirectly.
Definovaný výraz musí být používán v uvedeném významu v celém aktu.
The defined term should be used with the specified meaning throughoutthe act.
14.2 Druhá věta zásad uvádí příklad běžné formulační chyby.
14.2.The second sentence of the guideline describes a common drafting error.
Příklad špatné formulace: d) „stížností“ se rozumí každá informace nebo zpráva předložená... jakoukoliv osobou v zájmu bezpečnosti plavidla... pokud členský stát, kterého se to týká, nepokládá zprávu nebo stížnost za zjevně neopodstatněnou; totožnost osoby, která předkládá zprávu nebo stížnost, nesmí být oznámena veliteli nebo majiteli daného plavidla.
‘(d) ‘‘complaint’’ means any information or report submitted by...any person with an interest in the safety of the ship ...unless the Member State concerned deems the report orcomplaint to be manifestly unfounded; the identity of theperson lodging the report or the complaint must not berevealed to the master or the owner of the ship concerned.’
Podtržená část věty není definicí, ale tvoří samostatné pravidlo.
The underlined part of the sentence is not a definition,but constitutes aseparate rule.
V našem příkladu je autor mohl vložit na správné místo v jednom z ostatních článků („ ... Jestliže členský stát obdrží stížnost, kterou nepokládá za zjevně neopodstatněnou,...“) a mohl přidat druhý pododstavec s větou „Totožnost osoby...“.
14.3.The rule must be placed in the normative provisions.In our example,theauthor could insert it in the appropriate place in one of the other articles(‘… If the Member State receives a complaint which it does not consider tobe manifestly unfounded,… ,it …’),adding a second subparagraph withthe sentence ‘The identity of the person…’.
14.4 Požadavek, že se nesmí vkládat samostatná pravidla, není pouze otázkou snahy o logickou důslednost. Jestliže jsou takové prvky zahrnuty do definice, je zde nebezpečí, že jelikož nejsou všechny normativní prvky na stejném místě, může čtenář při výkladu některé z nich přehlédnout.
14.4.The requirement that autonomous rules must not be included is not merelya matter of concern for logical rigour.If such elements are included in thedefinition,there is a danger that,since all the normative elements are notin the same place,the reader will overlook some when interpreting them.
Poměrně přísná pravidla pro formální úpravu splňují následující textové části standardní struktury normativní části:
The following textual components of the standard structure of theenacting terms comply with relatively strict rules of presentation:
1. předmět a oblast působnosti (viz pokyn 13);
(1)the subject matter and scope (see Guideline 13);
2. definice (viz pokyn 14);
(2)the definitions (see Guideline 14);
3. ustanovení, kterými se svěřují prováděcí pravomoci. Ustanovení vztahující se k „postupům projednávání ve výboru“ se řídí pravidly pro formální úpravu použitými ve vzorech LegisWrite;
(3)the provisions conferring implementing powers.The provisions relatingto ‘committee procedures’ follow the rules of presentation reflected inthe LegisWrite models;
4. prováděcí opatření. Ustanovení týkající se prováděcích pravidel a lhůt pro provedení směrnice členskými státy mají ustálený formát (viz LegisWrite).
(4)implementing measures.The provisions concerning the detailed rulesand dates for transposition of a directive by the Member States followan established format (see LegisWrite).
Ostatní ustanovení, například ustanovení týkající se sankcí, které budou stanoveny na vnitrostátní úrovni, nebo možných opravných prostředků, mají také standardní formu;
Other provisions,for examplethose concerning penalties to be provided for at national level,or legalremedies to be afforded,also have a standard form;
— případné zrušení dřívějších aktů (viz pokyn 21).
— any repeal of earlier acts (see Guideline 21).If the date of repeal isnot the same as the date of entry into force of the act to beadopted,that date should be clearly stated;
Jestliže datum zrušení není stejné jako datum, kdy má přijímaný akt vstoupit v platnost, musí být jasně uvedeno;
— rules for transition from the old system to the new.The languageused and,above all,the dates mentioned must leave no doubt as to
Použitý jazyk a především všechna uvedená data nesmějí ponechat jakékoliv pochybnosti o období, během kterého se část pravidel nebo všechna pravidla použijí nadále i poté, co nový systém vstoupí v platnost;
43 the period during which all or part of the old rules continue to applyonce the new system is in force;
— ustanovení pozměňující dřívější akty (viz pokyn 18);
— provisions amending earlier acts (see Guideline 18);
— období, během kterého má akt platit (viz pokyn 20).
— the period during which the act is to apply (see Guideline 20).
15.2 Ostatní prvky – práva a povinnosti a procesní ustanovení – tvoří vlastní normativní část aktu a jejich forma závisí na účelu aktu a stupni složitosti systému, který zavádí.
15.2.The other elements — the rights and obligations and procedural provisions— constitute the truly normative part of the act,and their form dependson the objective of the act and the degree of complexity of the systemprovided for.
15.3 Jestliže článek obsahuje seznam, je nutno dbát na to, aby byla každá položka seznamu formálně v souladu s ostatními a aby se přímo vztahovala k uvozující formulaci.
15.3.When an article contains a list,care must be taken to ensure that eachelement of the list is coordinated and directly related to the introductorywords.To that end,it is preferable to avoid inserting autonomoussentences or subparagraphs in a list.
Příklad nevhodné formulace:„Příslušné orgány provádějí kontroly, aby zajistily:
‘The competent authorities shall carry out controls in order toensure:
— soulad mezi nákupy a dodávkami,
—consistency between purchases and deliveries;
Provádějí kontroly zejména s odvoláním se na koeficienty zpracování Společenství, pokud existují. Ve všech ostatních případech se kontroly opírají o koeficienty obecně přijaté v daném průmyslovém odvětví,
They shall conduct the inspection in particular by reference to Community processing coefficients,where they exist.In allother cases,inspection shall rely on the coefficients generallyaccepted by the industry concerned:
— dodržování předpisů Společenství.“
—compliance with Community provisions.’
„Příslušné orgány provádějí kontroly, aby byl zajištěn soulad mezi nákupy a dodávkami.
‘The competent authorities shall carry out controls in order to ensureconsistency between purchases and deliveries.
Při provádění kontroly použijí zejména koeficienty Společenství, pokud existují. Ve všech ostatních případech je ověřování založeno na koeficientech, které jsou obecně uznávané v daném průmyslovém odvětví.
They shall conduct the inspection in particular by reference to Community coefficients,where they exist.In all other cases,inspectionshall rely on the coefficients generally accepted by the industry concerned.
Kontroly jsou také zaměřeny na zajištění správného využití surovin a dodržování předpisů Společenství.“
The controls shall also be intended to ensure the correct use of rawmaterials and compliance with Community provisions.’
Prvními vyššími jednotkami členění aktů jsou kapitoly, rozdělené v případě potřeby na oddíly. Pouze když je text obzvláště složitý, mohou být kapitoly seskupeny do hlav, které mohou být případně seskupeny do částí.
15.4.The structural subdivisions of the enacting terms of a legislative act are setout in the following table.Acts with a simple structure comprise articlesand subdivisions of articles.The higher subdivisions of acts begin withchapters,divided,if necessary,into sections.Only when the text isextremely complex can chapters be grouped in titles which may,wherenecessary,be grouped in parts.
Způsob odkazu
Comments
Kategorie/ Označení
I. Higher divisions
I. Vyšší jednotky členění
These divisions may or may not have a title
– Část
— Part
Tyto jednotky mohou, ale nemusí mít nadpis.
Part I,II (or Part One,Part Two)
Část I, II (nebo Část první, Část druhá)
(in) Part I,II (or Part One,Part Two)
(v) části I, II (nebo části první, části druhé)
Used (together orsingly) in certain long and highly structured texts
Kapitola I, II (nebo 1, 2)
(or 1,2)Section 1,2
(v) kapitole I, II (nebo 1,2)
(or 1,2)(in) Section 1,2
Oddíl 1, 2
— Section
– Článek
— Article
Jediný článek nebo
Sole Article or
(v) jediném článku
(in the) Sole Article
nebo
(in) Article 1,2
(v) článku 1, 2
Continuousnumbering (even where there arehigher divisions) or
nebo I. (nebo A. nebo 1.)
Used in certainrecommendations,resolutions,declarations and or I.(or A.or 1.)
(v) bodě I (A nebo 1)
(in) point I (A or 1) statements
Nižší jednotky členění
Subdivisions do nothave a title
v odstavci 1, 2
(in) paragraph 1,2
Nižší jednotky členění nemají nadpis.
— Paragraph (numbered)
– Odstavec (číslovaný) žádné
Independentsubdivisions of anarticle
(v) prvním, druhém Samostatné nižší pododstavcijednotky článku.
(in the) firstparagraph
(v) (písmenu) a), b)
(in the) firstsubparagraph
– Odrážka
Generally
– Věta v první odrážce
(point) (1),(2)(in or at)
Žádné v první, druhé větě
(point) (i),(ii)in the first indent
Zpravidla mu předchází uvozující věta.
— Indent — Sentence
Vnitřní a vnější odkazy
Internal and external references
Vnitřní odkaz odkazuje na jiné ustanovení téhož aktu. Vnější odkaz odkazuje na jiný akt, buď na právní předpis Společenství, nebo na jiný zdroj.
An internal reference refers to another provision of the same act.Externalreferences refer to another act,either in Community legislation or fromanother source.
Příklad vnitřního odkazu:
Example of an internal reference:
Příklad vnějšího odkazu:
Example of an external reference:
„b) stanovením nebezpečných vlastností přípravku pro životní prostředí nezbytným pro příslušnou klasifikaci v souladu s kritérii uvedenými v příloze VI směrnice 67/548/ES.
‘(b) by determining the hazardous properties of the preparation forthe environment necessary for appropriate classification inaccordance with the criteria set out in Annex VI to Directive67/548/EEC.’.
16.2 Vnitřní i vnější odkazy musí být dostatečně přesné, aby čtenář mohl snadno nahlédnout do aktu, na který se odkazuje.
16.2.Both internal and external references must be sufficiently precise to enablethe reader easily to consult the act to which reference is made.
16.3 Vnější odkazy vyžadují zvláštní obezřetnost. Především je nutno se ujistit, že akt, na který se odkazuje, je dostatečně jasný a přístupný veřejnosti.
16.3.External references require extra care.In particular,the act to whichreference is made should be sufficiently clear and accessible to the public.
16.4 Odkaz na jiný akt by se měl používat pouze tehdy, když:◗ to umožní zjednodušení textu tím, že se neopakuje obsah ustanovení, na které se odkazuje,◗ to nebude mít vliv na srozumitelnost ustanovení a◗ akt, na který se odkazuje, byl zveřejněn nebo je veřejnosti dostatečně přístupný.
16.4.Reference should be made to another act only if: it makes it possible to simplify the text,by not repeating the content ofthe provision referred to;the comprehensibility of the provision is not affected;and
Mělo by být možné číst právní akt a rozumět mu i bez nahlédnutí do jiných aktů. Úsilí o text, který se dobře čte, by však nemělo vést k přejímání ustanovení primárního práva do práva sekundárního (viz bod 12.2).
16.5.Moderation is also called for in the use of references because of theprinciple of transparency.It should be possible to read and understand alegislative act without consulting other acts.However,the readability of atext should not result in the reproduction of provisions of primary law insecondary legislation (see point 12.2).
16.6 Před přijetím rozhodnutí o tom, zda je vhodné použít odkaz, je užitečné zvážit důsledky jakýchkoliv následných změn aktu, na který se odkazuje.
16.6.Before deciding whether it is appropriate to make a reference,it may beuseful to consider the consequences of any subsequent amendments to theact to which reference is to be made.
Srozumitelnost
Comprehensibility
16.7 Odkaz by měl být vytvořen tak, aby základní myšlenka ustanovení, na které se odkazuje, byla srozumitelná bez nahlédnutí do tohoto ustanovení.
16.7.A reference should be worded in such a way that the central element ofthe provision to which reference is to be made can be understood withoutconsulting that provision.
Příklad:Místo: „Článek 15 se vztahuje na vývoz do zemí...“ je lépe použít:„Kontrolní postup stanovený v článku 15 se vztahuje na vývoz do zemí...“
Example:Rather than:‘Article 15 applies to exports to countries … ,’ use:‘The control procedure laid down in Article 15 shall apply toexports to the countries … .’
16.8 Je vhodné upřesnit věcný obsah nebo právní důsledky ustanovení, na které se odkazuje.
16.8.The elements of fact in,or legal consequences of,a provision to whichreference is to be made should be specified.
Je nutno se vyhnout odkazům, které pouze v závorkách citují jiné ustanovení.
References made merely by citing another provision in brackets must beavoided.
Totéž platí o odkazech na obdobné použití (s použitím slov jako„mutatis mutandis“ – obdobně). Je lépe uvést důvod, proč se odkaz používá, nebo odkaz vůbec nepoužít.
The same is true of references made with a view to analogousapplication (using words such as ‘mutatis mutandis’).It is preferable tostate the purpose for which the reference is made,or not to make thereference at all.
Společná praktická příručka je lépe použít: „Články této směrnice o ... se vztahují na výrobky na ochranu rostlin.“
Rather than:‘Without prejudice to Directive 91/414/EEC,the articles on classification,packaging,labelling and safety data sheetsof this Directive shall apply to plant protection products’, use:‘The articles of this Directive on … shall apply to plant protection products.’
Citace aktu, na který se odkazuje
Citation of the act to which reference is made
16.10 Pokud se na jeden akt odkazuje v jiném aktu, musí se buď uvést celý název s údaji o zveřejnění, nebo zkrácený název – zejména jestliže se odkaz nachází v názvu nebo jestliže byl daný akt již jednou citován.
16.10.Where one act is to be referred to in another act,the title must be giveneither in full,with the publication source,or in a short form — in particularif the reference is in the title or if the other act has already been cited.
Pokud se na název aktu odkazuje v názvu jiného aktu:
The act referred to may be cited not by its full title but by a short formwith a succinct description of the subject matter.
◗ vynechá se název orgánu, který akt přijal, jestliže oba akty přijal tentýž orgán,◗ vynechá se rovněž datum, pokud se nejedná o odkaz na nezveřejněný akt, který nemá úřední pořadové číslo nebo číslo zveřejnění; a◗ neodkazuje se na Úřední věstník, ve kterém byl zveřejněn.
In the citations the rule is that the full title should be given.In thecase of directives or decisions to be notified which have beenpublished,the publication number is inserted.The full title isfollowed by a superscript arabic numeral in parentheses referringto a footnote indicating the Official Journal in which the act waspublished.There is no such footnote in the case of the Treatiesestablishing the Communities and other well-known acts (forexample:Accession Treaties,ACP–EEC Lomé Convention).
Akt, na který se odkazuje, může být citován nikoliv svým úplným názvem, ale ve zkráceném tvaru se stručným popisem předmětu.
If the act cited (regulation,directive,decision) has been amended,thefootnote will include the words ‘[Act] as amended by …’;if there hasbeen more than one amendment,‘[Act] as last amended by …’.Reference to the most recent amending act enables the reader toretrace all the earlier amending acts which are not cited.The amendingact is cited by its number and the abbreviation of the Communityconcerned;the enacting institution is specified only if it is not the sameas the institution that adopted the amended act;the date andindication of subject matter are always omitted.The Official Journalreference is put in brackets.
Tato poznámka pod čarou se nepoužívá v případě smluv o založení Společenství a dalších dobře známých aktů (např.: smlouvy o přistoupení, Loméská úmluva AKT-EHS).
( ) OJ L …,…,p.… Regulation as [last] amended by Regulation(EC) No …/1999 (OJ L …,…,p.…).
Pokud jsou akty citovány poprvé v bodech odůvodnění, uvádí se jejich úplný název, s výjimkou případů, kdy to není nutné pro dostatečné porozumění textu; dále na ně stačí odkazovat číslem.
Where acts are cited for the first time in the recitals,their full title isgiven,save where that is not necessary for a proper understanding ofthe text;subsequently,it is sufficient to refer to them by number.Therule for the citation of amending acts is set out in point 16.10.2.
První odkaz: „Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu( )
First reference:‘Commission Regulation (EC) No 3223/94 of 2 December 1994 on detailed rules for the application of theimport arrangements for fruit and vegetables ( )
Další odkazy: „nařízení (ES) č. 3223/94.“
____________________________( ) OJ L 337,24.12.1994,p.66.Regulation as last amended by Regulation (EC) No 1498/98 (OJ L …,…,p.…)’.
Odkazy na další akty v normativní části je nutno omezit pouze na ty, které jsou naprosto nezbytné. Mělo by být možné, aby čtenář rozuměl normativní části samostatně, bez nutnosti odkazu na další akt.
References to other acts in the enacting terms must be confined tothose that are absolutely necessary.It should be possible for the readerto understand the enacting terms in isolation,without having to referto other acts.The potential problems resulting from amendment or repeal of the act to which reference is made must also be avoided (12
Patří k dobré legislativní praxi uvádět v bodech odůvodnění všechny akty, na které se dále v aktu bude odkazovat. Měly by se citovat s odkazem na Úřední věstník; potom na ně lze v článcích odkazovat pouze pomocí čísla.
It is good legislative practice to mention in the recitals all acts to whichreference will subsequently be made in the act.They are to be citedwith Official Journal references and (last) amendments;as a result,in the articles,they can be referred to merely by their numbers.