natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nedávné diskuse v»Radě dospěly k»závěru, že hodnocení činností v»oblasti snižování nabídky je ztěžováno nedostatkem standardních ukazatelů a»měřítek.
Treatment numbers have grown dramatically and considerable progress has been made in addressing some of the most harmful health consequences of drug use, such as HIV infection.
Stanovit klíčové ukazatele snižování nabídky je jedním z»cílů současného protidrogového akčního plánu EU.
Moreover, studies have demonstrated that interventions can be cost-effective, reducing expenditure on related health, social and crime problems.
V»roce 2009 zahájily Evropská komise a»centrum EMCDDA společnou iniciativu, která se má tímto problémem zabývat, přičemž určení klíčových ukazatelů nabídky a»mechanismu jejich provádění lze očekávat v»roce 2011.
The risk exists that today’s economic situation may provoke policy decisions that result in Europe accruing longterm costs that far outweigh any short-term savings.
Zaostřeno na: metodické pokyny, rámce azlepšování důkazní báze kposouzení snižování nabídky
In the spotlight: guidelines, frameworks and improving the evidence base for assessing supply reduction
Pohledy politiky: výzvy pro model evropské protidrogové politiky
Policy perspectives: challenges for the European drug policy model
Prakticky všechny členské státy EU přijaly společný přístup založený na národní protidrogové strategii, obvykle podpořené akčním plánem, který má konkrétní cíle a»podkladový harmonogram.
The Lisbon Treaty, which came into force on 1 December 2009, gives new emphasis to the European Union’s role in establishing guidelines, indicators and supporting the exchange of best practice in the drugs field.
Tento model politiky je racionální, protože umožňuje pravidelnou kontrolu pokroku a»dává příležitost změnit směr politiky, pokud se ukáže jako nedostatečná.
In times of economic austerity, it is particularly important to ensure that expenditure is directed towards interventions of proven effectiveness. The European approach to drugs can be characterised as one in which evidence takes priority over ideology.
Je to rovněž přístup náročný, protože je třeba vyvíjet, sjednávat a»přijímat stále nové protidrogové strategie, a»to často v»době, kdy je stará strategie teprve vyhodnocována.
However, there are still many areas where investments are directed towards approaches that lack robust evidence for effectiveness or have been poorly evaluated, while approaches of proven value are not always implemented.
Na tyto obtíže upozorňuje letošní zpráva, v»níž poprvé zaznamenáváme pokles počtu zemí s»platnou
This is an ongoing problem in the prevention field, but not limited to this area. Good programme models exist in many areas of demand
Lisabonská smlouva, která vstoupila v»platnost dne 1.»prosince 2009, klade nový důraz na úlohu Evropské unie při stanovování směrů, ukazatelů a»při podpoře výměny osvědčených postupů v»oblasti problematiky drog.
Virtually all EU Member States have adopted a common approach based on a national drug strategy, usually supported by an action plan, which has concrete targets and is time based. This policy model is a rational one as it allows a regular audit of progress and the opportunity to redirect policy where it is found to be lacking.
V»době ekonomických úspor je mimořádně důležité zajistit, aby byly výdaje směřovány k»intervencím s»prokázanou účinností.
It is also a demanding approach, as new drug strategies have to be developed, agreed and adopted, often while the old strategy is being evaluated.
Evropský přístup k»drogám lze charakterizovat jako přístup upřednostňující důkazy před ideologií.
These difficulties are highlighted in this year’s report, where for the first time we report a decrease in the number of countries having a valid national drug strategy in place.
Stále však existuje mnoho oblastí, v»nichž investice směřují k»přístupům, které postrádají prokazatelné důkazy o»své účinnosti nebo které byly nedostatečně vyhodnoceny, zatímco přístupy, jejichž hodnota byla prokázána, nejsou vždy prováděny.
This is largely because of the practical challenges of evaluating and renewing national strategy documents that expired in 2008 or 2009.
V»oblasti prevence se jedná
The EMCDDA is working with Member
Výroční zpráva za rok 2010: Stav drogové problematiky v Evropě kdo drogy užívají.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
Protidrogová léčba: dostupnější než kdy předtím, avšak se zjevnými nerovnostmi národní protidrogovou strategií.
Drug treatment: more available than ever, but inequalities evident
Centrum EMCDDA spolupracuje s»členskými státy na přípravě nástrojů hodnocení politiky, které by umožnily přezkoumávat vývoj protidrogové politiky průběžně.
States to develop policy evaluation tools to allow an ongoing review of drug policy developments.
Problém hodnocení protidrogových politik nemá žádná jednoduchá řešení, byla by však škoda, kdyby důležitý úspěch evropského řešení drogové problematiky narušila selhání procesů a»plánování.
There are no simple solutions to the problem of evaluating drug policies, but it would be a shame if failings in processes and planning undermined an important achievement of the European response to drug problems.
Účinná léčba osob, jejichž problémy jsou spojeny s»užíváním látek, je ústředním pilířem evropského řešení problematiky drog.
Effectively treating those who have problems with their substance use is a central pillar of Europe’s response to drugs.
Jedná se o»oblast, v»níž se nadále zvyšuje kvalita i»množství dostupné péče.
It is an area in which both the quality and quantity of care available continues to grow.
Centrum EMCDDA odhaduje, že určité formy léčby problémů s»drogami se v»Evropské unii každoročně dostane více než milionu osob.
The EMCDDA estimates that more than a million people annually receive some form of treatment for drug problems in the European Union.
K»rozšiřování léčby došlo především díky růstu specializované ambulantní péče podporované nízkoprahovými a»terénními službami.
Treatment expansion has been led by a growth in specialist outpatient care, supported by lowthreshold services and outreach.
Důležité je, že v»některých zemích protidrogové služby kombinují specializovanou péči se zapojením služeb primární zdravotní péče a»praktických lékařů.
Importantly, in some countries, drug services combine specialist care with the involvement of primary healthcare services and general practitioners.
Některé druhy problémů s»drogami, zvláště v»případech osob vzdorujících léčbě, pravděpodobně nejlépe zvládnou týmy specialistů.
Some types of drug problems, in particular the more intractable cases, are likely to be best handled by specialist teams.
Vhodná kombinace specializované a»všeobecné péče však může být významným činitelem při zvyšování obecné dostupnosti péče, zejména jsou-li vybudovány cesty pro odesílání osob k»léčbě a»podpůrná síť.
However, an appropriate mix of specialist and generic care can be an important element in increasing the overall availability of care, especially when referral and support channels are well established.
Jak uvedla loňská zpráva, spojitost mezi problémy s»alkoholem a»s»drogami je silná.
As noted in last year’s report, the link between alcohol and drug problems is a strong one.
Přesto nelze v»členských státech EU nalézt žádný společný přístup z»hlediska sjednocování politik v»oblasti drog a»alkoholu.
Despite this, no common approach is observable in terms of uniting drug and alcohol policies across the EU Member States.
Některé země si zachovávají samostatné politiky proti drogám a»proti alkoholu, jiné je propojují a»některé země dosud žádnou protialkoholní strategii nevypracovaly.
Some countries maintain separate drug and alcohol policies, others link them, and some have not yet developed an alcohol strategy.
Existují silné argumenty svědčící o»nutnosti hledat mezi politikami proti drogám a»alkoholu synergie, přinejmenším z»toho důvodu, že tyto politiky budou často zacíleny na stejné populace a»stejná prostředí.
Strong arguments exist for the need to seek synergies between drug and alcohol policies, not least of which is the fact that they will often be targeting the same populations and settings.
Náročné úkoly před stávající modely politik klade i»růst trhu tzv. „legálních opojení“, stejně jako zneužívání farmaceutických produktů, jak je uvedeno níže.
Current policy models are also challenged by the growth of the ‘legal highs’ market, as well as the misuse of pharmaceutical products, as discussed below.
Z»hlediska veřejného zdraví je tím zdůrazněna potřeba komplexnějšího přístupu, který by zahrnoval nelegální i»legální látky a»případně i»jiné behaviorální závislosti.
From a public health perspective, this highlights the need for a more comprehensive approach, encompassing both illicit and licit substances, and possibly other behavioural addictions.
Úkol je dvojí: posoudit, do jaké míry je tato zastřešující vize opodstatněná a»jak by bylo možné tento přístup přetvořit ve vhodný regulační a»kontrolní rámec.
The challenge is two-fold: to consider to what extent this overarching vision is justified, and how this perspective might be translated into an appropriate regulatory and control framework.
Nový vývoj vnitrostátních protidrogových právních předpisů odhaluje společné arozdílné rysy
New developments in national drug laws reveal commonalities and differences
Ačkoli míra poskytování léčby vzrostla, jsou v»přístupu k»léčbě v»rámci Evropy patrné nerovnosti.
Although treatment provision has increased, inequalities are evident in treatment access across Europe.
Ve většině východoevropských zemí a»v»některých zemích jižní Evropy je dostupnost léčby poměrně omezená, jak ukazují dlouhé čekací listiny.
In most eastern European and some southern European countries, treatment availability is relatively limited, as reflected in long waiting lists.
Míru dostupnosti léčby lze smysluplně hodnotit pouze ve vztahu k»relativnímu pokrytí populace, která vyžaduje péči.
Levels of treatment availability can only be meaningfully assessed in relation to the relative coverage of the population in need of care.
Rozsah, v»němž dostupná péče naplňuje existující potřeby, je stále obtížné s»jistotou komentovat, ačkoli v»oblasti substituční léčby závislosti na opiátech bylo dosaženo určitého pokroku.
It is still difficult to comment with certainty on the extent to which available care meets needs, although some progress has been made in respect to opioid substitution therapy.
Celkově centrum EMCDDA odhaduje, že substituční léčba závislosti na opiátech je v»současné době poskytována zhruba 670»000 Evropanů, což představuje asi polovinu odhadovaného počtu problémových uživatelů opiátů.
Overall, the EMCDDA estimates that about 670¢000¢Europeans now receive opioid substitution treatment, representing about half of the estimated number of problem opioid users.
Tento číselný údaj se v»jednotlivých zemích značně liší, přičemž vnitrostátní odhady se pohybují od méně než 10»% po více než 50»% problémových uživatelů opiátů zařazených do léčby.
This figure varies greatly between countries, with national estimates ranging from less than 10¢% to more than 50¢% of problem opioid users receiving care.
Rozdíly v»dostupnosti péče dále dokládá zjištění, podle něhož 12 členských států, které přistoupily k»Evropské unii od roku 2004, vykazuje jen přibližně 2 % případů poskytování substituční léčby.
Differences in the availability of care are further illustrated by the observation that only around 2¢%¢of¢substitution treatments occur in the 12 Member States who joined the European Union since 2004.
Příklad rozdílů mezi členskými státy EU v»oblasti provádění politiky i»v»oblastech, kde převažuje obecná shoda, lze nalézt v»oblasti sankcí za trestné činy související s»drogami.
An example of the differences that exist between EU Member States in policy implementation, even where a general consensus prevails, can be found in the area of penalties for drug offences.
Ve většině zemí EU právní systémy přihlížejí k»druhu a»míře „škodlivosti“ dané drogy a»k»tomu, zda daný trestný čin souvisí s»účastí na trhu s»drogami, nebo s»osobní potřebou či držením drogy pro osobní potřebu.
In most EU countries, the legal systems take into account the type and ‘harmfulness’ of the drug in question and whether the offence relates to involvement in the drug market or to personal use or possession for personal use.
Tato rozlišení se mezi zeměmi velice různí.
These distinctions vary greatly between countries.
Mohou být také kodifikována zákonem nebo mohou vyplývat z»procesů fungujících v»rámci systémů trestního soudnictví.
They may also be codified in law or result from processes operating within the criminal justice system.
Není zcela zřejmé, jaké přínosy jednotlivé přístupy přinášejí nebo co představuje správnou praxi, což vyzdvihuje hodnotu případné srovnávací analýzy v»této oblasti.
It is unclear what benefits the different approaches bring or what constitutes good practice, suggesting the value of a comparative analysis in this area.
V»současné době je třeba srovnání mezi zeměmi provádět obezřetně, protože rozdíly mezi jednotlivými trestnými činy mohou být určovány právní praxí dané země, stejně tak jako povahou trestného činu samotného.
Currently, comparisons between countries should be made with caution, as differences between offences may be as much determined by the legal practice of the country in question as the nature of the offence itself.
Druhou otázkou je rozsah, v»jakém je do praxe převáděno rozlišení, které politiky činí mezi těmi, kdo mají zisk z»prodeje a»přepravy drog, a»těmi,
A second question is the extent to which the policy distinction made between those profiting from the sale and transport of drugs and those who are using them is translated into practice.
Spolu s»výměnou jehel a»stříkaček je»široce prosazována jako důležitá složka komplexní strategie prevence HIV u»injekčních uživatelů drog.
The most recent data show a slightly downward trend in supply-related offences, while the number of use-related offences continues to rise.
Komentář: Současné podmínky evropské protidrogové politiky vzorce.
Commentary: the current landscape for European drug policy including anxiety, panic reaction and psychotic symptoms.
V»několika málo zemích, které je monitorují, jsou tyto účinky důvodem podstatného počtu urgentních příjmů v»nemocnicích v»souvislosti s»drogami.
These acute effects account for a substantial number of drugrelated hospital emergencies in the few countries that monitor them.
užívání a»infekce HIV související s»drogami vypadá situace v»Evropské unii v»oblasti přenosu HIV souvisejícího s»drogami oproti mnoha částem světa pozitivně.
At a glance — estimates of drug use in Europe now accepted components of European drug policies.
Monografie také upozornila na nutnost zlepšit důkazní bázi pro ostatní formy intervence k»minimalizaci škod a»na nedostatek dobře vypracovaných modelů minimalizace škod v»oblasti problémů se stimulanty a»souběžným užíváním více drog, což jsou vzorce užívání, jejichž význam v»Evropě nyní narůstá.
The monograph also highlighted the need to improve the evidence base for other harm-reduction interventions and the scarcity of well developed harm-reduction models for problems with stimulant and polydrug use, patterns of use that are becoming increasingly important in Europe.
Monografie rovněž konstatovala, že opatřením prováděným v»Evropě se stále nedaří významným způsobem ovlivnit infekci viru hepatitidy C»u injekčních uživatelů a»úmrtí z»předávkování drogami a»že by v»této oblasti mohly přístupy zaměřené na»minimalizaci škod sehrát důležitou úlohu.
It also noted that responses in Europe are still failing to impact significantly on hepatitis C virus infection among injectors and drug overdose deaths, and that harm-reduction approaches could have an important role to play here.
Celkově údaje naznačují, že dostupnost konopí v»jeho jednotlivých formách se na evropském trhu zřejmě spíše zvyšuje, než snižuje.
The estimates presented here relate to the adult population (15–64 years old) and are based on the most recent data available (surveys conducted between 2004 and 2008).
Z»hlediska objemu je rozdíl v»záchytech konopné pryskyřice a»rostlinného konopí v»řádu deseti ku jedné.
For the complete set of data and information on the methodology see the accompanying statistical bulletin.
Orientační přehled – odhady užívání drog vEvropě
Developing models of care and response for Europe’s evolving drug problem
Celoživotní prevalence: nejméně 75,5 milionu (22,5»% evropských dospělých)
Lifetime prevalence: at least 75.5 million (22.5¢% of European adults)
Užití v»posledním roce: zhruba 23 milionů evropských dospělých (6,8 %), respektive jedna třetina celoživotních uživatelů
Last year use: about 23 million European adults (6.8 %) or a third of lifetime users
Užití v»posledním měsíci: zhruba 12,5 milionu Evropanů»(3,7 %)
Last month use: about 12.5 million Europeans (3.7 %)
Rozdíly mezi zeměmi v»užití v»posledním roce: celkový rozptyl 0,4 až 15,2»%
Country variation in last year use: overall range 0.4¢% to 15.2¢%
Celoživotní prevalence: zhruba 14 milionů (4,1»% evropských dospělých)
Lifetime prevalence: about 14 million (4.1¢% of European adults)
Užití v»posledním roce: 4 miliony evropských dospělých»(1,3 %), respektive jedna třetina celoživotních»uživatelů
Last year use: 4 million European adults (1.3 %) or a third of lifetime users
Užití v»posledním měsíci: zhruba 2 miliony (0,5 %)
Last month use: around 2 million (0.5 %)
Rozdíly mezi zeměmi v»užití v»posledním roce: celkový rozptyl 0,0 až 3,1»%
Country variation in last year use: overall range 0.0¢% to 3.1¢%
Celoživotní prevalence: zhruba 11 milionů (3,3»%»evropských dospělých)
Lifetime prevalence: about 11 million (3.3¢% of European adults)
Užití v»posledním roce: zhruba 2,5 milionu evropských dospělých (0,8 %), respektive jedna čtvrtina celoživotních uživatelů
Last year use: about 2.5 million (0.8 %) or a quarter of lifetime users
Rozdíly mezi zeměmi v»užití v»posledním roce: celkový rozptyl 0,1 až 3,7»%
Country variation in last year use: overall range 0.1¢% to 3.7¢%
Celoživotní prevalence: zhruba 12 milionů (3,7»%»evropských dospělých)
Lifetime prevalence: about 12 million (3.7¢% of European adults)
Užití v»posledním roce: zhruba 2 miliony evropských dospělých (0,6 %), respektive jedna šestina celoživotních uživatelů
Last year use: around 2 million (0.6 %) or a sixth of lifetime users
Většina z»nich je hlášena z»malé skupiny zemí, hlavně Španělska, Itálie a»Spojeného království, a»zahrnuje dvě odlišné skupiny: sociálně integrované muže, kteří drogu šňupají, a»marginalizované uživatele drog, kteří kokain užívají injekčně nebo užívají crack spolu s»jinými látkami.
Cannabis remains the most popular illicit drug in Europe, but with large differences in prevalence of use observable between countries, illustrated by the fact that the highest estimates reported are more than 30 times greater than the lowest.
Další obavy vzbuzuje zvyšující se úmrtnost spojovaná s»užíváním kokainu.
Overall, trends in consumption show stable or declining levels of use.
Ročně je nyní hlášeno zhruba 1»000 úmrtí souvisejících s»kokainem, přičemž k»významnému nárůstu došlo ve Španělsku a»ve Spojeném království, tedy dvou zemích, kde je užívání této drogy již zavedeno dlouhodobě a»ve vysoké míře.
Within this general longterm picture, however, divergent patterns can be identified. Of particular note are some countries in eastern Europe where consumption levels still appear to be increasing and, in some cases, now rival or exceed prevalence levels found in western Europe.
Ačkoli je obvykle zjišťována i»přítomnost jiných drog, je tento nárůst znepokojivý, zvláště vzhledem k»přetrvávajícím obavám týkajícím se nedostatečného vykazování podílu kokainu na úmrtích uživatelů, kteří již dříve měli kardiovaskulární problémy.
Druginduced deaths accounted for 4¢% of all deaths of Europeans 15–39 years old, with opioids being found in around three quarters
Rozdíly mezi zeměmi v»užití v»posledním roce: celkový rozptyl 0,0 až 1,7»%
Recent reviews examining the adverse health consequences of the drug identify a number of effects,
Opiáty
Page 18
Problémoví uživatelé opiátů: dle odhadu 1,2»až»1,5»milionu Evropanů
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
Úmrtí vyvolaná drogami činila 4»% všech úmrtí Evropanů ve věku 15–39 let, u»asi tří čtvrtin z»nich byly zjištěny opiáty.
In the most recent data, the overall number of new treatment clients with cannabis as the main drug is decreasing in most countries.
Hlavní droga u»více než 50»% všech žádostí o»léčbu drogové závislosti.
Although drug treatment services in Europe are still dominated by clients with opioid problems, cocaine users now represent about a quarter of new treatment entrants.
Zhruba 670»000 uživatelů opiátů podstoupilo v»roce 2008 substituční léčbu.
Overall, the data suggest that cannabis, in its various forms, may be becoming more rather than less available on the European market.
Užívání amfetaminů je v»Evropě nadále nižší než užívání kokainu, v»mnoha zemích však amfetamin či metamfetamin zůstávají nejběžněji užívanou stimulační drogou.
Use of amphetamines remains overall lower than cocaine use in Europe, but in many countries amphetamine or methamphetamine remains the most commonly used stimulant drug.
Problémové užívání amfetaminu hlásí zejména země ze severu Evropy, zatímco problémové užívání metamfetaminu je nadále do velké míry omezeno na Českou republiku a»Slovensko.
Problem amphetamine use is mainly reported by countries in the north of Europe, while problem methamphetamine use remains largely restricted to the Czech Republic and Slovakia.
Tato situace se však pravděpodobně pomalu mění, neboť výroba metamfetaminu je nyní hlášena v»Litvě a»Polsku s»tím, že produkce je určena hlavně pro skandinávské trhy.
This may be slowly changing, however, as methamphetamine production is now also reported in Lithuania and Poland, with production mainly servicing the Scandinavian markets.
Zde může být droga prodávána jako náhražka amfetaminu.
Here it may be sold as a replacement for amphetamine.
Problémové užívání amfetaminu
Opioids and drug injecting
Komentář: Současné podmínky evropské protidrogové politiky a»metamfetaminu je předmětem vybraného tématu doprovázejícího tuto výroční zprávu.
Commentary: the current landscape for European drug policy effective measures for reducing both fatal and nonfatal overdoses.
V»současné době tento úkol není naplňován.
Currently, this challenge is not being met.
„Legální opojení“: trvající výzva voblasti monitorování drog areakce na ně
‘Legal highs’: an ongoing challenge for drug monitoring and response
Pokusy o»identifikaci nových psychoaktivních látek a»o»vhodnou reakci na tyto látky se usilovně snaží držet krok s»propracovaným, inovačním a»rychle se vyvíjejícím trhem, který aktivně vyhledává nové produkty a»marketingové strategie.
Attempts to identify and respond appropriately to new psychoactive substances struggle to keep pace with a¢sophisticated, innovative and fast-moving market, which is actively seeking new products and marketing strategies.
Rok 2009, kdy bylo v»Evropě poprvé zjištěno 24»nových syntetických drog, byl pro evropský systém včasného varování rokem rekordním.
With 24 new synthetic drugs identified for the first time in Europe, 2009 was a record year for the European earlywarning system.
Tento trend pokračoval s»nezmenšenou silou i»v»roce 2010, kdy bylo do poloviny července zjištěno 15 nových látek včetně syntetických katinonů, syntetických kanabinoidů i»nových syntetických derivátů podobných kokainu a»amfetaminu.
This pattern has continued unabated in 2010, with 15 new substances detected by mid-July, including synthetic cathinones, synthetic cannabinoids, as well as new cocaine and amphetamine-like synthetic derivatives.
Užívání heroinu, zejména injekční užívání této drogy, má stále největší podíl na nemocnosti a»úmrtnosti související s»užíváním drog v»Evropské unii.
seizures have increased in number, but not in quantity; although this has to be seen in the context of increasing seizures of the drug in Turkey.