natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ačkoli je tato právní otázka předmětem diskuzí již velmi dlouhou dobu, Soudní dvůr ji dle mého názoru nikdy výslovně neřešil.
Although this legal question has long been the subject of debate, I do not think that the Court has ever explicitly resolved it.
Druhý problém souvisí s částečnou integrací, kterou uskutečnila Smlouva o ESUO.
The second difficulty has to do with the partial integration effected by the ECSC Treaty.
Jejím podpisem se členské státy vzdaly svých pravomocí týkajících se zřizování a fungování ocelářského a uhelného trhu, ponechaly si však odpovědnost za svou celkovou hospodářskou politiku.
In signing the Treaty, the Member States relinquished their powers in relation to the establishment and operation of the coal and steel market, but retained responsibility for their general economic policy.
Článek 67 UO tak umožňoval koordinaci těchto jednotlivých politik s cílem ochránit společný trh před jakýmkoli narušením hospodářské soutěže.
Article 67 CS thus allowed for the various policies to be coordinated with a view to safeguarding the common market from distortions of competition.
Vznik Evropského hospodářského společenství (EHS) 6 dne 25. března 1957 nicméně změnil daný stav.
The birth of the European Economic Community (EEC) 6on 25 March 1957 none the less put a different complexion on the matter.
Zřízení tohoto nového společenství nastolilo otázku koexistence obou těchto právních řádů, ESUO a ES a otázku koordinace jejich systému kontroly státních podpor.
The establishment of the new Community raised the question of the coexistence of those two legal orders, the ECSC and the EEC, and that of the coordination of their systems for controlling State aid.
Otázka, která v projednávaném sporu vyvstává, odráží dva problémy, s nimiž se potýkali zakladatelé ESUO při zavádění vlastního režimu kontroly státních podpor a při jeho uvádění do praxe.
The issue in these proceedings reflects two difficulties with which the founders of the European Coal and Steel Community (ECSC) were faced when establishing and implementing a dedicated scheme for controlling State aid.
Tento spor nastoluje též další otázku, která jde spíše napříč oběma režimy kontroly státních podpor ESUO a ES, protože překlenuje jejich rozdílnosti.
These proceedings also raise another question, of broader scope, since it transcends the distinctions between the ECSC and EC schemes for controlling State aid.
Problém je spjat s dodržováním zásady právní jistoty a zásady ochrany legitimního očekávání, jakmile
The question concerns observance of the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations where the
5 — V následujících úvahách upřesním, co představuje kodex podpor ocelářskému průmyslu.
5 — In the submissions that follow I shall define what constitutes a steel aid code.
6 — Které se stalo Evropským společenstvím (ES) na základě Smlouvy o Evropské unii.
6 — Now the European Community (EC) by virtue of the Treaty on the European Union.
První problém je spjat se zásadně dynamickou povahou společného trhu zavedeného Pařížskou smlouvou.
The first stems from the essentially dynamic nature of the common market established by the ECSC Treaty.
Obecný zákaz státních podpor stanovený v čl. 4 písm. c) UO tak musel být přizpůsoben potřebám politiky, která musela především čelit strukturálním problémům ekonomiky uhelného a ocelářského průmyslu.
Thus, the fundamental prohibition on State aid, laid down in Article 4(c) CS, had to be adapted to the needs of a policy which was required, above all, to address the structural problems in the economy of the coal and steel industries.
Za tímto účelem přijala
To that end, the Commission of the
Komise vnitrostátním orgánům nařídí, aby požadovaly navrácení podpor, které byly určitému podniku poskytnuty protiprávně.
Commission orders the national authorities to recover aid unlawfully granted to an undertaking.
Toto rozhodnutí bylo napadeno žalobou na neplatnost podanou společností Salzgitter k Soudu prvního stupně Evropských společenství.
That decision formed the subject of an action for annulment brought by Salzgitter before the Court of First Instance of the European Communities.
Soud ve svém rozsudku ze dne 1. července 2004, Salzgitter v. Komise 11částečně zrušil sporné rozhodnutí s tím, že Komise nemohla požadovat navrácení podpor poskytnutých podniku, který byl jejich příjemcem, jelikož tím porušila zásadu právní jistoty.
In its judgment in Salzgitter v Commission, 11 the Court of First Instance partially annulled the contested decision on the ground that the Commission could not order the recovery of the aid granted to the recipient undertaking without breaching the principle of legal certainty.
V projednávané věci přijaly německé orgány dne 5. srpna 1971 zákon směřující k podpoře rozvoje oblasti podél hranic s bývalou Německou demokratickou republikou a bývalou Československou republikou (dále jen „Zonenrandgebiet“) 7.
In this case, on 5 August 1971, the German authorities adopted a law on the development of the border zone between the former German Democratic Republic and the former Czechoslovak Socialist Republic (‘the Zonenrandgebiet’).
Tento zákon stanovil daňové pobídky pro investice podniků v regionech nacházejících se v této oblasti.
7 That law provided for tax incentives for investments made by undertakings in the regions situated in that zone.
Uvedený zákon, jakož i jeho postupné novely byly schváleny Komisí na základě článků 87 ES a 88 ES.
That law, along with subsequent amendments to it, were approved by the Commission on the basis of Articles 87 EC and 88 EC.
Nastoluje zejména tři otázky.
That judgment is currently the subject of two appeals.
Ocelářský podnik Salzgitter AG – Stahl und Technologie 8využil na základě ZRFG 9zvláštních odpisů a rezerv osvobozených od daně.
The steel undertaking Salzgitter AG — Stahl und Technologie 8received special
8 — Dále jen „Salzgitter“, „příjemce podpory“ nebo „podnik, který je příjemcem podpory“.
depreciation allowances and taxfree reserves under the ZRFG.
9 — Dále jen „sporné podpory“ nebo „dotčené podpory“.
9By Decision 2000/797/ECSC, 10the Commission declared that the aid at issue constituted State aid which was incompatible with the common market in coal and steel (Article 1) and ordered the
U první z nich jde o to, zda použitelný právní rámec a zejména povinnost oznamovat tyto podpory jsou dostatečně jasné.
The first concerns the clarity of the legal framework applicable and, in particular, of the obligation to notify such aid.
10 — Rozhodnutí ze dne 28. června 2000 týkající se státní podpory poskytnuté Spolkovou republikou Německo společnostem Salzgitter AG, Preussag Stahl AG a ocelářským dceřiným společnostem skupiny, dnes seskupeným pod názvem Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (Úř. věst. L 323, s.
10 — Decision of 28 June 2000 on State aid granted by the Federal Republic of Germany to Salzgitter AG, Preussag Stahl AG and the group’s steel-industry subsidiaries, now known as Salzgitter AG - Stahl und Technologie (SAG) (OJ 2000 L 323, p.
5, dále jen „sporné rozhodnutí“).
5, ‘the contested decision’).
KOMISE v. SALZGITTER republika Německo vstupuje do řízení jako vedlejší účastnice na podporu tohoto kasačního opravného prostředku.
COMMISSION v SALZGITTER compatibility with the common market. The Federal Republic of Germany is intervening in support of that appeal.
Druhá se týká přístupu, jaký Komise zaujala v rámci svého poslání kontrolovat státní podpory.
The second concerns the conduct of the Commission in its task of controlling State aid.
Otázkou je, zda tento orgán při výkonu svých správních pravomocí porušil povinnost řádné péče, která mu přísluší, když při posuzování dokumentů předložených podnikem, který byl příjemcem podpory, nekonstatoval, že dotčené podpory nebyly oznámeny, a nezačal podle toho konat.
The question is whether the Commission, in the exercise of its administrative responsibilities, failed to discharge its duty of diligence by not finding, when examining documents sent by the recipient undertaking, that there had been a failure to notify the aid at issue and by not commencing appropriate proceedings.
V rámci uvedeného kasačního opravného prostředku společnost Salzgitter zpochybňuje analýzu Soudu ohledně dosahu a použitelnosti článků 4 UO a 67 UO.
In that appeal, Salzgitter challenges the analysis of the Court of First Instance with regard to the scope and the applicability of Articles 4 CS and 67 CS.
Soudní dvůr je zejména dotazován na to, zda je čl. 4 písm. c) UO použitelný na podporu poskytnutou ocelářskému podniku, je-li tato podpora součástí obecného režimu podpor, který byl předtím schválen Komisí na základě Smlouvy o ES, nebo zda se na provedení tohoto opatření vztahuje článek 67 UO.
The Court is asked to consider in particular whether Article 4(c) CS is applicable to aid granted to a steel undertaking where that aid forms part of a general scheme of aid previously approved by the Commission on the basis of the EC Treaty or whether the implementation of that measure falls within the scope of Article 67 CS.
Třetí otázka se týká dodržování zásad právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, jakmile Komise nařídí navrácení protiprávně poskytnutých podpor.
The third question relates to observance of the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations where the Commission orders the recovery of aid which has been granted unlawfully.
Otázkou je, zda za konkrétních okolností projednávané věci, tak jak je zjistil Soud, byla Komise oprávněna požadovat navrácení dotčených podpor, aniž by tím porušila zásadu právní jistoty.
The question is whether, in the specific circumstances of this case as set out by the Court of First Instance, the Commission was entitled to seek recovery of the aid at issue without breaching the principle of legal certainty.
Soudní dvůr se musí zejména vyjádřit k tomu, zda úkony nebo jednání Komise mohly u podniku, který byl příjemcem podpory, vzbudit takové legitimní očekávání, které by Komisi znemožňovalo uložit Spolkové republice Německo, aby nařídila navrácení podpor, a společnosti Salzgitter, aby je vrátila.
In particular, the Court must rule on the issue whether the acts or conduct of the Commission could have created on the part of the undertaking in receipt of the aid a legitimate expectation such as to prevent the Commission from ordering the Federal Republic of Germany to recover the aid and Salzgitter to repay it.
V tomto stanovisku zaprvé navrhnu zamítnutí vzájemného kasačního opravného prostředku společnosti Salzgitter.
In this Opinion, I shall propose, first, that the crossappeal by Salzgitter be dismissed.
Objasním, proč se Soud dle mého názoru nedopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že Komise byla oprávněna vycházet z čl. 4 písm. c) UO, a prohlásit tak dotčené podpory za neslučitelné se společným trhem uhlí a oceli ESUO, a když měl dále za to, že Komise ve sporném rozhodnutí zcela splnila svou povinnost uvést odůvodnění.
I shall explain why the Court of First Instance, in my view, did not commit an error of law in finding that the Commission was entitled to rely on Article 4(c) CS to declare the aid at issue incompatible with the common market in coal and steel and in considering that the Commission had fully satisfied its obligation to state reasons in the context of the contested decision.
Zadruhé navrhnu, aby Soudní dvůr vyhověl kasačnímu opravnému prostředku podanému Komisí.
Secondly, I shall propose that the Court uphold the main appeal brought by the Commission.
V následujících úvahách budu totiž argumentovat, že se Soud
In the following submissions, I shall argue that the Court of First Instance
Článek 67 UO zní takto: dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že povinnost oznámit dotčené podpory jasně nevyplývala z použitelného právního rámce.
Article 67 CS reads as follows: committed an error of law in finding that the obligation to notify the aid at issue was not clear from the legal framework applicable.
Vysvětlím, proč se domnívám, že tato povinnost byla jasná a bezpodmínečná, a proč sporné rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž nařizovalo navrácení dotčených podpor, neporušovalo ani zásadu právní jistoty, ani zásadu ochrany legitimního očekávání podniku, který byl příjemcem podpory.
I shall explain why I consider that that obligation was clear and unconditional and why the contested decision, in as much as it ordered the aid at issue to be recovered, did not breach either the principle of legal certainty, or the principle of protection of the legitimate expectations of the recipient undertaking.
Každé opatření některého členského státu, které by mohlo mít citelný vliv na podmínky soutěže v uhelném a ocelářském průmyslu, musí příslušná vláda hlásit [Komisi].
Any action by a Member State which is liable to have appreciable repercussions on conditions of competition in the coal or the steel industry shall be brought to the knowledge of the [Commission] by the government concerned.
S ohledem na tyto skutečnosti Soudnímu dvoru navrhnu, jaké důsledky je nutno z tohoto nesprávného posouzení v projednávané věci vyvodit.
In the light of those factors, I shall suggest to the Court the conclusions to be drawn from that error of law in the present case.
Je-li opatření takové povahy, že by podstatným zvětšením rozdílů mezi výrobními cenami dosaženým jinak než změnou výnosů mohla vyvolat vážné porušení rovnováhy, může [Komise] po konzultaci s Poradním výborem a s Radou učinit tato opatření:
If the action is liable, by substantially increasing differences in production costs otherwise than through changes in productivity, to provoke a serious disequilibrium, the Commission, after consulting the Consultative Committee and the Council, may take the following steps:
Jestliže opatření tohoto státu má škodlivé účinky pro uhelné a ocelářské podniky podléhající pravomoci téhož státu, může jej [Komise] zmocnit, aby těmto podnikům poskytl podporu, jejíž výše, podmínky a trvání se stanoví v dohodě s Komisí […]
— if the action taken by that State is having harmful effects on the coal or steel undertakings within the jurisdiction of that State, the Commission may authorise it to grant aid to these undertakings, the amount, conditions and duration of which shall be determined in agreement with the Commission …;
Jestliže opatření tohoto státu má škodlivé účinky pro uhelné a ocelářské podniky podléhající pravomoci jiných členských států, dá mu [Komise] doporučení zaměřená k tomu, aby zjednal nápravu za
— if the action taken by that State is having harmful effects on the coal or steel undertakings within the jurisdiction of other Member States, the Commission shall make a recommendation to that
Smlouva o ESUO zásadně zakazuje státní podpory ocelářským podnikům.
The ECSC Treaty prohibits, in principle, the grant of State aid to steel undertakings.
V článku 4 písm. c) stanoví, že se společným trhem uhlí a oceli jsou neslučitelné, a v důsledku toho zakázané podle uvedené Smlouvy „subvence nebo podpory poskytované státy nebo zvláštní poplatky ukládané státy v jakékoli formě“.
Article 4(c) provides that the following are incompatible with the common market for coal and steel and, accordingly, are to be prohibited, as provided for in that treaty: ‘subsidies or aids granted by States, or special charges imposed by States, in any form whatsoever’.
KOMISE v. SALZGITTER pomoci opatření, jež bude sám pokládat za nejlépe slučitelná se svou vlastní hospodářskou rovnováhou.
State with a view to remedying these effects by such measures as that State may consider most compatible with its own economic equilibrium.
nepředvídané obtíže ve způsobech provádění […] smlouvy anebo hluboká změna hospodářských či technických podmínek dotýkající se přímo společného trhu uhlí a oceli si nezbytně vyžádají změnu pravidel týkajících se výkonu pravomoci svěřené [Komisi], budou moci být v této pravomoci provedeny potřebné změny, aniž by se však mohly dotknout ustanovení článků 2, 3 a 4 nebo poměru mezi pravomocí svěřenou jednak [Komisi], jednak jiným orgánům Společenství“.
difficulties emerging in the light of experience in the application of this Treaty, or fundamental economic or technical changes directly affecting the common market in coal and steel, make it necessary to adapt the rules for the [Commission’s] exercise of its powers, appropriate amendments may be made; they must not, however, conflict with the provisions of Articles 2, 3 and 4 or interfere with the relationship between the powers of the [Commission] and those of the other institutions of the Community’.
Podle čl. 95 čtvrtého pododstavce UO tyto změny budou předmětem návrhů sestavených ve vzájemné dohodě Komisí a Radou a budou předloženy Soudnímu dvoru k posudku.
In accordance with the fourth paragraph of Article 95 CS, those amendments are to be proposed jointly by the Commission and the Council, and are to be submitted to the Court for its opinion.
Jestliže opatření tohoto státu zmenšuje rozdíly mezi výrobními cenami a přináší přitom zvláštní výhody nebo ukládá zvláštní břemena uhelným a ocelářským podnikům podléhajícím jeho pravomoci v poměru k jiným průmyslovým odvětvím téhož státu, je [Komise] oprávněna dát po konzultaci s Poradním výborem a s Radou tomuto státu potřebná doporučení.“
If the action taken by that State reduces differences in production costs by allowing special benefits to or imposing special charges on the coal or steel undertakings within its jurisdiction in comparison with the other industries in the same country, the Commission is empowered to make the necessary recommendations to that State after consulting the Consultative Committee and the Council.’
Právě na základě čl. 95 prvního a druhého pododstavce UO vydala Komise sérii šesti obecně závazných rozhodnutí obecně nazývaných „kodexy podpor ocelářskému průmyslu“.
It was on the basis of the first and second paragraphs of Article 95 CS that the Commission adopted six decisions having general application, commonly known as ‘steel aid codes’.
95 druhého pododstavce UO může uvedené rozhodnutí nebo uvedené doporučení vydané stejným způsobem stanovit případně použitelné sankce.
Under the second paragraph of Article 95 CS, that decision so taken or recommendation so made may determine what penalties may be imposed.
Cílem těchto kodexů bylo reagovat na krizi, která procházela napříč ocelářským odvětvím Společenství, a to tak, že povolovaly poskytování státních podpor ocelářským podnikům v taxativně vymezených případech, čímž se odchylovaly od přísného a absolutního zákazu zakotveného v čl. 4
The purpose of those codes was to respond to the crisis in the Community steel sector by authorising the grant of State aid to steel undertakings in limited cases, thus derogating from the strict and absolute prohibition laid down in Article 4(c) CS. Those codes have been the subject of subse-
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-408/04 P písm. c) UO.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P quent amendments to address cyclical difficulties in the market.
První kodex byl nahrazen druhým kodexem podpor ocelářskému průmyslu, který byl zaveden rozhodnutím Komise č. 2320/81/ESUO 14a byl použitelný do 31. prosince 1985.
The First Code was replaced by the Second Steel Aid Code, which was established by Commission Decision No 2320/81/ECSC, 14which applied until 31 December 1985.
Tento druhý kodex upravuje přísnější pravidla, která stanoví postupné odstraňování podpor.
That second code laid down stricter rules designed to phase out aid.
Zavádí celkový systém Společenství zajišťující jednotné zacházení s „[v]eškerými podporami ocelářskému průmyslu financovanými členským státem nebo z veřejných zdrojů v jakékoli formě a bez ohledu na to, zda jsou specifické či nikoli“ 15. (neoficiální překlad)
It established a comprehensive Community aid system guaranteeing the uniform treatment of ‘[a]ll aids to the steel industry, whether specific or non-specific, financed by Member States or through State resources in any form whatsoever’. 15
Tyto kodexy stanoví podmínky, za nichž může členský stát poskytnout podpory ocelářskému průmyslu, které budou slučitelné s řádným fungováním společného trhu.
Those codes lay down the conditions under which a Member State may grant aid to the steel industry which is compatible with the proper functioning of the common market.
Vymezují pojem „podpory ocelářskému průmyslu“, stanoví podmínky jejich poskytování a upravují procesní pravidla, pokud jde o jejich oznamování Komisi.
They define the meaning of aid to the steel industry, fix the conditions for granting it and lay down procedural rules for notifying it to the Commission.
Na podpory, které nespadají do rozsahu působnosti některého z kodexů, se nadále vztahuje obecný zákaz zakotvený v čl. 4 písm. c) UO.
Aid which does not fall within the scope of one of those codes remains subject to the fundamental prohibition in Article 4(c) CS.
Dne 1. ledna 1986 vstoupil v platnost třetí kodex podpor ocelářskému průmyslu 16.
The Third Steel Aid Code entered into force on 1 January 1986.
Právě od tohoto data Komise vytýká Spolkové republice Německo poskytnutí dotčených podpor.
16 It is from that date that the Commission accuses the Federal Republic of Germany of having granted the aid at issue.
1 odst. 1 tohoto třetího kodexu „[v]eškeré podpory ocelářskému průmyslu financované členským státem, jakož i územními celky nebo z veřejných zdrojů v jakékoli formě a bez ohledu na to, zda jsou specifické,
Article 1(1) of the Third Code provides that: ‘[a]id to the steel industry, whether specific or non-specific, financed by Member States or their regional or local authorities or through State resources in any form
V souladu se čtvrtým bodem odůvodnění tohoto prvního kodexu bylo jeho účelem zavedení režimu povolujícího poskytování specifických podpor ocelářskému průmyslu v taxativně vymezených případech, nicméně použití obecných a regionálních režimů podpor na ocelářský průmysl zůstalo pod kontrolou Komise na základě článku 67 UO a článků 87 ES a 88 ES 13.
In accordance with the fourth recital in the preamble to the First Code, its objective was to introduce a scheme under which specific aid could be granted to the steel industry in limited cases, the application to the steel industry of general and regional aid schemes remaining subject to review by the Commission pursuant to Article 67 CS and Art -icles 87 EC and 88 EC. 13
14 — Rozhodnutí ze dne 7. srpna 1981 zavádějící pravidla Společenství pro podpory ocelářskému průmyslu (Úř. věst. L 228, s.
14 — Commission Decision No 2320/81/ECSC of 7 August 1981 establishing Community rules for aids to the steel industry (OJ 1981 L 228, p.
5, dále jen „druhý kodex“).
5, ‘the Second Code’).
1 odst. 1 druhého kodexu.
15 — See Article 1(1) of the Second Code.
12 — Rozhodnutí ze dne 1. února 1980 zavádějící pravidla Společenství pro specifické podpory ocelářskému průmyslu (Úř. věst. L 29, s.
12 — Commission Decision 257/80/ECSC of 1 February 1980 establishing Community rules for specific aids to the steel industry (OJ 1980 L 29, p.
5, dále jen „první kodex“).
5, ‘the First Code’).
1, dále jen „třetí kodex“).
1, ‘the Third Code’).
13 — Viz také článek 1 prvního kodexu.
13 — See also Article 1 of the First Code.
Komise určuje, zda tato opatření obsahují prvky podpory a posoudí případně jejich slučitelnost s ustanoveními článků 2 až 5 tohoto třetího kodexu.
Commission is to determine whether those transfers involve aid elements and, if so, is to examine whether they are compatible with the common market under the provisions of Articles 2 to 5 of the Third Code.
Po skončení platnosti tohoto třetího kodexu, tj. dne 31. prosince 1988, vstoupil v platnost čtvrtý a pak pátý kodex podpor ocelářskému průmyslu 18.
On the expiry of the Third Code on 31 December 1988, the Fourth and then the Fifth Steel Aid Codes entered into force. 18
Stejně jako třetí kodex podpor ocelářskému průmyslu se tyto kodexy použijí na veškeré podpory ocelářskému průmyslu financované členským státem bez ohledu na to, zda jsou specifické, či nikoli.
Like the Third Code, those codes apply to all aid to the steel industry, whether specific or non-specific, financed by a Member State.