natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Předběžná opatření jsou vydána pouze při splnění tří podmínek: 1) žaloba ve věci samé se musí prima facie jevit jako opodstatněná; 2) navrhovatel musí prokázat naléhavost opatření, bez nichž by utrpěl závažnou a nenapravitelnou újmu; 3) předběžná opatření musejí zohlednit vyvažování zájmů účastníků řízení a veřejného zájmu.
Interim measures are granted only if three conditions are met:1) the substance of the main proceedings must appear, at first sight, to be well founded;2) the applicant must establish the urgency of the measures in the absence of which he would suffer serious and irreparable harm;3) the interim measures must take account of the weighing up of the parties’ interests and the public interest.
[Ústní část]Jednání
[Oral phase]Hearing
Přípravná zpráva k jednání
Preparatory report for the hearing
Usnesení má předběžný charakter a nijak nepředjímá rozhodnutí Soudu ve věci v hlavním řízení.
(Document drawn up by the Judge-Rapporteur containing the essential elements of the case and indicating, where appropriate, the points on which the parties are to focus their arguments)**
Mimoto lze proti němu podat kasační opravný prostředek k předsedovi Soudu prvního stupně.
The order is provisional in nature and in no way prejudges the decision of the Tribunal in the main proceedings.
(Dokument vypracovaný soudcem zpravodajem, který obsahuje hlavní skutečnosti ve věci a uvádí body, na které mají účastníci řízení zaměřit své řeči)**
In addition, an appeal against it may be brought before the President of the Court of First Instance.
Rozsudek* nebo usnesení* (v případě usnesení se ústní část řízení nekoná)
Judgment* or order* (in the case of an order, there is never an oral phase)
Jazykový režim Jazyk, v němž je sepsána žaloba, jímž může být jeden z 23 úředních jazyků Evropské unie, bude jednacím jazykem ve věci.
Language arrangements The language used for the application, which may be one of the 23 official languages of the European Union, will be the language of the case.
Nepovinné etapy řízení jsou uvedeny v hranatých závorkách.
The optional stages of the procedure are shown in brackets.
Porady soudců probíhají bez tlumočníka ve společném jazyce, kterým je francouzština.
* These documents are available on the internet: the Court’s: website (www.curia.europa.eu), base EUR-Lex (from site www.europa.eu).
* Tyto dokumenty jsou dostupné na internetu: Internetová stránka Soudního dvora (www.curia.europa.eu), databáze EUR-Lex (ze stránky www.europa.eu).
The proceedings in the oral phase of the procedure are simultaneously interpreted, as necessary, into various official languages of the European Union.
** Tyto dokumenty jsou dostupné na pultu u jednací síně, jakož i na žádost v tiskové a informační službě Soudního dvora.
** These documents are to be found in display racks by the courtroom or may be obtained from the Court of Justice’s Press and Information Service, on request.
Ostatní dokumenty nejsou veřejné.
Other documents are not public.
Písemná část řízení Řízení je zahájeno písemnou žalobou sepsanou advokátem a zaslanou soudní kanceláři.
The written phase An application, drawn up by a lawyer and sent to the Registry, opens the proceedings.
Vedoucí soudní kanceláře doručí žalobu protistraně.
The Registrar sends the application to the opposing party.
Protistrana má dvouměsíční lhůtu k předložení žalobní odpovědi.
The latter has a period of two months to file a defence.
Soud může rozhodnout, že je nezbytná druhá výměna spisů účastníků řízení.
The Tribunal may decide that a second exchange of pleadings is necessary.
Soud pro veřejnou službu se skládá ze sedmi soudců jmenovaných Radou na dobu šesti let s možností opakovaného jmenování, po výzvě k podávání kandidatur a na základě stanoviska výboru složeného ze sedmi osob z řad bývalých členů Soudního dvora a Soudu prvního stupně a obecně uznávaných právníků.
The Civil Service Tribunal is composed of seven Judges appointed by the Council for a period of six years which may be renewed, following a call for applications and after taking the opinion of a committee of seven persons chosen from among former members of the Court of Justice and the Court of First Instance and lawyers of recognised competence.
Za účelem vybudování Evropy uzavřely státy (kterých je v současné době 27) smlouvy o založení Evropských společenství, a poté Evropské unie, vybavených orgány, které přijímají právní pravidla ve stanovených oblastech, která se přímo začleňují do vnitrostátních právních řádů.
For the building of Europe the Member States (now 27 in number) have concluded treaties creating first the European Communities and then a European Union, with institutions adopting laws in specified areas which directly form part of the national legal systems.
Soud pro veřejnou službu je příslušný pro rozhodování v prvním stupni o sporech mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci na základě článku 236 ES, což tedy představuje zhruba 150 věcí ročně na přibližně 35 000 zaměstnanců orgánů Společenství.
It has jurisdiction to hear and determine at first instance disputes between the Communities and their servants pursuant to Article 236 EC, which as a result represents some 150 cases a year for approximately 35 000 members of the Community institutions’ staff.
Tyto spory se týkají nejen otázek služebního nebo pracovního poměru v pravém slova smyslu (odměňování, služební postup, přijímání, disciplinární opatření atd.), ale rovněž systému sociálního zabezpečení (nemoc, stáří, invalidita, pracovní úrazy, rodinné přídavky atd.).
These disputes concern not only questions to do with working relations in the strict sense (pay, career progress, recruitment, disciplinary measures etc.), but also the social security system (sickness, old age, invalidity, accidents at work, family allowances etc.).
Při jmenování soudců dbá Rada na vyvážené složení Soudu na co nejširším zeměpisném základě z řad státních příslušníků členských států a z hlediska zastoupení vnitrostátních právních systémů.
When appointing the Judges, the Council ensures a balanced composition of the Tribunal on as broad a geographical basis as possible from among nationals of the Member States and with respect to the national legal systems represented.
Každý, kdo doloží právní zájem na řešení sporu předloženého Soudu, jakož i orgány Společenství a členské státy, může vstoupit do řízení jako vedlejší účastník.
Any person who can prove an interest in the outcome of a case before the Tribunal, as well as the Member States and the Community institutions, may intervene in the proceedings.
Vedlejší účastník předkládá vyjádření na podporu nebo zamítnutí návrhových žádání jednoho z účastníků řízení, na něž mohou účastníci řízení následně odpovědět.
The intervener files a statement in intervention, supporting or opposing the claims of one of the parties, to which the latter may then respond.
Vedlejší účastník může rovněž přednést své vyjádření během ústní části řízení.
The intervener may also submit his observations at the oral phase.
Soudní dvůr Evropských společenství je soudním orgánem Společenství.
The Court of Justice of the European Communities is the Community judicial institution.
Skládá se ze tří soudů: Soudního dvora, Soudu prvního stupně a Soudu pro veřejnou službu.
It consists of three bodies: the Court of Justice, the Court of First Instance and the Civil Service Tribunal.
Soud pro veřejnou službu je rovněž příslušný pro spory týkající se některých specifických zaměstnanců, zejména zaměstnanců Eurojustu, Europolu, Evropské centrální banky a Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM).
It also has jurisdiction in cases concerning certain specific employees, in particular, those of Eurojust, Europol, the European Central Bank and the Office for Harmonisation in the Internal Market (OHIM).
Soudci Soudu volí ze svého středu předsedu na dobu tří let. Předseda může být zvolen opakovaně.
The Judges of the Tribunal elect their President from among their number for a term of three years which may be renewed.
Naproti tomu nemůže rozhodovat spory mezi vnitrostátními správními orgány a jejich zaměstnanci.
On the other hand, it may not hear and determine cases between national administrations and their employees.
Na základě Niceské smlouvy, která vstoupila v platnost dne 1. února 2003 a která upravila vytvoření soudních komor v některých zvláštních oblastech, rozhodla Rada Evropské unie v roce 2004 o zřízení Soudu pro veřejnou službu, jehož posláním je rozhodovat spory mezi Evropskými společenstvími a jejich zaměstnanci.
It was on the basis of the Treaty of Nice, which entered into force on 1 February 2003 and provided for the creation of judicial panels in certain specific areas, that the Council of the European Union decided in 2004 to create the Civil Service Tribunal, whose task it is to rule on disputes between the European Communities and their staff.
Soud zasedá v senátech o třech soudcích.
The Tribunal sits in Chambers of three Judges.
Pokud to však obtíže nebo závažnost právních otázek odůvodňují, může být věc předložena plénu.
However, whenever the difficulty or importance of the questions of law raised justifies it, a case may be referred to the full court.
Mimoto ve věcech vymezených jednacím řádem může Soud rozhodovat v senátu o pěti soudcích nebo jako samosoudce.
Furthermore, in certain cases to be determined by its Rules of Procedure, the Tribunal may sit in a Chamber of five Judges or as a single Judge.
Proti rozhodnutím vydaným Soudem lze podat k Soudu prvního stupně ve lhůtě dvou měsíců opravný prostředek omezený na právní otázky.
The decisions given by the Tribunal may, within two months, be subject to an appeal, limited to questions of law, to the Court of First Instance.
Soudci jmenují vedoucího soudní kanceláře na dobu šesti let.
The oral phase During the oral phase a public hearing is usually held.
Ústní část řízení Během ústní části řízení se koná obvykle veřejné jednání.
During the hearing, the Judges can put questions to the parties’ representatives and, where appropriate, to the parties themselves.
Soudce zpravodaj vypracuje přípravnou zprávu k jednání, která obsahuje hlavní skutečnosti ve věci a uvádí body, na které mají účastníci řízení zaměřit své řeči.
The Judge-Rapporteur draws up a preliminary report for the hearing, containing the essential points in the case and indicating the points on which the parties are to focus their arguments.
Tento dokument je veřejnosti dostupný v jednacím jazyce.
This document is available to the public in the language of the case.
Soud má svého vlastního vedoucího soudní kanceláře, avšak pokud jde o správní a jazykové potřeby, opírá se o útvary Soudního dvora.
The Judges appoint a Registrar for a term of six years.The Tribunal has its own Registry, but makes use of the services of the Court of Justice for its other administrative and linguistic needs.
Porada soudců se koná na základě návrhu rozsudku vypracovaného soudcem zpravodajem.
The Judges deliberate on the basis of draft grounds prepared by the Judge-Rap-porteur.
Rozsudek se vyhlašuje na veřejném zasedání.
The judgment is delivered at a public hearing.
Řízení před Soudem se řídí ustanoveními statutu Soudního dvora, zejména ustanoveními obsaženými v jeho příloze I.
The procedure before the Tribunal is governed by the provisions of the Statute of the Court of Justice, in particular those contained in Annex I thereto.
Krom toho Soud do vstupu svého jednacího řádu v platnost používá obdobně jednací řád Soudu prvního stupně, s výjimkou ustanovení o samosoudci.
Moreover, until its own Rules of Procedure enter into force, the Tribunal will apply mutatis mutandis the Rules of Procedure of the Court of First Instance, save for the provisions relating to the single Judge.
Náklady řízení Řízení před Soudem je bezplatné.
Costs The procedure before the Tribunal is free of court fees.
Nicméně účastník řízení, který není schopen uhradit náklady řízení, může požádat o poskytnutí právní pomoci.
On the other hand, the costs of the lawyer entitled to appear before a court in a Member State, by whom the parties must be represented, are not paid by the Tribunal.
Řízení v zásadě zahrnuje část písemnou a část ústní.
A party who is not able to meet the costs of the case may, however, apply for legal aid.
Soud je v rámci soudních orgánů Společenství specializovaným soudem ve věcech sporů z oblasti veřejné služby Evropské unie, přičemž tato pravomoc byla až doposud vykonávána Soudním dvorem a poté od jeho zřízení v roce 1989 Soudem prvního stupně.
Within the Community judicial institution, it is the Tribunal whose special field is the sphere of disputes involving the European Union civil service, this jurisdiction having previously been exercised by the Court of Justice and then, following its creation in 1989, by the Court of First Instance.
Soudní dvůr Evropských společenství v novém Paláci
The new buildings of the Court of Justice of the European Communities
PŮVODNÍ PALÁC
ORIGINAL PALAIS
GALERIE
GALLERY
Původní palác: Prstenec: Věže: Galerie: Paty Věží: Parkoviště: Erasmus: Thomas More: Křídlo C:
Original Palais: Anneau: Towers: Gallery: Base of Towers: Car parks: Erasmus: Thomas More: Annex C:
Předmluva řebaže se poslání Soudního dvora, jímž je zajistit „dodržování práva při výkladu a provádění Smluv“, od roku 1952 nezměnilo, stále rostoucí počet případů, které Soudní dvůr řeší, růst počtu jeho pracovníků a zřízení dvou dalších soudů v jeho rámci ukazují, že se tento nejstarší orgán Unie neustále mění.
Preface hile the task entrusted to the Court of Justice, which was to ensure “that in the interpretation and application of [the treaties] the law is observed”, has remained unchanged since 1952, the constant rise in the number of cases brought before it, the expansion of its staff and the creation within it of two other courts have led the oldest of the institutions of the Union to be perceived as an institution
Tento dojem potvrzuje i stavební činnost prováděná v posledních třiceti letech s cílem pokrýt rostoucí potřebu dalších prostor, takže Soudní dvůr byl takřka neustále obklopen staveništěm.
That impression is bolstered by the successive building projects undertaken over the last 30 years to meet the ever-growing need for space which have left the institution at the centre of a permanent building site.
Posláním tohoto díla je seznámit čtenáře s některými aspekty práce Soudního dvora formou ilustrované a komentované návštěvy budov nového soudního Paláce.
It is the aim of this book to help the reader to discover or learn more about certain aspects of the work of the Court of Justice by inviting him on a guided tour of its new buildings.
V každé etapě této virtuální procházky novým komplexem budov, jenž se skládá z Původního paláce, Prstence, Věží a Galerie, je podán výklad funkce navštívených míst a úlohy lidí, kteří tam pracují, v činnosti Soudního dvora, ilustrovaný velmi působivými fotograemi Georgese Fessyho.
At each stage of this visit to the new property complex, consisting of the original courthouse (the “Palais”), the peristyle building (“Anneau”), the Towers and the Gallery, an explanation will be given, illustrated by the excellent photographs of Georges Fessy, of the function of each place and the role of its occupants in the dynamic of the institution.
Čtenář se při této prohlídce setká se symbolickými, tradičními prostorami každého z justičních paláců, které jsou zde přizpůsobeny potřebám mnohojazyčné komunikace, a nalezne odpovědi na otázky ohledně velikosti budov a počtu lidí, kteří v nich pracují.
In the course of the visit, the reader will recognise the iconic and traditional features of a Court, adapted here to the demands of multilingualism, and find answers to his questions about the scale of the buildings and the staff working there.
Po mnoho let Soudní dvůr žádný Palác neměl.
For a long time, the Court had no purpose-built courthouse.
Slavnostní otevření jeho prvního Paláce v roce 1973 – po dvaceti letech, během nichž působil v dočasných prostorách – bylo událostí, o jejímž významu svědčí i dobrý vztah, který si k této budově trvale vytvořili členové Soudního dvora i jeho zaměstnanci.
The inauguration of its first Palais in 1973, after 20 years of short-term solutions, was an event whose importance came to be reected in the undeniable attachment of the Members of the Court and its staff to the building itself.
Soudní dvůr proto v roce 1994 s uspokojením přijal rozhodnutí lucemburských orgánů, že tuto symbolickou budovu nenahradí jiný objekt, ale že bude po důkladné renovaci začleněna do nového soudního komplexu, což architektu Dominiquovi Perraultovi umožnilo, aby ji umístil do centra svého projektu jakožto Původní palác plně zasvěcený veřejné části soudní činnosti.
Thus, the Court was delighted to learn in 1994 of the decision of the authorities of the Grand Duchy to renovate this iconic building rather than knock it down, which would allow the architect, Dominique Perrault, to place it at the heart of his project in the role of original Palais, devoted entirely to the public aspect of judicial activity.
Soudní dvůr proto v okamžiku, kdy se stěhuje do nového Paláce, cítí povinnost dvojnásobně poděkovat lucemburským orgánům: za to, že vyhověly jeho žádosti o vybudování infrastruktury potřebné pro hladkou funkci soudního orgánu Unie rozšířené na dvacet sedm členských států, i za to, že mu umožnily, aby jeho historie zůstala vepsána do historie jeho budov.
This is why, as it takes possession of its new Palais, the Court must thank the authorities of the Grand Duchy on two counts, first for responding to its request for the construction of an infrastructure conducive to the smooth operation of the judicial institution of an enlarged Union with 27 Member States, and second for allowing it to have its own history reected in that of its buildings.
Vassilios SKOURISPředseda Soudního dvora Evropských společenství
Vassilios SKOURISPresident of the Court of Justice of the European Communities
1952–1972 o úvahách, zda se má stát sídlem orgánů Evropského společenství
1952-1972 hile there had been some discussion as to whether the European
P uhlí a oceli – a tudíž i jeho Soudního dvora – Lutych nebo Brusel, byl v roce 1952 nakonec prozatímně vybrán Lucemburk.
Coal and Steel Community institutions and, therefore, the Court were to have their seat in Liège or Brussels, the city of Luxembourg was finally chosen on a provisional basis in 1952.
Takovéto rozmístění služeb Soudního dvora do několika budov v různých částech města nijak neusnadňovalo plnění jeho úkolů.
However, the fact that the Court’s various departments were located far from each other did not help it in performing its tasks.
Navíc se Soudní dvůr Evropského společenství uhlí a oceli stal od roku 1958 jednotným Soudním dvorem Evropských společenství, čímž se rozšířila jeho pravomoc a vzrostl počet zaměstnanců.
Moreover, in 1958 the Court of the European Coal and Steel Community became the “single” Court of the European Communities, resulting in an increase in jurisdiction and also sta.
Toto sídlo Soudního dvora, stejně jako sídla ostatních orgánů, se stalo denitivním až u příležitosti zasedání Evropské rady v Edinburghu dne 12. prosince 1992.
This provisional arrangement was only conrmed at the Edinburgh European Council of 12 December 1992 when the seats of the institutions, including that of the Court, became denitive.
V srpnu 1959 projevila lucemburská vláda ochotu poskytnout Soudnímu dvoru budovu patřící lucemburskému biskupství nacházející se na Côte d’Eich, která nabízela dostatek místa pro všechny jeho služby.
In August 1959 the Luxembourg Government agreed to make available to the Court a building belonging to the Bishopric of Luxembourg, located on the Côte d’Eich, which was large enough to accommodate all its departments.
V roce 1952 však umístění Soudního dvora neztěžovala prozatímní povaha zvoleného sídla, ale obtíže s hledáním vhodných objektů pro soudní orgán a jeho služby.
When it was decided, at the end of the 1960s, that all the Community institutions were to be located on the Kirchberg Plateau, a plan was formed to construct a building for the Court of Justice which, both functionally and symbolically, would convey the image of a court.
V této době se totiž v Lucemburku nenacházely prostory dostatečně velké na to, aby každý z orgánů Společenství uhlí a oceli mohl soustředit veškeré své útvary na jednom místě.
However, in 1952, it was not the provisional nature of the seat which hindered the installation of the Court but the diculty of finding suitable premises to house the Court and its departments.
Když bylo koncem šedesátých let rozhodnuto o umístění všech orgánů Společenství na kirchberské návrší, objevila se myšlenka vystavět pro Soudní dvůr budovu, jež by z funkčního i symbolického hlediska evokovala sídlo soudního orgánu.
At that time, the city of Luxembourg boasted no buildings large enough for each institution of the European Coal and Steel Community to accommodate its departments under one roof.
Zrodil se tak projekt prvního paláce Soudního dvora, jehož realizace byla svěřena belgickým architektům Jamagnovi a Vander Elstovi a lucemburskému architektu Conzemiovi.
And so was born the project of the first Palais for the Court of Justice, designed by the Belgian architects Jamagne and Vander Elst along with the Luxembourg architect Conzemius.
Nakonec bylo rozhodnuto poskytnout Soudnímu dvoru tři budovy: vilu Vauban pro kabinety všech sedmi soudců a obou generálních advokátů, budovu Hamilius pro umístění jazykové služby – první v historii Evropských společenství – a dům Hellinkx pro administrativu a knihovnu.
Three buildings were eventually made available to the Court: the Villa Vauban, for the chambers of the seven Judges and two Advocates General; the Hamilius Building, for the language service – the first in the history of the European Communities – and the Maison Hellinkx, for the administration and the library.
Sídlo Soudního dvora v budově nacházející se na Côte d’Eich (1959–1972).
The premises of the Court of Justice on the Côte d’Eich (1959-1972).
SOUDNÍ DVŮR EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ V NOVÉM PALÁCI
THE NEW BUILDINGS OF THE COURT OF JUSTICE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
„Není snad příliš smělé nebo přepjaté tvrdit, že genius loci, poklidné útočiště lucemburského prostředí, se také tak trochu podílí na úspěchu instituce, jež by pochopitelně nemohla dost dobře fungovat v atmosféře vzrušené a vypjaté.
“Would it be too daring, or pretentious, to suggest that the genius loci, the calm placidity of the Luxembourg environment, has at least something to do with the success of an institution which, by its very nature, would not function well in an atmosphere of anxiety and harassment.
Přáli jsme si, aby byla vytvořena stavba, jež by svou celkovou formou a umístěním do krajiny vyjadřovala tuto snahu o volnost, klid, odstup od nahodilostí života, pozvání k vnitřní cestě studia a rozjímání.
We therefore wanted this building to be designed in such a way as to reect, by its setting and its layout, that need for detachment, for tranquillity, for distance from the merely contingent and for an opportunity to embark on an internal journey of study and meditation.
Pevnost jejího skeletu ze speciální oceli, která přirozeně odolává korozi, jíž bude vzdorovat i evropské právní učení vycházející z vaší soudní činnosti, kontrastuje s hrou světel a jejich nesčetnými odlesky na velkých plochách prosklených stěn.
The rigidity of its special steel skeleton, naturally immune to corrosion, like the body of European legal theory to be derived from your case-law, contrasts with the play of light and the manifold reections from the great expanse of glass.
S tímto světlým průhledem do vnějšího světa Soudní dvůr nebude moci opomíjet běžnou realitu života Společenství.
With this luminous window on the outside world, the Court cannot be unaware of the simple facts of Community life.
To vše vytváří atmosféru přísnosti a důstojnosti, zároveň odlehčovanou chvějivými konturami a barvami.
All this creates an atmosphere of rigour and respect tempered by shimmering shapes and colours.