natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jsou oznaÏeny podle jednacího Ïísla p%ípadu, obecného p%edmÙtu v oblasti p7sobnosti SpoleÏenství a druhu údajného nesprávného ú%edního postupu, který stÙžovatel uvádí.
They are indexed by case reference; general subject mamer in terms of the fi eld of Community competence involved; and the type of maladministration alleged by the complainant.
Zbývající Ïást tohoto oddílu kapitoly 2 analyzuje nejvýznamnÙjší zjištÙní právní a skutkové podstaty obsažená v rozhodnutích.
The rest of this section of chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
OrganizaÏním principem je horizontální klasifikace hlavních témat šet%ení, jejímž základem je rozdÙlení do pÙti hlavních kategorií: otev%enost (vÏetnÙ p%ístupu k dokument7m a informacím) a ochrana údaj7
It is organised in terms of a horizontal classification of the main subject mamer of inquiries, constructed around fi ve main categories:
Evropská komise jako „strážkynÙ Smlouvy“ výbÙrová %ízení, zakázky a granty personální záležitosti vÏetnÙ p%`ímání zamÙstnanc7
Openness (including access to documents and information) and data protection;
Je t%eba zmínit, že tyto kategorie se do znaÏné míry prolínají.
The European Commission as guardian of the Treaty;
Otev%enost, p%ístup k dokument7m a ochrana osobních údaj7
Tenders, contracts and grants;
Osm z tÙchto p%ípad7 bude zmínÙno níže v tomto pododdíle.
Other mamers. ers.
V p%ípadu 2066/2004/TN se ve%ejný ochránce práv zabýval systémem zavedeným na%ízením 1049/2001 jako celkem a dospÙl k závÙru, že by bylo nep%imÙ%ené a nepraktické požadovat po Komisi, aby p%i rozhodování, zda zp%ístupní urÏitý legislativní dokument v elektronické podobÙ (jak požadují
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories. For example, issues of openness and public access are o W en raised in complaints that concern recruitment or the Commission's role as guardian of the Treaty.
12 odst. 4 na%ízení), provádÙla stejnou právní analýzu, jaká musí být provedena p%i posuzování potvrzující žádosti o p%ístup k urÏitému dokumentu.
Treaty provides for a right of access to European Parliament, Council and Commission documents.
3 statutu o pomoc p%íslušné orgány Ïlenských stát7.
Many other Community institutions and bodies
P%ípad 116/2005/MHZ se týkal dopisu, který Komisi zaslal ministr financí Portugalska v rámci postupu p%i nadmÙrném schodku. Zásahem u orgán7 Ïlenských stát7 se ve%ejnému ochránci práv poda%ilo dosáhnout pozitivních výsledk7, nebo. Komise zmÙnila sv7j postoj a p%ístup k dotyÏným dokument7m stÙžovateli poskytla.
This right is governed by Regulation 1049/2001 also adopted rules on access to documents, following own-initiative inquiries by the Ombudsman in 1996 and 1999.
Ve%ejný ochránce práv se zabýval správností uplatnÙní výjimky podle na%ízení 1049/2004 v pÙti p%ípadech: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG a ve dvou p%ípadech uvedených výše, které se týkaly dokument7 pocházejících z Ïlenských stát7.
Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a refusal either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty or by complaining to the Ombudsman.
V p%ípadu 2821/2004/OV ve%ejný ochránce práv odmítl argument stÙžovatele, že existuje vyšší ve%ejný zájem na zve%ejnÙní, a dospÙl k závÙru, že podle Ïl. 4 odst.
During 2005, the Ombudsman made decisions on 14 complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, of which 11 were against the Commission, two against the Council and one against the European Parliament.
3 prvního pododstavce byla Komise oprávnÙna odmítnout p%ístup k internímu dokumentu, nebo. právÙ probíhal postup uložení penále Ïlenskému státu podle Ïlánku 228 Smlouvy o ES.
Two further decisions concerned the application by the European Central Bank (ECB) and the European Investment Bank (EIB) of their own rules on access to documents.
V p%ípadu 2229/2003/MHZ zastával ve%ejný ochránce práv stanovisko, že podle ustálené judikatury m7že Komise odmítnout p%ístup k oficiálnímu oznámení na základÙ Ïl. 4 odst.
Of the total of 16 complaints made under Regulation 1049/2001 or other rules on access, eight were from individuals, six were submimed by NGOs and two were from companies.
2 t%etí odrážky na%ízení 1049/2001 (cíle inspekce, vyšet%ování a auditu).
Eight of the cases will be mentioned further in this sub-section.
„Ve%ejný ochránce práv však odmítl argument Komise, že zve%ejnÙní by mohlo ve%ejnému zájmu uškodit ještÙ více vzhledem k tomu, že stÙžovatel mÙl v úmysl použít tento dopis v %ízeních u vnitrostátních soud7.“
In case 2066/2004/TN, the Ombudsman examined the overall scheme of Regulation 1049/2001 and took the view that it would be disproportionate and impractical to require the Commission to carry out the same in-depth legal analysis when considering whether to make a legislative document available in electronic form (as required by Articles 2(4) and 12(4) of the Regulation), as it must when dealing with a confirmatory application for access to a document.
Díky návrhu doporuÏení ve%ejného ochránce práv v p%ípadu 1368/2004/GG získal stÙžovatel alespoý ÏásteÏný p%ístup k nÙkterým dokument7m, u nichž Komise žádala o výjimku podle Ïl.
In case 3381/2004/TN, the documents were the response of the United Kingdom authorities to the Commission’s requests for information in an Article 226 procedure.
4 odst. 1 písm. b) (soukromí a osobnost jednotlivce, zejména podle právních p%edpis7 SpoleÏenství o ochranÙ osobních údaj7) a Ïl.
Case 116/2005/MHZ concerned a lemer sent to the Commission by the Minister of Finance of Portugal in the framework of the excessive deficit procedure.
4 odst. 2 první odrážky na%ízení (obchodní zájmy fyzické nebo právnické osoby).
The Ombudsman’s intervention with the national authorities had positive results for the complainants in both cases, since the Commission changed its position and agreed to provide access to the documents concerned.
Ve%ejný ochránce práv rovnÙž zkoumal urÏité výjimky uvedené v p%edpisech EIB a ECB pro p%ístup dokument7.
The Ombudsman considered the application of exceptions contained in Regulation 1049/2001 in fi ve cases: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG, and the two cases mentioned above concerning documents originating in Member States.
V p%ípadu 3442/2004/PB dospÙl ve%ejný ochránce práv k názoru, že p%edpisy EIB umožýují odmítnout p%ístup k informacím o p7jÏkách poskytovaných prost%ednictvím jiných bank na malé a st%ední projekty v oblasti obnovitelných zdroj7 energie.
In case 2821/2004/OV, the Ombudsman rejected the complainant’s argument that there was an overriding public interest in disclosure and found that, since the procedure to impose a fi ne on a Member State under Article 228 of the EC Treaty was ongoing, the Commission was entitled to refuse access to an internal document under the first subparagraph of Article 4(3) of the Regulation.
V p%ípadu 3054/2004/TN chtÙl stÙžovatel vÙdÙt, zda ECB zasáhla na zahraniÏních devizových trzích, aby zpomalila pokles dolaru a vzestup hodnoty eura. Ve%ejný ochránce práv soudil, že ECB poskytla stÙžovateli jasné a jednoznaÏné vysvÙtlení d7vod7, proÏ odmítla odpovÙdÙt.
In case 2229/2003/MHZ, the Ombudsman took the view that the case-law allowed the Commission to refuse access to a lemer of formal notice under Article 4(2), third indent, of Regulation 1049/2001 (the purpose of inspections, investigations and audits).
Vzhledem k tomu, že p%edpisy ECB obsahují výjimku na ochranu ve%ejného zájmu, pokud jde o mÙnovou a kurzovou stabilitu, neshledal ve%ejný ochránce práv žádné d7vody k šet%ení na základÙ tvrzení stÙžovatele, že ECB dotyÏnou informaci mÙla poskytnout.
However, the Ombudsman rejected the Commission’s argument that disclosure seemed even more detrimental to the public interest given that the complainant intended to use the lemer in proceedings before national courts.
Ve%ejný ochránce práv dále zkoumal, zda Komise splnila v urÏitém postupu konzultace pÙt minimálních standard7 pro konzultace zúÏastnÙných stran, jak byly stanoveny ve sdÙlení z roku 2002 (KOM(2002) 704), a zjistil, že k nesprávnému ú%ednímu postupu nedošlo.
The Ombudsman’s draW recommendation in case 1368/2004/GG resulted in the complainant obtaining at least partial access to some of the documents concerned, for which the Commission had claimed exemption under Article 4(1)(b) (privacy and the integrity of the individual, in particular in accordance with Community legislation regarding the protection of personal data) and Article 4(2) first indent (commercial interests of a natural or legal person) of the Regulation.
T%i p%ípady uzav%el ve%ejný ochránce práv v roce 2005 poté, co adresoval návrh doporuÏení Evropskému ú%adu pro výbÙr personálu (EPSO).
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
P%ípad 2395/2003/GG se týkal otázky, zda by zasedání Rady v její zákonodárné funkci mÙla být vždy ve%ejná.
The Ombudsman also considered certain exceptions contained in the rules on access to documents of the EIB and the ECB.
Ve%ejný ochránce práv se domníval, že na Radu se vztahuje zásada, podle níž mají být rozhodnutí p%`ímána „co nejotev%enÙji“ (Ïl. 1 odst.
In case 3442/2004/PB, the Ombudsman took the view that the EIB’s rules allowed it to refuse access to information on loans, made through intermediary banks, for small and medium-sized renewable energy projects.
V novém jednacím %ádu, který Rada p%`ala v roce 2000, už byla stanovena vÙtší otev%enost legislativních zasedání.
In case 3054/2004/TN, the complainant wanted to know whether the ECB had intervened in the foreign exchange markets to so W en the fall in the dollar and the rise in value of the euro.
Rada tak ukázala, že kroky vedoucí ke zvýšení transparentnosti legislativní Ïinnosti musí a mohou být p%`ímány podle souÏasného práva SpoleÏenství.
The Ombudsman considered that the ECB had given the complainant a clear and unequivocal explanation of its reasons for refusing to answer, so that the complainant could understand why the ECB refused to divulge this category of information.
Ve%ejný ochránce práv proto vypracoval zvláštní zprávu pro Evropský Parlament, v níž doporuÏil, aby Rada znovu zvážila své zamítavé stanovisko ke zp%ístupnÙní svých zasedání ve%ejnosti, pokud jedná ve své zákonodárné funkci.
Since the ECB’s rules contain an exception to protect the public interest as regards monetary and exchange rate stability, the Ombudsman found no reason to pursue the complainant’s claim that the ECB should provide the information in question.
V p%ípadu 224/2004/PB ve%ejný ochránce práv zjistil, že jedno ze zastoupení Komise nedodrželo p%i komunikaci se stÙžovatelem urÏité podmínky stanovené na%ízením 45/20018.
The Ombudsman carried out a review of the Commission’s compliance, during a specific consultation procedure, with the fi ve minimum standards for consultation of interested parties set out in its 2002 Communication (COM(2002) 704) and found that there had been no maladministration (case 948/2004/OV).
Rozhodnutí ve%ejného ochránce práv v tomto p%ípadu obsahovalo nÙkolik obecných poznámek o tom, jak ve%ejný ochránce práv poskytuje informace evropskému inspektorovi ochrany údaj7 a p%ípadnÙ s ním konzultuje.
The Ombudsman closed three cases during 2005 a W er making draW recommendations to the European Personnel Selection OU ce (EPSO) concerning the information available to candidates in recruitment competitions.
Evropský inspektor ochrany údaj7 odpovídá za to, že orgány a instituce SpoleÏenství dodržují pravidla pro zacházení s osobními údaji a respektují základní práva a svobody fyzických osob, zejména jejich právo na soukromí.
EPSO’s responses to the draW recommendations gave detailed additional information that would help the complainants concerned to understand their marks but also raised important factual and legal issues of a more general nature.
Ve%ejný ochránce práv zejména p%ipomnÙl, že bude inspektora ochrany údaj7 informovat o svých rozhodnutích v p%ípadech týkajících se ochrany údaj7 a že považuje za užiteÏné konzultovat s ním nÙkteré p%ípady, jež vyžadují složitý právní výklad.
The Ombudsman therefore decided to open an own-initiative inquiry into access to evaluation criteria established by selection boards (see summary of case 2097/2003/PB in section 3.1.3).
Ve%ejný ochránce práv posléze konzultoval s inspektorem ochrany údaj7 ve dvou p%ípadech a informoval ho o t%ech dalších p%ípadech, v nichž provedl další šet%ení, z nichž vyplynulo, že odpovÙÒ dotyÏného orgánu nebo instituce by mÙla p%ihlížet k obecné studii (Background paper) Ï.
Case 2395/2003/GG concerned the question of whether meetings of the Council in its legislative capacity should always be public.
1 evropského inspektora ochrany údaj7 z Ïervence 2005 nazvané „P%ístup ve%ejnosti k dokument7m a ochrana údaj7“.
The Ombudsman considered that the principle that decisions should be taken “as openly as possible” (Article 1(2) of the Treaty on European Union) applies to the Council.
V prosinci 2005 informoval zástupce evropského inspektora ochrany údaj7 ve%ejného ochránce práv o svém rozhodnutí ve vÙci stížnosti proti jednomu z orgán7 SpoleÏenství.
New Rules of Procedure adopted by the Council in 2000 already provided for increased openness of its legislative meetings, thus making clear that steps to increase the transparency of its legislative activity had to, and could be, taken under Community law as it presently stands.
Rozhodnutí zástupce EIOÚ p%ihlíželo ke zvláštní zprávÙ ve%ejného ochránce práv v p%ípadu 2485/2004/GG, který se týkal stejných skuteÏností.
The Ombudsman therefore made a Special Report to the European Parliament. The Report recommended that the Council should review its refusal to decide to meet publicly whenever it is acting in its legislative capacity.
„Právní stát“ je jedním ze základních princip7 Evropské unie a jedním z nejvýznamnÙjších úkol7 Komise je úloha „strážkynÙ Smlouvy“9.
In case 224/2004/PB, the Ombudsman found that a Commission Representation had failed to comply with certain requirements of Regulation 45/20018in communicating with the complainant.
Stížnosti, které nespadají do p7sobnosti ve%ejného ochránce práv, se Ïasto týkají údajného porušení práva SpoleÏenství ze strany Ïlenských stát7.
The Ombudsman’s decision on the case included some general comments on the Ombudsman’s provision of information to, and possible consultation with, the European Data Protection Supervisor (EDPS), who is responsible for ensuring, with respect to the processing of personal data, that Community institutions and bodies respect the fundamental rights and freedoms of natural persons and in particular their right to privacy.
Tyto p%ípady m7že Ïasto nejlépe vy%ešit jiný Ïlen Evropské sítÙ ve%ejných ochránc7 práv. V nÙkterých p%ípadech však ve%ejný ochránce práv považuje
In particular, the Ombudsman noted that he would inform the EDPS of his decisions in cases concerning data protection and that he might consider it useful to consult the EDPS in certain cases involving complex issues of legal interpretation.
V oddíle 2.5 jsou uvedeny p%íklady obou postup7.
COMPLAINTS AND INQUIRIES
Bod 3 sdÙlení uvádí podrobný seznam okolností, za nichž není generální tajemník povinen zaregistrovat dopis jako stížnost.
The decision of the Assistant EDPS took into account the Ombudsman’s Special Report in case 2485/2004/GG, which concerned the same circumstances.
Šest z tÙchto p%ípad7 je uvedeno níže.
The Commission as guardian of the Treaty
V p%ípadu 2229/2003MHZ byla uÏinÙna kritická poznámka (zmínÙná rovnÙž výše v oddíle 2.8.1), nebo.
The rule of law is a founding principle of the European Union and one of the Commission’s most important duties is to be the guardian of the Treaty9.
Komise poskytla pouze obecné vysvÙtlení, proÏ bylo šet%ení stížnosti na základÙ Ïlánku 226 uzav%eno se zpoždÙním, a neuvedla konkrétní okolnosti tohoto p%ípadu.
Article 226 of the EC Treaty creates a general procedure under which the Commission may investigate and refer to the Court of Justice possible infringements of Community law by Member States.
T%i p%ípady byly uzav%eny poté, co ve%ejný ochránce práv usoudil, že pro další šet%ení nejsou d7vody.
The Commission may open investigations on its own initiative, on the basis of complaints, or in response to requests from the European Parliament to deal with petitions addressed to Parliament under Article 194 of the EC Treaty.
V p%ípadu 274/2004/JMA se Komise omluvila za to, že pozdÙ poskytla informace o pokroku p%i vy%izování stížnosti týkající se využívání fi na n Ïfiní pomoci EU, které požadoval stÙžovatel.
Complaints that are outside the mandate of the European Ombudsman o W en concern alleged infringements of Community law by Member States. Many such cases can best be handled by another member of the European Network of Ombudsmen.
V další poznámce bylo navrženo, aby Komise objasnila, jaké postupy bude používat pro %ešení tÙchto p%ípad7 v budoucnosti.
In some cases, however, the Ombudsman considers it appropriate to transfer the complaint to the Commission to be dealt with under the Article 226 procedure.
V p%ípadu 3452/2004/JMA aj. se stÙžovatelé obávali, že pokud Komise použ`e postup podle Ïlánku 226, nebude možné nadále p7jÏovat zdarma knihy z ve%ejných knihoven ve ŠpanÙlsku.
As regards the Commission’s procedural obligations towards complainants, the Ombudsman’s main point of reference is a Communication issued by the Commission in 200210.
Šet%ení bylo uzav%eno v okamžiku, kdy byl ve%ejný ochránce práv informován, že Komise postoupila tuto záležitost Soudnímu dvoru.
The Communication’s requirement that all complaints be registered by the Secretariat-General of the Commission is an important guarantee of good administration in their subsequent handling.
Šet%ení však bylo až do tohoto okamžiku úspÙšné, nebo. se poda%ilo jak vyjasnit d7vody pro zásah Komise, tak zjistit – ve spolupráci s Evropskou sítí ve%ejných ochránc7 práv – jaké jsou možnosti pro správné provádÙní p%íslušné smÙrnice SpoleÏenství.
Point 3 of the Communication contains a well-defined list of circumstances in which the Secretariat-General is entitled not to register correspondence as a complaint.
P%ípad 3254/2004/ID se týkal zp7sobu, jakým Komise %ešila stížnost týkající se neuznání profesní kvalifikace. StÙžovatel rovnÙž uÏinil v této vÙci právní kroky proti orgán7m Ïlenského státu u vnitrostátních soud7.
Chapter 3 contains summaries of ten decisions that illustrate how the Ombudsman deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
StÙžovatel byl vyzván, aby svou stížnost p%ednesl znovu po ukonÏení %ízení v Ïlenském státÙ.
Six of the cases will be mentioned further here.
Ve%ejný ochránce práv p%ezkoumal právní zd7vodnÙní Komise ohlednÙ dvou stížností týkajících se Ïlánku 226.
A critical remark was made in case 2229/2003/MHZ (also mentioned in 2.8.1 above) because the Commission had oTered only a general explanation for its delay in completing its investigation of an Article 226 complaint, rather than referring to factors specific to the case.
Po p%ezkoumání právních souvislostí ve%ejný ochránce práv dospÙl k závÙru, že stanovisko Komise, která tvrdila, že konkrétní potíže stÙžovatel7 nespadají do p7sobnosti práva SpoleÏenství, je oprávnÙné.
Three cases were closed because the Ombudsman considered that no further inquiries were justified. ed.
V p%ípadu 1273/2004/GG stÙžovatel upozorýoval na to, že Komise se dopustila právní chyby a ned7slednosti p%i %ešení sporu o datu, k nÙmuž vstoupilo v platnost na%ízení Komise o rybolovu ve vodách v okolí Azor.
In case 274/2004/JMA, the Commission apologised for the delay in providing information that the complainant had requested about progress in dealing with a complaint concerning the use of EU financial assistance.
Ve%ejný ochránce práv analyzoval toto na%ízení a usoudil, že výklad Komise byl chybný a nebyl v souladu s postojem, který zastávala d%íve.
A further remark was made suggesting that the Commission could clarify its procedures for dealing with such cases in the future.
AÏkoli se nejednalo o stížnost v souvislosti s Ïlánkem 226, p%ípad 933/2004/JMA se týkal role Komise jako strážkynÙ základních princip7 a hodnot Unie ve vztahu k t%etím zemím.
In case 3452/2004/JMA and others, the complainants were concerned that the Commission’s use of the Article 226 procedure threatened to undermine free lending of books from public libraries in Spain.
Podle stÙžovatele mÙla Komise použít „doložku o lidských právech“ a zrušit dohodu o spolupráci s Vietnamem z roku 1996. Ve%ejný ochránce práv shledal, že vysvÙtlení Komise, proÏ provádÙní dohody nepozastavila,
Article 211 of the EC Treaty requires the Commission to ”ensure that the provisions of the Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied”.
SdÙlení Evropskému parlamentu a Evropskému ve%ejnému ochránci práv o vztazích se stÙžovatelem p%i porušení práva SpoleÏenství, Ú%. vÙst. 2002 C 244, s. 5.
Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law, OJ 2002 C 244, p. 5.
VýbÙrová %ízení, zakázky a granty
COMPLAINTS AND INQUIRIES
Orgány a instituce SpoleÏenství používají ve%ejné zakázky jak pro získání zboží a služeb pot%ebných k výkonu jejich funkcí, tak i jako nástroj pro správu grant7 a dotací v celé %adÙ program711
However, the inquiry up to that point was successful in clarifying both the reasons for the Commission’s action and, through cooperation with the European Network of Ombudsmen, the possibilities for correct implementation of the relevant Community Directive.
Ve%ejný ochránce práv se m7že zabývat i stížnostmi na postup zadávání (nebo na nezadání) zakázky a na %ízení zakázek.
Case 3254/2004/ID concerned the Commission’s handling of a complaint about non-recognition of professional qualifications.
V kapitole 3 je shrnuto 16 rozhodnutí, které ukazují, jak ve%ejný ochránce práv %eší stížnosti tohoto typu.
The Ombudsman reviewed the Commission’s legal reasoning on the merits of two Article 226 complaints.
DvÙ rozhodnutí se týkala p%ípad7, kdy pracovníci zastoupení Komise v Ïlenských státech stÙžovatel7m ústnÙ p%islíbili, že jim bude poskytnuto financování.
In case 1687/2003/JMA, the complainants contested the Commission’s rejection of their complaint against Spain concerning discrimination on grounds of sexual orientation.
P%ípad 501/2005/IP vy%ešila Komise sama, když se se stÙžovatelem fi na n Ï nÙ vyrovnala; v p%ípadu 2111/2002/MF vedlo šet%ení ve%ejného ochránce práv ke smírnému %ešení, jehož souÏástí bylo vyplacení znaÏné Ïástky odškodného.
AWer reviewing the relevant legal framework, the Ombudsman found that the Commission’s position that the specific problems encountered by the complainants fell outside the scope of Community law appeared reasonable.
V p%ípadu 732/2004/ELB dospÙl ve%ejný ochránce práv k závÙru, že Komise se z%ejmÙ z%ekla odpovÙdnosti za %ádné %ízení Evropského fondu pro regionální rozvoj a spokojila se s tím, že správní a kontrolní systémy z%ízené Ïlenskými státy jsou dostateÏné a p%imÙ%ené, aby orgány p%íslušné pro platby mohly provádÙt platby vÏas.
In case 1273/2004/GG, the complainant alleged legal error and inconsistency by the Commission in dealing with a dispute concerning the date at which a Community Regulation governing fishing in the waters surrounding the Azores had entered into force. The Ombudsman analysed the Regulation and took the view that the Commission’s interpretation was erroneous and inconsistent with a position that it had adopted earlier.
Šet%ení, které vedl ve%ejný ochránce práv na základÙ stížnosti podané urÏitým malým podnikem (p%ípad 530/2004/GG), odhalilo obecný problém, kterému Ïelí subdodavatelé: smluvní rámec nepožaduje po hlavních dodavatelích a ani je jinak nemotivuje, aby požadovali jménem subdodavatel7 úroky za pozdní platby ze strany Komise.
Although not an Article 226 complaint, case 933/2004/JMA concerned the Commission’s role as guardian of the fundamental principles and values of the Union in relations with third countries.