natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle žalobkyň nesplňují RES a související povinnosti SZP požadavky tohoto ustanovení.
In the applicants’ submission, the RES and the associated PMI obligations do not meet the requirements of that provision.
2) K neexistenci povinností služby obecného hospodářského zájmu
(2) The absence of SGEI obligations
3) K neexistenci aktu pověřujícího úkolem služby obecného hospodářského zájmu
(3) The lack of an act of entrustment of an SGEI mission
Jak Komise přitom uznává ve své rozhodovací praxi, pouze povolení poskytnout tuto službu není dostačující (rozhodnutí Komise 81/1030/EHS ze dne 29. října 1981 v řízení podle článku [82 ES] IV/29.839 – GVL, Úř. věst. L 370, s.
However, as the Commission recognises in its own practice in taking decisions, a mere granting of authorisation to provide such services is not sufficient (Commission Decision 81/1030/EEC of 29 October 1981 relating to a proceeding under Article [82 CE] (IV/29.839 — GVL), OJ 1981 L 370, p.
49, bod 66; rozhodnutí 97/606/ES, bod 14 a rozhodnutí o nizozemském RES).
49, paragraph 66; Decision 97/606, paragraph 14; and decision on the Netherlands RES).
Tato podmínka zohledňuje zejména univerzální charakter dotčené služby obecného hospodářského zájmu, jejíž poskytnutí musí být uchráněno před samotnými silami působícími na trhu.
That condition takes account, in particular, of the universal nature of the SGEI in question, the provision of which must be sheltered only from market forces.
BUPA A DALŠÍ v. KOMISE určité služby při dodržování určitých zákonných povinností.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION certain services in compliance with certain regulatory conditions.
V tomto ohledu nemůže uspět pokus Nizozemského království zhojit v průběhu řízení skutečnost, že pověření úkolem služby obecného hospodářského zájmu nebylo v napadeném rozhodnutí přezkoumáno.
In that regard, the Kingdom of the Netherlands’ attempt to remedy, in the course of the proceedings, the failure in the contested decision to examine the entrustment of an SGEI mission is bound to fail.
Zejména není právně podloženo tvrzení Nizozemského království, že výslovná povinnost splnit úkol v obecné hospodářském zájmu není nezbytná, pokud je několik podniků pověřeno uvedeným úkolem a postačuje, že existuje systém povolení nebo kontroly.
In particular, there is no legal basis for the Kingdom of the Netherlands’ view that an explicit obligation to perform an SGEI mission is not necessary where several undertakings are entrusted with that mission and that it is sufficient if there is a system of authorisation or control.
4) K chybějící nezbytnosti a přiměřenému charakteru RES
(4) The lack of necessity and of proportionality of the RES
Zatřetí musí podle žalobkyň použití pravidel hospodářské soutěže podle Smlouvy o ES bránit s ohledem na čl. 86 odst.
In the third place, according to the applicants, in the light of Article 86(2) EC, the application of the EC Treaty competition rules must obstruct the performance of SGEI missions which have been entrusted to the undertaking.
2008 – VĚC T-289/03 ve vztahu k hospodářské životnosti poskytování zvláštní služby obecného hospodářského zájmu, aniž by to znamenalo, že cílem je chránit podnik, který byl pověřen službou obecného hospodářského zájmu, jako takový (rozhodnutí Komise 97/310/ES ze dne 12. února 1997 o poskytnutí dodatečných lhůt Portugalské republice k provedení směrnic Komise 90/388/EHS a 96/2/ES, co se týče úplné hospodářské soutěže na telekomunikačních trzích, Úř. věst. L 133, s.
2008 — CASE T-289/03 a requirement of both necessity and proportionality regarding the economic viability of providing the SGEI in question without thereby seeking to protect the entrusted undertakings as such (Commission Decision 97/310/EC of 12 February 1997 concerning the grant to Portugal of further time for the implementation of Directives 90/388/EEC and 96/2/EC as regards full competition in the telecommunications markets, OJ 1997 L 133, p.
19, bod 10; rozsudek Soudního dvora ze dne 8. června 1982, Nungesser v. Komise, 258/78, Recueil, s. 2015, body 8 a 9).
19, paragraph 10; Case 258/78 Nungesser v Commission [1982] ECR 2015, paragraphs 8 and 9).
K chybějící nezbytnosti RES
The lack of necessity for the RES
Žalobkyně tvrdí, že Komise neprokázala nezbytnost RES.
The applicants maintain that the Commission has not demonstrated the necessity for the RES.
V tomto ohledu se Komise dopustila omylů při odůvodnění napadeného rozhodnutí, jakož i skutkových omylů.
In that regard, they claim that the Commission made errors affecting the reasoning on which the contested decision is based and errors of fact.
Jednak co se týče omylů při odůvodnění napadeného rozhodnutí, Komise měla nesprávně za to, že RES je nezbytný pro to, aby zajistil použití zásad společného sazebníku, životního pojištění a volného přístupu.
As regards the errors affecting the reasoning on which the contested decision is based, the applicants submit that the Commission wrongly concluded that the RES was necessary to ensure the application of the principles of community rating, lifetime cover and open enrolment.
Tato úvaha je v rozporu se skutečnostmi, které jsou uvedeny v samotném napadeném rozhodnutí, které uvádí, že dotčený trh se od jeho liberalizace a vstupu BUPA Ireland na trh nesetkal s žádnými problémy nestability.
That conclusion is contradicted by the facts set out in the contested decision itself, which explains that the relevant market, since its liberation and the entry of BUPA Ireland, has not encountered instability problems.
V tomto ohledu pouhá možnost nebezpečí výběru rizik – nebezpečí pouze teoretického, spekulativního, vzdáleného a nepodloženého hospodářskými skutečnostmi – nemůže být v každém případě dostačující, aby prokázalo takovou nestabilitu.
In that regard, the mere possibility of a danger of risk selection — a danger that is theoretical, speculative, remote and not quantified by reference to economic facts — is not in any event sufficient to demonstrate such instability.
Krom toho, co se týče skutkových omylů, se žalobkyně domnívají, že posouzení Komise ohledně možnosti a důsledků takového výběru rizik jsou zjevně nesprávné.
So far as the errors of fact are concerned, the applicants contend that the Commission’s findings regarding the possibility and consequences of such risk selection are manifestly erroneous.
Na rozdíl od argumentů irských orgánů uvedených v bodě 31 napadeného rozhodnutí, pojistitelé SZP nejsou motivováni k tomu, aby vybírali aktivně „dobrá“ rizika a vyloučili „špatná“ rizika.
Contrary to the arguments of the Irish authorities set out at recital 31 to the contested decision, there is no incentive for PMI insurers to ‘cherry pick’ the good risks and reject the bad risks.
Naopak, vzhledem k tomu, že tito pojistitelé nabízí široké spektrum služeb prostřednictvím různých pojistných a že mohou upravit své smluvní podmínky podle pojistného rizika, mohou bez ohledu na jejich rizikový profil, pokrýt zvýšená rizika tím, že zvýší pojistné a různá pojištění.
On the contrary, since those insurers offer a range of services at different premiums and are able to adapt their contractual terms according to the risk covered, they are able, independently of their risk profile, to offset the highest risks by raising premiums and by tailored plans.
Z portfolia pojištěnců s nižším rizikem ve vztahu k portfoliu pojištěnců s vyšším rizikem tedy neplyne žádný finanční zisk.
Accordingly, there is no financial benefit to be drawn from a low risk portfolio of members compared with a high risk portfolio.
Stejně tak na rozdíl od zjištění Komise v bodě 50 napadeného rozhodnutí, neexistuje rovněž pasivní výběr rizik, který vyplývá z údajné zvýšené tendence jednotlivců změnit pojistitele SZP.
Similarly, contrary to the Commission’s assertion at recital 50 to the contested decision, there is no passive risk selection resulting in an alleged greater tendency for individuals to switch PMI insurer.
V tomto ohledu odkaz na sedm hospodářských studií, ke kterým nebylo výslovně v napadeném rozhodnutí nic vysvětleno a o kterých se žalobkyně dozvěděly až opožděně, nemůže být dostačující pro potvrzení závěrů Komise a tato je nemohla dále podložit ve své žalobní odpovědi.
In that regard, the reference to the seven economic studies, not mentioned in the contested decision and of which the applicants were informed only belatedly, is not sufficient to corroborate the Commission’s conclusions and the Commission has not been able to provide further support for them in its defence.
Pouze jedna z těchto studií, která není rozhodná, jelikož se týká švýcarského trhu, informuje o úmyslu spotřebitelů změnit pojistitele SZP, přičemž Komise nezohlednila studii relevantní pro irský trh (The Private Health Insurance Market in Ireland, březen 2003, kterou provedl Amárach Consulting pro HIA, dále jen „zpráva Amárach“), kterou žalobkyně uplatnily během správního řízení, podle které pojištěnci ve věku 18 až 34 let inklinují méně ke změně pojistitele SZP než osoby ve věku 35 až 64 let.
Only one of those studies, which is irrelevant because it relates to the Swiss market, mentions consumers’ willingness to switch PMI insurers and the Commission failed to take into consideration a relevant study relating to the Irish market (The Private Health Insurance Market in Ireland, March 2003, prepared by Amárach Consulting for the HIA; ‘the Amárach report’), relied on by the applicants in the course of the administrative procedure, according to which members in the 18 to 34 age category were less likely to consider switching PMI insurers than members in the 35 to 64 age category.
V této souvislosti žalobkyně nesouhlasí s názorem, že asymetrie rizikových profilů, tak jak existuje mezi BUPA Ireland a VHI ohledně věku pojištěnců, je vysvětlena výběrem rizik.
In that context, the applicants reject the Commission’s view that the asymmetry of the risk profiles, like that between BUPA Ireland and the VHI concerning the age of members, is accounted for by risk selection.
Tyto rozdíly jsou výsledkem dalších dvou faktorů, a to jednak liknavostí a velkou neochotou pojištěnců měnit pojistitele SZP a jednak strategií stanovení cen VHI.
Those differences are the result of two other factors, namely, first, customer inertia and unwillingness to switch between PMI insurers and, second, the VHI’s own pricing strategy.
Co se týče prvního faktoru, žalobkyně prokázaly během správního řízení, že s ohledem na to, že služby SZP musejí být nabízeny s velkým cenovým rozdílem, aby podnítily pojištěnce změnit pojistitele SZP, nový subjekt vstupující na trh se musí nezbytně orientovat na „nové“ zákazníky, kteří jsou podle definice nejmladší.
As regards the first factor, the applicants claim to have shown, in the administrative procedure, that, in view of the need to offer PMI services at a very wide price differential in order to encourage members to switch PMI insurer, a new entrant to the market would necessarily have to target ‘new’ customers who are, by definition, younger customers.
2008 – VĚC T-289/03 osobám s vysokým rizikem, nepokryje náklady středně těžkých pojistných případů.
2008 — CASE T-289/03 second factor, the applicants claim that the premium levels offered by the VHI to high risk individuals do not cover average claim costs.
V tomto ohledu totiž VHI provádí svou obchodní činnost se ztrátou a BUPA Ireland ji nemůže u starších zákazníků obecně konkurovat.
In that connection, the VHI is selling at a loss and BUPA Ireland is thus unable to compete for generally older customers.
Krom toho Komise dospěla nesprávně k závěru o případné nestabilitě trhu pouze na základě asymetrie rizikových profilů a bez rozhodného skutkového a hospodářského důkazu.
Furthermore, the Commission erroneously concluded, solely on the basis of asymmetry of risk profiles and without relevant factual and economic evidence, that there might be market instability.
Jak VHI, tak i BUPA Ireland přitom mohou bez problému získat zákazníky s nízkým rizikovým profilem a skutečně tak i činí.
However, both the VHI and BUPA Ireland are perfectly capable of attracting low risk younger subscribers, and in fact do so.
Žalobkyně se domnívají, že průměrný věk zákazníků, kteří se účastní VHI, je totiž nižší než průměrný věk zákazníků, kteří se účastní BUPA Ireland.
The applicants maintain that the average age of members joining the VHI is lower than the average age of those joining BUPA Ireland.
Krom toho mají zvýšené náklady, které předpokládá přechod zákazníka od jednoho pojistitele SZP k druhému, stabilizující účinek, což odporuje názoru o „sestupné spirále“, který zastává Komise.
Moreover, the high costs involved when a customer switches from one PMI insurer to the other have a stabilising effect, which contradicts the ‘spiralling down’ theory defended by the Commission.
Naproti tomu RES může významně ovlivnit stabilitu irského trhu SZP, jelikož vede ke zvýšení pojistného pro mladé zákazníky, k vyloučení BUPA Ireland z tohoto trhu a ke zvýšení překážek pro vstup na tento trh.
On the contrary, the RES, for its part, is apt to have a significant effect on the stability of the Irish PMI market because it results in higher premiums for young customers, the elimination of BUPA Ireland from that market and increased barriers to entry.
Mimoto argument, který uvádí žalovaná ve své žalobní odpovědi, avšak nikoli v napadeném rozhodnutí, že platební schopnost VHI není zdaleka uspokojivá a další zhoršení její finanční situace není přijatelné, je čistě spekulativní, není podložen důkazy a je dokonce v rozporu s napadeným rozhodnutím v rozsahu, v němž toto přijímá závěr, že v minulosti byl trh stabilní.
Furthermore, the argument put forward by the defendant in the defence, but not in the contested decision, that the VHI’s solvency ratios were far from satisfactory and that further deterioration of its finances was not acceptable is purely speculative and not supported by evidence, and is even contradicted by the contested decision since that decision concludes that there had been no market instability in the past.
Žalobkyně dodávají, že tři zprávy předložené HIA od roku 2003 (srov. bod 116 výše), ze kterých každá dospěla k závěru o neexistenci rozhodných důkazů, výslovně potvrdily, že dotčený trh nebude bezprostředně a v budoucnosti nestabilní.
The applicants add that the absence of any imminent and future market instability is expressly confirmed by the three reports submitted by the HIA since 2003 (see paragraph 116 above), each of which concluded that there was no relevant evidence in that regard.
Argumenty předložené Irskem proti tomuto tvrzení jsou pouze spekulativní a nerozhodné, jelikož se týkají systémů zdravotního pojištění jiných zemí.
The arguments to the contrary put forward by Ireland in that regard are merely speculative or irrelevant because they relate to healthcare schemes in other countries.
K chybějícímu přiměřenému charakteru RES
The lack of proportionality of the RES
Komise totiž neprokázala, že platby RES nepřekračují částku, která je nezbytná pro nahrazení VHI nákladů, které jí vznikly v důsledku jejích povinností SZP.
In fact, the Commission has not shown that the RES payments would not exceed the amount necessary to compensate the VHI for the costs incurred pursuant to its PMI obligations.
V tomto ohledu pět argumentů, které Komise předložila, není rozhodných.
In that regard, the five arguments put forward by the Commission are irrelevant.
Zaprvé rozdíl rizik ve výši 2 %, který je nezbytný pro zahájení RES, nemá žádný skutečný účinek, vzhledem k tomu, že rizikový profil je vypočten na základě věku a pohlaví a že BUPA Ireland disponuje nezbytně nižším věkovým profilem než VHI, takže tato hranice je nevyhnutelně překročena.
First, the 2% risk differential required in order to activate the RES has no practical effect because the risk profile is calculated on the basis of age and sex and BUPA Ireland inevitably has a younger age profile than that of the VHI, so that that threshold is inevitably exceeded.
Zadruhé tvrzení Komise, že všechny platby pojištěncům, zejména platby týkající se „nadstandardních“ služeb, nejsou vyrovnány, je zjevně nepřesné.
Second, the Commission’s assertion that all payments in favour of the policy holders, in particular those in the ‘luxury markets’, are not equalised is manifestly incorrect.
Naopak, ustanovení o „maximum equalised payments“ (maximálních vyrovnaných platbách) zahrnují v zásadě všechny služby SZP, přičemž jediná výjimka se týká žádostí o nejvyšší náhradu.
On the contrary, the ‘maximum equalised payments’ provisions in principle cover all PMI policies, the only exclusion relating to the very highest levels of claims.
Zatřetí, na rozdíl od tvrzení Komise, že RES zohledňuje průměrné náklady na žádosti o náhradu výdajů, aby tím umožnil pojistitelům SZP využít vlastní efektivnosti, zohlednění skutečných vlastních nákladů způsobuje vyšší platby pojistitelům SZP, kteří mají nejvyšší náklady a podněcuje je tak, aby nehospodařili účinně.
Third, contrary to the Commission’s assertion that the RES takes into account the PMI insurers’ average claim cost so as to enable those insurers to keep the benefit of their own efficiencies, the taking into account of insurers’ actual costs gives rise to larger payments to the PMI insurers with the highest costs and, therefore, provides incentives for inefficiency.
Na rozdíl od tvrzení VHI, umožňuje RES nahradit náklady, které nenese účinně hospodařící pojistitel SZP.
Thus, contrary to the VHI’s assertions, the RES permits compensation to be paid for costs which would not be incurred by an efficient PMI insurer.
Začtvrté se Komise nesprávně odvolala na 50 % omezení faktoru posouzení zdravotního stavu, ačkoli toto nesouvisí ani s povinnostmi SZP ani s odůvodněním RES.
Fourth, the Commission relies, wrongly, on the limitation of the ‘health status weight’ to 50%, whereas that aspect is linked neither to the PMI obligations nor to justification of the RES.
Krom toho zvýhodňuje toto posouzení rovněž neefektivnost, jelikož jsou zohledněny skutečné náklady spíše než náklady účinně hospodařícího subjektu.
Moreover, that weighting also gives rise to inefficiencies because it is actual costs rather than the costs incurred by an efficient operator that are taken into account.
Pokud jde zapáté o vyloučení použití RES na nové subjekty vstupující na trh v prvních třech letech jejich činnosti na irském trhu SZP, se žalobkyně domnívají, že toto vyloučení nemůže zmírnit vysoce odrazující vliv RES na tyto subjekty.
Fifth, with regard to the alleged exclusion from the RES of new entrants to the market for the first three years of their activity on the Irish PMI market, the applicants contend that this cannot mitigate the highly deterrent effect of the RES for those operators.
Zašesté, RES nestanoví – na rozdíl od nizozemského RES – žádný upravující mechanismus, který má zamezit nadměrné kompenzaci.
Sixth, in contrast to the Netherlands RES, the RES at issue in this case does not provide for any corrective mechanism to avoid overcompensation.
86 odst. 2 ES, která vyžaduje, aby se vyrovnání omezilo na to, co je nezbytné z pohledu účinně hospodařícího subjektu.
On the one hand, that assessment of efficiency is inherent in the assessment of the criterion of proportionality also provided for by Article 86(2) EC, which requires that the compensation be limited to what is necessary from the point of view of an efficient operator.
Krom toho nezohlednění kritéria efektivnosti v této souvislosti je v rozporu se zásadou vnitřního trhu s nenarušenou hospodářskou soutěží, a tím se zájmem Společenství.
Furthermore, the failure to take the criterion of efficiency into account in that context runs counter to the principle of an internal market with undistorted competition and, accordingly to the Community interest.
Žalobkyně však ohledně údajné nedostatečné efektivnosti, která se v rámci výpočtu plateb RES odrazila celkově na všech pojistitelích SZP z důvodu zohlednění „nulového upravujícího faktoru“ (zero sum adjustment factor), uvedly, že jejich výtka se tohoto aspektu netýká a uznaly, že částky, které jsou případně dotčené v rámci plateb RES, jsou zanedbatelné.
As regards any lack of efficiency being passed on to all PMI insurers as a result of the ‘zero sum adjustment’ factor being taken into account in the calculation of the RES payments, the applicants submitted however that their complaint did not relate to that aspect and acknowledged that the amounts potentially concerned in the RES payments are negligible.
Konečně žalobkyně na jednání rovněž prohlásily, že případná nedostatečná efektivnost spojená s nadměrnou kompenzací nebo skutečnost, že pojistitel SZP může podněcovat pojištěnce k tomu, aby podstoupili léčení, které je z lékařského hlediska zbytečné a požadovali náhradu s tímto spojených nákladů, nebyly uvedeny ani v průběhu řízení vedoucího k přijetí napadeného rozhodnutí ani v tomto řízení a že se jejich výtka soustředila na nezbytnost srovnání pojistitelů SZP, kteří jsou příjemci, s účinně hospodařícím subjektem.
Last, the applicants also stated at the hearing that any inefficiencies linked with overconsumption, or the fact that a PMI insurer may provide its members with an incentive to undergo treatment that is not medically necessary and to claim the related costs, were not addressed either during the procedure leading to the adoption of the contested decision or during the judicial proceedings and that their complaint focused on the need for a comparison between the PMI insurer in receipt of RES payments and an efficient operator.
Článek 86 odst. 2 ES konečně podle žalobkyň vyžaduje, aby odchylka od pravidel hospodářské soutěže podle Smlouvy nezpůsobila ovlivnění rozvoje obchodu v míře, která by byla v rozporu se zájmem Společenství.
Last, in the applicants’ submission, Article 86(2) requires that derogation from the Treaty competition rules must not affect the development of trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Komise však na rozdíl od požadavků stanovených v judikatuře (rozsudek Danske Busvognmænd v. Komise, bod 68 výše, bod 96), v napadeném rozhodnutí nepřezkoumala ani neprokázala, že negativní účinky na rozvoj obchodu Společenství neexistují.
However, contrary to the requirements established in the caselaw (Danske Busvognmænd v Commission, paragraph 68 above, paragraph 96), in the contested decision the Commission neither examined nor demonstrated the absence of adverse effects on the development of trade.
BUPA A DALŠÍ v. KOMISE ii) Argumenty žalované
BUPA AND OTHERS v COMMISSION
2) K pravomoci definovat povinnosti služby obecného hospodářského zájmu
(2) Competence to define SGEI obligations
Pokud jde o otázku kvalifikace povinností SZP jako povinností služby obecného hospodářského zájmu, zpochybňuje nejdříve žalovaná tvrzení žalobkyň, že tato kvalifikace spadá zaprvé do pravomoci orgánů Společenství a že tento pojem musí být vykládán objektivně a specificky podle práva Společenství.
As for the question of the characterisation of the PMI obligations as SGEI obligations, the defendant first of all rejects the applicants’ argument that that characterisation falls primarily within the competence of the Community institutions and entails the interpretation of an objective and specific concept of Community law.
Z rozhodovací praxe Komise naopak vyplývá, že členským státům v podstatě přísluší definovat, co považují za služby obecného hospodářského zájmu a že kontrola Komise je v tomto ohledu omezena na zjevné omyly.
On the contrary, it is apparent from the Commission’s practice in taking decisions that it is essentially for the Member States to define what they consider to be SGEIs and that the Commission’s control in that respect is limited to a control of manifest errors.
Žalovaná uvádí, že body 44, 48 a 49 napadeného rozhodnutí jsou zcela v souladu s tímto předpokladem a nevykazují žádné pochybení.
The defendant contends that recitals 44, 48 and 49 to the contested decision are wholly compatible with that premiss and display no error.
3) Ke kvalifikaci povinností SZP jako povinnosti služby obecného hospodářského zájmu
(3) The characterisation of the PMI obligations as SGEI obligations