natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Daňové neutrality nebude zcela dosaženo tak dlouho, dokud lze použít přechodné ustanovení.
Total fiscal neutrality may not be achievable for so long as the transitional provisions can be invoked.
To neznamená, že výklad, který vede k vadné nebo nedostatečné daňové neutralitě, je proto nesprávný.
That does not mean that an interpretation which results in imperfect or incomplete fiscal neutrality is for that reason incorrect.
Přechodným předpisům je vlastní, že během jejich platnosti nemůže být zcela dosaženo cílů právních předpisů, od nichž umožňují odchylky.
It is in the nature of transitional derogations that, during their currency, the objectives of the legislation from which they derogate may not be entirely achieved. To require
Na základě toho není nutné přezkoumávat, zda může být tato právní úprava odůvodněná s ohledem na jiná ustanovení směrnice.
On that basis it is unnecessary to consider whether the legislation may be justified by reference to other provisions
Přesto však v krátkosti přezkoumám relevantnost těchto ustanovení.
I shall none the less briefly consider the relevance of those provisions.
zdanění dividend, zejména ustanovení týkajících se daňových zápočtů pro příjemce dividend“.
of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends’.
Článek 7 odst. 2 směrnice
Article 7(2) of the Directive
Banque Fédérative a Komise tvrdí, že výjimka čl. 7 odst.
Banque Fédérative and the Commission consider that the derogation in Article 7(2) of the Directive is inapplicable.
7 odst. 2 směrnice s ohledem na skutečnost, že důsledkem 5 % opětovného zahrnutí je pouze částečné snížení daňového zápočtu poskytnutého mateřské společnosti při rozdělování zisku, a toto opětovné zahrnutí může být proto považováno za součást úpravy týkající se poskytování daňových zápočtů příjemcům dividend, jejímž účelem je omezení dvojího zdanění.
If the national legislation as interpreted by the administrative circular is contrary to Article 4(2) of the Directive, the national court asks whether it might be permitted by virtue of Article 7(2) thereof on the basis that, since the only effect of the 5% addback is partially to reduce the tax credit attributed to the parent company on the occasion of the distribution of dividends, it may be regarded as belonging to a body of provisions relating to the payment of tax credits to beneficiaries of dividends and aiming, by the same token, at the mitigation of double taxation.
Článek 7 odst. 2 stanoví, že směrnice „se nedotýká použití vnitrostátních předpisů nebo smluvních ustanovení, jejichž účelem je zamezit nebo omezit ekonomické dvojí
Article 7(2) states that the Directive ‘shall not affect the application of domestic or agreement-based provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation
7 odst. 2 se nemůže týkat projednávané věci, neboť cílem dotyčné vnitrostátní právní úpravy není zamezit nebo omezit ekonomické dvojí zdanění.
It is clear to my mind that Article 7(2) can have no relevance to the present case, since the national legislation at issue is not designed to eliminate or lessen economic double taxation.
Předběžná otázka sice zmiňuje skutečnost, že dodatečné zdanění, které je důsledkem 5 % opětovného zahrnutí, „bylo zavedeno v přímém vztahu k daňovým zápočtům zavedeným za účelem omezení ekonomického dvojího zdanění dividend“, avšak z předkládacího usnesení celkově jednoznačně vyplývá, že účelem dotčených daňových zápočtů (crédits d’impôt étranger) je omezování právního dvojího zdanění
Although the question referred mentions the fact that the additional taxation which results from the 5% addback ‘was established directly in conjunction with payment of tax credits, introduced in order to mitigate the economic double taxation of dividends’, it is clear from the order for reference as a whole that the tax credits (crédits d’impôt étranger) in question seek to mitigate the juridical double taxation of the same divi-
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL z důvodu uplatnění fiktivních částek daňových zápočtů.
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL dend in the hands of the parent company in both the Member State of the subsidiary and the Member State of the parent company.
stejné dividendy u mateřské společnosti jak v členském státě dceřiné společnosti, tak i v členském státě mateřské společnosti.
to verify whether the credits were genuine and hence to prevent the risk of fraud linked to the setting-off of fictive tax credits.
Článek 1 odst. 2 směrnice
Article 1(2) of the Directive
Tento argument nemohu přijmout.
I cannot accept that argument.
Jak určil Soudní dvůr ve věci Leur-Bloem, nemůže obecný předpoklad, že dojde k daňovému úniku nebo zneužití daňových předpisů, odůvodnit daňové opatření, které ohrožuje cíle směrnice 23.
As the Court stated in Leur-Bloem, a general presumption of tax evasion or tax fraud cannot justify a fiscal measure which compromises the objectives of a directive.
V uvedené věci se jednalo o ustanovení vnitrostátních právních předpisů které bylo přijato, aby bylo podle článku 11 směrnice o fúzích 24zamezeno přiznání daňových výhod upravených touto směrnicí u transakcí, jejichž hlavní motivací je zneužití daňových předpisů nebo daňové úniky.
23It may be noted that that case concerned a provision in national legislation which sought to prevent, pursuant to Article 11 of the Merger Directive, 24 the tax advantages for which that directive provided from being granted for operations having as their principal objective tax evasion or tax avoidance.
Tutéž zásadu je třeba jasně uplatnit tam, kde jako v projednávaném případě směrnice umožňuje členskému státu odchýlit se od jejích ustanovení z důvodu potírání daňových úniků nebo zneužívání daňových předpisů.
The same principle should clearly apply where, as here, a directive permits a Member State to derogate from its provisions on the grounds of fraud or abuse.
Jestliže chtějí francouzské orgány přezkoumat pravost částek daňových zápočtů, mohou s odvoláním na směrnici Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci 25 požádat příslušné orgány jiného členského státu o veškeré údaje, které by jim mohly umožnit správné vyměření korporační daně.
If the French authorities wish to verify whether given tax credits are genuine, they may invoke the Mutual Assistance Directive 25in order to obtain from the competent authorities of another Member State all the information which is necessary to allow them to effect a correct assessment of corporation tax.
23 — Rozsudek ze dne 17. července 1997 (C-28/95, Recueil, s. I-4161, bod 44).
23 — Case C-28/95 [1997] ECR I-4161, paragraph 44.
24 — Směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 142).
24 — Council Directive 90/434/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable to mergers, divisions, transfers of assets and exchanges of shares concerning companies of different Member States (OJ 1990 L 225, p. 1).
25 — Směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní (Úř. věst. L 336, s. 15; Zvl. vyd. 09/01, s. 63).
25 — Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation (OJ 1977 L 336, p. 15).
Francouzská vláda poznamenává, že vnitrostátní ustanovení, o něž se jedná v původním řízení, stanoví, že mateřská společnost může daňové zápočty, získané od dceřiných společností, usazených v jiném členském státě, uplatnit na précompte mobilier, kterou musí odvést z dividend rozdělených akcionářům, pouze tehdy, jestliže se rozdělení provede do pěti let.
The French Government notes that the national provision which gave rise to the main proceedings provides that a parent company can set off tax credits obtained from subsidiaries resident in another Member State against the précompte mobilier payable in respect of dividends redistributed to its shareholders only where the distribution is made within five years.
Toto omezení na pět let odpovídá snaze francouzské vlády bojovat proti daňovým únikům.
That limitation to five years reflects a concern by the French Government to combat fraud.
Riziko daňových úniků a obtížnost daňové kontroly by se zvýšily, pokud by podniky mohly uplatnit daňové zápočty za dividendy, které obdržely před 10 nebo 20 lety.
The risk of fraud and the difficulty of fiscal supervision would be exacerbated if undertakings could set off tax credits linked to dividends received 10 or 20 years earlier.
Správní orgány by nebyly schopny přezkoumat pravost částek zápočtů, a tím snížit riziko daňového úniku
The administration would not be able
Z výše uvedených důvodů navrhuji odpovědět na předběžnou otázku předloženou francouzským Conseil d’État následovně:
For the reasons given above I conclude that the question referred for a preliminary ruling by the Conseil d’État, France, should be answered as follows:
Ve věci C-27/07, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Conseil d’État (Francie) ze dne 17. ledna 2007, došlým Soudnímu dvoru dne 26. ledna 2007, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Conseil d’État (France), made by decision of 17 January 2007, received at the Court on 26 January 2007, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts (zpravodaj), předseda senátu, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a J. Malenovský, soudci,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts (Rapporteur), President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský, Judges,
2008 – VĚC C-27/07 generální advokátka: E. Sharpston, vedoucí soudní kanceláře: B. Fülöp, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 21. listopadu 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 21 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za Komisi Evropských společenství R. Lyalem a J.-P. Keppennem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 24. ledna 2008,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and J.-P. Keppenne, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 January 2008,
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Banque Fédérative du Crédit Mutuel (dále jen „BFCM“) a ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie (ministrem hospodářství, financí a průmyslu).
The reference has been made in proceedings between Banque Fédérative du Crédit Mutuel (‘BFCM’) and the Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie (the French Minister of the Economy, Finance and Industry).
Článek 4 směrnice stanoví:
Article 4 of the directive states:
2008 – VĚC C-27/07
2008 — CASE C-27/07
– upustí od zdanění těchto zisků, nebo,
— refrain from taxing such profits, or
Každý členský stát si nicméně ponechá možnost stanovit, že náklady vztahující se k držbě podílu na dceřiné společnosti a ztráty vyplývající z rozdělování jejích zisků nelze odečíst od zdanitelných příjmů mateřské společnosti.
However, each Member State shall retain the option of providing that any charges relating to the holding and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company.
Jsou-li v takovém případě výdaje na řízení vztahující se k podílu pevně stanoveny paušální sazbou, nesmí stanovená částka přesáhnout 5 % ze zisku rozdělovaného dceřinou společností.
Where the management costs relating to the holding in such a case are fixed as a flat rate, the fixed amount may not exceed 5% of the profits distributed by the subsidiary.
Článek 5 směrnice zní následovně:
Article 5 of the directive is worded as follows:
Odchylně od odstavce 1 smí Řecká republika tak dlouho, dokud nebude uplatňovat korporační daň na rozdělované zisky, vybírat srážkovou daň ze zisků rozdělovaných mateřským společnostem ostatních členských států. […]
Notwithstanding paragraph 1, the Hellenic Republic may, for so long as it does not charge corporation tax on distributed profits, levy a withholding tax on profits distributed to parent companies of other Member States …
Odchylně od odstavce 1 smí Spolková republika Německo tak dlouho, dokud na rozdělované zisky uplatňuje sazbu korporační daně nejméně o 11 % nižší, než je sazba daně z nerozdělených zisků, nejdéle však do poloviny roku 1996, vybírat vyrovnávací srážkovou daň 5 % ze zisků rozdělovaných svými dceřinými společnostmi.
Notwithstanding paragraph 1, the Federal Republic of Germany may, for as long as it charges corporation tax on distributed profits at a rate at least 11 points lower than the rate applicable to retained profits, and at the latest until mid-1996, impose a compensatory withholding tax of 5% on profits distributed by its subsidiary companies.
Odchylně od odstavce 1 smí Portugalská republika vybírat srážkovou daň ze zisků rozdělovaných jejími dceřinými společnostmi mateřským společnostem ostatních členských států nejdéle do konce osmého roku ode dne, kdy se tato směrnice stane použitelnou.
Notwithstanding paragraph 1, the Portuguese Republic may levy a withholding tax on profits distributed by its subsidiaries to parent companies of other Member States until a date not later than the end of the eighth year following the date of application of this Directive.
Článek 7 směrnice upřesňuje:
Article 7 of the directive states:
Tato směrnice se nedotýká použití vnitrostátních předpisů nebo smluvních ustanovení, jejichž účelem je zamezit nebo omezit ekonomické dvojí zdanění dividend, zejména ustanovení týkajících se daňových zápočtů pro příjemce dividend.“
This Directive shall not affect the application of domestic or agreement-based provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends.’
Daňový režim dividend vyplacených mateřským společnostem usazeným ve Francii je upraven článkem 216 code général des impôts [francouzského všeobecného daňového zákoníku (dále jen „CGI“)], který ve svém znění použitelném na skutkové okolnosti ve věci v původním řízení stanoví:
The tax regime for dividends paid to parent companies established in France is governed by Article 216 of the Code général des impôts (the General Tax Code, the ‘CGI’), which, in the version applicable to this case, states:
Podíl výdajů a nákladů uvedený v prvním pododstavci je stanoven jednotně ve výši 5 % celkového výnosu z majetkového podílu, včetně částky, která je předmětem daňového zápočtu.
The proportion of costs and expenses referred to in the first subparagraph is fixed in every case at 5% of the gross revenue from the holdings, including tax credits.
Tento podíl nicméně nemůže za jednotlivé zdaňovací období překročit celkovou částku výdajů a nákladů jakékoliv povahy vynaložených zúčastněnou společností v průběhu téhož období.“
That proportion may not exceed, however, for each tax period, the total amount of the costs and expenses of any nature incurred by the holding company during that period.’
Článek 145 CGI ve svém znění použitelném na skutkové okolnosti ve věci v původním řízení upřesňuje, že režim mateřských společností lze uplatnit zejména na společnosti podléhající běžné sazbě korporační daně, které drží podíly představující nejméně 5 % kapitálu vydávající společnosti.
Article 145 of the CGI states, in the version applicable to this case, that the tax regime for parent companies is applicable, inter alia, to companies subject to corporation tax at the normal rate which have holdings representing at least 5% of the capital of the issuing undertaking.
Je zde zejména uvedeno, že daňové zápočty, o něž se zde jedná „zahrnují jak tuzemský daňový zápočet […] pro výnosy pocházející z Francie, tak i zahraniční daňové zápočty pro výnosy pocházející z dceřiných společností usazených v zemi, s níž má Francie daňovou smlouvu“.
It is, in particular, stated that the tax credits in question ‘comprise both the tax credit (avoir fiscal) for income arising in France … and the foreign tax credit (crédit d’impôt étranger) for income from subsidiaries with their seat in a country with which France has a double taxation treaty’.
Podle Conseil d’État se na základě daňových smluv uzavřených mezi Francií a jinými členskými státy daňový zápočet poskytne mateřské společnosti usazené ve Francii při rozdělování zisků dceřinou společností usazenou v jiném členském státě v případě, že toto rozdělování zisků bylo předmětem srážkové daně v jiném členském státě. Tento daňový zápočet je rovný částce srážkové daně takto odvedené.
According to the Conseil d’État, the tax treaties concluded by France with other Member States provide that a tax credit is to be given to a parent company established in France on the distribution of profits by a subsidiary established in another Member State where that distribution of profits has been subject to a withholding tax levied by the other Member State.
146 odst. 2 CGI ve znění použitelném na skutkové okolnosti ve věci v původním řízení pokud další rozdělení takto obdržených dividend mateřskou společností jejím akcionářům vede k použití précompte mobilier (srážkové daně z movitého majetku) stanovené v článku 223 sexies CGI, jsou daňové zápočty vztahující se k dividendám obdrženým v průběhu maximálně pěti let uplatnitelné na précompte mobilier.
Pursuant to Article 146(2) of the CGI, in the version applicable to this case, where the distribution by a parent company to its own shareholders of dividends which it has received leads to the application of the précompte mobilier (imputation tax) provided for in Article 223 sexies of the CGI, the tax credits applied to dividends paid in the last five years (but not outside that period) may be set off against the précomptemobilier.
Krom toho lze podle Conseil d’État na základě pokynu ministerstva hospodářství, financí a průmyslu tyto daňové zápočty rovněž uplatnit na srážkovou daň splatnou při dalším rozdělování dividend mateřskou společností osobám, které nejsou daňovými rezidenty ve Francii nebo ve Francii nemají sídlo.
In addition, according to the Conseil d’État, pursuant to an administrative circular of the Ministère de l’Économie des Finances et de l’Industrie, those tax credits may also be set off against the withholding tax payable on the redistribution of dividends by the parent company to persons not resident for tax purposes, or not having their seat, in France.
Z předkládacího usnesení vyplývá, že BFCM na základě daňového režimu mateřských společností stanoveného v článku 216 CGI odečetla od svého celkového čistého zisku
The order for reference discloses that, pursuant to the tax regime for parent companies laid down in Article 216 of the CGI, BFCM deducted from its net total profits
2008 – VĚC C-27/07 dividendy, které jí byly rozděleny jejími dceřinými společnostmi, avšak měla do svého daňového základu opětovně zahrnout podíl výdajů a nákladů stanovený v souladu s uvedeným článkem.
2008 — CASE C-27/07 the dividends which it received from its subsidiaries, but had to add back to its tax base a proportion of costs and expenses determined in accordance with that article.
BFCM za tímto účelem tvrdí, že uvedené pokyny jsou v rozporu s článkem 4 směrnice, jelikož částka podílu výdajů, stanovená paušálně na 5 % z celkového výnosu z majetkového podílu, zahrnuje daňové zápočty uplatněné podle daňových smluv uzavřených mezi Francií a jinými členskými státy, zatímco směrnice stanoví, že částka nákladů, kterou nelze odečíst od zdanitelného výsledku mateřské společnosti, je neomezena, je-li stanovena paušálně, horní hranicí 5 % počítanou pouze ze zisku rozdělovaného dceřinou společností.
BFCM maintains, in that regard, that the Administrative circulars are contrary to Article 4 of the directive, in so far as the proportion of costs and expenses, fixed at a flat rate of 5% of the total revenue from the holdings, includes tax credits paid pursuant to tax treaties concluded by the French Republic with other Member States, while the directive provides that the amount of the charges which may not be deducted from the taxable income of the parent company, when fixed at a flat rate, is limited to 5% only of the profits distributed by the subsidiary.
Conseil d’État odkazuje v tomto ohledu jednak na rozsudek ze dne 25. září 2003, Océ Van der Grinten (C-58/01, Recueil, s. I-9809), v němž Soudní dvůr rozhodl, že daňový zápočet představuje daňový nástroj určený k zamezení ekonomickému dvojímu zdanění zisku rozdělovaného formou dividend, a nikoliv výnos z cenných papírů.
In that respect, the Conseil d’État, first, refers to Case C-58/01 Océ Van der Grinten [2003] ECR I-9809, in which the Court held that a tax credit constitutes a fiscal instrument designed to avoid the economic double taxation of profits distributed in the form of dividends and does not constitute income from shares.
Conseil d’État krom toho upřesňuje, že opětovné zahrnutí 5 % z čistého rozdělovaného zisku a z částky daňového zápočtu do zdanitelného výsledku mateřské společnosti z titulu podílu výdajů a nákladů, staví mateřskou společnost do totožné situace, jako je situace, v níž by byla, kdyby srážková daň neexistovala, na základě opětovného zahrnutí podílu výdajů a nákladů ve výši 5 % z rozdělovaných zisků do zdanitelného výsledku.
The Conseil d’État states, second, that the addback of 5% of distributed net profits and of the tax credit to the taxable income of the parent company, in respect of the proportion of costs and expenses, places the parent company in a situation which is the same as that in which it would have found itself if there had been no withholding tax, as a result of the addback of a proportion of costs and expenses equal to 5% of profits distributed.
Nicméně tomu tak je pouze za podmínky, že daňový zápočet může být zcela uplatněn u daně, kterou dluží mateřská společnost.
However, that is the case only if the tax credit can be entirely set off against the tax payable by the parent company.
V tomto případě není opětovným zahrnutím 5 % daňových zápočtů do zdanitelného výsledku mateřské společnosti z titulu podílu výdajů a nákladů dotčena daňová neutralita přeshraničního rozdělování zisků.
In that case, the addback of 5% of the tax credits to the taxable profits of the parent company in respect of the proportion of costs and expenses does not affect the principle of fiscal neutrality of the crossborder distribution of profits.
V tomto posledně uvedeném případě se podle Conseil d’État nabízí otázka, zda zvýšení korporační daně zaplacené mateřskou společností úměrné zvýšení jejího zdanitelného výsledku v důsledku opětovného zahrnutí 5 % daňových zápočtů do tohoto výsledku, představuje zdanění, na které může být, s ohledem na jeho nízkou částku a okolnost, že bylo zavedeno v přímém vztahu k daňovým zápočtům
In the latter case, according to the Conseil d’État, the question arises whether the increase in corporation tax paid by the parent company in proportion to the increase in its taxable income following the addback of 5% of the tax credits constitutes a tax which, in view of its small amount and the fact that it was imposed directly in
Conseil d’État se tedy rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
Accordingly, the Conseil d’État decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling: