natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„1) Má být článek 56 ES ve spojení s čl.
(a) to the amount which a natural person resident in the Netherlands could have had credited on the basis of a tax treaty concluded with the other Member State;
58 odst. 1 ES vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která, z důvodů uvedených na konci bodu 5.2.1. rozsudku v projednávané věci, omezuje kompenzaci, která má být poskytnuta daňovému subjektu kolektivního investování k zohlednění srážkové daně odvedené u zdroje v jiném členském státě z dividend vyplacených tomuto subjektu: b) Je omezení pohybu kapitálu spojené s odvody daní, které by bylo nepřípustné, pokud by postihovalo přeshraniční operace uvnitř Společenství, na základě článku 56 ES stejným způsobem nepřípustné v případě týchž operací uskutečňovaných – za jinak totožných okolností – do a ze třetích zemí?
Under Article 56 EC, is any restriction of the movement of capital connected with the levying of tax that would be impermissible if it related to crossborder movement of capital within the EC similarly impermissible in the case of the same movement of capital — in otherwise similar circumstances — to and from third countries?
a) na částku, kterou by si na základě daňové dohody uzavřené s druhým členským státem mohla započíst fyzická osoba s bydlištěm v Nizozemsku; c) V případě záporné odpovědi na otázku 2 b), má být článek 56 ES vykládán v tom smyslu, že omezení, které stanoví členský stát v souvislosti s kompenzací ve prospěch daňového subjektu kolektivního investování, určenou k zohlednění b) v případě a v rozsahu, ve kterém jsou mezi podílníky daňových subjektů kolektivního investování fyzické osoby, které nemají bydliště v Nizozemsku, nebo právnické osoby, které nepodléhají nizozemské korporační dani?
If the answer to Question 2(b) is in the negative, must Article 56 EC then be interpreted as meaning that a restriction by a Member
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND c) zda zahraniční podílníci daňového subjektu kolektivního investování mají bydliště nebo jsou usazeni v jiném členském státě Společenství?“ srážkové daně uplatněné třetím státem na dividendy vyplacené uvedenému subjektu, a které je odůvodněno tím že ne všichni podílníci tohoto subjektu jsou usazeni v dotčeném členské státě, je s tímto článkem neslučitelné?
State of a tax concession granted to a fiscal investment enterprise with regard to taxation at source of a dividend received from a third country, that restriction being based on the fact that not all shareholders of the fiscal investment enterprise have their place of residence in the Member State concerned, is incompatible with that article?
3) Je pro odpověď na první a druhou otázku rozdíl v tom,
(3) Is the answer to the above questions affected by whether:
Před posouzením otázek položených předkládajícím soudem se zdá být užitečné připomenout hlavní směry judikatury týkající se ohraničení pravomoci členských států v oblasti zdaňování dividend, zejména ty, které se týkají mechanismů určených k zamezení situací dvojího zdanění zisků společnosti a dopadu dvoustranných dohod.
Before examining the questions raised by the referring court, it may be useful to provide a broad outline of the caselaw on the framework for the powers of the Member States in matters relating to the taxation of dividends, in particular that concerning mechanisms intended to prevent situations leading to the double taxation of a company’s profits and the impact of bilateral conventions.
a) zda daň, která je sražena v jiné zemi z dividendy vyplácené z této země, je vyšší než srážka, které podléhají dividendy vyplácené zahraničním podílníkům v členském státě, ve kterém je daňový subjekt kolektivního investování usazen;
the tax deducted in another country from the dividend received from that country is higher than the tax on the payment of that dividend to foreign shareholders in the Member State of establishment of the fiscal investment enterprise;
A – Hlavní směry judikatury
A — Broad outline of the caselaw
Zdanění dividend spadá do oblasti přímých daní, která v současné době není ve Smlouvě předmětem výslovného svěření b) zda zahraniční podílníci daňového subjektu kolektivního investování mají bydliště nebo jsou usazeni v zemi, se kterou má členský stát, ve kterém je subjekt usazen, dohodu, která stanoví vzájemné započtení srážkové daně z dividend;
The taxation of dividends forms part of direct taxation, competence in respect of the shareholders of the fiscal investment enterprise who have their place of residence outside the Member State of establishment of the fiscal investment enterprise are resident or established in a country with which the abovementioned Member State has a treaty providing for reciprocal credit of taxation of dividends at source;
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-194/06 pravomoci Společenství.
OPINION OF MR BOT — CASE C-194/06 which the Treaty has not to date expressly conferred on the Community.
Členské státy mohou tedy svrchovaně, jednostranně či smluvně, prostřednictvím mezistátních dohod, definovat podmínky své daňové pravomoci, to znamená sazbu, daňový základ, způsob výběru a rozsah působnosti své daňové pravomoci.
Member States therefore have the sovereign right to define the conditions applicable to their powers of taxation, that is to say, the rate, the basis for assessment, the procedures for recovery and the scope of their tax powers, unilaterally or by agreement in the form of inter-State conventions.
Tato pravomoc ale není, jak pravidelně připomíná Soudní dvůr, neomezená.
However, as the Court regularly points out, that competence is not unlimited.
Při jejím výkonu totiž musí být dodržováno právo Společenství, zejména svobody pohybu stanovené Smlouvou 4.
It must be exercised in compliance with Community law, in particular the freedoms of movement laid down in the Treaty. 4
Podle zásady nediskriminace, která je provedena jednotlivými svobodami pohybu stanovenými Smlouvou, nemůže členský stát použít rozdílná daňová pravidla na srovnatelné situace nebo stejné daňové pravidlo na rozdílné situace.
In accordance with the principle of nondiscrimination, which is implemented by the various freedoms of movement provided for in the Treaty, a Member State may not apply different tax rules to comparable situations or the same tax rule to different situations.
Mimoto tato zásada zakazuje nejen zjevnou diskriminaci na základě státní příslušnosti 5.
That principle also prohibits not only overt discrimination based on nationality.
Brání rovněž veškerým diskriminacím, které použitím jiných rozlišovacích kritérií vedou ke stejnému výsledku.
5It also precludes any discrimination which, by the application of other criteria of differentiation, leads to the same result.
Ohraničení pravomoci členských států těmito svobodami pohybu se projevuje dvěma zásadami.
The fact that the competence of the Member States is circumscribed by the freedoms of movement has given rise to two principles.
První z nich je zákaz diskriminačních opatření: daňový poplatník pocházející z jiného členského státu nesmí být ze strany hostitelského členského státu předmětem diskriminačního daňového zacházení.
The first is the prohibition of discriminatory measures: a taxpayer from another Member State must not be the subject of discriminatory tax treatment by the host Member State.
Druhou zásadou je zásada zákazu uplatňování, ze strany členského státu původu, omezení výkonu svobody pohybu jeho státním příslušníkem.
The second principle is that of the prohibition, by the Member State of origin, of obstacles to the exercise of one of the freedoms of movement by one of its nationals.
Jedná se o zákaz „překážek při odchodu“.
This is the prohibition of ‘obstacles on exit’.
4 — Rozsudek ze dne 6. března 2007, Meilicke a další (C-292/04, Sb. rozh. s. I-1835, bod 19 a uvedená judikatura).
4 — Case C-292/04 Meilicke and Others [2007] ECR I-1835, paragraph 19 and the caselaw cited there.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND úprava založená na kritériu bydliště nebo sídla tedy může představovat nepřímou diskriminaci na základě státní příslušnosti 7.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND therefore constitute indirect discrimination on grounds of nationality.
státům střetly zejména ohledně vnitrostátních opatření stanovujících odlišné zacházení v závislosti na bydlišti nebo sídle daňového poplatníka.
7 come into conflict, in particular with regard to national measures providing for divergent treatment depending on the residence of the taxpayer.
Tento střet je vyjádřen v článku 58 ES, podle kterého článkem 56 ES není dotčeno právo členských států uplatňovat příslušná ustanovení svých daňových předpisů, která rozlišují mezi daňovými poplatníky podle místa bydliště nebo podle místa, kde je jejich kapitál investován, nicméně za podmínky, že tato ustanovení nepředstavují prostředek svévolné diskriminace ani zastřené omezování volného pohybu kapitálu a plateb.
It is that conflict which is given expression in Article 58 EC, which states that Article 56 EC is to be without prejudice to the right of Member States to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence or the place where their capital is invested, on condition, however, that those provisions do not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments.
Jednak je totiž kritérium bydliště nebo sídla pro daňové účely kritériem, které v zásadě vytyčuje daňové pravomoci členských států.
On the one hand, residence for tax purposes is, in principle, the criterion which defines the respective taxation powers of the Member States.
Členské státy tak obecně podrobují dani fyzické a právnické osoby povinné k dani, které mají bydliště nebo sídlo na jejich území, a daňovým poplatníkům-nere-zidentům zdaňují zisky vyplývající z činnosti na tomto území.
Thus, generally speaking, Member States tax natural and legal persons who are taxpayers and resident in their territory and tax nonresident taxpayers on profits arising from activities carried on in that territory.
Stejně tak stanoví daňové výhody, které jsou omezeny na daňové poplatníky-rezidenty, jako jsou opatření určená k zohlednění jejich osobní a rodinné situace, kterou mohou tyto státy posoudit nejlépe.
Similarly, they provide tax advantages the benefit of which is limited to resident taxpayers, such as measures designed to take account of their personal and family circumstances, which they are best placed to assess.
Soudní dvůr v tomto ohledu připustil, že postavení daňových poplatní-ků-rezidentů a daňových poplatníků-nerezi-dentů není obecně srovnatelné 6.
On this point, the Court has accepted that the situations of residents and of non-resi-dents are not, as a rule, comparable. 6
Vnitrostátní právní úprava, která rozlišuje mezi daňovými poplatníky v závislosti na bydlišti nebo sídle, či místě, kde investují svůj kapitál, tedy může být považována za slučitelnou s články 56 ES a 58 ES pouze tehdy, týká-li se toto odlišné zacházení situací, které nejsou objektivně srovnatelné pro účely použití dotčeného daňového opatření.
National legislation which draws a distinction between taxpayers on the basis of residence or the place where they invest their capital may therefore be considered compatible with Articles 56 EC and 58 EC only if that difference in treatment relates to situations which are not objectively comparable for the purposes of the application of the tax measure in question.
Není-li tomu tak a příslušné situace jsou objektivně srovnatelné, je takové rozlišování
Failing that, if the situations concerned are objectively comparable, such a distinc-
Krom toho vnitrostátní právní úprava členského státu, která vyhrazuje daňové výhody rezidentům v tuzemsku, prospívá především státním příslušníkům tohoto státu, jelikož nejčastěji má většina nerezidentů státní příslušnost jiných zemí.
On the other hand, national legislation of a Member State which reserves tax advantages for residents of the national territory principally benefits nationals of that State since, most often, the majority of non-resi-dents are nationals of other countries.
7 — Viz, co se týče fyzických osob, výše uvedený rozsudek Schumacker (body 28 a 29), a, pro právnické osoby, výše uvedený rozsudek Commerzbank (bod 15).
7 — See, as regards natural persons, Schumacker, paragraphs 28 and 29, and, with respect to legal persons, Commerzbank, paragraph 15.
6 — Rozsudek ze dne 14. února 1995, Schumacker (C-279/93, Recueil, s. I-225, bod 31).
6 — Case C-279/93 Schumacker [1995] ECR I-225, paragraph 31.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-194/06 jsou vyplaceny, v rámci korporační daně nebo daně z příjmu, podle toho, je-li tímto podílníkem společnost nebo jednotlivec.
OPINION OF MR BOT — CASE C-194/06 as part of the taxation of profits, then, second, through the shareholder to whom they are distributed, as part of corporation tax or income tax, depending on whether that shareholder is a company or a private individual.
podle judikatury v souladu s právem Společenství pouze tehdy, je-li odůvodněno jedním z důvodů uvedených v čl.
tion will, according to the caselaw, be in accordance with Community law only if it is justified on one of the grounds set out in Article 58(1)(b) EC or by an overriding reason in the general interest, such as the need to safeguard the coherence of the tax system, and if it does not go beyond what is necessary in order to attain the objective of the legislation. 8
Opatření určená k zamezení nebo zmírnění dvojího zdanění
Measures designed to prevent or mitigate double taxation
Tyto zisky mohou být rovněž předmětem „dvojího právního zdanění“, je-li tentýž příjem téhož daňového poplatníka zdaněn dvakrát.
Those profits may also be the subject of ‘juridical double taxation’, where a single taxpayer is taxed twice on the same income.
K této situaci může dojít, když podílník, kterému jsou vyplaceny dividendy, podléhá jednak dani z těchto dividend sražené u zdroje členským státem, ve kterém je vyplácející společnost usazena, a jednak dani z příjmu na základě těchto dividend ve státě svého bydliště nebo sídla.
This situation may arise where a shareholder who receives dividends is liable, on the one hand, to deduction at source on those dividends by the Member State in which the company making the distribution is established and, on the other hand, to income tax on those dividends in his State of residence.
V několika rozsudcích Soudní dvůr upřesnil dosah tohoto obecného ohraničení pravomoci členských států v oblasti přímých daní v případě státních, jednostranných nebo smluvních, opatření, jejichž cílem je zabránit nebo zmírnit dvojí zdanění společnostmi vyplácených zisků.
The Court has specified in a number of judgments the scope of this general framework for the competence of Member States in matters of direct taxation in the case of State or unilateral measures or measures pursuant to agreements designed to prevent or mitigate the double taxation of profits distributed by companies.
Při představení judikatury v této oblasti je třeba vycházet z předpokladu, podle kterého není dvojí zdanění obecně v rozporu s právem Společenství.
On the basis of the presentation of the relevant caselaw, it is appropriate to start from the premiss that double taxation is not, generally, contrary to Community law.
Úvodem je třeba připomenout, že zisky společnosti mohou být předmětem dvojího zdanění v různých případech.
It should be noted at the outset that a company’s profits may be the subject of double taxation in a number of different situations.
Mohou tak být předmětem „řetězového zdanění“ nebo „dvojího ekonomického zdanění“, jsou-li zdaňovány u dvou odlišných daňových poplatníků, poprvé u společnosti v rámci zdanění zisků a podruhé u podílníka, jemuž
Thus, they may be the subject of a ‘series of charges to tax’ or ‘economic double taxation’, where they are taxed through two different taxpayers, first the company,
Žádné opatření k rozdělení pravomocí mezi členské státy, jehož cílem by bylo odstranění dvojího zdanění, totiž nebylo v rámci Smlouvy přijato.
No measure for the division of powers between Member States aimed at eliminating double taxation has been adopted within the framework of the Treaty.
Dvojí zdanění je zakázáno pouze několika směrnicemi, jako
Double taxation is prohibited only by a number of directives,
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND dvojí zdanění samo o sobě porušení práva Společenství 12.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND such as Council Directive 90/435/EEC, 9which are not relevant in the case at issue.
Mimoto s výjimkou úmluvy 90/436/EHS 11 neuzavřely za tímto účelem členské státy na základě článku 293 ES žádnou mnohostrannou dohodu.
Moreover, leaving aside Convention 90/436/EEC, 11 Member States have not concluded any multilateral convention to that effect under Article 293 EC.
Krom toho při neexistenci opatření a mnohostranných dohod uzavřených za tímto účelem si mohou členské státy svobodně stanovit kritéria rozdělení daňové pravomoci mezi sebe a přijmout, jednostranně nebo prostřednictvím dvoustranných úmluv, opatření nezbytná k zamezení případů dvojího zdanění.
Second, in the absence of measures and a multilateral convention to that effect, Member States are free to establish the criteria for the division between them of powers of taxation and to adopt, unilaterally or through bilateral conventions, the measures necessary to prevent cases of double taxation.
Nicméně při výkonu této pravomoci musejí členské státy, jak v rámci jednostranných, tak smluvních opatření, dodržovat požadavky práva Společenství a zejména požadavky vyplývající ze svobod pohybu 13.
However, in exercising that competence, Member States must, within the framework of both unilateral measures and agreements, observe the requirements of Community law and in particular those following from the freedoms of movement. 13
Z tohoto předpokladu vyplývají dva důsledky.
Two consequences follow from this premiss.
Jednak, vyplývá-li dvojí zdanění z toho, že členské státy vykonávají své příslušné pravomoci, jako je zdanění veškerých příjmů daňového poplatníka státem, ve kterém má bydliště nebo sídlo, a zdanění téhož daňového poplatníka státem, na jehož území došlo k výplatě dividend, do výše těchto dividend, nepředstavuje toto
First, if double taxation results from the exercise by Member States of their respective powers, such as taxation of the taxpayer by his State of residence on the entirety of his income and taxation of the same taxpayer by the State in whose territory the dividends were released, up to the amount of those dividends, it does not, as
Několik věcí umožnilo Soudnímu dvoru dokreslit dosah této povinnosti, pokud jde o zdanění členskými státy jednak dividend vyplácených ze zahraničí, jako stát místa
A number of cases have offered the Court the opportunity to illustrate the scope of that obligation with regard to the taxation by Member States of, on the one hand, incoming dividends, as the State of residence
10 — Směrnice 90/435, ve znění platném během dotčeného účetního období, byla použitelná na společnosti, které držely v kapitálu společnosti jiného členského státu podíl ve výši alespoň 25 %.
10 — Directive 90/435, in the version in force during the financial year in question, was applicable to companies which had a minimum holding of 25% in the capital of a company of another Member State.
Mimoto, podle svého článku 2 se vztahuje pouze na společnosti, které podléhají korporační dani, aniž by od ní byly osvobozeny, a je známo, že subjekty finančního investování, podléhají-li této dani, jsou předmětem zdanění s nulovou sazbou.
Moreover, pursuant to its Article 2, that directive covers only companies which are subject to corporation tax without being exempt from it, and we know that financial investment enterprises, although liable to corporation tax, are taxed at a zero rate.
12 — Viz v tomto ohledu rozsudek ze dne 14. listopadu 2006, Kerckhaert a Morres (C-513/04, Sb. rozh. s. I-10967), ohledně belgických právních předpisů, které v rámci daně z příjmů používají tutéž jednotnou daňovou sazbu na dividendy z akcií společností usazených v Belgii a na dividendy z akcií společností usazených v jiném členském státě, aniž by byla stanovena možnost započtení daně odvedené srážkou u zdroje v tomto jiném členském státě.
12 — See, on this point, Case C-513/04 Kerckhaert and Morres [2006] ECR I-10967, concerning Belgian legislation which, in the context of income tax, subjects dividends from shares in companies established in Belgium and dividends from shares in companies established in another Member State to the same uniform rate of taxation, without providing for the possibility of setting off the tax levied by deduction at source in that other Member State.
Soudní dvůr konstatoval, že dotčený daňový režim nijak nerozlišuje mezi dividendami společností usazených v Belgii a dividendami společností usazených v jiném členském státě.
The Court ruled that the tax system at issue made no distinction between the dividends of companies established in Belgium and those of companies established in another Member State.
Soudní dvůr usoudil, že nepříznivé následky, které by mohlo způsobit uplatnění takového systému daňovému poplatníkovi, jemuž byly vyplaceny dividendy, z nichž byla sražena daň u zdroje v jiném členském státě, vyplývají pouze ze souběžného výkonu daňových pravomocí dvěma členskými státy (bod 20).
It held that the adverse consequences which might arise from the application of such a system for a taxpayer receiving dividends which had been subjected to deduction at source in another Member State resulted solely from the exercise in parallel by two Member States of their fiscal sovereignty (paragraph 20).
11 — Úmluva ze dne 23. července 1990 o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků (Úř. věst. L 225, s. 10).
11 — Convention of 23 July 1990 on the elimination of double taxation in connection with the adjustment of profits of associated enterprises (OJ 1990 L 225, p. 10).
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-194/06 bydliště či sídla podílníka, a jednak dividend vyplácených do zahraničí, jako stát zdroje těchto dividend.
OPINION OF MR BOT — CASE C-194/06 of the shareholder, and, on the other hand, outgoing dividends, as the source State of those dividends.
dividendy vnitrostátního původu, jelikož v obou případech mohou být tyto dividendy předmětem řetězového nebo ekonomického dvojího zdanění, jimž mají právě uvedená ustanovení zamezit nebo je zmírnit 15.
situation of a taxpayer receiving dividends originating in other Member States was comparable to that of a taxpayer receiving nationallysourced dividends in so far as, in each case, such dividends were liable to be subject to a series of charges to tax or to double economic taxation, which the said provisions were specifically intended to prevent or mitigate. 15
Co se týče zdanění ze zahraničí vyplácených dividend, z judikatury vyplývá, že podrobuje-li členský stát dani veškeré dividendy, které jsou daňovým poplatníkůmrezidentům vyplaceny, a přijme-li opatření pro zamezení nebo omezení ekonomického dvojího zdanění těchto dividend, nemůže omezit použití těchto ustanovení pouze na dividendy vnitrostátního původu, ale musí tuto výhodu poskytnout i dividendám vypláceným společnostmi usazenými v jiných členských státech 14.
As regards the taxation of incoming dividends, it follows from the caselaw that, where a Member State taxes resident taxpayers on the entirety of the dividends they receive and adopts provisions to prevent or mitigate the double economic taxation of those dividends, it cannot limit the benefit of those provisions to nationallysourced dividends but must extend that advantage to dividends paid by companies established in other Member States. 14