natgillin/translations-raw huggingface dataset:
23 — Podle Itálie skutečnost, že vojenské nebo polovojenské využití dotčených helikoptér je jen možným případem, nezpochybňuje jejich „necivilní“ povahu, jelikož nutnost zabezpečit, aby se helikoptéry hodily pro vojenské účely, je spojena s požadavky na objednávku a zakázku, zejména pokud jde o zásady utajení.
23 — Italy maintains that the fact that the military or paramilitary use of the helicopters in question is only an eventuality does not call in question their ‘non-civil’ character, since the need to ensure that the helicopters are suitable for military purposes imposes requirements from the order and procurement stage, especially as regards principles of secrecy.
22 — Viz rozsudek Soudního dvora Komise v. Itálie (199/85, uvedený v poznámce pod čarou 20, bod 14).
22 — Case 199/85 Commission v Italy, cited in footnote 20, paragraph 14.
Nejnověji, co se týče směrnice Rady 93/38/EHS (Úř. věst. L 199, s. 84; Zvl. vyd. 06/02, s.
Most recently, with reference to Council Directive 93/38/EEC of 14 June 1993 (OJ 1993 L 199, p.
194), viz rozsudek Soudního dvora ze dne 2. června 2005, Komise v. Řecko (C-394/02, Sb. rozh. s. I-4713, bod 33).
24 — Case C-83/94 [1995] ECR I-3231, paragraph 35.25 — Case T-26/01 [2003] ECR II-3951, paragraph 58.
KOMISE v. ITÁLIE písm. b) ES přiznává členským státům obzvláště širokou diskreční pravomoc při posuzování potřeb, které vyžadují takovou ochranu.
COMMISSION v ITALY security. Article 296(1)(b) EC confers on the Member States a particularly wide discretion in assessing the needs receiving such protection.
Komise tvrdí, že jediným jistým využitím helikoptér jsou civilní účely a jejich vojenské využití zůstává pouze potenciální a nejisté.
The Commission submits that the helicopters’ only certain use is for civil purposes and that their military use remains only potential and uncertain.
Proto není možné článek 296 ES uplatnit.
Therefore Article 296 EC is not applicable.
Ani za předpokladu, že by dotčené dodávky měly vojenský charakter, nepovoluje článek 296 ES automaticky takovou výjimku, jakou uplatnila Itálie na okolnosti daného případu.
Even on the hypothesis that the supplies in question were of a military character, Article 296 EC would not allow an automatic derogation such as that applied by Italy in the circumstances of the present case.
Vynětí celého průmyslového odvětví z hospodářské soutěže z důvodu ochrany národní bezpečnosti se nejeví přiměřeným ani nezbytným.
To remove an entire industrial sector from competition procedures in order to protect national security appears neither proportionate nor necessary.
Itálie se rovněž odvolává na požadavky ochrany důvěrných údajů, pokud jde o dodávku helikoptér.
It also invokes confidentiality requirements with regard to the purchases of the helicopters.
Komise tvrdí, že v projednávané věci Itálie neprokázala, že existovaly požadavky odůvodňující uplatnění článku 30 ES a tvrzení o „výrobcích dvojího využití“. Kromě toho, vzhledem k čl.
The Commission submits that Italy has not proven in the present case that requirements existed which justified the application of Article 30 EC and the ‘dual-use goods’ argument.
2 odst. 1 písm. b) směrnice a tvrzení, že zveřejnění údajů týkajících se těchto dodávek by bylo v rozporu s podstatnými zájmy Itálie, Komise uvádí, že Itálie neupřesnila, o jaké „údaje“ by mohlo jít.
In addition, with regard to Article 2(1)(b) of the Directive and the argument that the divulgation of elements concerning the purchases at issue would be contrary to Italy’s essential interests, the Commission contends that Italy has not specified which ‘elements’ they may be.
Pokud jde o článek 296 ES, v projednávané věci nejde o „obchod se zbraněmi, střelivem a válečným materiálem“, ale o dodávky helikoptér určených v zásadě k civilním účelům.
With regard to Article 296 EC, what is in question here is not ‘trade in arms, munitions and war material’ but rather purchases of helicopters intended for essentially civil use.
Itálie neprokázala, že v projednávané věci šlo o opatření nezbytné k ochraně jejích podstatných zájmů, jako je bezpečnost, což je podle článku 296 ES nezbytnou podmínkou.
Italy has not demonstrated that the situation
Soudní dvůr již uvedl, že jedinými články, ve kterých Smlouva stanoví výjimky v situacích, jež mohou mít vliv na veřejnou bezpečnost, jsou články 30 ES, 39 ES, 46 ES, 58 ES, 64 ES, 296 ES a 297 ES, které se týkají výjimečných a jasně definovaných případů.
The Court has held that the only articles in which the Treaty provides for derogations applicable in situations which may affect public security are Articles 30 EC, 39 EC, 46 EC, 58 EC, 64 EC, 296 EC, and 297 EC, which deal with exceptional and clearly defined cases.
Z těchto článků nelze vyvodit závěr, že Smlouva obsahuje obecnou výjimku, která je jí vlastní a která vylučuje všechna opatření přijatá za účelem veřejné bezpečnosti z rozsahu působnosti práva Společenství.
It cannot be inferred from those articles that the Treaty contains an inherent general exception excluding all measures taken for reasons of public security from the scope of Community law.
Uznání existence takové výjimky nezávisle na zvláštních požadavcích stanovených Smlouvou by mohlo ohrozit závazný
To recognise the existence of such an exception, regardless of the specific requirements laid down by the Treaty, might impair the binding nature of Community law and its
Proto je možné se na veřejnou tyto státy se mohou odchýlit od práva Společenství, ale jen pokud dodržují předepsané striktní podmínky.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-337/05 of the Member States, so that the latter are permitted to derogate from Community law, but only under the strict conditions prescribed.
bezpečnost odvolávat pouze tehdy, existujeli skutečné a dostatečně závažné ohrožení základního zájmu společnosti.
uniform application. 26 Thus, public security may be relied on only if there is a genuine and sufficiently serious threat to a fundamental interest of society.
Navíc uvedené výjimky nelze zneužít pro výlučně hospodářské účely 27.
Moreover, those derogations must not be misapplied so as, in fact, to serve purely economic ends. 27
Vzhledem k tomu, že uvedený článek upravuje výjimku, je třeba ho vykládat striktně.
As a derogation, this article must be interpreted strictly.
Soudní dvůr taktéž rozhodl, že je na členském státu, který má v úmyslu odvolávat se na tyto výjimky, aby poskytl důkazy, že dotčená vynětí nepřekračují hranice takových případů a jsou nezbytná k ochraně podstatných zájmů jeho bezpečnosti 28.
The Court has also held that it is for the Member State which seeks to rely on those exceptions to furnish evidence that the exemptions in question do not go beyond the limits of such cases and that they are necessary for the protection of the essential interests of its security. 28
Ve své obraně se Itálie odvolává zvláště na článek 296 ES.
In its defence, Italy relies in particular on Article 296 EC.
Účelem článku 296 ES je koordinovat vztahy a mírnit napětí mezi ochranou hospodářské soutěže na společném trhu a ochranou podstatných zájmů bezpečnosti členských států, které jsou spjaty s výrobou zbraní, střeliva a válečného materiálu nebo obchodu s nimi v tom smyslu, že
The purpose of Article 296 EC is to coordinate as well as balance relations and tensions between the protection of competition in the common market and the protection of Member States’ essential interests of security which are connected with the production of or trade in arms, munitions and war material
26 — Rozsudky Soudního dvora ze dne 11. března 2003, Alexander Dory v. Spolková republika Německo (C-186/01, Recueil, s. I-2479, bod 31); ze dne 15. května 1986, Johnston (C-222/84, Recueil, s. 1651, bod 26); ze dne 26. října 1999, Angela Maria Sirdar v. The Army Board a Secretary of State for Defence (C-273/97, Recueil, s.
26 — Case C-186/01 Dory [2003] ECR I-2479, paragraph 31; Case 222/84 Johnston [1986] ECR 1651, paragraph 26; Case C-273/97 Sirdar [1999] ECR I-7403, paragraph 16; and Case C-285/98 Kreil [2000] ECR I-69, paragraph 16.
28 — Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. září 1999, Komise Evropských společenství v. Španělské království (C-414/97, Recueil, s. I-5585, bod 22).
28 — Case C-414/97 Commission v Spain [1999] ECR I-5585, paragraph 22.
Z toho vyplývá, že tuto výjimku, jako například výjimku stanovenou v článku 30 ES, nelze považovat za automatické nebo obecné vynětí, na které se mohou členské státy odvolávat bez ohledu na konkrétní okolnosti dané situace.
It follows that that derogation, as for example the derogation in Article 30 EC, cannot be considered an automatic and/or blanket exemption which Member States may invoke regardless of the particular circumstances of a given situation.
Článek 296 ES by měly členské státy uplatňovat jen případ od případu a v situaci, jako je ta, o kterou se jedná v projednávané věci, je třeba posoudit každou zakázku na dodávku zboží zvlášť.
Article 296 EC should be applied by Member States on a case-by-case basis and in a case such as this one each individual procurement contract must be assessed.
Podle článku 296 ES opatření přijatá členským státem, která jsou spjata s výrobou zbraní, střeliva a válečného materiálu nebo obchodu s nimi, musí být nezbytná k ochraně podstatných zájmů jeho bezpečnosti.
Under Article 296 EC the measures, which are applied by a Member State and which are connected with the production of or trade in arms, munitions and war material, must be necessary for the protection of the essential interests of its security.
Kromě toho stanoví článek 296 ES podmínku, že „tato opatření nesmí nepříznivě ovlivnit podmínky hospodářské soutěže na společném trhu s výrobky, které nejsou určeny výlučně k vojenským účelům“ (zvýraznění provedeno autorem tohoto
In addition, Article 296 EC is subject to the condition that ‘such measures shall not adversely affect the conditions of competition in the common market regarding products which are not intended for specifically military purposes’ (emphasis
KOMISE v. ITÁLIE stanoviska).
COMMISSION v ITALY added).
Navíc článek 296 ES lze uplatnit jen na výrobky uvedené na seznamu, jenž je součástí rozhodnutí Rady ze dne 15. dubna 1958 29.
Moreover, Article 296 EC is applicable only to products that are enumerated on the list included in a Council decision of 15 April 1958.
znamená například to, že dodávky helikoptér, které jsou určeny k civilním účelům, vojensky organizovaným jednotkám musí být v souladu s pravidly o zadávaní veřejných zakázek.
29 means for example that the supply of a helicopter to the military corps which is intended for civil purposes must comply with the public procurement rules.
A fortiori, helikoptéry dodané určitým civilním orgánům členského státu, které mohou být jen hypoteticky použity, jak tvrdí Itálie, také k vojenským účelům, musí být nutně v souladu s těmito pravidly.
A fortiori, helicopters supplied to certain civil departments of a Member State which could only hypothetically be used, as Italy claims, for military purposes too, inevitably have to comply with those rules.
Podle mého názoru, pokud uplatnění článku 296 ES členským státem nepříznivě ovlivňuje hospodářskou soutěž na společném trhu, dotčený členský stát musí prokázat, že výrobky jsou určeny výlučně k vojenským účelům 30.
In my view, where the application of Article 296 EC by a Member State adversely affects competition in the common market, the Member State in question must prove that the products are intended for specifically military purposes.
Podle mne to už samo o sobě vylučuje výrobky dvojího využití 31.
30To my mind, that in itself already precludes dual-use products. 31
V projednávané věci Itálie ani jednou neuvedla, že všechny dotčené helikoptéry byly koupeny výlučně k vojenským účelům.
In the present case, Italy has never contended that all the helicopters in question were purchased for specifically military purposes.
Naopak, italská vláda v podstatě tvrdí, že tyto helikoptéry mohou být hypoteticky použity taktéž k vojenským účelům, jsou však zároveň používány k civilním účelům.
Rather, the Italian Government essentially submits that the helicopters in question can also hypothetically be used for military purposes but are, however, used at the same time for civil purposes.
Ze spisu u Soudního dvora tedy vyplývá, že tyto helikoptéry nebyly výlučně určeny k použití k vojenským účelům.
It is thus clear from the file before the Court that the helicopters in question were not intended to be used for specifically military purposes.
Požadavek, aby byly výrobky určeny výlučně k vojenským účelům,
32The requirement that products be destined for specifically military purposes
29 — Rada přijala seznam výrobků, na které se uplatňuje tento článek, dne 15. dubna 1958.
29 — The Council adopted the list of products to which this Article applies on 15 April 1958.
Samotný seznam nebyl nikdy oficiálně zveřejněn nebo změněn, ale je veřejně přístupný.
The list itself has never been officially published or amended, but is in the public domain.
30 — V rozsudku Komise v. Španělsko, uvedeném v poznámce pod čarou 28, Soudní dvůr v bodě 22 uvedl, že „je na členském státu, který má v úmyslu odvolávat se na tyto výjimky [tedy mimo jiné na články 30 ES a 296 ES], aby poskytl důkazy, že dotčená vynětí nepřekračují hranice takových případů“.
30 — In Case C-414/97 Commission v Spain, cited in footnote 28, at paragraph 22 the Court stated that ‘it is for the Member State which seeks to rely on those exceptions [that is to say inter alia Articles 30 EC and 296 EC] to furnish evidence that the exemptions in question do not go beyond the limits of such cases’.
31 — A contrario sensu je třeba poznamenat, že na výrobky, které jsou uvedeny na seznamu a které nejsou určeny výlučně k vojenským účelům, se vztahují pravidla o zadávání veřejných zakázek.
31 — A contrario sensu, however, I should note that products which appear on the list and are not intended for specifically military purposes do fall under the procurement rules.
32 — Viz rozsudek Fiocchi Munizioni, uvedený v poznámce pod čarou 25, body 59 a 61.
32 — See Fiocchi munizioni, cited in footnote 25, paragraphs 59 and 61.
Itálie se nepokusila prokázat, že její obavy, pokud jde o důvěrný charakter údajů, nebylo možné přiměřeně vyřešit na základě postupů stanovených ve směrnici, zejména prostřednictvím omezeného řízení uvedeného v čl. 1 písm. e) směrnice.
Italy has not attempted to demonstrate that its concerns with regard to confidentiality could not have been adequately resolved pursuant to the procedures laid down in the directive, in particular the restricted proced- ure mentioned in Article 1(e) thereof.
Naopak, Itálie vyňala podstatnou část dodávek helikoptér pro ústřední správu italského státu z rozsahu
Rather, Italy removed a substantial part of supplies of helicopters to the central administration of the Italian State from the
působnosti pravidel o zadávání veřejných zakázek tím, že systematicky zadávala zakázky přímo společnosti Agusta.
scope of application of the rules on public procurement by systematically awarding contracts directly to Agusta.
Pokud jde o vyjádřenou obavu o ochranu důvěrných údajů, tato praxe je zjevně nepřiměřená 33.
This practice is clearly disproportionate by reference to the expressed concern of protecting confidentiality. 33
2 odst. 1 písm. b) směrnice, skutečnost, že dotčené helikoptéry slouží výlučně anebo převážně k civilním účelům zpochybňuje tvrzení Itálie o nutnosti ochrany důvěrných údajů ohledně dodávek helikoptér v tomto případě, a proto výjimku podle tohoto ustanovení nelze uplatnit na dodávky helikoptér, které jsou předmětem tohoto řízení.
Furthermore, as regards Article 2(1)(b) of the Directive, the fact that the helicopters in question serve for exclusively or primarily civil purposes renders invalid Italy’s argument on the necessity to protect the confidentiality of purchases of the helicopters in the case at hand and thus the derogation under that provision is not applicable to the purchases of helicopters which are subject to these proceedings.
Komise tvrdí, že obě výše uvedené výjimky jsou v této věci nerelevantní.
The Commission contends that the two exceptions mentioned above are not pertinent in the present case.
6 odst. 3 písm. e) směrnice a že v každém případě, vzhledem k tomu, že předcházející dodávky byly protiprávní, byly tudíž protiprávní i další dodávky.
As regards additional deliveries, the Commission submits that, in addition, the general three-year rule provided for in Article 6(3)(e) of the Directive applied and, in any event, since the previous deliveries were unlawful the additional deliveries were by definition also unlawful.
K homogenitě a interoperabilitě flotily b) Posouzení a) Hlavní tvrzení účastnic řízení
(a) Main arguments of the parties
Itálie tvrdí, že vzhledem k technické specifičnosti helikoptér a skutečnosti, že
Italy submits that owing to the technical specificity of helicopters and to the fact that
33 — Souhlasím s názorem Komise, že je vhodné v tomto ohledu připomenout stanovisko, které přednesl generální advokát Léger dne 21. února 2002 ve věci Španělsko v. Komise (C-349/97, Recueil, s. I-3851, body 249 až 257), v němž dospěl k závěru, že na požadavky ochrany důvěrných údajů se nelze odvolávat za účelem vyloučení veřejné zakázky z hospodářské soutěže.
33 — I agree with the Commission that it is appropriate to recall in this respect the Opinion of Advocate General Léger in Case C-349/97 Spain v Commission [2003] ECR I-3851, points 249 to 257, where he concluded that requirements of confidentiality could not be invoked in order to exempt a public contract from competition.
Tato věc se týkala směrnice 77/62, která byla zrušena směrnicí 93/36.
In that case the applicable provision was Directive 77/62, which was repealed by Directive 93/36.
Krom toho souhlasím s názorem Komise a domnívám se, že skutečnost, kterou uvedla
Moreover, I agree with the Commission and find that the fact
Itálie, že ostatní členské státy vyrábějící helikoptéry postupují stejně, není pro účely tohoto řízení relevantní.
IV — Costs alleged by Italy that other Member States producing helicopters follow the same proced- ure is not pertinent for the purposes of the present proceedings.
69 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora by měla být Italské republice jako účastnici řízení, která neměla ve věci úspěch, uložena náhrada nákladů řízení.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure of the Court of Justice the Italian Government as the unsuccessful party should be ordered to bear the costs.
Na základě výše uvedených úvah navrhuji, aby Soudní dvůr určil, že Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 93/36, a předtím ze směrnic 77/62, 80/767 a 88/295.
It follows that in the light of the foregoing considerations, I propose that the Court declare that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Directive 93/36 and, earlier, under Directives 77/62, 80/767, and 88/295.
Na základě výše uvedených úvah navrhuji, aby Soudní dvůr:
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court:
1) určil, že Italská republika tím, že italská vláda, a konkrétně ministerstva vnitra, obrany, hospodářství a financí, zemědělství a lesního hospodářství, infrastruktury a dopravy a útvar civilní ochrany předsednictva vlády, zavedla praxi, která existuje již dlouhou dobu a zůstává nadále v platnosti a která spočívá v přímém zadávání zakázek společnosti „Agusta“ na dodávku helikoptér vyrobených
(1) declare that, since the Italian Government and, in particular, the Ministries of Home Affairs, Defence, Economics and Finance, for Agricultural and Forestry Policy, and for Infrastructure and Transport, and the Department of Civil Protection of the Presidency of the Council of Ministers, have adopted a procedure, which has been in existence for a long time and is still followed, of directly awarding to the firm Agusta contracts for the purchase of helicopters manufactured by Agusta and Agusta Bell to meet the requirements of the military corps
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-337/05 společnostmi „Agusta“ a „Agusta Bell“ pro potřeby vojensky organizovaných sborů Vigili del Fuoco, Carabinieri, Corpo forestale dello Stato, Guardia Costiera, Guardia di Finanza, Polizia di Stato a útvaru civilní ochrany bez jakéhokoliv výběrového řízení, konkrétně v rozporu s postupy stanovenými směrnicí Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky, a předtím směrnicemi Rady 77/62/EHS, 80/767/EHS a 88/295/EHS, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z výše uvedených směrnic;
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-337/05 of the fire brigade, the Carabinieri, the State Forestry Corps, the Coastguard, the Revenue Guard Corps, the State Police and the Department of Civil Protection, without any tendering procedure, in particular without complying with the procedures provided for by Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures for the award of public supply contracts, and, earlier, by Council Directive 77/62/EEC, Council Directive 80/767/EEC and Council Directive 88/295/EEC, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under the abovementioned directives;
2) uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.
(2) order the Italian Republic to pay the costs.
Ve věci C-337/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 15. září 2005,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 15 September 2005,
Komise Evropských společenství, zastoupená D. Recchia a X. Lewisem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalobkyně, proti
Commission of the European Communities, represented by D. Recchia and X. Lewis, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Italské republice, zastoupené I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci s G. Fiengem, avvocato dello Stato, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalované,
Italian Republic, represented by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by G. Fiengo, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, defendant,
2008 – VĚC C-337/05
2008 — CASE C-337/05
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, A. Rosas, K. Lenaerts a G. Arestis, předsedové senátů, K. Schiemann, J. Makarczyk (zpravodaj), P. Kūris, E. Juhász, E. Levits a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: J. Mazák, vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vrchní rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 17. dubna 2007, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 10. července 2007, vydává tento
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 17 April 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 10 July 2007, gives the following
Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Italská republika tím, že zavedla praxi, která existuje již dlouhou dobu a zůstává nadále v platnosti a která spočívá v přímém zadávání zakázek společnosti Agusta SpA (dále jen „Agusta“) na dodávku helikoptér značek „Agusta“ a „Agusta Bell“ pro
By its application, the Commission of the European Communities is asking the Court to declare that by adopting a procedure, which has been in existence for a long time and is still followed, of directly awarding to Agusta SpA (‘Agusta’) contracts for the purchase of Agusta and Agusta Bell helicopters to meet the requirements of several
1), pozměněnou a doplněnou směrnicemi Rady 80/767/EHS ze dne 22. července 1980 (Úř. věst. L 215, s.
1), as amended and supplemented by Council Directives 80/767/EEC of 22 July 1980 (OJ 1980 L 215, p.
1) a 88/295/EHS ze dne 22. března 1988 (Úř. věst. L 127, s.
1) and 88/295/EEC of 22 March 1988 (OJ 1988 L 127, p.
Komise se svou žalobou domáhá, aby bylo určeno, že nebyly splněny povinnosti vyplývající ze směrnice 93/36 a, co se týče období před vstupem této směrnice v platnost, ze směrnice 77/62.
By its action, the Commission claims a declaration of failure to fulfil obligations under Directive 93/36 and, as regards the period prior to the date on which that directive entered into force, under Directive 77/62.