natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Přestože tito přeshraniční pracovníci mají neomezenou daňovou povinnost k německé dani z příjmu, a přispívají tak k německým daňovým výnosům, jsou zbaveni finanční podpory financované z těchto výnosů pouze z toho důvodu, že mají bydliště v zahraničí.
Those frontier workers, even though they are liable to unlimited German income tax and thus contribute to German tax revenues, are denied a form of financial support funded from those revenues solely because they reside on the other side of the border.
Konečně, pokud jde o zaměstnance nebo úředníky Evropských společenství s německou státní příslušností, je třeba dospět ke stejnému zjištění.
Finally, the same holds true for German nationals who are agents or officials of the European Communities.
Domnívám se, že toto finanční znevýhodnění může odrazovat uvedené přeshraniční pracovníky od toho, aby měli své trvalé bydliště na území jiného členského státu než Německa.
I think that this financial disadvantage may have the effect of deterring these frontier workers from establishing their main residence in a Member State other than Germany.
Právo pracovníka, ať už jde o zaměstnance, nebo osobu samostatně výdělečně činnou, pobývat v jiném členském státě je přitom logickým následkem práva pobytu na území členských států, stanoveného v článku 18 ES pro každého občana Unie.
Yet, for an employed or selfemployed worker, the right to reside in another Member State is the corollary of the right, enshrined in Article 18 EC, for any citizen of the Union to stay and reside in the Member States.
Tyto osoby jsou zbaveny finančního zvýhodnění, protože mají své bydliště v zahraničí.
These people are denied a financial advantage because they reside abroad.
Podmínky uložené zákonem o poskytování dotací na nemovitý majetek v důsledku toho odrazují zaměstnance nebo úředníky Evropských společenství od toho, aby opustili svůj stát původu za účelem výkonu hospodářské činnosti v jiném členském státě, což rovněž představuje překážku volného pohybu pracovníků.
The conditions imposed by the law on the property subsidy therefore have the effect of deterring agents or officials of the European Communities from leaving their State of origin to work in another Member State, which also constitutes an obstacle to freedom of movement for workers.
V důsledku použití zákona o poskytování dotací na nemovitý majetek tak dochází k vyloučení nerezidentů s neomezenou daňovou povinností k německé dani z příjmu z nároku na finanční zvýhodnění, což představuje nepřímou diskriminaci, která
The application of the law on the property subsidy therefore clearly amounts to an exclusion of nonresidents liable to unlimited German income tax from eligibility for a financial advantage and constitutes indirect discrimination, as a rule contrary to Articles 39 EC and 43 EC. There is therefore no
Jak jsem ukázal, veškerá práva vyplývající z článku 18 ES nacházejí své zvláštní vyjádření v článcích 39 ES a 43 ES.
Any exclusion of a worker from a financial advantage that he derives from his status
29 — Viz poznámka pod čarou 4.
29 — See footnote 4.
Není tudíž namístě přezkoumávat slučitelnost tohoto zákona s článkem 18 ES.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05 need to examine this law’s compatibility with Article 18 EC.
Podle ustálené judikatury vnitrostátní opatření, která mohou bránit výkonu základních svobod zaručených Smlouvou nebo jej činit méně atraktivním, mohou být nicméně přípustná za podmínky, že sledují cíl obecného zájmu, jsou způsobilá zaručit jeho uskutečnění a nepřekračují meze toho, co je k dosažení sledovaného cíle nezbytné 30.
According to well-established caselaw, national measures which are liable to hinder or make less attractive the exercise of fundamental freedoms guaranteed by the Treaty may nevertheless be allowed if they pursue an objective in the public interest, are appropriate to ensuring the attainment of that objective and do not go beyond what is necessary to attain the objective pursued. 30
Je však tato diskriminace odůvodněna naléhavým důvodem obecného zájmu?
However, is this discrimination justified by an overriding reason in the public interest?
K odůvodnění diskriminačního opatření
The justification for the discriminatory measure
Jsem zaprvé toho názoru, stejně jako Spolková republika Německo a Komise, že snaha zvýšit počet obytných nemovitostí v Německu může být považována za naléhavý důvod obecného zájmu.
First, like the Federal Republic of Germany and the Commission, I am of the opinion that the desire to increase the German housing stock may be viewed as a public interest requirement.
Spolková republika Německo má za to, že pokud by se Soudní dvůr měl domnívat, že zákon o poskytování dotací na nemovitý majetek tvoří překážku volného pohybu neslučitelnou s články 39 ES a 43 ES, tato překážka je odůvodněna naléhavým důvodem obecného zájmu.
The Federal Republic of Germany considers that, if the Court were to take the view that the law on the property subsidy constitutes an obstacle to freedom of movement contrary to Articles 39 EC and 43 EC, this obstacle would be justified by an overriding reason in the public interest.
Navíc se skutečně domnívám, že problematika bydlení se týká všech členských států.
Moreover, I think in actual fact that the housing issue concerns all the Member States.
Je jádrem všech vnitrostátních politik a rovněž politik Společenství.
It is at the heart of all national and Community policies.
Evropský parlament se krom toho v nedávné zprávě komise pro regionální rozvoj domnívá, že právo na vhodné bydlení za rozumnou cenu je základním právem 31.
The European Parliament, in a recent report of the Committee on Regional Development, takes the view that the right to adequate housing at an affordable price is a fundamental right.
Parlament rovněž připomíná, že se jedná o právo přiznané v několika mezinárodních chartách a ústavách členských států.
31The Parliament also points out that this is a right recognised in several international charters and constitutions of Member States.
30 — Rozsudek ze dne 18. ledna 2007, Komise v. Švédsko (C-104/06, Sb. rozh. s. I-671, bod 25 a uvedená judikatura).
30 — Case C-104/06 Commission v Sweden [2007] ECR I-671, paragraph 25 and the caselaw cited.
31 — Viz zpráva o politice bydlení a regionální politice ze dne 28. března 2007 (A6-0090/2007).
31 — See Report on Housing and Regional Policy of 28 March 2007 (A6-0090/2007).
Domnívá se totiž, že samotný cíl tohoto zákona, tedy rozvoj dostatečného počtu nemovitostí v Německu podporou výstavby a nabývání obytných nemovitostí, odůvodňuje to, aby dotace na nemovitý majetek byla poskytována pouze osobám, které jsou rezidenty.
It takes the view that the actual objective of this law, namely the development of sufficient housing stock in Germany by promoting construction and purchase of housing, justifies the fact that the property subsidy is paid only to persons who are residents.
Spolková republika Německo se domnívá, že tímto způsobem bude zajištěna dostatečná nabídka obytných nemovitostí.
The Federal Republic of Germany considers that in this way a sufficient supply of housing is guaranteed.
Zadruhé se rovněž domnívám, že zákon o poskytování dotací na nemovitý majetek je způsobilý zaručit uskutečnění sledovaného cíle.
Second, I also believe that the law on the property subsidy is an appropriate way of ensuring that the objective pursued is achieved.
Podle mého názoru by totiž přiznání nároku na poskytnutí dotace na nemovitý majetek třem kategoriím nerezidentů uváděným Komisí neohrozilo cíl směřující ke zvýšení počtu obytných nemovitostí v Německu.
In my view, making the subsidy available to the three categories of nonresidents referred to by the Commission would not compromise the objective of increasing the German housing stock.
Není totiž pochyb o tom, že podpora výstavby obytných nemovitostí poskytnutím dotace přispívá k rozvoji počtu nemovitostí v Německu, a směřuje tak k zajištění dostatečné nabídky obytných nemovitostí.
There is no doubt that encouraging house-building by the grant of a subsidy contributes to the development of the housing stock in Germany and is thus directed at ensuring a sufficient supply of housing.
Právě naopak, nabytí nebo výstavba obytné nemovitosti na území jiného členského státu těmito nerezidenty, a zejména přeshraničními pracovníky, přispívají ke snižování poptávky po obytných nemovitostech v Německu.
Quite the opposite — the purchase or construction of a dwelling in another Member State by these nonresidents and by frontier workers in particular contributes to reducing housing demand in Germany.
Uvedení nerezidenti by tudíž nezatížili německý trh s nemovitostmi a nezvýšili by již tak silnou poptávku.
Those nonresidents would therefore not encumber the German property market and would not exert pressure on the strong demand that already exists.
Cíle zákona o poskytování dotací na nemovitý majetek spočívající v zajištění dostatečného počtu obytných nemovitostí v Německu lze tudíž dosáhnout méně znevýhodňujícími opatřeními než vyloučením nerezidentů z nároku na poskytnutí dotace.
Consequently, the objective of the law on the property subsidy, which is to ensure sufficient housing stock in Germany, may be achieved by measures that are less disadvantageous than the exclusion of nonresidents from eligibility for the grant.
Pokud jde o dotaci na nabytí obytné nemovitosti, domnívám se, že podporuje výstavbu též nepřímo.
I think that the subsidy for the purchase of a dwelling also leads indirectly to construction.
Osoby mající nárok na dotaci na nemovitý majetek, které hodlají nabýt obytnou nemovitost, zvyšují poptávku, a tím podporují výstavbu odpovídajících nemovitostí reagující na tuto poptávku, které budou moci následně nabýt.
Persons entitled to the subsidy and wishing to purchase a dwelling increase demand and therefore encourage the construction of property for letting, meeting that demand, which they will subsequently be able to acquire.
S přihlédnutím ke všem těmto úvahám se domnívám, že žalobní důvod je opodstatněný.
In the light of all those considerations, I consider that the complaint is well founded.
69 odst. 2 prvního pododstavce jednacího řádu je tudíž třeba Spolkové republice Německo uložit náhradu nákladů řízení.
Accordingly, under the first subparagraph of Article 69(2) of the Rules of Procedure, the Federal Republic of Germany should be ordered to pay the costs.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-152/05
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05
IV – Závěry
IV — Conclusion
S ohledem na výše uvedené skutečnosti navrhuji Soudnímu dvoru, aby:
Having regard to the above considerations, I propose that the Court should:
„1) určil, že Spolková republika Německo tím, že v § 2 odst. 1 první větě německého zákona o poskytování dotací na nemovitý majetek vyloučila z nároku na poskytnutí dotace na nemovitý majetek přiznané osobám s neomezenou daňovou povinností k německé dani z příjmu nemovitosti nacházející se v jiných členských státech, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 39 ES a 43 ES;
(1) declare that by excluding, in the first sentence of Paragraph 2(1) of the law on the property subsidy, properties situated in other Member States from eligibility for the property subsidy granted to persons liable to unlimited German income tax, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 18, 39 and 43;
2) uložil Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.“
(2) order the Federal Republic of Germany to pay the costs.
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (druhého senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Second Chamber)17 January 2008 *
Ve věci C-152/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 5. dubna 2005,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 5 April 2005,
Komise Evropských společenství, zastoupená R. Lyalem a K. Grossem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalobkyně, proti
Commission of the European Communities, represented by R. Lyal and K. Gross, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Spolkové republice Německo, zastoupené M. Lummou a C. Schulze-Bahr, jako zmocněnci, žalované,
Federal Republic of Germany, represented by M. Lumma and C. Schulze-Bahr, acting as Agents, defendant,
* Jednací jazyk: němčina.
* Language of the case: German.
ROZSUDEK ZE DNE 17. 1.
JUDGMENT OF 17. 1.
2008 – VĚC C-152/05
2008 — CASE C-152/05
SOUDNÍ DVŮR (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J. Makarczyk (zpravodaj), P. Kūris, J.-C. Bonichot a C. Toader, soudci, generální advokát: Y. Bot, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 28. června 2007, vydává tento
Advocate General: Y. Bot, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 June 2007, gives the following
Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Spolková republika Německo tím, že v § 2 odst. 1 první větě zákona o poskytování dotací na nemovitý majetek (Eigenheimzulagengesetz), ve znění publikovaném v BGBl. 1997 I, s.
By its application the Commission of the European Communities requests the Court to declare that, by excluding in the first sentence of Paragraph 2(1) of the Law on subsidies for owneroccupied dwellings (Eigenheimzulagengesetz), in the version published in BGBl. 1997 I, p.
734, pozměněného a doplněného doprovodným rozpočtovým zákonem z roku 2004 (Haushaltsbegleitgesetz 2004, BGBl. 2003 I, s.
734, as amended by the ancillary budget law of 2004 (Haushaltsbegleitgesetz 2004, BGBl. 2003 I, p.
3076, dále jen „EigZulG“), vyloučila nemovitosti na území jiného členského státu z nároku na poskytnutí dotace na nemovitý majetek poskytované osobám s neomezenou
3076, ‘the EigZulG’), real property in another Member State from eligibility for the subsidy for owneroccupied dwellings granted to persons liable to unlimited taxation on income, whether or not those
KOMISE V. NĚMECKO daňovou povinností k dani z příjmu bez ohledu na to, zda tyto osoby mohou získat srovnatelnou dotaci v tomto jiném členském státě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 18 ES, 39 ES a 43 ES.
COMMISSION v GERMANY persons are able to obtain a comparable subsidy in that other Member State, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
Německá právní úprava
The German legislation
Podle § 1 zákona o dani z příjmu (Einkommensteuergesetz), ve znění publikovaném v BGBl. 2002 I, s.
Paragraph 1 of the Law relating to income tax (Einkommensteuergesetz), in the version published in the BGBl. 2002 I, p.
4210 (dále jen „EStG“):
4210 (‘the EStG’), provides:
„(1) Fyzické osoby, které mají trvalé bydliště nebo obvyklý pobyt v Německu, mají neomezenou povinnost k dani z příjmu. […]
‘(1) Natural persons having their domicile or habitual residence in Germany shall be liable to unlimited taxation of income …
(2) Neomezenou povinnost k dani z příjmu mají rovněž němečtí státní příslušníci, kteří
(2) The following shall also be liable to unlimited taxation of income: German nationals who
1. nemají trvalé bydliště ani obvyklý pobyt v Německu a
1. have neither their domicile nor their habitual residence in Germany and who
2. jsou v pracovním poměru s tuzemskou právnickou osobou veřejného práva, a kteří v důsledku toho pobírají mzdu z tuzemského veřejného zdroje, jakož i členové jejich domácnosti s německou státní příslušností nebo kteří nepobírají žádné příjmy či pouze příjmy zdanitelné výlučně v Německu.
2. are linked by a contract of employment to a German legal person governed by public law and who therefore receive a salary from German public funds and the members of their households, possessing German nationality or not in receipt of income or only of income taxable in Germany alone.
Toto ustanovení se
This shall apply exclusively
2008 – VĚC C-152/05 použije pouze na fyzické osoby, které mají ve státě svého bydliště nebo obvyklého pobytu povinnost k dani z příjmu v rozsahu odpovídajícím omezené povinnosti k dani.
2008 — CASE C-152/05 to natural persons who, in the country in which they have their domicile or habitual residence, are liable to income tax only to an extent equivalent to limited liability to tax.
(3) Na základě žádosti fyzických osob, které nemají bydliště ani obvyklý pobyt v Německu, se tyto osoby mohou stát osobami s neomezenou povinností k dani z příjmu, pokud mají příjmy ze zdroje v tuzemsku […]. To platí pouze pod podmínkou, že jejich příjmy za kalendářní rok podléhají přinejmenším z 90 % německé dani z příjmu nebo pokud jejich příjmy nepodléhající německé dani nepřesahují částku 6 136 eur v kalendářním roce; tato částka může být snížena, pokud je to nezbytné a přiměřené podmínkám v členském státě pobytu. […]“
(3) At their request, natural persons having neither their domicile nor habitual residence in Germany may also be liable to unlimited taxation of income insofar as they receive income arising in Germany … This option applies only if at least 90% of their income during a calendar year is subject to German income tax or if their income not subject to German income tax is no more than EUR 6 136 a calendar year; this amount will be reviewed downward if that should be necessary and appropriate having regard to the situation in the State of residence. …’
Ustanovení § 1 EigZulG stanoví, že osoby s neomezenou daňovou povinností k dani z příjmu ve smyslu EStG mají nárok na poskytnutí dotace na nemovitý majetek.
Paragraph 1 of the EigZulG provides that persons liable to unlimited taxation of income for the purpose of the EStG are entitled to that property subsidy.
Podle § 2 odst. 1 první věty EigZulG se tato dotace poskytne v případě výstavby nebo nabytí obytné nemovitosti v domě v plném vlastnictví na německém území nebo obytné nemovitosti v plném vlastnictví nacházející se na německém území.
By virtue of the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG, that subsidy is granted for the construction or purchase of a dwelling in an owneroccupied house in Germany or of an owneroccupied dwelling in Germany.
Podle § 4 tohoto zákona přísluší nárok na dotaci na nemovitý majetek pouze za kalendářní roky, během nichž příjemce využívá uvedenou obytnou nemovitost pro účely vlastního bydlení.
According to Paragraph 4 of that law, the right to the subsidy may be acquired only in calendar years in which the beneficiary uses the dwelling for his own occupation.
Dotaci lze udělit i v případě bezplatného využívání obytné nemovitosti rodinným příslušníkem příjemce pro účely bydlení.
Occupation of the dwelling free of charge by a member of the beneficiary’s family also enables the grant of the subsidy.
Výzvou dopisem ze dne 4. dubna 2000 Komise informovala Spolkovou republiku Německo o svých pochybnostech týkajících se slučitelnosti § 2 odst. 1 první věty EigZulG s články 18 ES, 39 ES a 43 ES.
By letter of formal notice of 4 April 2000, the Commission informed the Federal Republic of Germany of its doubts as to the compatibility of the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG with Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
Spolková republika Německo odpověděla na tuto výzvu dopisem ze dne 30. května 2000.
The Federal Republic of Germany answered that letter of formal notice by letter of 30 May 2000.
Dne 16. prosince 2003 zaslala Komise Spolkové republice Německo odůvodněné stanovisko, ve kterém ji vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby vyhověla tomuto stanovisku ve lhůtě dvou měsíců od jeho doručení.
On 16 December 2003 the Commission sent to the Federal Republic of Germany a reasoned opinion inviting it to take the measures necessary to comply therewith within a period of two months of its receipt.
Vzhledem k tomu, že Komise nebyla spokojena s odpovědí německých orgánů uvedenou v dopise ze dne 17. února 2004, rozhodla se podat projednávanou žalobu.
Not being satisfied with the German authorities’ reply to that opinion, contained in a letter of 17 February 2004, the Commission decided to bring the present action.
Spolková republika Německo tvrdí, že žaloba je zčásti nepřípustná, a to z důvodu, že Komise ve výzvě dopisem při použití pojmu „německý daňový poplatník“ označila pouze osoby s německou státní příslušností podléhající povinnosti k dani z příjmu.
The Federal Republic of Germany argues that the action is in part inadmissible on the ground that the Commission in its letter before action, by the use of the words ‘German taxpayer’, referred only to persons of German nationality liable to income tax.
Komise tedy nemůže rozšířit předmět žaloby na pracovníky s jinou státní příslušností.
It was not, therefore, open to the Commission to widen the scope of the action to include the situation of workers of different nationality.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že i když je pravda, že předmět žaloby podané na základě článku 226 ES je vymezen postupem před zahájením soudního řízení stanoveným tímto ustanovením, a že v důsledku toho musejí být výzva dopisem, odůvodněné stanovisko a žaloba založeny na stejných důvodech, nemůže nicméně tento požadavek vést až k vyžadování dokonalé shody formulace v těchto aktech, pokud předmět řízení nebyl rozšířen nebo změněn (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 18. července 2007, Komise v. Německo, C-490/04, Sb. rozh. s. I-6095, body 36 a 37).
In this regard, it is to be borne in mind that although it is true that the subject-matter of proceedings brought under Article 226 EC is circumscribed by the pre-litigation procedure provided for in that provision and that, consequently, the formal notice, the reasoned opinion and the application must be based on the same objections, that requirement cannot go so far as to mean that in every case exactly the same wording must be used in each, where the subject-matter of the proceedings has not been extended or altered (see, to that effect, Case C-490/04 Commission v Germany [2007] ECR I-6095, paragraphs 36 and 37).
Kromě toho musí odůvodněné stanovisko obsahovat souvislé a podrobné vylíčení důvodů, které vedly Komisi k přesvědčení, že dotčený stát nesplnil některou z povinností, které pro něj vyplývají ze Smlouvy.
In addition, the reasoned opinion must contain a coherent and detailed statement of the reasons which led the Commission to conclude that the State in question has failed to fulfil one of its obligations under the EC Treaty.
Naproti tomu výzva nemůže podléhat stejně přísným požadavkům na přesnost, neboť může spočívat pouze v prvním stručném shrnutí vytýkaných skutečností.
On the other hand, the letter of formal notice cannot be subject to such strict requirements of precision, since it cannot, of necessity, contain anything more than an initial brief summary of the complaints.
Nic proto Komisi nebrání, aby v odůvodněném stanovisku upřesnila vytýkané skutečnosti, které již obecněji uplatnila ve výzvě dopisem (viz rozsudek ze dne 9. listopadu 1999, Komise v. Itálie, C-365/97, Recueil, s. I-7773, bod 26).
There is therefore nothing to prevent the Commission from setting out in detail in the reasoned opinion the complaints which it has already made more generally in the letter of formal notice (Case C-365/97 Commission v Italy [1999] ECR I-7773, paragraph 26).
V projednávaném případě, v rozporu s tím, co tvrdí Spolková republika Německo, z výzvy nevyplývá, že Komise zamýšlela omezit předmět sporu na německé státní příslušníky.
In this instance, contrary to the claims of the Federal Republic of Germany, it is not apparent from the letter of formal notice that the Commission intended to limit the subject-matter of the dispute to the situation of German nationals.
KOMISE V. NĚMECKO
COMMISSION v GERMANY ality.
Komise upřesňuje, že podle ní vyloučení osob vykonávajících přeshraniční pohyb z poskytnutí dotace na nemovitý majetek je na základě článků 18 ES, 39 ES a 43 ES neslučitelné se zásadou volného pohybu osob.
Second, in the fifth paragraph of that letter the Commission states that, in its view, exclusion of persons making use of crossborder mobility from eligibility for the property subsidy is, under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC, incompatible with the principle of freedom of movement of persons.