natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle těchto jazykových verzí by byly povinné zakročit proti výrobkům, které neodpovídají specifikaci CHOP „Parmigiano Reggiano“ pouze italské orgány.
26According to those language versions, only the Italian authorities would be obliged to take action against products which do not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Ačkoliv z výše uvedeného vyplývá, že znění článku 10 základního nařízení není zcela jasné, domnívám se, že účel a obecná struktura základního nařízení nasvědčují tomu, že povinnost provádět kontroly jde na rámec pouhého ověření souladu výrobků se specifikací CHOP v členském státě, ze kterého CHOP pochází.
Although it follows from the above that the wording of Article 10 of the Basic Regulation is not entirely clear, I consider that the purpose and general scheme of the Basic Regulation indicate that the obligation to carry out inspections go beyond the mere verification of the compliance of products with the specification for a PDO in the Member State where the PDO originates.
10 odst. 7 základního nařízení, který stanoví, že „náklady
It is also worth citing Article 10(7) of the Basic Regulation, which provides
Ze systému ochrany, který zavedlo základní nařízení, vyplývá, že pro řádné provedení základního nařízení lze vyžadovat dva druhy kontrol.
It follows from the system of protection set up by the Basic Regulation that for the proper implementation of the Basic Regulation, two kinds of inspections may be required.
Na jedné straně musí existovat systematická kontrola dodržování specifikace CHOP výrobci v oblasti výroby výrobků označených CHOP.
On the one hand there must be systematic monitoring of compliance, by producers in the area of production of the products bearing the PDO, with the specification for that PDO.
Na druhé straně se musí zakročit proti zneužívání CHOP mimo oblast výroby.
On the other hand misuse of PDOs outside the area of production must be acted upon.
Vyvstává však otázka, jaké druhy opatření jsou vyžadovány pro druhý uvedený účel.
However, the question arises of the kinds of measures required for that latter purpose.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-132/05 být například uskutečněny v rámci oficiálních kontrol vykonávaných za účelem zajištění dodržování jiných norem právní úpravy potravin 27.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 controls performed to ensure the compliance with other rules of food law. 27
Německý právní systém upravuje uplatňování CHOP prostřednictvím soudních žalob, které může podat široký okruh žalobců zahrnující mimo jiné organizace na ochranu spotřebitelů a sdružení podnikatelů.
The German legal system provides for the enforcement of PDOs through judicial action which is open to a wide range of plaintiffs who can include inter alia consumer protection associations and business organisations.
Uplatňování prostřednictvím soudní žaloby je tedy potenciálně přístupné žalobcům, kteří sledují širší zájmy než pouze ochranu zájmů výrobců zboží, na které se vztahuje CHOP.
Enforcement through judicial action is therefore potentially open to plaintiffs pursuing much wider interests than merely the protection of the interests of the producers of goods covered by a PDO.
Podle mého názoru však z nařízení nelze vyvodit, že tyto kontrolní útvary musí systematicky jednat ex officio bez jakéhokoliv podnětu, například v důsledku stížností výrobců, jejichž výrobky jsou oprávněně označené CHOP nebo stížností spotřebitelů nebo jakýchkoliv jiných výrobců.
However, in my view it cannot be inferred from the Regulation that these inspection structures must systematically act ex officio in the absence of any impetus, for instance as a result of complaints of producers whose products lawfully bear a PDO or consumers or any other producers.
To potvrzuje Komise ve svých dokumentech z této oblasti.
This is confirmed by the Commission in its literature on the matter.
Komise ve svém „Průvodci k nařízením Společenství“ o „ochraně zeměpisných označení, označení původu
In the Commission’s ‘Guide to Community Regulations’ on ‘Protection of Geographical Indications, Designations of Origin and Certificates of
Toto nařízení nabylo účinnosti dne 31. března 2006 a zrušilo základní nařízení.
This regulation entered into force on 31 March 2006 and repealed the Basic Regulation.
Článek 11 zvlášť upravuje „ověření souladu se specifikacemi“ a mimoto stanoví, že náklady na takové ověření nesou hospodářské subjekty, kterých se toto ověření týká.
Article 11 deals separately with the ‘verification of compliance with specifications’ and provides inter alia that the costs of such verification shall be borne by operators subject to it.
Přesto se domnívám, že existence takových prostředků soudní ochrany nezbavuje členské státy povinnosti, aby pro účely účinného provedení základního nařízení zároveň stanovily přiměřené kontrolní mechanizmy nezávislé na soudní žalobě.
Nevertheless I consider that for the purposes of effective implementation of the Basic Regulation the existence of such judicial means does not exempt Member States from the obligation to provide at the same time for appropriate inspection mechanisms, independently of judicial action.
Článek 10 odst. 1 stanoví povinnost pro členské státy „zajist[it], že […] vzniknou kontrolní útvary, které mají za úkol zabezpečit, aby zemědělské produkty a potraviny nesoucí chráněné označení splňovaly požadavky specifikace“.
Article 10(1) establishes an obligation for Member States to ‘ensure that … inspection structures are in place, the function of which shall be to ensure that agricultural products and foodstuffs bearing a protected name meet requirements laid down in the specifications’.
Prostřednictvím obecné formulace povinnosti zajistit účinné provedení základního nařízení se členským státům ukládá obecná povinnost, aby stanovily příslušné kontrolní útvary za účelem ověření, zda výrobek, který je uváděn na trh v daném členském státě a který je označen daným CHOP, odpovídá specifikaci CHOP bez ohledu na místo, z kterého CHOP pochází.
Given such a general formulation the obligation to ensure the effective implementation of the Basic Regulation places Member States under a general obligation to provide for adequate inspection structures to verify whether a product which is marketed in a given Member State and which bears a given PDO complies with the specification for that PDO, regardless of the place where the PDO originates.
Takové kontroly mohou
Such inspections may for instance be carried out in the framework of official
KOMISE v. NĚMECKO a osvědčení zvláštní povahy zemědělských produktů a potravin“ uvádí, že „uplatňování výlučných práv je organizováno a vykonáváno členskými státy.
Specific character for Agricultural Products and Foodstuffs’, it is stated that ‘[t]he enforcement of exclusive rights is organised and carried out by the Member States.
Je tedy věcí členských států, zda subjekty pověřené takovým uplatňováním jednají z vlastní iniciativy (ex officio) nebo na základě stížnosti držitelů práv CHOP/CHZO/ZTŠ“ 28 (neoficiální překlad).
Therefore, it is up to the Member States whether the Services designated for such enforcement act on their own initiative (ex officio) or based on complaints of right holders of the PDO/PGI/TSG.’ 28 involving controls and possible penalties, is required, even when it is not provided for under Community law and without any external impetus, in situations where there is no incentive for individuals or economic operators to complain 29 or where any delay could result in irreversible damage, such as when the precautionary principle requires immediate action to withdraw dangerous foodstuffs or to end behaviour which may cause irreversible damage to the environment.
Projednávaný případ však není srovnatelný s žádnou z těchto situací.
The present case is not, however, comparable to any of these situations.
Z toho vyplývá, že členské státy mají při provádění základního nařízení diskreční pravomoc, pokud jde o to, zda se v daném případě provedou kontroly a zda poté přijmou opatření v případě, že najdou zboží, které porušuje CHOP.
It follows that Member States have, in the implementation of the Basic Regulation, a discretion as to whether to carry out inspections in a given case and then to take measures if they find goods which infringe the PDO.
Projednávaný případ je nutné odlišit od situace, ve které je z důvodu zájmů, které jsou ve hře, diskreční pravomoc členského státu jednat ex officio mnohem omezenější.
The present case must be distinguished from situations where, because of the interest at stake, the discretion of a Member State to act ex officio is much more limited.
Také v situaci, kde členské státy mají v zásadě relativně širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o opatření, která musí přijmout a účinně uplatňovat, aby zajistily účinnost práva Společenství, se může za jistých okolností od členských států vyžadovat, aby zasáhly.
Even in a situation where Member States have in principle a relatively wide discretion as to the measures which they must adopt and effectively apply in order to safeguard the effectiveness of Community law, Member States may be required, under certain circumstances, to take action.
V rozsudku Komise v. Francie Soudní dvůr rozhodl, že francouzské orgány veřejné moci v této věci překročily rozsah svého prostoru pro uvážení tím, že nezasáhly navzdory trestné činnosti, k níž docházelo opakovaně po dobu několika let, kterou policie tolerovala, a žalobám podaným k soudním orgánům 30.
In Commission v France, the Court held that, in that case, the French public authorities had exceeded their margin of discretion by not taking action in spite of criminal acts repeated over several years, tolerated by the police, and complaints lodged before the judicial authorities. 30
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-132/05
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 under an obligation to take ex officio action in the present case and that they have failed to do so.
Skutkové okolnosti projednávaného případu, jak vyplývají ze spisu, jsou však odlišné.
However, the facts of the present case, as they appear from the file, are different.
Komise především nepředložila důkaz, který by byl z časového hlediska pro toto řízení relevantní 31, ani o jedné stížnosti nebo žádosti o právní ochranu, nemluvě již o důkazu nezabývání se takovými stížnostmi nebo žádostmi ve vztahu k zneužívání CHOP „Parmigiano Reggiano“ na německém území.
In particular, the Commission has failed to produce evidence, which is of temporal relevance to the proceedings at hand, 31 of even one complaint or request for legal protection, much less a pattern of failure to act on such complaints or requests, in relation to abuses of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ occurring on German territory.
D – Závěr
D — Conclusion
13 odst. 1 písm. b) základního nařízení ve spojitosti s článkem 10 tohoto nařízení vyžadoval, aby Německo stíhalo ex officio uvádění sýru, který neodpovídá specifikaci CHOP „Parmigiano Reggiano“, na trh na svém území pod označením „Parmesan“.
It follows from the above that I do not consider that Article 13(1)(b) of the Basic Regulation, in the light of Article 10 of that regulation, required Germany to prosecute ex officio the marketing of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ under the designation ‘Parmesan’ on its territory.
Komise především neprokázala, že Německo bylo povinné takto konat bez dostatečného a odpovídajícího vnějšího podnětu v tomto směru.
In particular, the Commission failed to demonstrate that Germany was under an obligation to take such action in the absence of sufficient and appropriate external impetus to do so.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Komise se na podporu svého tvrzení, že Německo neučinilo vhodné kroky, aby zabránilo protiprávnímu užívání označení, ve skutečnosti opírá téměř výhradně o odpověď Německa během postupu před zahájením soudního řízení v tom smyslu, že „Parmesan“ je druhový název.
The Commission has therefore failed to submit sufficiently documented and detailed proof that the German authorities were
31 — Otázka, zda členský stát nesplnil své povinnosti, musí být musí být posouzena v závislosti na stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku.
31 — The question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
Proto se domnívám, že návrhová žádání Komise by měla být zamítnuta.
Therefore I consider that the Commission’s claim should be dismissed.
VII – K nákladům řízení
However, Germany has not applied in its pleadings for the costs to be borne by the Commission.
Z tohoto důvodu mám za to, že by Soudní dvůr měl:
I am, therefore, of the opinion that the Court should:
„1. zamítnout žalobu;
(1) dismiss the action;
2. rozhodnout, že každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.“
(2) order each party to bear its costs.
ROZSUDEK ZE DNE 26. 2.
JUDGMENT OF 26. 2.
2008 – VĚC C-132/05
2008 — CASE C-132/05
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (velkého senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Grand Chamber)26 February 2008 *
26. února 2008 *
In Case C-132/05,
Ve věci C-132/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 21. března 2005,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 21 March 2005,
Komise Evropských společenství, zastoupená E. de Marchem, S. Grünheid a B. Martenczukem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalobkyně, podporovaná
Commission of the European Communities, represented by E. de March, S. Grünheid and B. Martenczuk, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, supported by:
Českou republikou, zastoupenou T. Bočkem, jako zmocněncem,
Czech Republic, represented by T. Boček, acting as Agent,
Italskou republikou, zastoupenou I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci s G. Aiellem, avvocato dello Stato, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, vedlejšími účastníky řízení, proti
Italian Republic, represented by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by G. Aiello, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, interveners, v
Spolkové republice Německo, zastoupené M. Lummou a A. Dittrichem, jako zmocněnci, ve spolupráci s M. Loschelderem, Rechtsanwalt, žalované, podporované
Federal Republic of Germany, represented by M. Lumma and A. Dittrich, acting as Agents, assisted by M. Loschelder, Rechtsanwalt, defendant, supported by:
Dánským královstvím, zastoupeným J. Moldem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
Kingdom of Denmark, represented by J. Molde, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg,
Rakouskou republikou, zastoupenou E. Riedlem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, vedlejšími účastníky řízení,
Republic of Austria, represented by E. Riedl, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, interveners,
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts a U. Lõhmus, předsedové senátů, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), K. Schiemann, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: J. Mazák, vedoucí soudní kanceláře: B. Fülöp, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 13. února 2007, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 28. června 2007, vydává tento
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), K. Schiemann, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits and A. Ó Caoimh, Judges,
Komise Evropských společenství se svou žalobou domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Spolková republika Německo tím, že na svém území formálně odmítá stíhat užívání názvu „parmesan“ na etiketách výrobků, které neodpovídají požadavkům specifikace chráněného označení původu (dále jen „CHOP“) „Parmigiano Reggiano“, a tímto podporuje zneužívání dobrého jména původního výrobku chráněného v rámci Spole-
By its application, the Commission requests the Court to declare that, by formally refusing to proceed against the use, on its territory, of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the protected designation of origin (PDO) ‘Parmigiano Reggiano’, thereby favouring the appropriation of the reputation of the genuine, Communitywide
Nařízení č. 2081/92 zavádí ochranu označení původu a zeměpisných označení zemědělských produktů a potravin v rámci Společenství.
Regulation No 2081/92 establishes Community protection of designations of origin and of geographical indications for agricultural products and foodstuffs.
Článek 2 nařízení č. 2081/92 stanoví:
Article 2 of Regulation No 2081/92 provides:
Podle tohoto nařízení lze získat v rámci Společenství ochranu označení původu a zeměpisných označení pro zemědělské produkty a potraviny.
Community protection of designations of origin and of geographical indications of agricultural products and foodstuffs shall be obtained in accordance with this Regulation.
Pro účely tohoto nařízení se rozumí: a) ‚označením původu‘ název regionu, určitého místa nebo ve výjimečných případech země, který se používá k označení zemědělského produktu nebo potraviny:
(a) designation of origin: means the name of a region, a specific place or, in exceptional cases, a country, used to describe an agricultural product or a foodstuff:
– jejichž jakost nebo vlastnosti jsou převážně nebo výlučně dány zvláštním zeměpisným prostředím zahrnujícím přírodní a lidské činitele a jejichž produkce, zpracování a příprava probíhá ve vymezené zeměpisné oblasti;
— the quality or characteristics of which are essentially or exclusively due to a particular geographical environment with its inherent natural and human factors, and the production, processing and preparation of which take place in the defined geographical area;
1 tohoto nařízení má následující znění:
Article 3(1) of the regulation is worded as follows:
Pro určení, zda název zdruhověl či ne, se přihlíží ke všem činitelům, zejména:
To establish whether or not a name has become generic, account shall be taken of all factors, in particular:
– ke stávající situaci v ostatních členských státech,
— the existing situation in other Member States,
Článek 5 odst. 3 a 4 tohoto nařízení stanoví:
Article 5(3) and (4) of the regulation states:
Žádost o zápis do rejstříku obsahuje specifikaci produktu uvedenou v článku 4.
The application for registration shall include the product specification referred to in Article 4.
Žádost se zasílá členskému státu, ve kterém leží dotyčná zeměpisná oblast.“
The application shall be sent to the Member State in which the geographical area is located.’
Článek 10 uvedeného nařízení stanoví:
Article 10 of the regulation provides:
Kontrolní útvar může zahrnovat jeden nebo více pověřených kontrolních úřadů a/nebo soukromoprávních subjektů schválených k tomuto účelu členským státem.
An inspection structure may comprise one or more designated inspection authorities and/or private bodies approved for that purpose by the Member State.
Členské státy předají Komisi seznamy kontrolních úřadů a/nebo schválených subjektů s vymezením jejich působnosti.
Member States shall send the Commission lists of the authorities and/or bodies approved and their respective powers.
Komise zveřejní tyto údaje v Úředním věstníku Evropských společenství.
The Commission shall publish those particulars in the Official Journal of the European Communities.
Pověřené kontrolní úřady a/nebo soukromoprávní subjekty musí skýtat náležité záruky objektivity a nestrannosti vůči všem producentům nebo zpracovatelům, kteří podléhají jejich kontrole, a musí mít neustále k dispozici odborníky a prostředky nezbytné k provádění kontrol zemědělských produktů a potravin nesoucích chráněné označení.
Designated inspection authorities and/or approved private bodies must offer adequate guarantees of objectivity and impartiality with regard to all producers or processors subject to their control and have permanently at their disposal the qualified staff and resources necessary to carry out inspection of agricultural products and foodstuffs bearing a protected name.
Pokud kontrolní útvar používá při některých kontrolách služeb jiného subjektu, musí tento subjekt skýtat tytéž záruky.
If an inspection structure uses the services of another body for some inspections, that body must offer the same guarantees.
V takovém případě nese pověřený kontrolní úřad a/nebo schválený soukromoprávní subjekt i nadále odpovědnost vůči členskému státu za všechny kontroly.
In that event the designated inspection authorities and/or approved private bodies shall, however, continue to be responsible vis-à-vis the Member State for all inspections.
Od 1. ledna 1998 musí soukromoprávní subjekty splňovat požadavky uvedené v normě EN 45011 ze dne 26. června 1989, aby mohly být schváleny členským státem pro účely tohoto nařízení.
As from 1 January 1998, in order to be approved by the Member States for the purpose of this Regulation, private bodies must fulfil the requirements laid down in standard EN 45011 of 26 June 1989.
Pokud pověřený kontrolní úřad a/nebo schválený soukromoprávní subjekt členského státu zjistí, že zemědělský produkt nebo potravina nesoucí v tomto členském státě chráněné označení nesplňuje požadavky specifikace, přijme nezbytná opatření, aby zajistil dodržování tohoto nařízení. […]
If a designated inspection authority and/or private body in a Member State establishes that an agricultural product or a foodstuff bearing a protected name of origin in that Member State does not meet the criteria of the specification, they shall take the steps necessary to ensure that this Regulation is complied with. …
Členský stát musí odejmout schválení kontrolního subjektu, pokud již nesplňuje kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3.
A Member State must withdraw approval from an inspection body where the criteria referred to in paragraphs 2 and 3 are no longer fulfilled.
Informuje o tom Komisi, která zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství pozměněný seznam schválených subjektů.
It shall inform the Commission, which shall publish in the Official Journal of the European Communities a revised list of approved bodies.
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby byl producentům splňujícím podmínky tohoto nařízení zajištěn přístup ke kontrolnímu systému.
The Member States shall adopt the measures necessary to ensure that a producer who complies with this Regulation has access to the inspection system.
Náklady na kontroly prováděné podle tohoto nařízení nesou producenti užívající chráněná označení.“
The costs of inspections provided for under this Regulation shall be borne by the producers using the protected name.’
Podle článku 13 téhož nařízení:
Under Article 13 of the regulation:
[…] b) jakémukoliv zneužití, napodobení nebo vyvolání domněnky [dojmu], i když je skutečný původ produktu uveden nebo je chráněné označení přeloženo nebo doprovázeno výrazem jako ‚druh‘, ‚typ‘, ‚metoda‘, ‚na způsob‘, ‚napodobeno‘, nebo podobným výrazem;
(b) any misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated or accompanied by an expression such as “style”, “type”, “method”, “as produced in”, “imitation” or similar;
Chráněná označení nemohou zdruhovět.“
Protected names may not become generic.’
176) a části A přílohy uvedeného nařízení tvoří označení „Parmigiano Reggiano“ s účinností od 21. června 1996 CHOP.
1) and to Part A of the annex thereto, ‘Parmigiano Reggiano’ is to be a PDO with effect from 21 June 1996.