natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis a U. Lõhmus, předsedové senátů, E. Juhász, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Klučka, E. Levits a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, E. Juhász, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Klučka, E. Levits and A. Ó Caoimh (Rapporteur), Judges,
2008 – VĚC C-413/06 P generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 6. listopadu 2007, po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 13. prosince 2007, vydává tento
Advocate General: J. Kokott, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 November 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, gives the following
30, dále jen „sporné rozhodnutí“).
30) (‘the contested decision’).
Spojení, která nevytvářejí ani neposilují dominantní postavení, v jehož důsledku by byla významně narušena účinná hospodářská soutěž na společném trhu nebo na jeho podstatné části, se prohlásí za slučitelná se společným trhem.
A concentration which does not create or strengthen a dominant position as a result of which effective competition would be significantly impeded in the common market or in a substantial part of it shall be declared compatible with the common market.
Spojení, která vytvářejí nebo posilují dominantní postavení, v jehož důsledku je významně narušena účinná hospodářská soutěž na společném trhu nebo na jeho podstatné části, se prohlásí za neslučitelná se společným trhem.“
A concentration which creates or strengthens a dominant position as a result of which effective competition would be significantly impeded in the common market or in a substantial part of it shall be declared incompatible with the common market.’
Článek 6 odst. 1 nařízení stanoví následující:
Article 6(1) of the Regulation provides as follows:
„Komise přezkoumá oznámení, jakmile ho obdrží.
‘The Commission shall examine the notification as soon as it is received.
[…] c) […] pokud Komise zjistí, že oznámené spojení spadá do oblasti působnosti tohoto nařízení a vyvolává vážné pochybnosti o slučitelnosti se společným trhem, přijme rozhodnutí o zahájení řízení.“
(c) … where the Commission finds that the concentration notified falls within the scope of this Regulation and raises serious doubts as to its compatibility with the common market, it shall decide to initiate proceedings.’
2008 – VĚC C-413/06 P článku, jestliže se prohlášení o slučitelnosti zakládá na nesprávné informaci, za kterou nese odpovědnost některý z dotyčných podniků, nebo která byla získána podvodně.
2008 — CASE C-413/06 P incompatible. Under Article 8(5)(a) of the Regulation, the Commission may revoke the decision it has taken pursuant to Article 8(2) where the declaration of compatibility is based on incorrect information for which one of the undertakings concerned is responsible or where it has been obtained by deceit.
Z článku 10 odst. 1 nařízení vyplývá, že až na některé situace, které nejsou v projednávaném případě relevantní, Komise disponuje lhůtou jednoho měsíce pro rozhodnutí, zda zahájí, či nezahájí formální řízení.
Article 10(1) of the Regulation allows the Commission, except in certain circumstances which are not relevant to the present appeal, a period of one month in which to decide whether to initiate the formal proceedings.
V souladu s odstavcem 3 téhož článku musí být rozhodnutí, kterým se oznámené spojení prohlašuje za neslučitelné se společným trhem, přijato nejdéle do čtyř měsíců ode dne zahájení formálního řízení.
Article 10(3) provides that a decision declaring the notified concentration incompatible with the common market is to be taken within not more than four months of the date on which the formal proceedings are initiated.
Článek 11 nařízení se týká žádostí o informace, které Komise může při plnění svých povinností stanovených nařízením zaslat zejména oznamujícím stranám a jiným podnikům nebo sdružením podniků, případně formou rozhodnutí.
Article 11 of the Regulation concerns the requests for information which the Commission, in carrying out the duties assigned to it by the Regulation, may send to, among others, the notifying parties and to other undertakings or associations of undertakings, where appropriate by way of decision.
Články 14 a 15 nařízení stanoví ukládání pokut nebo penále, jestliže jsou předány nepřesné nebo zavádějící informace.
Articles 14 and 15 of the Regulation provide for the imposition of fines or periodic penalty payments where incorrect or misleading information is supplied.
Článek 18 odst. 3 nařízení stanoví:
Article 18(3) of the Regulation provides:
„Komise musí založit svůj názor pouze na námitkách, ke kterým strany mohly předložit své připomínky.
‘The Commission shall base its decision only on objections on which the parties have been able to submit their observations.
V řízení musí být plně dodržováno právo na obhajobu.
The rights of the defence shall be fully respected in the proceedings.
Nahlížet do spisu musí být umožněno přinejmenším přímo zúčastněným stranám s tím, že musí být chráněn oprávněný zájem podniků na zachování jejich obchodního tajemství.“
Access to the file shall be open at least to the parties directly involved, subject to the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.’
Článek 19 nařízení se týká spolupráce Komise s příslušnými orgány členských států.
Article 19 of the Regulation concerns liaison between the Commission and the competent authorities of the Member States.
V souladu s odstavcem 6 téhož článku vyjádří uvedený poradní výbor své stanovisko k návrhu rozhodnutí Komise, pokud je to nezbytné, hlasováním.
Article 19(6) provides that the Advisory Committee is to deliver an opinion on the Commission’s draft decision, if necessary by taking a vote.
Článek 13 odst. 2 prováděcího nařízení stanoví zejména, že Komise sdělí své námitky oznamujícím stranám písemně, s uvedením lhůty, během které jí tyto strany mohou informovat o svých názorech písemně.
Article 13(2) of the Implementing Regulation provides, among other things, that the Commission is to address its objections in writing to the notifying parties and to set a timelimit within which they may inform the Commission of their views in writing.
Skutkový základ sporu byl vyložen Soudem v bodech 1 až 11 napadeného rozsudku následovně:
The facts of the dispute were set out as follows by the Court of First Instance in paragraphs 1 to 11 of the judgment under appeal:
Dne 9. ledna 2004 Komise obdržela oznámení v souladu [s nařízením] o návrhu spojení, kterým společnosti Bertelsmann […] a Sony […] zamýšlely přeskupit své globální činnosti v oblasti hudebních nahrávek.
On 9 January 2004 the Commission received notification pursuant to [the Regulation] of a proposed concentration by which the undertakings Bertelsmann … and Sony … proposed to merge their global recorded music businesses.
Bertelsmann je mezinárodní mediální společnost […] činná v oblasti hudebních nahrávek prostřednictvím své plně vlastněné dceřiné společnosti, Bertelsmann Music Group (BMG). […]
Bertelsmann is an international media company … active in recorded music through its whollyowned subsidiary Bertelsmann Music Group “BMG” ….
[…] V oblasti hudebních nahrávek [Sony] působí prostřednictvím společnosti Sony Music Entertainment. […]
… In the recorded music sector [Sony] acts through Sony Music Entertainment ...
Navržená transakce spočívá v soustředění celosvětových činností účastnic spojení podniků v oblasti hudebních nahrávek (s výjimkou činností společnosti Sony v Japonsku) do tří nebo více nových společností vytvořených podle „Business Contribution Agreement“ (dohoda o soustředění činností) ze dne 11. prosince 2003.
The proposed operation consisted in the integration of the global recorded music businesses of the parties to the concentration (with the exception of Sony’s activities in Japan) into three or more newly-created companies pursuant to a Business Contribution Agreement dated 11 December 2003.
Předpokládá se, že tyto společné podniky budou společně provozovány pod názvem Sony BMG.
In the aggregate, these joint venture companies were to be operated under the name Sony BMG.
Podle dohody bude Sony BMG činná v oblasti objevování a uvádění nových umělců [činnost uměleckého směru nazvaná A & R (Artist and Repertoire)] a v oblasti propagace a prodeje takto vzniklých disků. Sony BMG se nezúčastní souvisejících činností, jako je vydávání hudby, výroba a distribuce. 7
Under the agreement, Sony BMG would be active in the discovery and development of artists (the so-called A & R (“Artist and Repertoire”) activity) and the marketing and sale of the resulting discs. Sony BMG would not be involved in related activities such as music publishing, manufacturing and distribution. 7
Dne 20. ledna 2004 Komise zaslala určitému počtu subjektů na trhu dotazník.
On 20 January 2004, the Commission sent out questionnaires to a number of players on the market.
[Impala] na tento dotazník odpověděla a podala dne 28. ledna 2004 samostatné vyjádření […], ve kterém vysvětlila důvody, které podle ní měly vést Komisi k tomu, aby prohlásila spojení za neslučitelné se společným trhem.
[Impala] replied to that questionnaire and lodged a separate submission on 28 January 200[4] in which it set out the reasons why in its view the Commission should declare the operation incompatible with the common market.
[Impala] v něm vyjádřila své obavy ohledně zvýšené míry koncentrace na trhu a jejího
[Impala] set out its concerns about further concentration in the
BERTELSMANN A SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA dopadu na přístup na trh, včetně oblasti distribuce, médií a internetu, jakož i na volbu spotřebitelů.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA market and the impact that this would have on market access, including in the retail sector, the media, the internet and consumer choice.
Rozhodnutím ze dne 12. února 2004 Komise dospěla k závěru, že oznámené spojení vyvolává vážné pochybnosti o své slučitelnosti se společným trhem a fungování Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP), a zahájila [formální] řízení.
By decision dated 12 February 2004, the Commission found that the notified operation raised serious doubts as to its compatibility with the common market and the functioning of the Agreement on the European Economic Area (“the EEA Agreement”). It therefore initiated [the formal proceedings].
Dne 24. května 2004 zaslala Komise účastnicím spojení podniků oznámení námitek, ve kterém dospěla předběžně k názoru, že oznámené spojení podniků je neslučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP, jelikož by posílilo společné dominantní postavení na trhu s hudebními nahrávkami a na velkoobchodním trhu s licencemi na hudbu on-line a jelikož by koordinovalo chování mateřských společností způsobem neslučitelným s článkem 81 ES.
On 24 May 2004 the Commission sent a statement of objections to the parties to the concentration, in which it provisionally concluded that the notified oper -ation was incompatible with the common market and the functioning of the EEA Agreement, since it would strengthen a collective dominant position in the recorded music market and in the wholesale market for licences for online music and would coordinate the parent companies’ behaviour in a way incompatible with Article 81 EC.
10 Účastnice spojení podniků odpověděly na oznámení námitek a dne 14. a 15. června 2004 se zejména za účasti [Impala] konalo jednání před úředníkem pro slyšení.
10 The parties to the concentration replied to the statement of objections and a hearing took place before the Hearing Officer on 14 and 15 June 2004 in the presence of, among others, [Impala].
8 odst. 2 nařízení […]“
11 By [the contested decision], the Commission declared the concentration compatible with the common market pursuant to Article 8(2) of [the Regulation] …’
Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 3. prosince 2004 podala Impala žalobu směrující ke zrušení sporného rozhodnutí.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 3 December 2004, Impala brought an action for the annulment of the contested decision.
Na podporu této žaloby vznesla Impala pět žalobních důvodů, které se dělí na několik částí.
In support of that action, Impala put forward five pleas in law, divided into a number of parts.
Ohledně prvního žalobního důvodu, týkajícího se posílení stávajícího společného dominantního postavení, Soud poté, co předem uvedl některé připomínky k pojmu „společné dominantní postavení“, přezkoumal argument, podle kterého sporné rozhodnutí v podstatě nevysvětlilo právně dostačujícím způsobem důvody, proč jsou slevy, zejména propagační slevy, překážkou transparentnosti nutné k tomu, aby umožnila vývoj takového postavení.
As regards the first plea, relating to the strengthening of a pre-existing collective dominant position, the Court of First Instance, after having first set out a number of observations regarding the concept of a ‘collective dominant position’, examined the argument according to which, in essence, the contested decision did not explain to the requisite legal standard the reasons for which discounts, in particular campaign discounts, undermine the transparency necessary to allow the development of such a position.
Soud poté, co dospěl k závěru uvedenému v bodě 325 napadeného rozsudku, podle kterého musí být sporné rozhodnutí v podstatě zrušeno pro nedostatečné odůvodnění, nicméně zkoumal, jen pro úplnost, v bodech 327 až 458 tohoto rozsudku argumenty Impala, podle kterých byly skutečnosti uvedené Komisí s cílem prokázat nedostatek transparentnosti dotčených trhů s hudebními nahrávkami postiženy zjevně nesprávným posouzením.
Having reached the conclusion set out in paragraph 325 of the judgment under appeal that, in essence, the contested decision should be annulled on the ground that it was inadequately reasoned, in paragraphs 327 to 458 of the judgment under appeal the Court of First Instance none the less examined, in the interest of completeness, Impala’s arguments that the elements put forward by the Commission in order to demonstrate insufficient transparency in the recorded music markets at issue were vitiated by manifest errors of assessment.
V tomto ohledu Soud zejména uvedl v bodě 373 napadeného rozsudku, že ze sporného rozhodnutí i z argumentace Komise před Soudem vyplývalo, že jediný faktor údajné neprůhlednosti trhu vyplývá z nižší transparentnosti propagačních slev.
In that regard, the Court of First Instance found in particular, in paragraph 373 of the judgment under appeal, that it followed both from the contested decision and from the arguments advanced by the Commission before it that the only alleged element of opacity of the market resulted from the lesser transparency of the campaign discounts.
V bodech 377 a 378 napadeného rozsudku rozhodl jednak, že závěry, které jsou Komisí vyvozeny z důkazů zmíněných ve sporném rozhodnutí, nelze o tyto důkazy opřít, a jednak, že se tyto závěry rovněž jednoznačně odchylují od závěrů učiněných v oznámení námitek.
In paragraphs 377 and 378 of the judgment under appeal, it held, first, that the evidence, as mentioned in the contested decision, did not support the conclusions drawn from it by the Commission and, secondly, that those conclusions were also markedly different from the findings made in the statement of objections.
V bodech 475 a 476 napadeného rozsudku Soud uvedl své závěry k prvnímu žalobnímu důvodu, který byl před ním vznesen, následovně:
In paragraphs 475 and 476 of the judgment under appeal, the Court of First Instance set out its conclusions relating to the first plea as follows:
„475 […] tvrzení, podle kterého trhy s hudebními nahrávkami nejsou dostatečně transparentní na to, aby umožnily společné dominantní postavení, není právně dostačujícím způsobem odůvodněno a je postiženo vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení, jelikož poznatky, na kterých se toto tvrzení zakládá,
… the assertion that the markets for recorded music are not sufficiently transparent to permit a collective dominant position is not supported by a statement of reasons of the requisite legal standard and is vitiated by a manifest error of assessment in that the elements on which it is based are incomplete
BERTELSMANN A SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA jsou neúplné a nezahrnují veškeré relevantní údaje, které měly být Komisí vzaty v úvahu, a nemohou být oporou pro závěry, které z nich vycházejí.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA and do not include all the relevant data that ought to have been taken into consideration by the Commission and are not capable of supporting the conclusions which are drawn from them.
Jelikož […] toto tvrzení představuje základní důvod, na jehož základě Komise dospěla […] k závěru, že neexistuje společné dominantní postavení, musí být z tohoto pouhého důvodu [sporné] rozhodnutí zrušeno.
As that assertion constitutes … an essential ground on which the Commission concluded … that there was no collective dominant position, the [contested decision] must be annulled on that ground alone.
476 Stejně tak, jelikož je analýza prostředků odplaty postižena vadou spočívající v nesprávném právním posouzení nebo přinejmenším ve zjevně nesprávném posouzení skutkového stavu a jelikož tato analýza představuje další základní důvod, na jehož základě Komise dospěla v [sporném] rozhodnutí k závěru, že neexistuje společné dominantní postavení, je uvedená vada rovněž důvodem pro zrušení [sporného] rozhodnutí.“
Likewise, as the analysis in respect of retaliation is vitiated by an error of law, or at the very least by a manifest error of assessment, and as that analysis constitutes the other essential ground on which the Commission concluded in the [contested decision] that there was no collective dominant position, that defect also provides a ground for annulment of the [contested decision].’
Svým druhým žalobním důvodem uplatněným před Soudem tvrdila Impala, že Komise porušila článek 253 ES a dopustila se zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, jakož i nesprávného právního posouzení, když se domnívala, že zamýšlené spojení podniků nevytvoří společné dominantní postavení na trhu s hudebními nahrávkami.
By its second plea raised before the Court of First Instance, Impala claimed that, by not taking the view that the proposed concentration would create a collective dom -inant position on the market for recorded music, the Commission had infringed Article 253 EC and made a manifest error of assessment and an error of law.
V bodě 527 napadeného rozsudku Soud zopakoval analýzu rizika vytvoření společného dominantního postavení obsaženou ve sporném rozhodnutí a poté vyslovil v bodě 528 tohoto rozsudku následující úvahy:
In paragraph 527 of the judgment under appeal, the Court of First Instance set out the terms of the analysis in the contested decision as regards the risk that a collective dominant position might be created and went on to hold as follows in paragraph 528 of the judgment:
„[…] těchto několik tvrzení, natolik povrchních nebo dokonce čistě formálních, nemůže představovat splnění povinnosti Komise provést analýzu pravděpodobného vývoje […], a to zejména pokud, jako je tomu v projednávané věci, spojení podniků vyvolává vážné obtíže.
‘… these few observations, which are so superficial, indeed purely formal, cannot satisfy the Commission’s obligation to carry out a prospective analysis … particularly where, as in the present case, the concentration raises serious problems.
Bez ohledu na posouzení prvního žalobního důvodu Soudem totiž jak z okolnosti, že Komise měla v [sporném] rozhodnutí rozvést argumenty, aby dospěla k závěru, že neexistuje společné dominantní postavení před spojením podniků, tak ze skutečnosti, že po pěti měsících vyšetřování dospěla v oznámení námitek k závěru, že takové postavení před spojením podniků již existuje, vyplývá, že otázka, zda je fúze dvou z pěti velkých společností [velkých hudebních vydavatelství, dále jen ‚velké společnosti‘] spojena s rizikem vytvoření společného dominantního
Independently of the Court’s findings in respect of the first plea in law, it follows both from the fact that the Commission had to engage in lengthy discussion in the [contested decision] in order to conclude that there was no collective dominant position before the concentration and from the fact that it had concluded in the statement of objections, after an investigation lasting five months, that such a position did exist before the concentration, that the question whether the fusion between two of the five [major record companies (‘the majors’)] might create a collective dominant position raises,
2008 – VĚC C-413/06 P postavení, a fortiori vyvolává vážné obtíže, které vyžadují důkladný přezkum.
2008 — CASE C-413/06 P for even stronger reasons, serious problems requiring a thorough examin ation.
Jelikož tento přezkum nebyl proveden, vyplývá již z tohoto samotného důvodu, že druhý žalobní důvod je opodstatněný.“
As that examination was not carried out, it follows, on that ground alone, that the second plea in law is well founded.’
Pro úplnost Soud v bodě 539 napadeného rozsudku rozhodl, že Komise nemohla, aniž by se dopustila pochybení, vycházet z neexistence důkazu o uplatnění opatření odplaty v minulosti pro učinění závěru, že dotčené spojení s sebou nenese riziko vytvoření společného dominantního postavení.
In the interest of completeness, the Court of First Instance held in paragraph 539 of the judgment under appeal that the Commission could not, without making an error, rely on the fact that there was no evidence that retaliatory measures had been used in the past to conclude that the concentration in question was not likely to give rise to a collective dominant position.
Za těchto podmínek Soud dospěl k závěru, že první a druhý žalobní důvod, který byl před ním uplatněn, jsou opodstatněné, a zrušil sporné rozhodnutí, aniž by zkoumal uplatněný třetí až pátý žalobní důvod.
In those circumstances, the Court of First Instance held that the first and second pleas in law were well founded and annulled the contested decision without examining the third to fifth pleas raised before it.
Návrhová žádání účastnic řízení
Forms of order sought and positions of the parties
Svým kasačním opravným prostředkem navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:
By their appeal, the appellants request that the Court of Justice should:
– zamítnul návrh Impala na zrušení sporného rozhodnutí nebo, podpůrně, vrátil věc Soudu a
— dismiss Impala’s application for annulment of the contested decision or, alternatively, refer the case back to the Court of First Instance for reconsideration; and
– uložil Impala náhradu nákladů tohoto řízení.
— order Impala to pay the costs of the present proceedings.
Sedmi důvody tohoto kasačního opravného prostředku, z nichž některé se dělí do vícero částí, navrhovatelky tvrdí nesprávná právní posouzení v rozsahu, v němž Soud v napadeném rozsudku:
By the seven grounds of appeal put forward by the appellants, some of which are divided into a number of parts, the appellants allege errors of law in that in the judgment under appeal the Court of First Instance:
– použil oznámení námitek jako základ pro posouzení obsahu sporného rozhodnutí;
— relied on the statement of objections as a benchmark for its review of the substance of the contested decision;
– od Komise vyžadoval, aby zahájila po odpovědi na oznámení námitek nová šetření;
— required the Commission to undertake new market investigations following the response to the statement of objections;
– uplatnil nepřiměřené a nesprávné podmínky pro dokazování, pokud jde o rozhodnutí o povolení spojení;
— applied an excessive and incorrect standard of proof for decisions approving a concentration;
– překročil rámec soudního přezkumu, který mu přísluší;
— exceeded the scope of its role in carrying out judicial review;