natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Většina případů úmrtí na předávkování je stále způsobena opiáty. Je třeba nicméně dále zvyšovat informovanost o významu dalších nezákonně i zákonně používaných látek, které mohou mít vliv na úmrtí z předávkování.
Opiates still account for most overdose deaths, but awareness of the role of other illegal and legal substances in overdose deaths needs to be heightened.
Hlavní zdroje
Key sources
Doporučení z konference.] (www.anaes.fr) (ve francouzštině).
Texte de recommendation (www.anaes.fr) (in French).
Bird, S. M., Hutchinson, S. J. and Golberg, D. J.:‘Drug-related deaths by region, sex and age group per 100 injecting drug users in Scotland, 2000–2001’[Úmrtí související s drogami podle jednotlivých regionů, pohlaví a věkových skupin na 100 osob užívajících nitrožilně drogy ve Skotsku, 2000–2001], Lancet, sv. 362, str. 941–944, 2003.
Bird, S. M., Hutchinson, S. J. and Golberg, D. J., ‘Drug-related deaths by region, sex and age group per 100 injecting drug users in Scotland, 2000–01’, Lancet, Vol. 362, 2003, pp. 941–944.
European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS [Evropské centrum pro epidemiologické monitorování AIDS]: ‘HIV/AIDS Surveillance in Europe’[Sledování výskytu HIV/AIDS v Evropě], Výroční zpráva 2002, č. 68, EuroHIV, Saint Maurice, 2003.
European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS, ‘HIV/AIDS Surveillance in Europe’, End-year report 2002, No 68, EuroHIV, Saint Maurice, 2003.
Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA): Výroční zpráva 2004: Stav drogové problematiky v Evropské unii a Norsku, EMCDDA, Lisabon, 2004 (http://annualreport.emcdda.eu.int).
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), ‘Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway’, EMCDDA, Lisbon, 2004 (http://annualreport.emcdda.eu.int).
Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA): Evropská zpráva o projektu Místností pro užívání drog, EMCDDA, Lisabon, 2004 (http://www.emcdda.eu.int/?nnodeid=1327).
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), ‘European report on drug consumption rooms’, EMCDDA, Lisbon, 2004 (http://www.emcdda.eu.int/?nnodeid=1327).
Světová zdravotnická organizace (SZO): Předávkování opiáty: trendy, rizikové faktory, zásahy a priority pro činnost. SZO, Program zabývající se zneužíváním látek, Divize psychického zdraví a prevence zneužívání látek, Ženeva, 1998.
World Health Organization (WHO), ‘Opioid overdose: trends, risk factors, interventions and priorities for action’, WHO, Programme on Substance Abuse, Division of Mental Health and Prevention of Substance Abuse, Geneva, 1998.
Brífink Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost
Briefing of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction
Komorbidita: užívání drog a duševní poruchy
Comorbidity — drug use and mental disorders
Podceňovaný zdravotní problém populace.
An underestimated condition in the general population.
Národní epidemiologický průzkum o alkoholu a souvisejících zdravotních problémech v USA jasně prokázal vztah mezi poruchami způsobenými užíváním drog a poruchou osobnosti, neboť přibližně polovina uživatelů drog vykazovala nejméně jeden druh poruchy osobnosti.
The US National Epidemiologic Survey on Alcohol and Related Conditions firmly established the relation between drug use disorder and personality disorder, with about half of drug users having at least one personality disorder.
převládají asociální a hraniční poruchy, zatímco deprese se vyskytuje v rozmezí od 5 % do 72 % a stavy úzkosti od 4 % do 32 %.
96 %, with the dominant types being antisocial and borderline disorders, depression ranges from 5 % to 72 %, and anxiety disorders from 4 % to 32 %.
Velké rozpětí hodnot pravděpodobně souvisí s odlišným zaměřením diagnostického hodnocení a typem zvoleného vzorku a podtrhuje skutečnost, že mezi členskými státy EU chybějí srovnatelná data.
The large variation is probably due to differences in the focus of diagnostic assessment and the type of sample chosen, and underlines the lack of comparable data between EU Member States.
Rozdílnost diagnostického zaměření poukazuje na potřebu strukturovanějších studií postavených na vzorku s dobře vymezenými charakteristikami a jednotnými hodnotícími nástroji pro celou EU.
The variation in diagnostic foci indicates a need for more structured studies with well-defined sample characteristics and assessment instruments across the EU.
U klinických vzorků drogově závislých pacientů jsou nejčastější formou komorbidity poruchy osobnosti (50–90 %), po nich následují afektivní poruchy (20–60 %) a psychotické stavy (15–20 %).
In clinical prevalence samples of drug dependent patients, personality disorders (50–90 %) are the most prevalent form of co-morbidity, followed by affective disorders (20–60 %) and psychotic disorders (15–20 %).
Asociální porucha osobnosti byla pozorována u 25 % pacientů z příslušného klinického vzorku.
Antisocial personality disorder is 25 % in representative clinical samples.
Nedávný výzkum ukazuje, že psychopatologie obvykle předchází užívání drog.
Recent research indicates that psychopathology usually precedes drug use.
„Když se setkáváme s uživateli drog, máme tendenci přisuzovat jejich problémy tomu, že užívají drogy.
The prognosis of psychiatric problems worsens with early onset of drug use and longterm continued drug use.
Přitom však uživatelé drog nezřídka trpí komorbidními poruchami duševního zdraví, které se nám často nedaří rozpoznat.
The syndromes mentioned interact and overlap, which means that a person might have more than one of these disorders in addition to drugrelated disorders.
Komorbidita je často podceňována a nedostatečně diagnostikována.
Comorbidity is often underestimated and underdiagnosed.
Rozlišujeme dvě hlavní skupiny komorbidních uživatelů drog, každá z nich má specifické charakteristiky.
Two main groups of comorbid drug users are recognised, each with distinct profiles.
V jedné skupině převládají lidé s psychiatrickým onemocněním a pro druhou skupinu je charakteristická drogová závislost.
One group is dominated by people with psychiatric illness and the second group is characterised by drug dependency.
V Evropě se odhaduje, že 30–50 % psychiatrických pacientů současně trpí duševní chorobou a užívá návykové látky, zejména se jedná o alkohol, sedativa a konopné látky.
About 30–50 % of psychiatric patients in Europe today have a mental illness as well as a substance use disorder, mainly with alcohol, sedatives or cannabis.
Mezi klienty zařízení, která poskytují léčbu uživatelům drog, vykazuje komorbidita jiné charakteristiky. Z diagnostického hlediska se jedná v první řadě o uživatele heroinu, amfetaminů nebo kokainu, kteří zároveň trpí jednou nebo více poruchami osobnosti, za nimi následují diagnózy deprese a úzkosti a v menší míře pak psychotické poruchy.
Among clients from drug treatment centres, comorbidity mostly implies another profile, with heroin, amphetamine or cocaine use and one or several personality disorders as the dominant diagnostic features, followed by diagnoses of depression and anxiety and, to a lesser degree, by psychotic disorders.
Toto rozdělení má vliv na volbu optimálních léčebných intervencí.
This distinction has consequences for the choice of optimal treatment interventions.
Obě skupiny často potřebují dlouhodobé kombinované a přitom odlišné farmakologické a psychologickosociální intervence.
Both groups often need combined but different pharmacological and psychosocial interventions over a prolonged time.
Marcel Reimen, předseda správní rady EMCDDA
Marcel Reimen, Chairman EMCDDA Management Board
Současný výskyt poruch osobnosti a užívání drog byl teprve nedávno popsán u obecné
The co-occurrence of personality disorders and drug abuse was only recently described
Dostupné údaje na evropské úrovni poskytují nestejnorodý obraz reality.
Available European data provide a diverse picture.
V různých klinických studiích se poruchy osobnosti vyskytují v rozsahu 14 % až 96 %, přičemž
In different clinical studies, personality disorders range from 14 % to
Komorbiditu, která je někdy označována jako „duální diagnóza“, definovala Světová zdravotnická organizace (WHO) v roce 1995 jako „souběžný výskyt poruchy spojené s užíváním psychoaktivní látky a další duševní poruchy u téhož jedince“.
Co-morbidity, sometimes called ‘dual diagnosis’, was defined by the World Health Organization (WHO) in 1995 as the ‘co-occurrence in the same individual of a psychoactive substance use disorder and another psychiatric disorder’.
Krátký přehled klíčových otázek
Key issues at a glance
Problémoví uživatelé drog často trpí duševními poruchami.
Problem drug users, more often than not, suffer from mental disorders.
Při léčbě komorbidity není k dispozici taková psychosociální intervence pro drogovou závislost, která by byla dokonalejší než ostatní.
In the treatment of co-morbidity, there is no single psychosocial intervention for drug addiction that is superior to all others.
Léčba komorbidity je v současné době často neefektivně organizována a postrádá prvky řízení kvality.
Currently, treatment of comorbidity is often not effectively organised and lacks quality management.
Důsledkem je neúčinnost léčby a velmi častá obměna pracovníků.
This leads to inefficient treatment and high staff turnover.
Léčba komorbidních pacientů vyžaduje dlouhodobé zapojení různých pracovišť.
Treatment of comorbid patients involves different services over a long time.
Problémové užívání drog a psychiatrické poruchy: častá kombinace především tím, že poskytují: a) pevnou strukturu, b) jasné zaměření na problém užívání drog, c) minimální léčebné období v délce od tří do šesti měsíců.
Problem drug use and psychiatric disorders — a common combination and so is the combination of both. Relapse rates are high among drug users who have served long sentences and there is a growing recognition that incarceration can worsen mental health problems and that drug use often continues within the prison.
v obecné populaci a totéž platí i pro kombinaci obou jevů.
interventions are the most effective.
Mezi uživateli drog, kteří mají za sebou dlouhý trest odnětí svobody, je vysoká pravděpodobnost recidivy a stále více se prosazuje názor, že pobyt ve vězení může duševní problémy zhoršit a že užívání drog často pokračuje i ve vězení.
The essential characteristics of effective interventions are that they provide (a) a stringent structure, (b) a clear target on the drug problem and (c) a minimum treatment period of between three and six months.
Systematické diagnostické studie ukazují, že kolem 80 % pacientů s diagnózou drogové závislosti trpí zároveň komorbidními psychiatrickými poruchami.
Systematic diagnostic studies indicate that around 80 % of patients with a drug dependency diagnosis also have comorbid psychiatric disorders.
U pacientů s komorbidními vzorci duševní choroby a současného užívání drog může k úspěšnosti intervence přispět casemanagement, strukturované chráněné bydlení a spolupráce pracovníků napříč obory.
For patients with comorbid patterns of mental illness and drug use, casemanagement, structured protected accommodation and use of multiprofessional teams may all contribute to a successful intervention.
Koordinace léčby pro komorbidní uživatele drog
Coordinating treatment for comorbid drug users
Různé studie ukázaly, že v rámci psychologických a psychiatrických problémů došlo u zhruba 50 % komorbidních pacientů k pokusům o sebevraždu, které byly často odrazem problémů v rodině, ve škole, ve vztahu s vrstevníky.
Among the psychological and psychiatric problems, various studies have identified suicide attempts in about 50 % of comorbid patients, often reflecting problems in the family, at school and in peer relations.
Mnohé ženy, užívající drogy, byly v dětství vystaveny sexuálnímu zneužívání a traumatům.
Many female drug users have experienced sexual abuse and trauma during their upbringing.
Investice do intenzivních a cílených opatření pro prevenci užívání drog a problémů duševního zdraví se tudíž vyplatí.
Early onset of drug use is a negative prognostic factor since the problem worsens with time more for this group than for other drug users.
Tato skutečnost v kombinaci se zcela odlišným přístupem těchto dvou disciplín často brání rozvoji globálního, uceleného vnímání komorbidity.
Investing in intensive and targeted measures to prevent drug use and mental health problems is very worthwhile.
Možnosti léčby komorbidity
Treatment options for comorbidity
Další potíže, se kterými se setkávají komorbidní pacienti, souvisejí se způsobem, jak jsou vnímáni ze strany drogových služeb a psychiatrických pracovišť.
Diagnosis and treatment of comorbidity is hampered by the fact that drug treatment staff generally know little about psychiatry, and psychiatric staff generally know little about drug treatment.
Na druhé straně mohou psychiatrická oddělení pohlížet s obavami na uživatele drog, a to do té míry, že mohou odmítnout příjem uživatelů drog v substituční léčbě, jejichž stav je stabilní.
This, combined with the contrasting mindsets of the two disciplines, often prevents the development of a global, integrated perception of comorbidity.
Komorbiditu není snadné diagnostikovat a psychiatrickým pracovištím, jakož i dalším zařízením poskytujícím léčbu uživatelům drog, se často nedaří ji u pacientů identifikovat.
Comorbidity is difficult to diagnose and both psychiatric teams and drug treatment services often fail to identify it in patients.
Akutní psychiatrické syndromy komorbidního klienta, který vyhledal léčbu v souvislosti s užíváním drog, mohou být zaměněny za symptomy navozené psychoaktivní látkou a naopak jevy spojené s abstinencí nebo intoxikací mohou být nesprávně vykládány jako psychiatrické onemocnění.
The acute psychiatric syndromes of a comorbid client seeking drug treatment can be mistaken for substance-induced symptoms or, conversely, withdrawal or intoxication phenomena may be misinterpreted as psychiatric illness.
Rutinní vyhodnocení psychiatrických poruch mezi uživateli drog na začátku léčby se zdá být spíše výjimkou než pravidlem.
The routine assessment of psychiatric disorders among drug users at the start of treatment appears to be the exception rather than the rule.
V důsledku toho mnozí klienti s komorbiditou zahajují drogovou léčbu bez toho, aby se jim dostalo léčby zaměřené na jejich problémy v oblasti duševního zdraví.
Consequently, many clients with comorbidity commence drug treatment without receiving treatment for their mental health problems.
I když je komorbidita diagnostikována, často se k ní při následné léčbě nepřihlíží, nebo, jak je tomu v případě psychiatrických oddělení, její diagnostikování vede k léčbě, která nezohledňuje současné užívání drog.
Even when comorbidity is diagnosed, often it is not considered in subsequent drug treatment interventions or, in the case of psychiatric services, results in no drugrelated treatment.
Přesto se však některým psychiatrickým a dalším zařízením poskytujícím služby uživatelům drog daří dosahovat dobrých výsledků u komorbidních pacientů, pokud mají odborné znalosti v obou oblastech nebo spolu těsně spolupracují.
However, some psychiatric and drug services achieve good results with comorbid patients, when they have expertise in both areas or work closely together.
U zneužívání opiátů v rámci farmakologických intervencí se upřednostňuje substituční léčba metadonem či v poslední době buprenorfinem.
Further difficulties experienced by comorbid patients arise from the manner in which they are viewed by the drug or psychiatric services.
Farmakologické látky, které blokují účinky morfinu nebo heroinu, například naltrexon, jsou používány zřídkakdy.
In some countries, drug services do not admit drug users with psychiatric disorders.
Empirické důkazy podporují užívání těchto farmakologických látek, avšak v současné době neexistuje farmakologická léčba pro kokain, amfetaminy, halucinogenní drogy nebo konopné látky.
On the other hand, psychiatric services may view drug users with apprehension, even to the extent of refusing admission to users who are stable on substitution treatment.
Léčba klientů s komorbiditou vyžaduje spolupráci a koordinaci mezi zařízeními, která jsou zapojena do jejich léčby, zvláště mezi psychiatrickými a drogovými službami, ale také zdravotnickými a sociálními službami.
For opiate abuse, the pharmacological intervention of choice has been substitution treatment with methadone, and in more recent years buprenorphine.
Do léčby problémových uživatelů drog s komorbiditou ve věznicích musí být zapojeny i orgány veřejné správy.
Pharmacological agents that block the effects of morphine and heroin, for example naltrexone, are rarely used.
Pokud je součástí intervence residenční léčba nebo léčba ve vězení, je důležité zorganizovat celou léčbu jako řetězec jen s minimálním přerušením návaznosti mezi jednotlivými pracovišti tak, aby bylo docíleno stabilního a kontinuálního léčebného procesu.
Strong empirical evidence supports the use of these pharmacological substances, but there is no pharmacological treatment for cocaine, amphetamine, hallucinogenic drugs or cannabis at present.
Studie podporují léčbu závislosti na opiátech pomocí udržovací metadonové léčby kombinované s manuálovými behaviorálními přístupy (léčba dodržující postup podle manuálu) se zaměřením na problém užívání drog.
Where residential treatment or prison is part of the intervention, in order to secure a stable and continuous treatment package, it is important to organise the treatment as a chain with few disruptions in the links between various agencies.
Tato léčba zahrnuje kognitivněbehaviorální léčbu, prevenci relapsu, situační trénink, jakož i propracovanější krátkodobé psychoterapie, jako jsou například rodinná terapie, behaviorální terapie a psychodynamická terapie.
Studies support the treatment of opiate dependence by methadone maintenance in combination with manualised (a treatment following a manual) behavioural approaches targeting the drug problem, including cognitive behavioural treatment, relapse-prevention, contingency training, as well as more elaborated short-term psychotherapies like family therapy, behavioural therapy and psychodynamic therapy.
U závislosti na kokainu mají prokázaný, ale nízký účinek pouze behaviorální intervence zaměřené na problém s drogami.
For cocaine dependence, only the manualised behavioural interventions targeting the drug problem have a proven, although low, effect.
Pokud jde o užívání konopných látek, rodinná terapie je účinná u dospívajících žijících v úplných rodinách.
For cannabis abuse, family therapy has an effect on the abuse in teenagers with an intact family network.
Klienti s komorbiditou často trpí „multimorbiditou“, neboť s komorbiditou se často spojují závažná somatická onemocnění a také problémy sociální, problémy s bydlením a zaměstnáním.
Clients with comorbidity often suffer from ‘multi-morbidity’, since there are severe somatic illnesses as well as social, housing and employment problems associated with comorbidity.
Užívání drog často vede k nedodržování rozpisu farmakologické léčby, což prohlubuje problém při řešení psychotických a depresivních epizod.
Drug use often implies a failure to comply with a pharmacological treatment schedule, thus increasing the problem of handling psychotic or depressive episodes.
Běžně se u těchto klientů setkáváme s infekcí HIV a různými druhy hepatitidy, jakož i s celou škálou drobnějších zdravotních obtíží; zanedbávání vlastního zdraví v somatické oblasti je pravidlem.
HIV infection and several types of hepatitis are common, as are a vast number of ailments; neglect of personal somatic health is the rule.
Podceňuje se problém špatného stavu chrupu, který zvyšuje riziko primární nebo sekundární infekce a těžce poškozuje sebevědomí daného člověka.
An underrated problem is bad dental health, which increases the risk of primary and secondary infections and severely damages the self-image of the person.
Situaci těchto lidí zhoršují sociální problémy jako osamělost, izolace a bezdomovectví.
Social problems such as isolation and homelessness aggravate the situation for these persons.
Zvláštní pozornost je třeba věnovat vězeňské populaci.
Particular attention should be paid to the prison population.
Psychiatrická onemocnění a užívání drog se ve vězení vyskytují častěji než
Psychiatric illness and drug use are both much more prevalent in prisons than among the general population
Středně kladný účinek na setrvání v léčbě mají pouze více propracované psychoterapeutické intervence.
Only more elaborated psychotherapeutic interventions had a medium positive effect on retention in drug treatment.
U všech drog dosahují největší účinnosti vhodně nastavené léčebné intervence.
For all drugs, well-defined, manualised treatment
Case-management je metoda, jejímž cílem je podpora a koordinace postupu klienta léčebným systémem a umožnění individuální péče.
Case management is a working method to assist and coordinate clients´ way through the treatment system and enable individualised care.
Case-management vyžaduje investice do lidských a organizačních zdrojů, nicméně je v konečném důsledku efektivní.
It is acknowledged as a particularly effective method with comorbid patients, who have great difficulties in coping with a complex reality. Case
Vzdělávání pracovníků léčebných zařízení v oblasti komorbidity problémy se syndromem vyhoření.
Training treatment staff to deal with comorbidity research.
Pro rozsáhlejší plán léčby musí být použito přesnějších způsobů psychiatrického hodnocení, jako jsou SCID, CIDI, MINI a různé psychologické testy.
For more extensive treatment planning, more refined psychiatric assessments including SCID, CIDI, MINI and various psychological tests must be applied.
Musí být vymezen dopad toxických látek na klinický obraz, jelikož mnohé drogy mohou vyvolat poruchy vnímání a úsudku podobné těm, jaké způsobuje duševní porucha.
The impact of toxic substances on the clinical picture must be determined, since many drugs may induce alterations in perception and judgment similar to those caused by a mental disorder.
Práce s komorbidními klienty staví před pracovníky mnohé problémy.
Dealing with comorbid clients presents staff with many problems.
Disruptivní a agresivní chování klientů, a zejména těch, kteří trpí „dramatičtějšími“ druhy poruch osobnosti, z nich spolu s jejich emocionální nestabilitou často činí těžko zvladatelné jedince.
Disruptive and aggressive behaviour of clients, particularly of those with the more ‘dramatic’ types of personality disorders, along with their emotional instability often makes them difficult to manage.
Ke slibnějším metodám patří školení v oblasti specifických intervencí zaměřených na snížení rozsahu užívání drog a/nebo na rozvíjení specifických dovedností.
Training in specific interventions to reduce drug use and/or to develop specific skills are among the more promising methods.
Pokud školení zahrnuje veškerý personál, jsou účinnou formou zvyšování obecné úrovně terapeutických schopností například řízené intervence.
If training includes the whole staff, manualised interventions are effective in increasing the general level of therapeutic competence.
Do praxe bylo dále uvedeno několik kognitivně-behaviorálních metod, které se rovněž projevily jako účinné.
Several of the cognitive-behavioural methods have been implemented and found to be effective.
Účinná organizace je klíčem k udržení kvality léčby
Effective organisation is the key to maintaining the quality of treatment
Zavedení hodnotících nástrojů, jako je ASI, a systémů řízení kvality je rovněž důležité pro získání zpětné vazby a nápravu nesprávného chápání.
The introduction of assessment instruments like ASI and quality management systems is also important for feedback and for correcting misconceptions.