natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Celá továrna Johannes je naopak jedním zařízením, které musí být posuzováno jako celek.
It states that the entire Johanneswerk is instead a plant which ought to be assessed as a whole.
Předkládající soud, Högsta domstol, tedy žádá o rozhodnutí o následujících předběžných otázkách:
The referring court, the domstolen (Supreme Court,
Písemné části řízení se účastnily Rakouská republika, Švédské království a Komise Evropských společenství.
The Republic of Austria, the Kingdom of Sweden and the Commission of the European Communities took part in the written procedure.
Jednání konaného dne 17. dubna 2008 se účastnila pouze Komise.
Only the Commission took part in the hearing of 17 April 2008.
A – K první otázce – k pojmu zařízení
A — The first question — the concept of ‘plant’
Spalovací zařízení jsou tedy technické jednotky nebo vybavení.
Incineration plants are thus technical units or equipment.
Högsta domstol se nejprve táže, zda v případě zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny s několika jednotkami (kotli) je třeba posuzovat každou jednotku jako jedno zařízení nebo posuzovat zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny jako celek.
The Högsta domstolen asks first whether a co-generation plant with a number of units (boilers) is to be assessed on the basis of each unit or whether the co-generation plant is to be regarded as a whole.
Při definici „spoluspalovacího zařízení“ podle čl. 3 bodu 5 směrnice o spalování odpadů jsou naproti tomu jazyková znění shodná: je definováno vždy jako zařízení.
In Article 3(5) of the Waste Incineration Directive, however, the different language versions agree on the definition of ‘co-incineration plant’: they are always defined as plants.
V německém znění zahrnují spalovací zařízení („Verbrennungsanlagen“) podle definice v čl.
Rather that definition impli -citly builds on the definition of incineration plant.
Tento jednotný pojem zařízení se ukazuje zejména ve znění téměř zcela
That unitary concept of ‘plant’ is evident in particular in the almost identical
1 první pododstavec vyžaduje takovou úroveň spalování, která omezuje obsah celkového organického uhlíku na 3 %, jakož i ztrátu po spálení ve strusce a ve zbytkovém popelu na 5 %.
The first subparagraph of Article 6(1) requires a level of incineration such that the slag and bottom ashes total organic carbon content is less than 3% or their loss on ignition is less than 5% of the dry weight of the material.
Analýza, která by posuzovala několik kotlů najednou, by neumožňovala učinit žádný závěr o úrovni spalování.
An analysis which related to several boilers at the same time would not permit a conclusion regarding the level of incineration to be drawn.
shodného upřesnění pro oba druhy zařízení na základě čl. 3 bodu 4 druhého pododstavce a bodu 5 třetího pododstavce směrnice o spalování odpadů.
wording of the specific definition of both types of plant in the second subparagraph of Article 3(4) and the third subparagraph of Article 3(5) of the Waste Incineration Directive.
Podle něj se tato definice vztahuje na areál a celé spalovací zařízení, popř. spoluspalovací zařízení, včetně všech spalovacích linek, příjmu odpadu, skladování, zařízení pro předběžnou úpravu odpadů na místě, systém odpad-palivo a systém přívodu vzduchu, kotle, zařízení pro čištění spalin, místní zařízení pro zpracování nebo skladování zbytků a jímání odpadních vod, komín, zařízení a systémy pro řízení spalovacích podmínek a pro jejich monitorování a zaznamenávání.
Under those provisions, the definition extends to the site of the inciner -ation or co-incineration plant and the plant as a whole, including all incineration lines, waste reception, storage, on-site pretreatment facilities, waste, fuel- and air-supply systems, boiler, facilities for the treatment of exhaust gases, on-site facilities for treatment or storage of residues and waste water, stack, devices and systems for controlling incineration operations, recording and monitoring incineration conditions.
6 odst. 1 třetího a čtvrtého pododstavce směrnice o spalování odpadů vybavena pomocným hořákem 6.
In accordance with the third and fourth subparagraphs of Article 6(1) of the Waste Incineration Directive, incineration plants must also have an auxiliary burner.
Každý kotel přitom potřebuje vlastní pomocný hořák.
6Thus every boiler needs its own auxiliary burner.
V zásadě je tedy třeba zkoumat, zda každý jednotlivý kotel – s příslušným vyba-
Thus, in essence, it is necessary to verify whether each individual boiler — with the
V tomto upřesnění pojmu zařízení se nehovoří o více kotlích, nýbrž pouze o jednom kotli.
There is no mention, in that specific definition of the concept of ‘plant’, of several boilers; it refers to only one boiler.
To mluví pro to, že zařízení sestává obvykle pouze z jednoho 5 kotle.
That implies that a plant normally has only one 5boiler.
6 — Viz k pomocným hořákům jako nejlepší disponibilní techniky pro zařízení pro spalování odpadů Reference Document on the Best Available Techniques for Waste Incineration, srpen 2006, s. 269 a násl. (http://ec.europa.eu/comm/environment/ippc/brefs/wi_bref_0806.pdf).
6 — See, with regard to auxiliary burners as the best available technique for waste incineration plants, the Reference Document on the Best Available Techniques for Waste Inciner -ation, August 2006, p. 269 et seq. (http://ec.europa.eu/comm/environment/ippc/brefs/wi_bref_0806.pdf).
Komise vypracovala tento dokument ve spolupráci s odborníky členských států na základě směrnice 96/61.
The Commission prepared that document in collaboration with experts from the Member States on the basis of Directive 96/61.
GÄVLE KRAFTVÄRME vením – tvoří spalovací zařízení nebo spoluspalovací zařízení.
GÄVLE KRAFTVÄRME equipment that goes with it — constitutes an incineration plant or a co-incineration plant.
se propojení utvořené v těchto zařízeních za jediné zařízení.
common stack, the combination formed by such plants shall be regarded as a single unit’.
Tato právní úprava se však týká, jak správně uvádí Komise, jiné směrnice s jinými cíli.
As the Commission correctly points out, however, that rule concerns a different dir -ective with different objectives.
Použití na spalovací zařízení a spoluspalovací zařízení je tedy možné pouze po důkladném přezkumu.
Its application to incineration plants and co-inciner-ation plants is therefore only conceivable after careful consideration.
Tvrzení rakouské a švédské vlády však vznáší otázku, v jakém rozsahu může být více kotlů spojeno do jednoho zařízení.
However, the submissions of the Austrian and Swedish Governments raise the question to what extent a number of boilers can be included in one plant.
Pro to hovoří definice spalovacích zařízení v čl. 2 bodě 7 třetím pododstavci směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení 7: kde jsou umístěna dvě nebo více samostatných nových zařízení tak, že s přihlédnutím k technickým a ekonomickým faktorům by jejich odpadní plyny, po posouzení příslušným orgánem, mohly být odváděny společným komínem, považuje
The definition of ‘combustion plants’ in the third subpara -graph of Article 2(7) of Directive 2001/80/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2001 on the limitation of emissions of certain pollutants into the air from large combustion plants states: 7‘Where two or more separate new plants are installed in such a way that, taking technical and economic factors into account, their waste gases could, in the judgement of the competent authorities, be discharged through a
Bylo by tak v zásadě myslitelné považovat více spoluspalovacích zařízení pro použití emisních hodnot za jedinou jednotku, jelikož tyto hodnoty podle přílohy II.2 jsou přísnější s rostoucí velikostí zařízení.
It would, therefore, in essence, be possible to treat a number of co-incineration plants as a single unit for the application of emission values, since, by virtue of Annex II.2 to the Waste Incineration Directive, those values become stricter with increases in size of the plants.
O tom však nemusí být v projednávaném případě rozhodnuto.
However, this is not a question which the Court is currently being asked to decide.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-251/07 kotel s příslušným vybavením, považovat za zařízení.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-251/07 is to say each boiler with its ancillary equipment, is a plant.
Je však možné, aby více navzájem spojených zařízení bylo pro použití jednotlivých ustanovení směrnice o spalování odpadů považováno za jedno zařízení, pokud tím nejsou obcházena ustanovení o předcházení znečištění životního prostředí a ohrožení lidského zdraví.
However, it is possible to treat a number of mutually linked plants as a single plant for the purposes of application of certain provisions of the Waste Incineration Directive if doing so does not circumvent the provisions on avoidance of negative effects on the environment and risks to human health.
V každém případě nesmí být kombinací částí zařízení porušena ustanovení o ochraně životního prostředí.
In any event, environmental protection provisions may not be circumvented by combining parts of plants.
To by bylo v rozporu s cílem stanoveným v článku 1 směrnice o spalování odpadů, a to předcházet znečištění životního prostředí a ohrožení lidského zdraví.
That would be contrary to the objective laid down in Article 1 of the Waste Incineration Direct- ive that negative effects on the environment and risks to human health should be avoided.
Proto musí být např. spalovací zařízení, které sestává z různých kotlů, pro každý tento kotel vybaveno vlastním pomocným hořákem.
Thus, for example, an incineration plant comprising different boilers must have an auxiliary burner for each of those boilers.
B – Ke druhé otázce – kvalifikace zařízení
B — The second question — classification of a plant
K nepřípustnému obcházení ochranného ustanovení by došlo zejména tehdy, pokud by spalovací zařízení a spoluspalovací zařízení byla zkombinována tak, že na konečné zařízení by se celkově vztahovaly částečně méně přísnější 8 požadavky na spoluspalovací zařízení.
The protection provisions would be unlawfully circumvented in particular if incineration plants and co-incineration plants were to be combined in such a way that the resulting plant as a whole were subject only to the in part less strict 8 requirements applying to a co-incineration plant.
V tomto ohledu odmítají všichni zúčastnění společné posuzování spalovacích a spoluspalovacích zařízení.
Accordingly, all parties are in agreement that incineration plants and co-incineration plants should not be aggregated.
Druhou otázkou by chtěl Högsta domstol zjistit, zda zařízení, které je postaveno pro spalování odpadů, avšak s hlavním účelem výroby energie, je třeba při výkladu směrnice kvalifikovat jako spalovací zařízení nebo jako spoluspalovací zařízení.
By its second question, the Högsta domstolen asks whether a plant constructed for waste incineration but having as its main purpose the production of energy is to be classified as an incineration plant or as a co-incineration plant under the Waste Incineration Directive.
Při použití směrnice o spalování odpadů na zařízení na kombinovanou výrobou tepla a elektřiny s více jednotkami (kotli) je tedy třeba v zásadě každou jednotku, tj. každý
Thus the application of the Waste Incineration Directive to a co-generation plant with a number of units (boilers) is to be undertaken on the basis that each unit, that
Rozlišení obou druhů zařízení má pro směrnici o spalování odpadů podstatný význam, neboť tato směrnice stanoví pro
Differentiation of the two types of plant is of central importance to the Waste Incineration Directive, since it lays down different requirements for each type of plant. The
8 — Viz k tomu konkrétně dále, bod 39.
8 — See the detailed arguments set out in point 39 below.
GÄVLE KRAFTVÄRME oba druhy zařízení rozdílné požadavky. Je tedy vyloučeno, aby zařízení bylo současně spalovacím zařízením a spoluspalovacím zařízením.
GÄVLE KRAFTVÄRME possibility that a plant is both an incineration plant and a co-incineration plant is therefore excluded.
To je však velmi rozporuplné. Taková definice spalovacích zařízení by totiž zařízení od sebe neodlišila, avšak zahrnula by nutně všechna spoluspalovací zařízení 11.
However, that is contradictory, since such a definition of incineration plants would not differentiate between the plants, but would inevitably include co-incineration plants.
Pro spoluspalovací zařízení je sice podle čl. 3 bodu 5 směrnice o spalování odpadů charakteristický jejich hlavní účel, totiž výroba energie nebo hmotných produktů.
11Co-incineration plants are admittedly defined, in accordance with Article 3(5) of the Waste Incineration Directive, by reference to their main purpose, that is to say the generation of energy or production of material products.
Musí být však rovněž využívána nebo určena k tepelnému zpracování odpadů, a tedy ke spalování.
However, they must also be used or intended for the thermal treatment of waste and therefore for incineration.
Na první pohled by zařízení posta-
Otherwise they would not be co-incineration plants, but other combustion plants.
Nezbytné vymezení obou druhů zařízení vyplývá spíše – jak uvádí Komise – z čl. 3 bodu 5 druhého pododstavce směrnice o spalování odpadů.
The necessary differentiation between the two types of plant is instead to be found — as the Commission submits — in the second subparagraph of Article 3(5) of the Waste Incineration Directive.
Podle něj se zařízení pokládá za spalovnu, pokud spoluspalování probíhá tak, že hlavním účelem zařízení není výroba energie nebo hmotných produktů, ale spíše tepelné zpracování odpadů.
According to that provision, a plant is to be regarded as an incineration plant if co-incineration takes place in such a way that the main purpose of the plant is not the generation of energy or production of material products but rather the thermal treatment of waste.
vené pro spalování odpadů bylo podle těchto definicí spalovacím zařízením.
At first sight, a plant constructed for the incineration of waste would be an incineration plant according to those definitions.
Švédská vláda v tomto ohledu navrhuje, aby spalovací zařízení a spoluspalovací zařízení bylo vymezeno na základě této definice.
The Swedish Government accordingly proposes that incineration plants and co-incineration plants be delimited on the basis of that def -inition.
Spoluspalovací zařízení ve smyslu této směrnice by byla podle jejího názoru zařízení, která nejsou spalovacími zařízeními.
Co-incineration plants within the meaning of the directive would be, according to its understanding, plants which are not incineration plants.
I-1439, bod 80), který vycházel z toho, že dříve platné směrnice o spalování odpadů, které obsahovaly definici spalovacích zařízení, která byla podobná definici německého znění směrnice o spalování odpadů, byly použitelné rovněž na zařízení k využívání odpadů.
11 — See the Opinion of Advocate General Jacobs in Case C-228/00 Commission v Germany [2003] ECR I-1439, point 80, who took the view that the earlier directives on waste incineration, which contained a definition similar to that of the German language version of the Waste Incineration Directive, were also applicable to the recycling of waste.
358) a směrnici 94/67 (citovanou v poznámce pod čarou 9).
50) and Directive 94/67 (cited in footnote 9).
Oba druhy zařízení je tedy třeba rozlišovat podle jejich hlavního účelu: je-li jím tepelné zpracování odpadů, jedná se o spalovací zařízení, je-li hlavním účelem naproti tomu výroba energie nebo hmotných produktů, jedná se o spoluspalovací zařízení.
Thus the two types of plant are to be distinguished according to their main purpose: if that is the thermal treatment of waste, the plant is an incineration plant, but if the main purpose is the generation of energy or production of material products, the plant is a co-incineration plant.
Odkaz na hlavní účel je krom toho ve francouzském znění definice spalovacích zařízení podle čl. 3 bodu 4 směrnice o spalování odpadů zřetelněji patrný než v německém nebo švédském znění: podle něj musí být zařízení výslovně určeno pro tepelné zpracování odpadů („destiné spécifiquement“).
The reference to the main purpose is, moreover, more obvious in the French language version of the definition of incineration plant under Article 3(4) of the Waste Incineration Directive than in the German or Swedish language versions: according thereto the plant must be expressly intended for the thermal treatment of waste (‘destiné spécifiquement’).
Jak uvádí rakouská vláda, zaměření na hlavní účel je krom toho v souladu s judikaturou, která se týká vymezení mezi odstraňováním odpadu a využíváním odpadu.
As the Austrian Government submits, an interpretation based on the main purpose also reflects the caselaw relating to the distinction between waste disposal and waste recycling.
Zejména spalování odpadů představuje tedy opatření využití, pokud je jeho hlavním cílem využít odpady pro smysluplný účel, totiž pro výrobu energie a tím nahradit primární zdroje energie, které by jinak musely být pro tento účel využity 15.
14 The combustion of waste therefore constitutes a recovery operation where its main purpose is to enable the waste to be used as a means of generating energy, replacing the use of a source of primary energy which would have had to have been used to fulfil that function. 15
3) a rozhodnutí Komise 96/350/ES ze dne 24. května 1996 (Úř. věst. L 135, s. 32).
32), and Commission Decision 96/350/EC of 24 May 1996 (OJ 1996 L 135, p. 32).
Tato směrnice byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (Úř. věst. L 114, s. 9; Zvl. vyd. 15/03, s.
That directive was repealed by Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 on waste (OJ 2006 L 114, p.
GÄVLE KRAFTVÄRME vyplývá, že podle Komise se dřívější směrnice na spoluspalovací zařízení nevztahovaly 17.
GÄVLE KRAFTVÄRME co-incineration plants were not covered by the existing directives. 17
Aniž by to vedlo k jinému závěru, namítá švédská vládá správně proti tomuto řešení, že omezuje použití – jak uvádí rovněž Komise – přísnějších pravidel ochrany životního prostředí pro spalovací zařízení.
Without this leading to a different result, the Swedish Government rightly objects that that solution limits — as the Commission also contends — the application of stricter environmental rules for inciner -ation plants.
Stanoví obsah celkového organického uhlíku, resp. ztrátu po spálení ve strusce a ve zbytkovém popelu a vyžadují pomocný hořák 16.
They establish the residue in total organic carbon content and the loss on ignition in slag and bottom ashes and require an additional incinerator.
Zákonodárce směrnicí o spalování odpadů alespoň přiblížil požadavky na spoluspalovací zařízení požadavkům na spalovací zařízení.
By the Waste Incineration Directive, the legislature, at the very least, harmonised the requirements for co-incineration plants with those for incineration plants.
Jejich cílem je, aby pro podíl odpadu na palivu platily stejné požadavky jako pro spalování odpadů jako takové.
Its aim was that the same requirements should apply to the part of the fuel consisting of waste as to the incineration of waste as such.
Avšak rovněž pro ostatní paliva jsou stanoveny mezní hodnoty, které jsou zřejmě částečně přísnější než požadavky, které vyplývají ze směrnice 2001/80.
However, limitative values were also laid down for the remainder of the fuel, which appear, in part, to be stricter than the requirements under Directive 2001/80.
Krom toho je třeba poukázat na to, že výčet požadavků směrnice o spalování
Furthermore, it should be noted that the requirements of the Waste Incineration
Zákonodárce Společenství tyto rozdíly takto výslovně stanovil.
These differences were specifically provided for by the Community legislature.
Zdá se, že mimoto vycházel z toho, že požadavky na spoluspalovací zařízení, které jsou stanoveny ve směrnici o spalování odpadů, již zjevně posilují ochranu životního prostředí.
In addition, it seems to have proceeded from the view that the requirements for co-incin-eration plants laid down in the Waste Incineration Directive would, on their own, clearly strengthen environmental protection.
Z odůvodnění návrhu směrnice o spalování odpadů tak
In that regard, it is apparent from the explanatory memorandum to the Waste Incineration Directive that, in the Commission’s view,
Viz však opačný názor ve stanovisku generálního advokáta Jacobse ve věci C-228/00 (citovaném v poznámce pod čarou 11), který alespoň ve věcech využívání odpadů vycházel z použitelnosti těchto směrnic.
See, however, the contrary view in the Opinion of Advocate General Jacobs in Case C-228/00 Commission v Germany (cited in footnote 11), which, at least in cases of waste recycling, assumed that those directives applied.
Soudní dvůr se k této otázce nevyjádřil.
The Court has not ruled on that question.
16 — Viz k tomu výše body 4 a 21 a násl.
16 — See points 4 and 21 et seq. above.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-251/07 odpadů není taxativní, ale že podle jejího bodu 13 odůvodnění mohou být stanoveny na základě směrnice 96/61 přísnější požadavky.
Directive are not exhaustive, since in accordance with recital 13 in the preamble thereto more stringent requirements may be laid down on the basis of Directive 96/61.
Mimoto, zejména pokud není použitelná posledně uvedená směrnice, mohou členské státy podle článku 176 ES přijmout přísnější pravidla 18.
In add -ition, especially where the latter directive is not applicable, Member States may lay down more stringent rules under Article 176 EC. 18
Jak uvádí švédská vláda, nemůže pro kvalifikaci jako spoluspalovací zařízení záležet pouze na tom, zda je energie vznikající při spalování odpadů využívána.
As the Swedish Government submits, classification as a co-incineration plant cannot be based only on whether or not existing energy is used in the incineration of waste.
Otázka, zda je třeba skutečně téměř všechna zařízení, v nichž jsou spalovány odpady, kvalifikovat jako spoluspalovací zařízení, jak se obává švédská vláda, vyžaduje praktický přezkum.
Whether, in fact, almost all plants in which waste is incinerated are to be classified as co-incineration plants, as the Swedish Government fears, requires a practical examination.
V tomto ohledu záleží především na tom, jak je definován hlavní účel zařízení.
In that regard, the question is above all one of how the main purpose of a plant is identified.
Ten musí vyplývat z objektivních skutečností 19, zvláště když subjektivní stanovení cíle provozovatele nemůže být přezkoumáno.
That must be established on the basis of objective criteria, 19 particularly since the operator’s subjective intentions cannot be examined.
18 — Srov. rozsudek ze dne 14. dubna 2005, Deponiezweckverband Eiterköpfe (C-6/03, Sb. rozh. s. I-2753).
18 — See Case C-6/03 Deponiezweckverband Eiterköpfe [2005] ECR I-2753.
Je-li zařízení technicky určeno k tomu, aby spalovalo pouze odpady, je to alespoň indicie pro to, že hlavním účelem spalování není získávání energie.
If a plant is designed technically to incinerate only waste, that is at least an indication that the production of energy is not the main purpose of the incineration.
To platí tím spíše, pokud provozovatelé zařízení počítají s tím, že dočasně přeruší výrobu energie, pokud nejsou k dispozici vhodné odpady.
That is even more the case if the operators of the plants expect to cease energy production from time to time if suitable waste is not available.
Jinak tomu je, pokud zařízení je provozováno převážně nebo občas dokonce v plném rozsahu s ostatními palivy 20.
That is not the case if the plant is largely or, at times, completely operated using other fuels. 20
19 — Srov. ke stanovení neoprávněných cílů rozsudky ze dne 21. února 2006, Halifax a další (C-255/02, Sb. rozh. s. I-1609, bod 75), a ze dne 8. listopadu 2007, Ing.
19 — See, with regard to determination of abusive objectives, Case C-255/02 Halifax and Others [2006] ECR I-1609, paragraph 75, and Case C-251/06 Ing.