natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Než veřejný ochránce práv zahájí šetření stížnosti oprávněné osoby na případ nesprávného úředního postupu orgánu nebo instituce Společenství, je třeba zjistit, zda tato stížnost splňuje další kritéria přípustnosti.
Before the Ombudsman can open an inquiry, a complaint from an authorised complainant about maladministration by a Community institution or body must meet further criteria of admissibility.
Statut uvádí tato kritéria:
These criteria, as set out in the pertinent articles of the Statute, specify that:
„Podle možností hledá veřejný ochránce práv společně s dotyčným orgánem nebo s dotyčnou institucí řešení, jímž by se dal nesprávný úřední postup napravit a stížnost se uspokojivě vyřídila.“
”As far as possible, the Ombudsman shall seek a solution with the institution or body concerned to eliminate the instance of maladministration and satisfy the complaint.”
„Pokud veřejný ochránce práv zjistí nesprávný úřední postup, usiluje ve spolupráci s dotyčným orgánem pokud možno o smírné řešení, aby pochybení napravil a uspokojil stěžovatele.“
”If the Ombudsman finds maladministration, as far as possible he cooperates with the institution concerned in seeking a friendly solution to eliminate it and to satisfy the complainant.”
Článek 195 Smlouvy o ES stanoví, že veřejný ochránce práv „provádí šetření, která považuje za opodstatněná“.
Article 195 of the EC Treaty provides for the Ombudsman to “conduct inquiries for which he finds grounds”.
V některých případech nemusí být pro zahájení šetření dostatečné důvody, i když je stížnost přípustná.
In some cases, there may not be su cient grounds for the Ombudsman to begin an inquiry, even though the complaint is admissible.
Níže jsou uvedeny tři příklady takových případů.
Three examples of such cases are given below.
Veřejný ochránce práv je také toho názoru, že pokud se již stížností zabýval jako peticí Petiční výbor Evropského parlamentu, není pro šetření obvykle důvod, nejsou-li předloženy nové důkazy.
The Ombudsman also takes the view that, if a complaint has already been dealt with as a petition by the Commi4 ee on Petitions of the European Parliament, there are normally no grounds for an inquiry by the Ombudsman, unless new evidence is presented.
V roce 2007 bylo celkem u 42 % přípustných případů shledáno, že chybí důvody k zahájení šetření.
Overall, 42% of the admissible cases dealt with in 2007 were considered not to provide grounds for an inquiry.
Příklady stížností, u nichž scházely důvody pro zahájení šetření
Examples of complaints in which there were no grounds to start an inquiry
Rumunský občan se obrátil na Evropskou komisi s tvrzením, že registrační daň vozidla uložená rumunskými orgány porušuje právní předpisy Společenství.
A Romanian citizen approached the European Commission alleging that a car registration tax imposed by the Romanian authorities infringes Community law.
V reakci na to Komise stěžovatele informovala, že zahájila řízení pro porušení právních předpisů proti Rumunsku s cílem zajistit, aby nedocházelo k diskriminaci dovážených ojetých automobilů.
In response, the Commission informed the complainant that it had opened an infringement procedure against Romania to ensure that there is no discrimination against imported used cars.
Dále Komise uvedla, že nepožádala Rumunsko, aby uvedenou daň zcela zrušilo, protože v právu Společenství neexistuje právní základ pro takový požadavek.
The Commission added that it had not asked Romania to abolish the tax altogether, since there is no legal basis in Community law for making such a claim.
V odpověď na další podání stejného občana Komise uvedla, že v současnosti zkoumá předlohu rumunského zákona, jenž by měl do rumunských předpisů o zdanění automobilů zavést potřebné změny, které by je uvedly v soulad s článkem 90 Smlouvy o ES.
In reply to a further submission by the same citizen, the Commission stated that it was currently examining Romanian draft legislation, which is supposed to introduce the necessary amendments to the Romanian rules on car taxation in order to bring them in line with Article 90 of the EC Treaty.
Ve stížnosti evropskému veřejnému ochránci práv stěžovatel vyjádřil nespokojenost s odpověďmi Komise.
In his complaint to the European Ombudsman, the complainant expressed dissatisfaction with the Commission’s replies.
Tvrdil, že by Komise měla požadovat, aby rumunské orgány registrační daň vozidla zrušily nebo snížily.
He claimed that the Commission should require that the Romanian authorities abolish or reduce the car registration tax.
Veřejný ochránce práv byl toho názoru, že vysvětlení poskytnutá Komisí jsou přiměřená a že neexistují důvody pro zahájení šetření.
The Ombudsman took the view that the explanations that had been provided by the Commission were reasonable and that there were no grounds to open an inquiry.
V duchu dobré spolupráce, který je základem prohlášení přijatého Evropskou sítí veřejných ochránců práv (viz kapitola 5), a s přihlédnutím k tomu, že stěžovatel vyjádřil také nespokojenost s rumunskými orgány, považoval evropský veřejný ochránce práv za užitečné informovat o stížnosti a o probíhajícím řízení pro porušení právních předpisů rumunského veřejného ochránce práv.
In the spirit of good cooperation underlying the Statement adopted by the European Network of Ombudsmen (see Chapter 5) and taking into account that the complainant had also expressed dissatisfaction with the Romanian authorities, the European Ombudsman considered it useful to inform the Romanian Ombudsman of the complaint and of the ongoing infringement proceedings.
Evropský veřejný ochránce práv o výše uvedeném uvědomil rovněž Komisi a doporučil, aby byl rumunský veřejný ochránce práv průběžně informován o dalších krocích v řízení pro porušení právních předpisů.
The European Ombudsman also informed the Commission of the above and suggested that the Romanian Ombudsman should be kept informed of further steps in the infringement procedure.
Stěžovatelka tvrdila, že se Evropská centrální banka (ECB) chystá poškodit budovu historické hodnoty a že s korespondencí stěžovatelky v této záležitosti naložila arogantním a bezohledným způsobem.
The complainant alleged that the European Central Bank (ECB) was going to damage a building of historic value and that it had dealt with her correspondence concerning the matter in an arrogant and inconsiderate way.
Stěžovatelka přiložila kopii svého dopisu ECB, ale nikoli odpověď banky.
The complainant enclosed a copy of her letter to the ECB, but not the latter’s reply.
Poté, co si veřejný ochránce práv od stěžovatelky vyžádal kopii odpovědi ECB a obdržel ji, konstatoval, že je v ní vysvětleno, že se ECB nechystá budovu poškodit nebo zničit, nýbrž že ji chce zrekonstruovat, využívat a udržovat.V dopise bylo navíc uvedeno, že ECB přikládá vyjasnění otázek vznesených stěžovatelkou velký význam a stěžovatelka byla vyzvána, aby se na odborníky banky obrátila s libovolnými dalšími dotazy.
Having requested and obtained a copy of the ECB’s reply from the complainant, the Ombudsman noted that it explained that the ECB was not going to damage or destroy the building but maintain, restore and use it. Furthermore, the letter stated that the ECB attached great importance to clarification of the issues the complainant had raised and invited her to address any further questions to its experts.
Veřejný ochránce práv usoudil, že odpověď ECB byla přiměřená a vstřícná, a že tudíž neexistují důvody pro šetření.
The Ombudsman considered that the ECB’s reply was reasonable and helpful and that there were, therefore, no grounds for an inquiry.
Italská společnost si veřejnému ochránci práv stěžovala na několik aspektů způsobu, jakým s ní zacházela Komise během šetření údajného kartelu v odvětví fluoridu hlinitého.
An Italian company complained to the Ombudsman about several aspects of the way in which the Commission had dealt with the company during an investigation of an alleged cartel in the aluminium uoride industry.
Společnost si mimo jiné stěžovala na to, že Komise při zasílání sdělení o námitkách nesprávně nezohlednila její žádost o shovívavost, porušila její práva na obhajobu a nutila ji k nerespektování příkazu vnitrostátních soudních orgánů tím, že na ní požadovala vrácení určitých dokumentů.
Among other things, the company complained that the Commission had wrongly ignored its request for leniency when sending the Statement of Objections, failed to respect its rights of defence and forced it to disregard an order of the national judicial authorities by requiring it to return certain documents to the Commission.
Veřejný ochránce práv případ předložený stěžovatelem pečlivě přezkoumal.
The Ombudsman carefully reviewed the case submitted by the complainant.
Pokud jde o žádost o shovívavost, veřejný ochránce práv poznamenal, že Komise přijímá konečné rozhodnutí o shovívavosti teprve po uzavření příslušného šetření.
As regards the request for leniency, the Ombudsman noted that the Commission only makes a final decision on leniency when it closes the relevant inquiry.
Komise stěžovateli umožnila uplatnit práva na obhajobu tím, že mu poskytla informace o svém názoru na pravděpodobnost shovívavosti a že prodloužila lhůtu pro podání jeho vyjádření ke sdělení o námitkách.
By providing the complainant with information about the Commission’s view of the likelihood of leniency and by granting the complainant an extension of the deadline for submitting its observations on the Statement of Objections, the Commission had allowed the complainant to exercise its rights of defence.
Co se týče vrácení dokumentů, veřejný ochránce práv poznamenal, že Komise stěžovateli omylem zaslala určité důvěrné dokumenty a že v souladu s příslušnými právními předpisy je oprávněna, ba dokonce povinna požadovat jejich navrácení.
As regards the return of documents, the Ombudsman noted that the Commission had supplied certain confidential documents to the complainant in error and that, in accordance with the relevant legislation, it was entitled, and even obliged, to seek their return.
Komise by sice měla brát v potaz veškeré případné povinnosti, které společnost ve vztahu k uvedeným dokumentům má podle italského trestního práva, ale stěžovatel nepředložil důkazy, že by tak Komise nejednala.
Although the Commission should take account of any obligations the company might have under Italian criminal law in relation to the documents, the complainant had not provided evidence that the Commission had failed to do so.
Veřejný ochránce práv proto usoudil, že neexistují důvody k zahájení šetření.
The Ombudsman therefore considered that there were no grounds to open an inquiry.
ANALÝZASTÍŽNOSTÍŠETŘENÝCH V ROCE2007
ANALYSIS OF COMPLAINTSEXAMINEDIN2007
V roce 2007 veřejný ochránce práv obdržel 3 211 nových stížností ve srovnání s 3 830 stížnostmi v roce 2006.
During 2007, the Ombudsman received 39211 new complaints, compared to 39830 in 2006.
V souladu se zavedenou praxí se všechny stížnosti, které vedly k zahájení šetření, započítávají do statistik, které veřejný ochránce práv sestavuje.
In accordance with established practice, all complaints that give rise to an inquiry are counted in the statistics produced by the Ombudsman.
Aby však nedocházelo k jejich zkreslení, nepřípustné hromadné stížnosti zasílané elektronickou poštou, kterých je často několik tisíc, se do statistik zvlášť započítávají pouze do jedenácté stížnosti včetně.
To avoid distortion, however, inadmissible mass complaints sent by e-mail, which o en number several thousand, are only counted separately in the statistics up to and including the eleventh complaint.
Proces posuzování stížností s cílem zjistit, zda spadají do působnosti veřejného ochránce práv, splňují kritéria přípustnosti a zda existuje důvod pro zahájení šetření, byl v roce 2007 dokončen v 95 % případů.
During 2007, the process of examining complaints to see if they are within the mandate, meet the criteria of admissibility, and provide grounds to open an inquiry was completed in 95% of cases.
Ze všech zkoumaných stížností spadalo do působnosti veřejného ochránce práv o něco málo více než 26 %.
Of all the complaints examined, just over 26% were within the mandate of the Ombudsman.
Z těchto stížností splňovalo kritéria přípustnosti 518, avšak u 215 stížností neexistovaly důvody pro šetření.
Of these, 518 met the criteria of admissibility but 215 did not provide grounds for an inquiry.
Statistická analýza těchto šetření je uvedena v příloze A.
A statistical analysis of these inquiries is provided in Annex A.
Celkem se evropský veřejný ochránce práv v roce 2007 zabýval 641 šetřeními, z nichž 332 bylo převedeno z roku 2006.
Overall, the European Ombudsman dealt with a total of 641 inquiries in 2007, 332 of which were carried over from 2006.
Stejně jako v předchozích letech se většina šetření týkala Komise (413 neboli 64 % ze všech šetření).
As in previous years, most of the inquiries concerned the Commission (413, or 64% of the total).
Jelikož Komise je hlavním orgánem Společenství přijímajícím rozhodnutí, která mají přímý dopad na občany, je normální, že se stává hlavním terčem stížností občanů.
Given that the Commission is the main Community institution that makes decisions having a direct impact on citizens, it is normal that it should be the principal object of citizens’ complaints.
Celkem 87 šetření se týkalo Evropského úřadu pro výběr personálu (EPSO), 59 Evropského parlamentu, 22 Evropského úřadu pro boj proti podvodům a 8 Rady Evropské unie.
There were 87 inquiries concerning the European Personnel Selection O ce (EPSO), 59 concerning the European Parliament, 22 concerning the European Anti-Fraud O ce, and 8 concerning the Council of the European Union.
Hlavními typy údajného nesprávného úředního postupu byly nedostatek transparentnosti včetně odmítnutí poskytnout informace (216 případů), nečestné jednání nebo zneužití pravomoci (135 případů), neuspokojivý postup (102 případů), zbytečné průtahy (69 případů), diskriminace (63 případů), nedbalost (62 případů), právní pochybení (35 případů) a nezajištění plnění závazků, tj. neplnění úlohy „strážce Smlouvy“ vůči členským státům Evropskou komisí (24 případů).
The main types of maladministration alleged were lack of transparency, including refusal of information (216 cases), unfairness or abuse of power (135 cases), unsatisfactory procedures (102 cases), avoidable delay (69 cases), discrimination (63 cases), negligence (62 cases), legal error (35 cases), and failure to ensure fulfilment of obligations, that is, failure by the European Commission to carry out its role as “guardian of the Treaty” vis-à-vis the Member States (24 cases).
Pokud stížnost nespadá do jeho působnosti, snaží se veřejný ochránce práv doporučit stěžovateli jiný orgán, který by mohl stížnost vyřídit, zejména pokud se případ týká práva EU.
If a complaint is outside the mandate, the Ombudsman tries to advise the complainant of another body that could deal with the complaint, especially if the case involves EU law.
Pokud je to možné, a za předpokladu, že se stížnost jeví jako odůvodněná, veřejný ochránce práv ji se souhlasem stěžovatele přímo postoupí jinému kompetentnímu orgánu.
If possible, and provided there appear to be grounds for the complaint, the Ombudsman, with the consent of the complainant, transfers it directly to another competent body.
Jak již bylo uvedeno, evropský veřejný ochránce práv úzce spolupracuje se svými národními a regionálními protějšky v členských státech prostřednictvím Evropské sítě veřejných ochránců práv (viz kapitola 5).
As already noted, the European Ombudsman cooperates closely with his national and regional counterparts in the Member States through the European Network of Ombudsmen (see Chapter 5 below).
Účelem této sítě je mimo jiné usnadňovat rychlé předávání stížností příslušným národním nebo regionálním veřejným ochráncům práv nebo podobným orgánům.
One of the purposes of the Network is to facilitate the rapid transfer of complaints to the competent national or regional ombudsman or similar body.
Plnoprávným členem této sítě je také Petiční výbor Evropského parlamentu.
The Commi4 ee on Petitions of the European Parliament also participates in the Network as a full member.
V roce 2007 bylo postoupeno 92 stížností.
During 2007, 92 complaints were transferred.
Z toho 51 stížností bylo předáno národnímu nebo regionálnímu veřejnému ochránci práv, 20 Evropskému parlamentu k projednání jako petice, 12 síti
Of these, 51 were forwarded to a national or regional
, sedm Evropské komisi a dvě jiným orgánům.
6, seven to ombudsman, 20 to the European Parliament to be dealt with as petitions, 12 to SOLVITthe European Commission and two to other bodies.
SOLVIT je síť zřízená Evropskou komisí, jejímž úkolem je pomáhat lidem, kteří se setkávají s potížemi při uplatňování svých práv na vnitřním trhu Unie.
SOLVIT is a network set up by the European Commission to help people who face obstacles when trying to exercise their rights in the Union’s internal market.
Příklady případů, na jejichž řešení se podílela Evropská síť veřejných ochránců práv
Examples of cases involving the European Network of Ombudsmen
Matka stěžovatele, která v minulosti pracovala ve Francii, nyní žije v Brazílii. Francouzský státní důchodový fond CRAM v roce 2002 pozastavil výplatu jejího důchodu kvůli potížím s brazilským bankovním systémem.
The complainant’s mother had worked in France and was now living in Brazil.The French state pension fund CRAM had suspended her pension payments in 2002 because of di culties with the Brazilian banking system.
Případ byl postoupen francouzskému veřejnému ochránci práv, který evropského veřejného ochránce práv v březnu 2007 informoval, že bylo nalezeno řešení.
The case was transferred to the French Ombudsman, who informed the European Ombudsman in March 2007 that a solution had been found.
Matka stěžovatele získala bankovní domicil v brazilské bance, kterou schválil finanční subjekt, jehož prostřednictvím CRAM vyplácí důchody.
The complainant’s mother had obtained a banking domiciliation in a Brazilian bank, approved by the financial body which pays pensions on behalf of CRAM.
Dne 5. února 2007 byly matce stěžovatele dlužné částky uhrazeny.
On 5 February 2007, the amounts due had been reimbursed to the complainant’s mother.
Španělský občan si stěžoval, že systém „Via Verde“, umožňující platit portugalské dálniční poplatky se slevou, nemohou využívat občané EU, kteří nemají bydliště v Portugalsku.
A Spanish citizen complained that the “Via Verde” system for discounted payment of Portuguese motorway tolls is not available to citizens of the EU who are not resident in Portugal.
Jelikož se stížnost týkala vnitrostátních orgánů, evropský veřejný ochránce práv ji postoupil portugalskému veřejnému ochránci práv.
Since the complaint concerned the national authorities, the European Ombudsman transferred it to the Portuguese Ombudsman.
Ten provedl šetření a následně informoval, že systém „Via Verde“ zahrnuje automatické strhávání poplatků z bankovního účtu uživatele.
After conducting an inquiry, the Portuguese Ombudsman reported that the “Via Verde” system involves automatic deduction of tolls from the user’s bank account.
Pro využívání systému je nutné mít účet u banky náležející do sítě„Multibanco“, do níž patří i dvě španělské banky.
To benefit from the system, the user must have an account with a bank belonging to the “Multibanco” network, which includes two Spanish banks.
Portugalský veřejný ochránce práv také poznamenal, že omezení současného systému sice mohou být zpochybněna na základě zásad smluvní volnosti a hospodářské soutěže v bankovnictví, ale směrnice 2004/52/ES o interoperabilitě elektronických systémů pro výběr mýtného ve Společenství by měla do roku 2011 vytvořit jednotný systém pro elektronické platby mýtného na celoevropské úrovni.
The Portuguese Ombudsman also noted that, although the limitations of the current system might be questioned on the basis of the principles of contractual freedom and competition in the banking sector, Directive 2004/52/EC on the interoperability of electronic road toll systems in the Community should create a uniform system of electronic road toll payment at the European level by 2011.
Ve světle výše uvedeného učinil portugalský veřejný ochránce práv závěr, že další šetření stížnosti není nutné, a případ uzavřel.
In light of the above, the Portuguese Ombudsman concluded that further inquires into the complaint were unnecessary and closed the case.
Finský občan s bydlištěm ve Švédsku si evropskému veřejnému ochránci práv stěžoval, že švédská Státní sociální pojišťovna nesprávně vyměřila jeho nárok na dávky v nemoci.
A Finnish citizen residing in Sweden complained to the European Ombudsman that the Swedish Social Insurance Agency had incorrectly calculated his entitlement to sickness benefit. t.
Stížnost byla namířena proti vnitrostátnímu orgánu, a evropský veřejný ochránce práv proto stěžovateli doporučil obrátit se na švédského veřejného ochránce práv.
Since the complaint was against a national authority, the European Ombudsman advised the complainant to turn to the Swedish Ombudsman.
Evropský veřejný ochránce práv také písemně informoval švédského veřejného ochránce práv o tom, že ve stížnosti byla vznesena otázka správného používání nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství.
The European Ombudsman also wrote to the Swedish Ombudsman to inform him that the complaint raised a question of the correct application of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community.
Český občan pracující v Irsku si stěžoval, že irské daňové úřady zadržely jeho automobil, který je registrován v České republice, protože nezaplatil irskou registrační daň vozidla.
A Czech citizen working in Ireland complained that the Irish tax authorities had detained his car, which was registered in the Czech Republic, because he had not paid the IrishVehicle Registration Tax.
Podle stěžovatele je tato daň rovnocenná dovozní dani.
According to the complainant this tax is equivalent to an import tax.
Evropský veřejný ochránce práv stěžovateli poradil, aby se obrátil na irského veřejného ochránce práv, jehož úřad potvrdil, že mu stěžovatel může napsat v českém jazyce, pokud by měl problémy s angličtinou.
The European Ombudsman advised the complainant to address the Irish Ombudsman, whose services had confirmed that the complainant could write to them in the Czech language if he had di culties with English.
Dále evropský veřejný ochránce práv stěžovatele informoval, že pokud záležitost nebude možné vyřešit na vnitrostátní úrovni, může zvážit podání stížnosti Komisi.
The European Ombudsman also informed the complainant that, if the matter could not be resolved at the national level, he could consider making a complaint to the Commission.
Evropský veřejný ochránce práv rovněž upozornil na příslušnou judikaturu7 týkající se zdanění dovážených ojetých automobilů.
The European Ombudsman also drew attention to
Pokračující šetření kroků Komise a portugalských orgánů
Ongoing inquiry into actions of the Commission and the Portuguese authorities
Stěžovatel v roce 2001 vybudoval v přístavu Nazaré (ve středním Portugalsku) líheň a chovné zařízení pro mlže.
In 2001, the complainant set up a nursery and breeding facility for bivalves in the harbour of Nazaré (central Portugal).
Po několika měsících stěžovatel zaznamenal značný nárůst úmrtnosti chovaných mlžů.
After some months, the complainant noted a significant increase in the bivalves’mortality rate.
Rozborem vody v přístavu byly zjištěny vysoké koncentrace některých sloučenin, zejména tributylcínu, které se používají v protihnilobných nátěrech.
Analysis of the water in the harbour indicated high levels of certain compounds, notably tributyltin, which are used in antifouling paints.