natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Má za to, že postup před zahájením soudního řízení se vůbec netýkal
It considers that the prelitigation procedure never concerned military
9 — Konkrétně směrnice 93/36, a předtím směrnic 77/62, 80/767 a 88/295.
9 — Namely Directive 93/36 and, previously, Directive 77/62, Directive 80/767 and Directive 88/295.
Proto, i když je pravda, že předmět žaloby podané na základě článku 226 ES je vymezen postupem před zahájením soudního řízení stanoveným tímto ustanovením, a že v důsledku toho musí být odůvodněné stanovisko Komise a žaloba založeny na stejných důvodech, nemůže nicméně tento požadavek vést až k vyžadování dokonalé shody v jejich formulaci, pokud předmět řízení nebyl rozšířen nebo změněn, ale byl naopak pouze omezen.
In this regard, although it is true that the subjectmatter of proceedings brought under Article 226 EC is circumscribed by the prelitigation procedure provided for in that provision and that, consequently, the Commission’s reasoned opinion and the application must be based on the same objections, that requirement cannot go so far as to mean that in every case exactly the same wording must be used in both, where the subjectmatter of the proceedings has not been extended or altered but simply narrowed.
Komise tak může upřesnit své původní vytýkané skutečnosti v žalobě pod podmínkou, že nezmění předmět sporu 12.
Accordingly, in its application the Commission may clarify its initial grounds of objection provided, however, that it does not alter the subjectmatter of the dispute. 12 supplies.
vojenských dodávek. Naopak, vztahoval se na civilní dodávky určené kromě jiného pro potřeby některých vojensky organizo -vaných sborů Italské republiky.
Rather, it related to civil supplies intended to meet inter alia the needs of certain military corps of the Italian Republic.
Pokud jde o údajnou nepřesnost, Komise tvrdí, že od doručení výzvy bylo zjevné, že předmětem postupu byla praxe přímého zadávání zakázek společnosti Agusta, která dlouhodobě trvala a nebyla nikdy zrušena.
With regard to the alleged imprecision, the Commission contends that it had always been clear since the letter of formal notice that the subjectmatter of the procedure was the practice of directly awarding contracts to Agusta over a long period of time, which was never suspended.
Účel postupu byl Itálii jasný a mohla se bránit a také tak učinila kromě jiného tím, že předložila mimo jiné řadu dokumentů v příloze.
The purpose of the procedure was clear to Italy, which could and has defended itself, by producing inter alia a number of annexed documents.
Kromě toho Komise uvádí, že řízení ve věci C-525/03 mělo v porovnání s projednávanou věcí odlišný předmět.
In addition, the Commission submits that the procedure which gave rise to Case C-525/03 had a different subjectmatter from that of the present case.
Zaprvé, považuji za přesvědčivé vysvětlení Komise, že přídavné jméno „vojenský“ docela jednoznačně odkazuje na určité státní „jednotky a sbory“, a nikoli na dodávky, jak tvrdí italská vláda 13.
First of all, I find persuasive the Commission’s explanation that the adjective ‘military’ refers quite unambiguously to certain ‘corps’ of the State, rather than to ‘supplies’, as contended by the Italian Government.
Ze spisu u Soudního dvora je zjevné, že v tomto případě se tvrzení Komise týkají jen civilních dodávek objednaných pro potřeby určitých sborů italského státu, z nichž některé jsou vojenské a jiné civilní povahy.
13 It is clear from the file before the Court that the Commission’s case is only about civil supplies purchased in order to meet the requirements of certain corps of the Italian State, some of which are of a military character and some of a civil character.
Z porovnání odůvodněného
In fact, a comparison of the reasoned opinion and the application, which are framed in almost identical terms, reveals
Podle ustálené judikatury Soudního dvora musí Komise v každé žalobě podané podle článku 226 ES uvést specifické žalobní důvody, o kterých má Soudní dvůr rozhodnout, a alespoň stručně popsat právní a skutkové okolnosti, na kterých jsou založeny uvedené žalobní důvody 11.
According to the Court’s settled caselaw, the Commission must indicate, in any application made under Article 226 EC, the specific complaints on which the Court is asked to rule and, at the very least in summary form, the legal and factual particulars on which those complaints are based. 11
12 — Viz, nejnověji, rozsudek Soudního dvora ze dne 26. dubna 2007, Komise v. Finsko (C-195/04, Sb. rozh. s. I-3351, bod 18 a uvedená judikatura).
12 — See, most recently, Case C-195/04 Commission v Finland [2007] ECR I-3351, paragraph 18 and the caselaw cited therein.
Viz rovněž rozsudek Soudního dvora ze dne 10. listopadu 2005, Komise v. Rakousko (C-29/04, Sb. rozh. s. I-9705, body 25 až 27 a uvedená judikatura).
See also Case C-29/04 Commission v Austria [2005] ECR I-9705, paragraphs 25 to 27 and the caselaw cited therein.
13 — Komise ve své replice správně poukazuje na to, že samotná Itálie ve své žalobní odpovědi uvádí, že Carabinieri, Guardia di Finanza a Guardia Costiera jsou vojensky organizované státní sbory.
13 — The Commission is right to point out in its reply that Italy itself states in its defence that the Carabinieri, Guardia di Finanza and Guardia Costiera are State corps of a military character.
Ostatní sbory jsou však civilní povahy.
The other corps are, however, civil.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-337/05 stanoviska a projednávané žaloby, jejichž formulace je téměř totožná, ve skutečnosti vyplývá, že jsou založeny na stejných důvodech.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-337/05 that they are based on the same objections.
Za těchto okolností nelze přijmout námitku italské vlády, že výhrady vznesené v postupu před zahájením soudního řízení neodpovídají návrhovému žádání v žalobě.
In those circumstances, Italy’s plea that the complaint raised during the prelitigation procedure does not correspond to the form of order sought in the present action cannot be upheld.
Uvedená žaloba však byla prohlášena za nepřípustnou z důvodu časově omezené platnosti tohoto usnesení.
Indeed that action was held inadmissible on account of the ordinance’s temporary validity.
V tomto řízení nejde o opětovné přezkoumání legality usnesení č. 3231.
A re-examination of the legality of Ordinance No 3231 has not been sought in the present proceedings.
Naopak, předmětem projednávané věci je údajná praxe přímého zadávání zakázek na dodávky helikoptér společnosti Agusta bez výběrového řízení na úrovni Společenství.
Rather the subjectmatter of the present case is the alleged practice of directly awarding contracts for the purchase of helicopters to Agusta without any tendering procedure at Community level.
Z výše uvedeného vyplývá, že námitku nepřípustnosti, kterou vznesla italská vláda, je třeba zamítnout.
It follows from the foregoing that the Italian Government’s objection of inadmissibility must be dismissed.
Zadruhé, pokud jde o tvrzení italské vlády, že skutečnosti uvedené Komisí byly nejasné a nepřesné, podle mého názoru bylo v rámci postupu před zahájením soudního řízení v této věci jasně uvedeno, proč se Komise domnívala, že Italská republika nepostupovala v souladu se směrnicemi o zadávání veřejných zakázek na dodávky zboží.
Secondly, as regards the Italian Government’s contention that the facts alleged by the Commission were vague and imprecise, in my opinion in the prelitigation procedure in the present case it was set out clearly why the Commission considered that the Italian Republic had failed to comply with the direct- ives on public supplies.
V bodě 14 odůvodněného stanoviska a v bodě 25 výzvy dopisem totiž Komise jednoznačně uvedla, že nebyla schopna získat žádné informace, které by potvrdily, že Italská vláda při svých nákupech helikoptér postupovala v souladu s řízením o zadávání veřejných zakázek na úrovni Společenství, zvláště se směrnicí 93/36, ale předtím také se směrnicemi 77/62, 80/767 a 88/295.
Indeed, in point 14 of the reasoned opinion and point 25 of the letter of formal notice, the Commission stated in unambiguous terms that it had been unable to obtain any information that would confirm that the Italian Government had followed public procurement procedures at Community level in its purchases of helicopters, in conformity with Directive 93/36 but also, previously, Directives 77/62, 80/767 and 88/295.
Výhrady byly tudíž dostatečně jasné na to, aby se italská vláda mohla proti nim bránit.
The allegations were thus sufficiently clear for the Italian Government to defend itself.
„In-house“ (vnitřní) vztahy Italského státu se společností Agusta
The in-house relations with Agusta
Konečně se domnívám, že v tomto řízení nedošlo k porušení zásady ne bis in idem.
Finally, I consider that the principle ne bis in idem has not been breached in the present proceedings.
Podle mého názoru se předmět věci C-525/03 týkal zvláštního vnitrostátního předpisu
In my view the subjectmatter of Case C-525/03 concerned a specific national order (namely Ordinance No 3231) which authorised recourse to negotiated procedures by way of derogation from directives on public supply and service contracts.
Za účelem zjištění, zda Itálie skutečně porušila směrnice 93/36, 7/62, 80/767 a 88/295 o zadávání veřejných zakázek na dodávky, se nejdříve budu zabývat tvrzením italské vlády, že až do konce 90. let bylo možné její vztahy s Agusta označit za „vnitřní“ vztahy.
In order to establish whether Italy actually breached the directives on public supply contracts, I shall first deal with the Italian Government’s contention that until the end of the 1990s its relations with Agusta qualified as ‘in-house’ relations.
KOMISE v. ITÁLIE a) Hlavní argumenty účastnic řízení b) Posouzení
COMMISSION v ITALY
Jak Komise správně uvádí, je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury Soudního dvora není výzva k účasti v soutěži v souladu se směrnicemi o zadávání veřejných zakázek povinná, i když je druhá smluvní strana entitou právně odlišnou od zadavatele, jestliže jsou splněny současně dvě podmínky.
As the Commission rightly argues, it is important to recall that, according to the Court’s settled caselaw, a call for tenders, under the directives relating to public procurement, is not compulsory, even if the contracting party is an entity legally distinct from the contracting authority, where two cumulative conditions are met.
Jednak veřejný orgán, který je zadavatelem, musí nad dotčenou entitou vykonávat kontrolu obdobnou kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami, a jednak tato entita musí uskutečňovat většinu své činnosti s veřejným orgánem nebo orgány, které jej vlastní 15.
First, the public authority which is a contracting authority must exercise over the distinct entity in question a control which is similar to that which it exercises over its own departments and, second, that entity must carry out the essential part of its activities with the local authority or authorities which control it. 15
Itálie uvádí, že její vztahy s Agusta byly „vnitřní“, a ve své obraně popisuje vývoj státní účasti na společnosti Agusta.
Italy submits that the relations with Agusta were ‘in-house’ relations and in its defence it traces the development of public participation in Agusta.
I když Itálie uznává, že přímé zadávání zakázek státem společnostem, na jejichž kapitálu měl tehdy tento stát účast, bylo složité uvést do souladu s judikaturou o „vnitřních“ transakcích, tvrdí, že vztahy Agusta s Itálií měly spíše charakter „vlastní produkce výrobků a služeb“ pro potřeby státu a představovaly podstatnou část výrobního portfolia společností se státní účastí.
Although Italy acknowledges that the direct award of contracts by the State to companies in whose capital it participated at the time was difficult to reconcile with the caselaw on ‘in-house’ transactions, it contends that Agusta’s relations with the Italian State had rather the character of what it refers to as ‘auto-produc-tion of goods and services’ — used by the State and which constituted a fundamental part of the production portfolio of companies with a State participation.
Komise uvádí, že italské orgány neprokázaly, že v posuzované věci byla splněna kritéria stanovená Soudním dvorem v rozsudku Teckal 14, neboť Itálie se omezila
The Commission submits that the Italian authorities did not prove that the criteria established by the Court in Teckal were fulfilled in the present case, 14as Italy confined itself to submitting only vague and imprecise information.
15 — Viz rozsudek Teckal, uvedený v poznámce pod čarou 14, bod 50, a nejnověji rozsudek Soudního dvora ze 19. dubna 2007, Asociación Nacional de Empresas Forestales (Asemfo) v. Transformación Agraria SA (Tragsa) a Administración del Estado (C-295/05, Sb. rozh. s. I-2999, bod 55 a uvedená judikatura).
15 — See Teckal, cited in footnote 14, paragraph 50, and, most recently, Case C-295/05 Asemfo [2007] ECR I-2999, paragraph 55 and the caselaw cited therein.
Navíc, Soudní dvůr v nedávné době upřesnil, že účast, byť i minoritní, soukromého podniku na kapitálu společnosti, ve které má rovněž účast dotčený zadavatel, každopádně vylučuje, aby tento zadavatel mohl vykonávat nad touto společností kontrolu obdobnou té, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami 16.
Moreover, the Court recently clarified that the participation, even as a minority, of a private undertaking in the capital of a company in which the contracting authority in question is also a participant excludes in any event the possibility of that contracting authority exercising over that company a control similar to that which it exercises over its own departments. 16
a) Hlavní argumenty účastnic řízení
(a) Main arguments of the parties
Proto samotná skutečnost uvedená Komisí, že Agusta v 70. až 90. letech nebyla nikdy zcela ve vlastnictví Italské republiky, stačí k vyloučení existence vnitřního vztahu s Agusta 17.
Therefore, in view of the fact pointed out by the Commission that between the 1970s and the 1990s Agusta was never wholly owned by the Italian State, that in itself suffices to exclude the existence of an in-house relationship with Agusta.
Kromě toho je také třeba vyloučit vnitřní vztah s Italskou republikou, pokud jde o období od roku 2000, kdy byl s britskou společností Westland založen společný podnik „Agusta Westland“.
17Moreover, as regards the period since 2000, when a joint-venture ‘Agusta Westland’ was created with the British company Westland, the in-house relationship with the Italian State has to be excluded as well.
Vzhledem k tomu, že dotčené veřejné zakázky na dodávky splňují podmínky stanovené směrnicí 93/36, neboť v důsledku vysokých cen helikoptér smlouvy na tyto dodávky vždy vysoce přesahovaly hranici 130 000 ZPČ (zvláštních práv čerpání) 18, Komise tvrdí, že měly být předmětem otevřeného nebo omezeného řízení podle článku 6 směrnice, nikoliv však vyjednávacího řízení.
In view of the fact that the public supplies at issue fulfil the conditions laid down by Directive 93/36, in that due to helicopters’ high prices the contracts have always largely exceeded the threshold of 130 000 Special Drawing Rights (SDRs), 18the Commission maintains they should have been subject to an open procedure or to a restricted one, in conformity with Article 6 of the Directive, but not to a negotiated procedure.
V důsledku toho má Komise za to, že porušení práva Společenství je prokázáno.
Therefore, the Commission submits that the infringement of Community law is demonstrated.
Vzhledem k tomu, že italské orgány výslovně přiznaly, že zakoupily helikoptéry Agusta bez výběrového řízení na úrovni Společenství před rokem 2000, Komise tvrdí, že praxe přímého zadávání zakázek Agusta přetrvávala i po roce 2000, což prokazují smlouvy připojené k její žalobě.
Since the Italian authorities have explicitly admitted purchasing Agusta helicopters without any tendering procedure on the Community level before 2000, the Commission submits that the practice of directly awarding contracts to Agusta has been pursued after 2000, which is confirmed by the contracts annexed to its application.
Nyní se tedy budu zabývat otázkou, zda skutečně došlo k porušení směrnic o zadávání veřejných zakázek na dodávky.
Hence, I shall now consider whether the directives on public supply contracts were indeed breached.
Itálie v podstatě tvrdí, že pokud jde o dodávky před rokem 2000, je tyto možné označit za „vnitřní“, zatímco přímé zadávání zakázek týkající se dodávek z nedávné doby je výsledkem mezinárodní bezpečnostní
In essence, as regards the pre-2000 purchases, Italy argues that they qualified as ‘in-house’, while with regard to the
17 — Argument Itálie, že rozsudek Stadt Halle nelze uplatnit vzhledem k tomu, že byl vyhlášen poté, co nastaly skutkové okolnosti projednávané věci, není podle mého názoru relevantní, jelikož tento rozsudek pouze vykládal právo tak, jak mělo být vykládáno ab initio.
17 — Italy’s argument that Stadt Halle is not applicable as it postdates the facts of the present case is to my mind not pertinent, as the latter judgment merely interpreted the law as it should have been interpreted ab initio.
5 odst. 1 písm. a) bodu ii) směrnice 93/36.
18 — As provided in Article 5(1)(a)(ii) of Directive 93/36.
Tato částka v ZPČ se pro roky 2002 a 2003 rovná přibližně 162 000 eur.
That amount in SDRs is equal to approximately EUR 162 000 for 2002 and 2003.
KOMISE v. ITÁLIE situace, která vznikla po 11. září 2001.
COMMISSION v ITALY recent purchases, Italy submits that the direct awarding of contracts is a result of the international security climate following 11 September 2001.
V důsledku toho bylo třeba na civilní helikoptéry použít stejný režim jako na helikoptéry vojenské.
Civil helicopters, therefore, must be assimilated to military ones.
Dodávky byly tudíž vyňaty z působnosti práva Společenství podle článku 296 ES.
The purchases were thus exempted from Community law under Article 296 EC.
Z bodu 12 odůvodnění směrnice 93/36 jasně vyplývá, že vyjednávací řízení by mělo být považováno za výjimečné, a tudíž použitelné pouze v určitých vymezených případech.
The 12th recital in the preamble to Directive 93/36 clearly notes that the negotiated procedure should be considered as exceptional and therefore applicable only in limited cases.
b) Posouzení
(b) Appraisal
Komise tvrdí, že dotčená praxe Itálie byla „obecná“ a „systematická“ a že došlo k porušení směrnice 93/36 a směrnice 77/62 a taktéž ostatních směrnic, které byly v mezidobí v platnosti.
The Commission claims that the practice in question was ‘general’ and ‘systematic’ and alleges infringement of Directive 93/36 and of Directive 77/62 and of the other direct- ives applicable in the meantime.
Z toho vyplývá, že zadávání zakázek na dodávky helikoptér přímo společnosti Agusta tak mohlo trvat téměř 30 let.
It follows that the practice of systematically awarding contracts directly to Agusta for the purchase of helicopters may well have lasted for some 30 years.
Taktéž je třeba vzít v úvahu, že výjimky z pravidel, jimiž má být zajištěna efektivita práv přiznaných Smlouvou v oblasti zadávání veřejných zakázek na dodávky, musí být vykládány striktně 20.
It should also be borne in mind that derogations from the rules intended to ensure the effectiveness of the rights conferred by the Treaty in connection with public supply contracts must be interpreted strictly.
Aby nedošlo k tomu, že směrnice 93/36 bude zbavena svého užitečného účinku, členské státy nemohou stanovit případy, kdy se použije vyjednávací řízení, které nejsou stanoveny touto směrnicí, nebo doplnit k výslovně stanoveným případům nové podmínky, kterými se používání tohoto řízení usnadňuje 21.
20In order not to deprive Directive 93/36 of its effectiveness, Member States cannot, therefore, provide for the use of the negotiated procedure in cases not provided for in that directive, or add new conditions to the cases expressly provided for by that directive which make that procedure easier to use.
Kromě toho povinnost dokázat, že skutečně existují výjimečné
21In addition, the burden of proving the actual
19 — Viz rozsudek Teckal, uvedený v poznámce pod čarou 14, bod 43, ve kterém Soudní dvůr uvádí, že „jedinými výjimkami z použití směrnice 93/36 jsou výjimky, které jsou v ní taxativně a výslovně uvedeny (viz, co se týče směrnice 77/62, rozsudek ze dne 17. listopadu 1993, Komise v. Španělsko, C-71/92, Recueil, s.
19 — See Teckal, cited in footnote 14, paragraph 43, which states that: ‘the only permitted exceptions to the application of Directive 93/36 are those which are exhaustively and expressly mentioned therein (see, with reference to Directive 77/62, Case C-71/92 Commission v Spain [1993] ECR I-5923, paragraph 10).’
I-5923, bod 10).“ Co se týče mimo jiné směrnice 93/37/EHS, viz rozsudek Soudního dvora ze dne 17. září 1998, Komise v. Belgie (C-323/96, Recueil, s. I-5063, bod 34).
With reference to inter alia Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 (OJ 1993 L 199, p.
20 — Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 10. března 1987, Komise v. Itálie (199/85, Recueil, s. 1039, bod 14).
20 — See Case 199/85 Commission v Italy [1987] ECR 1039, paragraph 14.
21 — Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 13. ledna 2005, Komise v. Španělsko (C-84/03, Sb. rozh. s. I-139, body 48, 58 a výrok a uvedená judikatura).
21 — See Case C-84/03 Commission v Spain [2005] ECR I-139, paragraphs 48, 58 and the operative part, and the caselaw cited therein.
Italská vláda výše uvedenou praxi nezpochybňuje.
The Italian Government does not dispute the above practice.
Mimoto v přílohách své žalobní odpovědi ve skutečnosti potvrzuje prohlášení Komise v tomto ohledu.
Moreover, in the annexes to its defence Italy actually confirms the Commission’s contention in this respect.
Z toho vyplývá, že Itálie skutečně použila vyjednávací řízení bez toho, aby vyhlásila výběrové řízení na úrovni Společenství.
It follows that Italy has indeed used the negotiated procedure without proceeding to any tendering procedure at Community level.
Proto je nutné přezkoumat, zda se Itálie mohla legálně odchýlit od uvedené směrnice.
Therefore, it is necessary to analyse whether or not Italy could lawfully derogate from the directive.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-337/05 okolnosti odůvodňující výjimku, spočívá na osobě, která se chce na tyto skutečnosti odvolávat 22.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-337/05 existence of exceptional circumstances justifying derogation lies on the person seeking to rely on those circumstances. 22
Proto je nezbytné dále přezkoumat, zda Itálie splňuje, nebo nesplňuje požadavky jež jsou pro výjimky výslovně předepsané Smlouvou nebo směrnicí, na které se tento stát odvolává.
It is therefore necessary to examine whether or not Italy meets the requirements expressly covered by the derogations provided for in the Treaty and/or in the directive on which it relies.
Zaprvé, italská vláda zastává názor, že článek 296 ES se vztahuje na všechny dodávky pro vojensky organizované sbory italského státu.
First, the Italian Government takes the view that Article 296 EC covers all the supplies to the military corps of the Italian State.
Pokud jde o další sbory, tato vláda zdůrazňuje, že od roku 2001 byly dodávky pro tyto sbory postupně začleněny do zvláštní oblasti v rámci státní bezpečnosti („vnitřní bezpečnosti“) a podléhaly režimu, který se je snažil přizpůsobit vojenským dodávkám 23.
As regards the other corps, it emphasises that since 2001 the supplies for those corps have been progressively included in a specific domain pertaining to State security (or ‘homeland security’) and subject to a regime which tends to assimilate them to military supplies.
Itálie se domnívá, že v rozsudku Leifer 24, který se týkal výjimky z článku 28 ES ve vztahu k výrobkům dvojího využití, Soudní dvůr výslovně uznal diskreční pravomoc členských států, pokud jde o přijímání opatření považovaných za nezbytná pro zabezpečení jejich vnitřní a vnější veřejné bezpečnosti.
23Italy considers that in Leifer, 24 which concerned a derogation from Article 28 EC in relation to dual-use goods, the Court expressly recognised that the Member States have a discretionary power when adopting measures deemed necessary to guarantee their public security, both internal and external.