natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ustanovení sekundárního práva Společenství, které si vyžaduje výklad, je nutné pokud možno vykládat také tak, „aby bylo slučitelné s ustanoveními Smlouvy.
31When the wording of secondary Community law is open to more than one interpretation, preference should be given to ‘the interpretation which renders the provision consistent with the Treaty.
Mlčení prováděcího nařízení v souvislosti s určitou situací, která je v prováděném základním nařízení upravena (jinak), není vždy neplánovanou mezerou v úpravě 35.
The silence of an implementing regulation regarding a certain situation which is regulated (differently) in the basic regulation is not always a gap in the law contrary to the legislative scheme.
31 — Rozsudek ze dne 21. listopadu 1974, Moulijn v. Komise, (6/74, Recueil, s. 1287, bod 10 a 11).
31 — Case 6/74 Moulijn v Commission [1974] ECR 1287, paragraphs 10 and 11.
32 — Rozsudek ze dne 24. června 1993, Tretter (C-90/92, Recueil, s. I-3569, bod 11).
32 — Case C-90/92 Tretter [1993] ECR I-3569, paragraph 11.
Takový výklad lze odůvodnit pouze systematicky a teleologicky a zohledňuje povahu tradičních výrazů. Kromě již
Such an interpretation can only be justified schematically and teleologically and takes account of the nature of the traditional
33 — Toto konstatování platí nejen pro německé znění, nýbrž například i pro slovinské, anglické, francouzské, španělské a italské znění.
33 — This statement applies not only to the German language version, but also, for example, to the Slovenian, English, French, Spanish and Italian versions.
34 — Z uvedení právního základu nařízení č.
35 — See my Opinion in Case [2007] ECR I-5609, point 40.
753/2002 jednoznačně vyplývá, že toto nařízení je prováděcím nařízením k nařízení č. 1493/1999.
34 — It is clear from the mention of the legal basis of Regulation No 753/2002 that it is an implementing regulation for the basic Regulation No 1493/1999.
SCHNEIDER uveden na stejné úrovni jako kategorie vína: příloha konkretizuje rozsah působnosti zákazu napodobování ve stejné míře pro všechny kategorie, které jsou v ní uvedeny.
SCHNEIDER which are listed in that Annex alongside the wine categories: The Annex equally specifies the scope of the prohibition on imitation with regard to all categories listed therein.
Nařízení č. 753/2002 uvádí chráněné tradiční výrazy v příloze III formou tabulky, ve které je kromě dotčených vín a kategorie vína výslovně uveden i dotčený jazyk, ve kterém je příslušný výraz chráněn.
Regulation No 753/2002 lists the protected traditional terms in Annex III in the form of a table in which, alongside the wines concerned and the category of wine, express mention is also made of the language concerned in which the term in question is protected.
Jestliže Komise ve své argumentaci ke třetí předběžné otázce správně poukazuje na to, že ochrana tradičního označení platí pouze pro kategorie vína, které jsou uvedeny v příloze 37(jakostní víno s. o.), nic jiného nemůže platit v souvislosti s jazykem, který je v této příloze
Where the Commission rightly points out in its submissions on the third question that the protection of traditional designations applies only to the categories of wine mentioned in the Annex 37 (quality wine psr), the same must apply to the languages,
Podle obecné právní zásady lex specialis derogat legi generali 38má zvláštní úprava
According to the general principle of ‘lex specialis derogat legi generali’ 38the special provision takes precedence. Article 48 of Regulation
36 — Rozsudek ze dne 25. června 2002, Dante Bigi (C-66/00, Recueil, s. I-5917), stanovisko generálního advokáta Légera ze dne 9. října 2001 v uvedené věci, bod 50, stanovisko generálního advokáta Mazáka ze dne 28. června 2007, Komise v. Německo (C-132/05, Sb. rozh. věc probíhající před Soudním dvorem, bod 42) ve kterém se na tento rozsudek odkazuje.
36 — Judgment in Case C-66/00 Dante Bigi [2002] ECR I-5917, Opinion of Advocate General Léger in that case, point 50, to which the reference is made in the Opinion of Advocate General Mazák in Case C-132/05 Commission v Germany, pending before the Court, point 42.
4), které bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 93, s.
1), repealed and replaced by Council Regulation (EC) No 510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ 2006 L 93, p.
37 — Vyjádření Komise, body 24, 27 až 29. Viz také rozsudek ze dne 3. března 2005, Itálie v. Komise (C-283/02, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 40).
38 — See, for example, the Joined Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-221/00 Commission v Austria and Joined Cases C-421/00, C-426/00 and C-16/01 Sterbenz and Hang [2003] ECR I-1007, point 48, and his Opinion in Case C-99/01 Linhart and Biffl [2002] ECR I-9375, point 29.
38 — Viz například stanovisko generálního advokáta Geelhoeda ze dne 4. července 2002 ve spojených věcech Komise v. Rakousko (C-221/00) a Sterbenz a Hang (C-421/00, C-426/00 a C-16/01, Recueil 2003, s. I-1007, bod 48) a jeho stanovisko ze dne 7. března 2002, Linhart a Biffl (C-99/01, Recueil, s. I-9375, bod 29).
37 — Commission’s observations, paragraphs 24, 27-29.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK — VĚC C-285/06 skutkové podstaty, které toto nařízení obsahuje, nemohou být v rozporu se zrušením zásady zákazu vykládány rozšiřujícím způsobem nad rámec svého znění.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 preclude expressly prohibited particulars, it is clear that the prohibition criteria contained therein may not be interpreted broadly, going beyond their wording, contrary to the reversal of the prohibition principle.
Článek 48 nařízení č. 1493/1999 obsahuje obecný zákaz uvedení v omyl pro všechny údaje, které jsou podle tohoto nařízení možné.
No 1493/1999 contains the general prohibition on misleading consumers as regards all possible particulars under the regulation.
Článek 24 nařízení č. 753/2002 naproti tomu zužujícím způsobem konkretizuje zákaz uvedení v omyl zvlášť jen na jednu kategorii údajů – na doplňující tradiční výrazy.
Article 24 of Regulation No 753/2002, on the other hand, specifies the prohibition on misleading consumers restrictively for just one category of particulars — other traditional terms.
Také výklad zohledňující smysl a účel normy podporuje tento závěr.
That conclusion is also supported by an interpretation in the light of the spirit and purpose of the rule.
Smyslem a účelem zavedení neregulovaných „dalších údajů“, jako jsou doplňující tradiční výrazy, je liberalizace označovacího práva ve smyslu zákazu zneužívání 39.
The spirit and purpose of introducing unregulated ‘other particulars’ like other traditional terms is to liberalise the legislation on wine designations for the purposes of the prohibition on misuse.
Chce-li tedy samo nařízení zabránit pouze užívání výslovně zakázaných údajů, je nasnadě, že zakazující
39If the regulation itself therefore seeks only to
39 — Nařízení tím navazuje na všeobecnou strukturální zásadu veřejného práva, podle níž je jednotlivec v zásadě nadán svobodou jednat, pokud konkrétní jednání není výslovně zakázáno resp. zapovězeno.
39 — The regulation thus takes up a general structural principle of public law under which the individual enjoys freedom to act in principle provided the specific act is not expressly prohibited or forbidden.
Zde je možné hledat souvislost se všeobecnou právní zásadou „nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta“. Touto zásadou je totiž v trestním právu a dále také ve veřejném právu zohledněna omezující myšlenka vyplývající z obecné svobody jednotlivce jednat.
In this respect a link can be found with the general legal principle of ‘nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta’ because in criminal law and also in public law that principle takes account of the idea of limitation stemming from the general freedom to act enjoyed by the individual.
V právu Společenství platí všeobecná svoboda jednat, jako součást základních svobod, které jsou považovány za prostředek ochrany vůči jednání všech veřejných orgánů členských států a v zásadě i orgánů Společenství, která se odchylují od právních norem (viz Müller-Graff, P.-C., „Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag“, v: Köck, H.-F., Lengauer A., Ress G. (Vydavatelé), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Wien, 2004, s. 373.
In Community law the general freedom to act is regarded as one of the fundamental freedoms which are regarded as a means of defence against unlawful conduct by all the Member States’ public authorities and in principle also the organs of the Community (see Müller-Graff, P.-C., ‘Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag’, in: Köck, H.-F., Lengauer A., Ress G. (ed.), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Vienna, 2004, p. 373.
Změnu paradigmat spočívající v přechodu k zásadě zneužití je při teleologickém výkladu naopak nutno zohlednit v tom smyslu, že abstraktní zákaz překladů je odůvodněným pouze tehdy, pokud tyto překlady zakládají per se nebezpečí uvedení v omyl.
Rather, the paradigm shift to the misuse principle is to be taken into consideration on a teleological interpretation to the effect that an abstract prohibition on translations is justified only where they give rise per se to a risk of misleading consumers.
Z tohoto předpokladu vychází například zákaz překladu chráněných označení původu a jiných zeměpisných označení, neboť většina takto chráněných údajů, zejména údajů o původu, znamená v jiných jazycích pro spotřebitele totéž co v původním jazyce.
This premise is, for example, the basis for the prohibition on the translation of protected designations of origin and other geographical indications since most particulars thus protected, in particular indications, of origin, mean the same to consumers in other languages as in the original language.
Také překlady těchto výrazů zpravidla bezpochyby poukazují na chráněné zboží či služby, a jsou proto již per se způsobilé k uvedení v omyl.
Translations of those terms undoubtedly generally indicate the protected goods or services and are therefore liable per se to mislead.
Spotřebitel tak okamžitě pomyslí na sýr vyrobený v určitém italském regionu, pokud slyší výraz „Parmigiano“, stejnou spojitost bude ale mít také při překladu „Parmesan“.
For example, consumers will immediately think of a cheese produced in a certain Italian region if they hear the term ‘Parmigiano’, but they will also have the same association for the translation ‘Parmesan’.
Právě tato rovnocennost překladu s chráněným výrazem je ratio
Precisely this equivalence of the translation with the protected term is the ratio legis of the general prohibition
SCHNEIDER legis všeobecného zákazu překladů v označovacím právu 40.
40 the regulation) the regulation protects those terms only in a certain language.
nařízení) tyto výrazy pouze v určitém jazyce. Zatímco údaj o odrůdě révy nebo o určitém zeměpisném původu, jak bylo řečeno, má v každém jazyce stejný význam, tradiční výraz má v různých jazycích zcela odlišné konotace, protože je založen vždy na rozdílných místních tradicích, resp. na tyto tradice odkazuje.
Whilst the indication of a variety or a certain geographical origin means the same in each language, as has been stated above, a traditional term has quite different connotations in different languages because it is based on or refers to different local traditions.
Nebezpečí záměny a tím nebezpečí uvedení v omyl, které je inherentní překladu v případě dalších údajů, u tradičních výrazů neexistuje.
The risk of confusion and thus the risk of misleading consumers inherent in the translation of other particulars do not exist in the case of traditional terms.
Na rozdíl od chráněných označení původu 41 není možné zejména u tradičních výrazů z takovéto rovnocennosti rozsahu ochrany vycházet, a proto zde zákaz překladu není odůvodněný.
It is not possible to assume such equivalence of protective scope specifically in the case of traditional terms, in contrast with protected designations of origin, 41and for that reason a prohibition on translations is not justified here.
Tradiční výraz se vyznačuje právě tím, že je jako takový v určitém jazyce pevně zakotven v tradici země původu a že pouze v tomto jazyce má pro spotřebitele zvláštní význam a vyvolává asociace s ním spojené.
Traditional terms are distinctive precisely because they are firmly established as such in a certain language in the tradition of the country of origin and also have a special significance for consumers and create the associations linked with them only in that language.
Z tohoto důvodu chrání nařízení (na rozdíl například od názvů odrůd révy, včetně zeměpisného označení v příloze II
That is the reason why (unlike, for example, the wine varieties with geographical indication in Annex II to
40 — Toto velmi jasně zdůraznil generální advokát Léger ve svém stanovisku ze dne 9. října 2001, Dante Bigi (C-66/00, Recueil, s. I-5917).
40 — This was made very clear by Advocate General Léger in his Opinion in Case C-66/00 Dante Bigi [2002] ECR I-5917.
Argumentuje naopak tím, že přeložený výraz je věrným překladem chráněného výrazu „Parmigiano Reggiano“, protože „vyjadřuje historické, kulturní, právní a hospodářské skutečnosti, které jsou spojeny s registrovaným označením a výrobkem, na který se registrace vztahuje“ (bod 50), a navazuje tím přímo na asociační účinek překladu.
Rather he explains that the translated term is a faithful translation of the protected term ‘Parmigiano Reggiano’, in that it ‘expresses the historic, cultural, legal and economic reality that attaches to the registered name and to the product covered by that registration’ (point 50) and thus links directly to the associative effect of the translation.
To se stává okamžitě zřejmým, pokud se položí otázka, se kterým z různých chráněných výrazů zakládá například francouzský výraz „Grande Réserve“ konkrétní nebezpečí záměny: s řeckým výrazem „Ειδικά Επιλεγμένος (Grand réserve)“, španělským výrazem „Gran Reserva“ nebo portugalským výrazem „grande reserva“ nebo „Super reserva“?
This becomes immediately clear if we ask with which of the different protected terms the French term ‘Grande Réserve’, for example, creates a specific risk of confusion: with the Greek term ‘Ειδικά Επιλεγμένος (Grand réserve)’, the Spanish term ‘Gran Reserva’ or the Portuguese term ‘grande reserva’ or ‘Super reserva’?
Tato úvaha názorně potvrzuje, že tradiční výraz je jedinečným a rozlišitelným pouze na základě jazyka, ve kterém je chráněn 42.
That intellectual game clearly confirms that the traditional term is unique and distinguishable only on the basis of the language in which it is protected.
Zákaz překladu pro tyto výrazy by odporoval duchu nařízení, které krom toho samo připouští, že každá země může
42A prohibition on translations for those terms would run counter to the spirit of the regulation which, furthermore, allows each country to be able to have the
41 — Tato požívají zvlášť vysoké ochrany, a je proto nutno je přísně odlišovat od dalších údajů označujících víno.
41 — These enjoy a particularly high level of protection and must therefore be strictly distinguished from other particulars which mark a wine.
Viz k tomu restriktivní výklad Soudního dvora v rozsudku ze dne 12. května 2005, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia (C-347/03, Sb. rozh. s. I-3785, bod 96 a násl.).
See the restrictive interpretation by the Court of Justice in Case C-347/03 Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia [2005] ECR 3785, paragraph 96 et seq.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK — VĚC C-285/06 nechat zvlášť chránit ve svém vlastním jazyce v podstatě stejný výraz 43.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 same term protected separately in its own language.
Z tohoto důvodu není možné souhlasit s argumentací španělské vlády týkající se překladu.
43 For that reason it is not possible to concur with the argument put forward by the Spanish Government regarding translation.
Závěrem bych ještě chtěla zdůraznit, že užívání německého výrazu Reserve pro německá vína by s ohledem na přílohu III nařízení č. 753/2002, která tento výraz zaregistrovala pro rakouská vína, představovalo protiprávní zneužití, které by muselo být stíháno i v Německu.
Lastly I would like to stress that the use of the German expression ‘Reserve’ for German wines with regard to Annex III of Regulation No 753/2002, which registered that term for Austrian wines, would nevertheless constitute wrongful appropriation which would also have to be penalised in Germany.
V opačném případě by se vědomé upuštění od zákazu překladu zcela minulo účinkem.
Otherwise the deliberate decision not to prohibit translations would be entirely meaningless.
D – Ke třetí předběžné otázce
D — The third question
43 — Dále bych chtěla upozornit na to, že francouzské výrazy „Réserve“ a „Grande réserve“ byly ve Francii chráněny od 19. srpna 1921. Zrušený Code du vin (viz čl.
43 — I would also like to point out that the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ have been protected in France since 19 August 1921.
284 odst. 4 druhý pododstavec Code du vin) obsahoval zvláštní ustanovení pro výrazy „Réserve“ a „Grande réserve“ (viz Lamborelle, J.-C., Pillot J., uvedeno výše v poznámce pod čarou 25, s. 241 a násl.).
The repealed Code du vin (see Article 284(4)(2) of the Code du vin) contains special provisions governing the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ (see Lamborelle, J.-C., Pillot J., loc. cit. [footnote 25], p. 241 et seq.).
Tento Code du vin přestal platit od 6. září 2003. Zdá se, že nové francouzské vinné právo (Ordonnance no 20061547 du 7 décembre 2006 relative à la valorisation des produits agricoles, forestiers ou alimentaires et des produits de la mer) upravuje přípustnost užívání výrazů „Réserve“ a „Grande réserve“ prostřednictvím obecného ustanovení článku L 644-2 Code Rural.
That Code du vin has not been in force since 6 September 2003.
3 odst. 2 zákona 24/2002 (Ley 24/2003, de 10 de julio 2002, de la Viña y del Vino, http://noticias.juridicas.com/base_datos/Admin/l24-2003.t1.html) výrazy „Reserva“ a „Gran reserva“ a stanoví velmi přesné podmínky pro metody a procesy zrání.
In Spain Article 3(2) of Law 24/2002 (Ley 24/2003, de 10 de julio 2002, de la Viña y del Vino, http://noticias.juridicas.com/base_datos/Admin/ l24-2003.t1.html) regulates the terms ‘Reserva’ and ‘Gran reserva’ and lays down very precise conditions for ageing methods and processes.
V porovnání se starým a novým francouzským právem stanoví španělské právo velmi přesně, v případě kterých metod zrání může být použit výraz „Reserva“ a „Gran reserva“.
In comparison with the old and the new French legislation, Spanish law provides very precisely for the ageing methods for which the terms ‘Reserva’ and ‘Gran reserva’ may be used.
Ve Francii se upozorňuje na to, že užívání výrazů „Réserve“ a „Grande réserve“ nesmí zakládat žádné nebezpečí záměny s označeními původu vín.
In France it is pointed out that the use of the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ should not create any risk of confusion with designations of origin for wines.
SCHNEIDER případě by se ochrana tradičních výrazů zaručená právem Společenství míjela svým účinkem, což by podkopávalo plnou účinnost práva Společenství (výklad na základě effet utille).
SCHNEIDER must apply throughout the Community and thus a fortiori in respect of wines from other Member States, otherwise the protection of traditional terms guaranteed by Community law would be meaningless, which would undermine the full effectiveness of Community law (interpretation according to the effet utile).
V této souvislosti je sice nutno souhlasit s Komisí v tom, že se meritorně může jednat pouze o vína stejné kategorie (kategorie „jakostní víno s. o.“), neboť tradiční výraz je spojen pouze s touto kategorií 44.
The Commission is correct in its view that essentially only wines in the same category (the category ‘quality wine psr’) can be affected, as the traditional term is linked only with them.
Omezení předběžné otázky na používání výrazů „Reserve“, resp. „PrivatReserve“, by naproti tomu bylo chybné, neboť v původním řízení se jednalo také o francouzské výrazy „Réserve“ a „Grande Réserve“.
44On the other hand, it would be wrong to restrict the question referred to the use of the terms ‘Reserve’ or ‘PrivatReserve’ as the case in the main proceedings also concerns the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande Réserve’.
Nevidím rovněž žádný důvod pro omezení předběžné otázky pouze na používání pro vína z Německa.
Nor do I see any reason to restrict the question referred solely to use for wines from Germany.
Konečně právě v tomto spočívá smysl úpravy právem Společenství, jejímž cílem je stanovení jednotných standardů ochrany na celém území Společenství.
Lastly, this is the precise purpose of rules of Community law which seek to define uniform standards of protection throughout the Community.
Právě v ochraně výrazu – v jeho vlastním jazyce – před používáním v jiných členských státech pro vína tam vyrobená spočívá přidaná hodnota úpravy právem Společenství vůči čistě vnitrostátním ochranným normám.
The protection of the term — in its own language — against use in other Member States for the wines produced there is precisely the added value of the rule of Community law compared with purely national protective rules.
Komise ve svém vyjádření právem poukazuje na to, že ochrana tradičního výrazu právem Společenství navazuje na skutečnost, že výrazu přísluší význam jdoucí nad rámec vnitrostátního trhu 45.
In its observations the Commission rightly points out that the protective of a traditional term under Community law is linked to the fact that the term has an importance which goes beyond the national market. 45
Má-li být ochrana účinná, musí platit v celém Společenství, a tedy a fortiori vůči vínům z jiných členských států, v opačném
In order to be effective, the protection
Na třetí předběžnou otázku je proto nutno odpovědět, že tradiční výrazy jsou chráněny nejen proti používání pro vína, která pocházejí z téhož producentského členského státu jako chráněný tradiční výraz.
The answer to the third question must therefore be that traditional terms are protected not only with regard to use for wines from the same producer Member State as the protected traditional term.
Ochrana se vztahuje na celou Evropskou unii.
The protection extends throughout the European Union.
44 — Viz také rozsudek ze dne 3. března 2005, Itálie v. Komise (C-283/02, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 32 a násl.).
44 — See also Case C-283/02 Italy v Commission (cited above in footnote 37), paragraph 32 et seq.
45 — Vyjádření Komise, bod 32.
45 — Commission’s observations, paragraph 32.
S ohledem na výše uvedené úvahy navrhuji Soudnímu dvoru, aby na otázky položené Bundesverwaltungsgericht odpověděl následovně:
In the light of the foregoing, it is suggested that the Court answer the questions asked by the Bundesverwaltungsgericht as follows:
2 písm. a) nařízení (ES) č. 753/2002 je třeba vykládat v tom smyslu, že protiprávní napodobení nebo vyvolání domněnky nastává pouze tehdy, když se tak děje v jazyce chráněného tradičního výrazu.
(2) Article 24(2)(a) of Regulation (EC) No 753/2002 is to be interpreted as meaning that there is imitation or evocation only if it is in the language of the protected traditional term.
2 nařízení (ES) č. 753/2002 je třeba vykládat v tom smyslu, že ochrana tradičních výrazů uvedených v příloze III je nezávislá na tom, ze kterého producentského členského státu pocházejí vína, pro něž se tradiční výrazy používají, a vztahuje se na celé Společenství.“
(3) Article 24(2) of Regulation (EC) No 753/2002 is to be interpreted as meaning that the protection of the traditional terms listed in Annex III does not depend on the producer Member State of the wines for which the traditional terms are used and extends throughout the Community.’