natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V praxi bude fungovat jako pomůcka ke srovnávání různých systémů, a díky tomu budou kvalifikace přehlednější.
In practice, it will function as a translation device making qualications more readable.
To pomůže studujícím a pracovníkům, kteří se chtějí přestěhovat do jiné země, nebo změnit zaměstnání či vzdělávací instituci ve své zemi.
This will help learners and workers wishing to move between countries or change jobs or move between educational institutions at home.
ního učenívysokoškolského vzdělávání přijatým v rámci • u s na d � u je p � e n o s a používání kvaliikací v b o l o � s k ého pro c e s u .
education needs because, as a lifelong learning framework the EQF also encompasses vocational education and training (VET) and work contexts, including at the highest levels.
Pro koho je ERK určen?
Who is the EQF for?
borné přípravy.ERK také uznává, že evropské vzdělávací systémy jsou tak rozmanité, že srovnávání na základě vstupů, jako je například délka studia, jsou neproveditelná.
across dierent countries and education and training systems.It also recognises that Europe’s education systems are so diverse that comparisons based on inputs, say length of study, are impracticable.
Další informace jsou k dispozici na adrese:ec.europa.eu/eqf
Does the EQF award qualications?
Ne, ERK popisuje úrovně kvalifikací na základě výsledků učení.
No, the EQF describes levels of qualications in terms of learning outcomes.
Udělování kvalifikací zůstane záležitostí příslušných vnitrostátních orgánů pro kvalifikace.
The awarding of qualications will remain a matter for national qualications bodies.
Primárními uživateli ERK budou orgány, které mají na starosti vnitrostátní a/nebo odvětvové systémy a rámce kvalikací.
The primary users of the EQF will be bodies in charge of national and/or sectoral qualication systems and frameworks.
Jakmile uvedou příslušné systémy do vztahu k ERK, bude ERK jednotlivcům, zaměstnavatelům a poskytovatelům vzdělávání a odborné přípravy pomáhat při srovnávání jednotlivých kvalikací z různých zemí a různých systémů vzdělávání a odborné přípravy.
Once they have related their respective systems to the EQF, the EQF will help individuals, employers and education and training providers compare individual qualica-tions from dierent countries and education and training systems.
Co musí země vykonat?
What do countries have to do?
Jaké jsou termíny pro zavedení?
What are the deadlines for implementation?
Jaké úrovně a jaké typy vzdělání ERK zahrnuje?
What levels and what types of education does the EQF cover?
Jedná se o dobrovolný rámec, ale doporučeným cílovým datem je rok 2010, do kterého by si země měly své vnitrostátní systémy kvalikací uvést do vztahu s ERK tak, že své úrovně kvalikací opatří odkazy k úrovním kvalikací podle ERK a že případně vypracují vnitrostátní rámce kvali-kací v souladu s vnitrostátní legislativou a praxí.
It’s a voluntary framework, so there are no formal legal obligations on the countries.
Rok 2012 je cílovým datem, do kdy by země měly zajistit, aby jednotlivá kvalikační osvědčení obsahovala odkaz k a příslušné úrovni ERK.
2010 is the recommended target date for countries to relate their qualications systems to the EQF, 2012 for them to ensure that individual qualication cer-ticates bear a reference to the appropriate EQF level.
ERK je nástroj pro podporu celoživotního učení, a proto zahrnuje všeobecné vzdělávání, vzdělávání dospělých, odborné vzdělávání a přípravu i vysokoškolské vzdělávání.
As an instrument for the promotion of lifelong learning, the EQF encompasses general and adult education, vocational education and training as well as higher education.
Osm úrovní zahrnuje celý rozsah kvalikací od těch, které se získávají na konci povinné školní docházky, až po ty, které se udělují na nejvyšší úrovni akademického a profesního nebo odborného vzdělávání a přípravy.
The eight levels cover the entire span of qualications from those achieved at the end of compulsory education to those awarded at the highest level of academic and professional or vocational education and training.
Každé úrovně by mělo být v zásadě možné dosáhnout různými vzdělávacími cestami a profesními postupy.
Each level should in principle be attainable by way of a variety of education and career paths.
Jaká je souvislost s „Europassem“?
Why does the EQF use learning outcomes?
Proč ERK používá výsledky učení?
Europass does not, however, compare levels of qualications.
Evropský rámec kvalifikací
European Qualifications Framework
ERK používá 8 referenčních úrovní založených na výsledcích učení (definovaných na základě znalostí, dovedností a kompetencí).
The EQF uses 8 reference levels based on learning outcomes (dened in terms of knowledge, skills and competences).
ERK odvrací pozornost od přípravy k povolání neboli vstupu (délky studia či typu vzdělávacího zařízení) k tomu, co osoba
The EQF shifts the focus from input (lengths of a learning experience, type of institution) to what a person holding a particular qualication actually knows and is able to do. Shifting the focus to learning outcomes
Europass však neporovnává úrovně kvalikací.
The EQF is fully compatible with the qualica-
Správa a řízení vysokého školství v Evropě
Higher Education Governance in Europe
Principy, struktury, financování a akademičtí pracovníci
Policies, structures, funding and academic staff
Eurydice Informační síť o vzdělávání v Evropě
Eurydice The information network on education in Europe
Tuto publikaci vydalo Evropské oddělení Eurydice za finanční podpory Evropské komise (Generálního ředitelství pro vzdělávání a kulturu).
This document is published by the Eurydice European Unit with the financial support of the European Commission (Directorate-General for Education and Culture).
ISBN 978-92-79-08524-6 (anglická verze) ISBN 978-92-79-0918180 (česká verze)
ISBN 978-92-79-08524-6
DOI 10.2766/29900 (anglická verze)
DOI 10.2766/29900
Publikace je k dispozici na Internetu (http://www.eurydice.org).
This document is also available on the Internet (http://www.eurydice.org).
Konečné znění textu: duben 2008.
Text completed in April 2008.
Obsah publikace může být částečně reprodukován, s výjimkou reprodukce pro komerční účely. Výňatku musí předcházet úplný odkaz: ‚Eurydice, informační síť o vzdělávání v Evropě‘ s datem vydání publikace.
The contents of this publication may be reproduced in part, except for commercial purposes, provided that the extract is preceded by a complete reference to ‘Eurydice, the information network on education in Europe’, followed by the date of publication of the document.
Žádosti o povolení reprodukovat celou publikaci je třeba adresovat Evropskému oddělení Eurydice.
Requests for permission to reproduce the entire document must be made to the European Unit.
Úloha vysokoškolského vzdělávání ve znalostní společnosti se uznává jak na celoevropské úrovni, tak i v jednotlivých státech Evropské unie.
The role of higher education in the society of knowledge is recognised both at European and Member State levels.
Od této vzdělávací úrovně se očekává, že významně přispěje k dosažení lisabonských cílů, pokud jde o růst, prosperitu a sociální soudržnost.
This level of education is called upon to make a significant contribution to achieving the Lisbon objectives in terms of growth, prosperity and social cohesion.
Pracovní program Evropské unie ´Vzdělávání a odborná příprava 2010´ klade zřetelný důraz na význam modernizace vysokých škol a reforem doporučených v Boloňském procesu, jejichž cílem je vybudovat Evropský prostor terciárního vzdělávání.
The European Union 'Education and Training 2010' work programme clearly emphasises the importance of modernising higher education institutions and of the reforms encouraged by the Bologna process, with a view to establishing a European Higher Education Area.
Má-li vysoké školství tato očekávání naplnit, musí reagovat na několik základních úkolů: musí dosáhnout kvality, která obstojí v mezinárodním srovnání, zlepšit systém své správy a řízení a veřejné odpovědnosti, zvýšit objem svých finančních prostředků a diverzifikovat své finanční zdroje.
To meet these expectations, higher education has to respond to some major challenges: it must achieve a level of quality that stands the test of international comparison, improve governance and accountability, increase its funding and diversify its sources of funding.
Předpokladem dosažení těchto hlavních cílů jsou změny v samotném systému terciárního vzdělávání, které se musejí stát prioritními úkoly vzdělávací politiky a národních strategií evropských zemí.
These major aims presuppose changes in higher education that have to be among the top priorities on the policy agenda and in the national strategies of European countries.
Předkládaná publikace ukazuje, jak modernizace vysokého školství v Evropě probíhá. Zabývá se zejména rozborem struktur jeho správy a řízení, metodami financování vysokých škol a jejich pravomocí vůči akademickým pracovníkům.
The present study highlights the process of modernisation at work in higher education in Europe and analyses in particular the structures of governance, the methods used to fund higher education institutions and their responsibilities vis-à-vis academic staff.
Ukazuje přitom široké spektrum různých modelů správy a řízení, jak se uplatňují například při opatřování finančních prostředků ze soukromých zdrojů a ve skladbě rozhodovacích orgánů uvnitř škol.
It also draws attention to the wide variety of models of governance, for example as regards private fundraising, or decision-making bodies inside institutions.
Všímá si také závažných diskusí o strategických principech vysokoškolského vzdělávání, které za účasti širokého okruhu aktérů v jednotlivých zemích právě probíhají.
It further emphasises that important national debates are under way concerning the strategic policies of higher education, which involve a wide range of stakeholders.
Studie tohoto druhu tudíž prohlubuje naše znalosti o fungování systému správy a řízení vysokého školství a je ojedinělá šíří svého geografického záběru, neboť se opírá o údaje získané šetřením ve 30 evropských státech, které jsou členy sítě Eurydice.
The study thus enhances our knowledge of the processes of governance in higher education and is original in terms of its geographical coverage, through surveying 30 European countries in the Eurydice Network.
Chtěl bych proto národním oddělením a Evropskému oddělení Eurydice srdečně poděkovat za jejich příspěvky, které, jak doufám, všem zúčastněným na vysokoškolském vzdělávání pomohou při volbě prostředků umožňujících podílet se co nejúčinněji na uskutečňování lisabonských cílů.
I wish to warmly thank the National Units and the European Unit for their contributions, which I hope will provide assistance to all those involved in higher education as they consider possible measures enabling them to play a full part in achieving the Lisbon objectives.
Komisař pro výchovu, vzdělávání, kulturu a mládež
Commissioner responsible for Education, Training, Culture and Youth
OBSAH
Preface
Obecný úvod
General Introduction
Strategické priority personální politiky vůči akademickým pracovníkům
Strategic priorities on funding 1.2. Strategic priorities on academic staff
2. kapitola: Struktury správy a řízení vysokého školství
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance
Vnitřní (institucionální) správa
External governance 2.2.
Nezávislé soukromé vysoké školství
Independent private higher education 2.4.
3. kapitola: Přímé veřejné financování vysokých škol
Chapter 3: Direct Public Funding of Higher Education Institutions
4. kapitola: Soukromé finanční prostředky získávané vysokými školami
Chapter 4: Private Funds Raised by Higher Education Institutions
Jiné povolené zdroje soukromého financování
Autonomy of institutions in the use of tuition fees 4.2.
Partnerství se soukromými podnikatelskými subjekty
Partnerships with the business world 4.4.
Odpovědnost za hospodaření se soukromými prostředky
Challenges in raising private funds
Aktéři a orgány odpovídající za nábor akademických pracovníků
Stakeholders/bodies responsible for the recruitment of academic staff 5.2.
Hodnocení a společenská odpovědnost
Evaluation and accountability 5.7.
Titulky obrázků
Table of Figures
Strategické záměry (1. kapitola)
Strategic policies (Chapter 1)
V celé Evropě se všeobecně uznává potřeba zpracovávat strategické plány rozvoje vysokoškolského vzdělávání na delší období.
The need for longer-term planning and development of strategies for higher education is widely recognised across Europe.
Ve většině zemí zapojených do této studie se již v praxi realizují nebo do praxe uvádějí politické dokumenty stanovící národní strategické priority zaměřené na zabezpečení finanční udržitelnosti vysokého školství.
The majority of countries involved in this study are implementing or are in the process of introducing specific policy documents that outline national strategic priorities for ensuring the financial sustainability of the higher education sector.
Konkrétní řešení navrhovaná v těchto dokumentech se sice v jednotlivých zemích od sebe liší, v některých střednědobých cílech se však zřetelně shodují.
Although concrete policy solutions vary from country to country, some common medium term objectives are apparent.
• zvýšit objem veřejných finančních prostředků pro vysoké školství;
• increasing public funding for higher education;
• poskytnout vysokým školám větší autonomii v hospodaření s finančními prostředky;
• granting more autonomy to institutions for managing financial resources;
• vytvořit přímou vazbu mezi objemem přidělených veřejných finančních prostředků a dosaženými výsledky;
• establishing direct links between results and the amount of public funding allocated;
• podporovat diverzifikaci finančních zdrojů a navazování partnerských vztahů s výzkumnými ústavy, podnikatelskou sférou a regionálními orgány.
• encouraging the diversification of funding sources as well as the creation of partnerships with research institutes, businesses, and regional authorities.
Zdá se, že ucelená strategie personální politiky vůči akademickým pracovníkům je méně častá než ucelená strategie pro oblast financování.
There seem to be fewer comprehensive strategic policies for academic staff than for funding.
Pracovníci bývají častěji spíše subjektem než objektem jednotlivých reforem.
Personnel is more often the subject of specific reforms.
Trendy takového rázu, jako je propojování finanční podpory s dosaženými výsledky, mají ovšem dopad i na akademické pracovníky.
Trends such as linking funds to results also affect academic staff.
K hlavním úkolům personální politiky v akademické sféře patří:
Priorities with respect to academic staff include:
• dosáhnout vyváženější skladby pracovníků podle pohlaví a věku;
• a focus on more balanced gender and age distribution;
• rozšířit autonomii institucí v oblasti personálního řízení a
• more autonomy for managing academic staff; and
Struktury správy a řízení vysokého školství (2. kapitola)
Structures of higher education governance (Chapter 2)
Evropské vysoké školy jsou v právním ohledu autonomní subjekty.
European higher education institutions (HEIs) are legally autonomous.
Jejich autonomie se uplatňuje v rámci mechanismů vykazování veřejné odpovědnosti, jejichž primárním účelem je prohlubovat vzájemnou důvěru mezi vysokou školou a společností.
This autonomy is framed within national accountability systems, which are primarily intended to promote trust between HEIs and society.
Strukturu správy a řízení a rozsah pravomocí veřejných a státem dotovaných soukromých vysokých škol vymezují zákony jednotlivých zemí.
Official legislation defines institutional governance structures and realms of responsibility for public and governmentdependent private HEIs in every country.
Nejvyšším vedoucím pracovníkem instituce bývá obvykle osoba odpovídající za strategické plánování, rozvoj, organizaci, řízení a kontrolu.
The institutional decision-making body is the governance body responsible for longterm institutional planning and strategic development.
Asi v jedné třetině zemí vybírají tohoto pracovníka interní aktéři dané vysoké školy, o jeho jmenování však rozhoduje externí orgán, například ministerstvo nebo hlava státu.
There is a trend toward involving external stakeholders from industry, commerce, and civil society in institutional governance bodies, mainly as members of advisory or supervisory bodies. HEIs in most countries have introduced a supervisory body composed mainly or solely of external stakeholders.
Správa ařízení vysokéhoškolství v Evropě
Higher Education Governancein Europe
Modely veřejného financování (3. kapitola)
Public funding models (Chapter 3)
Studie zjistila tyto hlavní charakteristiky financování evropských vysokých škol z veřejných zdrojů:
The following main characteristics of the public funding of HEIs in Europe have been identified in this study:
• k přidělování (alokaci) veřejných finančních prostředků se téměř všude používají alokační vzorce;
• funding formulas are used almost everywhere in the allocation of public funds;
• součástí alokačních vzorců jsou ve většině zemí výkonové ukazatele vycházející ze studijních výsledků;
• performance indicators based on students' results are used in funding formulas in the majority of countries;
• ve dvanácti zemích se veřejné finanční prostředky přidělují na základě výkonové smlouvy;
• public funding is awarded in accordance with a performance contract in twelve countries;
• pro přidělování veřejných finančních prostředků na výzkum se používají různé mechanismy.
• public funds for research are allocated according to various mechanisms.
Alokační vzorce, podle nichž se určuje objem finančních prostředků institucím přidělovaných, se obvykle opírají o objem činnosti měřený nejčastěji počtem studujících.
Funding formulas that are used to allocate funds to institutions are usually based on the volume of activities, which is often measured as the number of students enrolled at the institution.
Místo, jaké v alokačních vzorcích zaujímají výkonové ukazatele, se v jednotlivých zemích liší: zatímco v některých se podle výkonových ukazatelů vypočítává jen nepatrná část přidělených veřejných prostředků, ve Spojeném království je výše celkové dotace na výuku, provoz a výzkum plně závislá na výkonnosti instituce.
Different approaches exist for the use of performance indicators in funding formulas: in certain countries, an extremely small proportion of public funding is allocated according to performance indicators, whereas in the United Kingdom, the block grant for teaching, operations and research is directly dependent on the performance of institutions.
Vedle objemu činností a studijních výsledků se v některých zemích při přidělování veřejných peněz používají ještě další mechanismy, jimiž se má zajistit určitá stabilita objemu prostředků, které má instituce z roku na rok k dispozici.*)
In addition to considering the volume of activities and students' results, certain countries also use other mechanisms for allocating public funds, which ensure a certain amount of stability in terms of resources from one year to the next.
Výkonové smlouvy stanoví cíle v souladu s národními prioritami.
Performance contracts define objectives in line with national priorities.
Tyto smlouvy se mohou vztahovat na většinu veřejných prostředků institucím poskytovaných, nebo jen na jejich malou část určenou pro konkrétní projekty.
These contracts can concern the majority of the public funds allocated to institutions or only a small portion that are intended for specific projects.
Někdy objem veřejných prostředků přidělených instituci na základě smlouvy závisí na splnění podmínek předešlé smlouvy, vyjádřených kvantitativními ukazateli, například počtem absolventů nebo ukazateli celkové kvality řízení školy.
In the cases where the previous contract has an influence on the amount of funds awarded in the next contract, quantitative indicators regarding the number of graduates or the general quality of management at the institution are considered.
V současné době probíhají v některých zemích reformy směřující k zajištění těsnějšího sepětí mezi objemem finančních prostředků stanovených ve smlouvě na daný rok a splněním kvalitativních cílů stanovených ve smlouvě předchozí.**)
Reforms are currently under way in some countries to establish a more direct link between the achievement of qualitative objectives defined in past contracts and amounts allocated for future contracts.
Finanční prostředky určené na konkrétní výzkumné projekty či programy se ve všech zemích přidělují na základě výběrového řízení.
Funds are allocated on a competitive basis for specific research projects or programmes in every country.
V řadě zemí už tento alokační mechanismus představuje (nebo se tak vbrzku stane) hlavní nástroj financování výzkumu z veřejných zdrojů.
This allocation mechanism already represents or is likely to become the main source of public funding for research in several countries.
Téměř všechny země poskytují vysokým školám také základní dotace na výzkum, nezávislé na jednotlivých výzkumných projektech.
Almost all countries also provide basic research grants that are not related to particular research projects.
Výše základní
The calculation of the amount of a basic grant for research may depend on an institution's costs or research performance.
*) K pojmu alokační vzorec viz redakční poznámku v Glosáři. **) K pojmu výkonová smlouva viz redakční poznámku v Glosáři.
Almost everywhere, HEIs receive public funding in the form of block grants. Block grants cover many types of expenditures, which are determined by the institution.
Přípustné soukromé finanční zdroje a pobídky (4. kapitola)
Private funds-authorised sources and incentives (Chapter 4)
K nejvýznamnějším soukromým finančním zdrojům, které jsou vysoké školy oprávněny využívat, patří:
The most important authorised sources of private funding are:
• dary a odkazy od soukromých dárců,
• donations and legacies from private entities, as well as
• partnerství založené na smlouvách o výzkumu mezi vysokou školou a soukromou smluvní stranou,
• partnerships resulting in research contracts between HEIs and private contractors, and
• poplatky za poskytování služeb.
• fees from service provision.
V mnoha zemích jsou povoleny a běžně se také jako zdroj příjmu využívají půjčky, výnosy z nemovitostí, sponzorování pracovních míst, investování a zakládání obchodních společností; někde však zdroje tohoto typu povoleny nejsou anebo podléhají různým omezením.
Loans, revenues from property, sponsorship of posts, investments and the creation of companies are also authorised and common in many countries, although in some of them, these types of income sources are either not allowed or they are subject to restrictions.
Platí to zejména o půjčkách a investicích a o zřizování společností, které je v některých zemích závislé na předchozím souhlasu odpovědného orgánu, tj. vedení instituce, financujícího orgánu, příslušného ministerstva či jiného úřadu.
This is primarily the case for loans, investments, and the creation of companies, which in several countries need prior agreement from the responsible authority, i.e. the institutional level management, the funding body or the responsible ministry or other government authority.
V naprosté většině evropských zemí se v praxi ujal aspoň jeden druh pobídek, jež mají vysoké školy přimět k tomu, aby si opatřily soukromé finanční zdroje.
The vast majority of European countries have implemented at least one type of incentive to encourage HEIs to obtain private funding.
Nejčastěji to bývají daňové úlevy poskytované dárcům a soukromým partnerům, nejméně často daňové úlevy poskytované samotným vysokým školám.
Tax allowances for donors and private partners are the most common incentives, whereas tax allowances for institutions are the least common.
Asi v tuctu zemí se uzavírání partnerských vztahů se soukromými společnostmi podporuje finančně i jinými způsoby a vysoké školy mají ze zákona právo na intelektuální vlastnictví výsledků výzkumu.
Financial or other support for partnerships with private companies and regulatory frameworks authorising institutions to own intellectual property rights for research results each exist in approximately a dozen countries.