natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle článku 1 je účelem směrnice 84/450 zejména stanovit podmínky, za nichž je dovolena srovnávací reklama.
According to Article 1, the purpose of Directive 84/450 is inter alia to lay down the conditions under which comparative advertising is permitted.
Článek 2 bod 2a této směrnice vymezuje srovnávací reklamu jako „každou reklamu, která výslovně nebo nepřímo označuje soutěžitele nebo zboží či služby nabízené soutěžitelem“.
Article 2(2a) of Directive 84/450 defines comparative advertising as ‘any advertising which explicitly or by implication identifies a competitor or goods or services offered by a competitor’.
Článek 3a odst. 1 uvedené směrnice stanoví:
Article 3a(1) of Directive 84/450 provides:
„Srovnávací reklama, pokud jde o srovnání, je dovolena při splnění následujících podmínek: a) není klamavá ve smyslu čl.
‘Comparative advertising shall, as far as the comparison is concerned, be permitted when the following conditions are met:
2 bodu 2, čl. 3 a čl.
(a) it is not misleading according to Articles 2(2), 3 and 7(1);
[…] d) nevyvolává na trhu nejasnost v rozlišení mezi inzerentem reklamy a soutěžitelem anebo mezi ochrannými známkami, obchodními firmami, jinými rozlišovacími znaky, zbožím nebo službami inzerenta reklamy a soutěžitele; e) nemá za následek oslabení důvěry nebo hanobení ochranné známky, obchodní firmy, jiného rozlišovacího znaku, zboží, služeb, činností nebo postavení soutěžitele;
(d) it does not create confusion in the market place between the advertiser and a competitor or between the advertiser’s trade marks, trade names, other distinguishing marks, goods or services and those of a competitor;
O2 HOLDINGS A O2 (UK) g) protiprávně netěží z dobré pověsti ochranné známky, obchodní firmy nebo jiných rozlišovacích znaků soutěžitele anebo označení původu konkurujících výrobků; h) nepředstavuje zboží nebo službu jako napodobeninu nebo reprodukci jiného zboží či služby, nesoucích chráněnou známku nebo chráněná obchodní firma.“
(g) it does not take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor or of the designation of origin of competing products;
Ustanovení směrnice 89/104 byla do vnitrostátního právního řádu provedena zákonem z roku 1994 o ochranných známkách (Trade Marks Act 1994).
The provisions of Directive 89/104 were transposed into national law by the Trade Marks Act 1994.
Ustanovení směrnice 84/450 byla do vnitrostátního právního řádu provedena nařízením z roku 1988 o kontrole klamavé reklamy (Control of Misleading Advertisements Regulations 1988, SI 1988/915), ve znění nařízení z roku 2003 (SI 2003/3183, dále jen „UK Regulations“).
The provisions of Directive 84/450 were transposed into national law by the Control of Misleading Advertisements Regulations 1988 (SI 1988/915), as amended in 2003 (SI 2003/3183; ‘the UK Regulations’).
Boj proti klamavé reklamě a dodržování předpisů v oblasti srovnávací reklamy stanovených v článku 4 směrnice 84/450 v souladu s UK Regulations provádí Director General of Fair Trading, správní úřad, který má pravomoc rozhodovat o stížnostech nebo zahájit příslušné soudní řízení.
The combating of misleading advertising and compliance with the provisions on comparative advertising, under Article 4 of Directive 84/450, are ensured, pursuant to the UK Regulations, by an administrative authority competent either to decide on complaints or to initiate appropriate legal proceedings.
Pravidlo 4A UK Regulations v odstavci 3 upřesňuje:
Regulation 4A(3) of the UK Regulations states:
„Ustanovení tohoto pravidla nelze vykládat tak, že a) udělují právo na zahájení občanskoprávního řízení ohledně jakéhokoli porušení tohoto pravidla (s výjimkou výslovných ustanovení v těchto Regulations); b) tvoří výjimku z jakéhokoli práva na zahájení řízení nebo na využití jiného opravného prostředku (občanskoprávního nebo trestněprávního) v řízení zahájeném z titulu jiného než na základě těchto Regulations“.
(a) conferring a right of action in any civil proceedings in respect of any contravention of this regulation (save as provided for in these Regulations); or
Pro účely podpory prodeje svých služeb používají obrázky bublin v mnoha různých podobách.
They use bubble images in a host of ways to advertise their services.
Je nesporné, že v oblasti mobilní telefonie si spotřebitelé spojují obraz bublin ve vodě, zejména na odstupňovaném modrém pozadí, se službami poskytovanými O2 a O2 (UK).
It is established that, in the context of mobile phones, consumers associate images of bubbles in water (particularly against a graduated blue background) with O2 and O2 (UK).
O2 a O2 (UK) jsou zejména majitelkami dvou národních obrazových ochranných známek, jež každá představuje statický obrázek bublin, které jsou zapsány ve Spojeném království pro telekomunikační zařízení a telekomunikační služby (dále jen „ochranné známky s bublinami“).
O2 and O2 (UK) are proprietors in particular of two national figurative trade marks, each of which consists of a static picture of bubbles, registered in the United Kingdom in respect of telecommunications apparatus and services (‘the bubbles trade marks’).
H3G rovněž poskytuje služby mobilní telefonie, které prodává pod označením „3“.
H3G is also a provider of mobile telephone services marketed under the sign ‘3’.
Nabízí zejména předplacenou službu („pay-as-you-go“) nazvanou „Threepay“.
It offers in particular a pay-as-you-go service known as ‘Threepay’.
Během roku 2004 zahájila H3G reklamní kampaň.
During 2004, H3G launched an advertising campaign.
Za tímto účelem zejména dala v televizi odvysílat reklamu, ve které srovnávala cenu svých služeb s cenou služeb nabízených O2 a O2 (UK).
To that end, it broadcast in particular a television advertisement in which it compared the price of its services with those of O2 and O2 (UK).
Tato v televizi vysílaná reklama (dále jen „sporná reklama“) začínala použitím jména „O2“ a obrázku černobílých bublin v pohybu, dále pokračovala obrázky „Threepay“ a „3“, jakož i sdělením uvádějícím, že služby H3G byly určitým způsobem levnější.
This televised advertisement (‘the disputed advertisement’) began by using the name ‘O2’ and moving black-and-white bubble imagery, followed by ‘Threepay’ and ‘3’ imagery, together with a message that H3G’s services were cheaper in a specific way.
O2 a O2 (UK) zahájily proti H3G u High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, řízení o porušení svých ochranných známek s bublinami. 20
O2 and O2 (UK) brought proceedings against H3G for infringement of their bubbles trade marks before the High Court of Justice of England and Wales, Chancery Division.
Pro účely původního řízení připustily, že srovnání cen ve sporné reklamě bylo přesné, a že tato reklama nebyla jako celek klamavá.
They accepted, for the purposes of the main proceedings, that the price comparison in the disputed advertisement was true and that that advertisement, as a whole, was not misleading.
Zejména nenaznačovala, že existovalo jakékoli obchodní pouto mezi jednak O2 a O2 (UK), a jednak H3G.
In particular it did not suggest any form of trade connection between O2 and O2 (UK), on the one hand, and H3G, on the other.
Tato žaloba na porušení ochranných známek byla zamítnuta rozsudkem ze dne 23. března 2006.
That action for infringement was dismissed by judgment of 23 March 2006.
1 směrnice 89/104.
The referring court asks, in the first place, for an interpretation of Article 5(1) of Directive 89/104.
Kladná odpověď by podle něho vedla k tomu, že použití ochranné známky soutěžitele v rámci srovnávací reklamy nespadá do působnosti čl. 5 odst.
It seeks to ascertain, first, whether the use referred to in that provision is solely use for the purposes of distinguishing the trade origin of the goods or services marketed by the third party.
1 směrnice 89/104, jelikož ochranná známka se nepoužívá pro označení původu zboží inzerenta.
In its opinion, an affirmative answer would mean that use of a competitor’s trade mark in the context of comparative advertising does not fall within Article 5(1) of Directive 89/104, because the trade mark is not being used there to indicate the origin of the advertiser’s goods.
Předkládající soud se zadruhé domnívá, že soulad srovnávací reklamy, ve které je použita ochranná známka soutěžitele, s článkem 3a směrnice 84/450 představuje důvod na obranu proti žalobě podané soutěžitelem proti takovému použití jeho ochranné známky.
The referring court considers, in the second place, that the conformity with Article 3a of Directive 84/450 of a comparative advertisement in which a competitor’s trade mark is used constitutes a defence against the action brought by the competitor against such use of his mark.
5 odst. 1 směrnice 89/104 tak, že v situaci, jako je situace v původním řízení, toto ustanovení umožňuje majiteli zapsané
Thus, should the Court interpret Article 5(1) of Directive 89/104 to the effect that, in a case such as that in the main proceedings, that provision enables the proprietor of a registered mark to prohibit the use of his mark in comparative advertising, the
3a odst. 1 směrnice 84/450 pro objasnění toho, zda k tomu, aby byla srovnávací reklama, ve které je použito označení totožné nebo podobné ochranné známce soutěžitele, dovolena, musí být použití tohoto označení „nezbytné“ pro provedení srovnání mezi zbožím nebo službami soutěžitele a zbožím nebo službami inzerenta.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) referring court asks for an interpretation of Article 3a(1) of Directive 84/450 for the purposes of ascertaining whether, in order for a comparative advertisement in which a sign identical with, or similar to, a competitor’s mark is used to be permitted, use of that sign must be ‘indispensable’ to a comparison between the goods or services of the competitor and those of the advertiser.
Za těchto podmínek se Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Užívá-li obchodník v reklamě na vlastní zboží nebo služby zapsanou ochrannou známku, jejímž majitelem je soutěžitel, pro účely srovnání vlastností (a zvláště ceny) zboží nebo služeb, které uvádí na trh, s vlastnostmi (a zvláště cenou) zboží nebo služeb uváděných na trh soutěžitelem pod touto ochrannou známkou, způsobem, který nevede k záměně nebo jinak neohrožuje základní funkci ochranné známky jakožto údaje o původu, spadá takové užívání do působnosti čl.
It is in those circumstances that the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
2) Užívá-li obchodník ve srovnávací reklamě zapsanou ochrannou známku soutěžitele, musí být takové použití ‚nezbytné‘, aby bylo v souladu s čl.[…] 3a [odst. 1] směrnice 84/450/[…], a pokud ano, jaká jsou kritéria, podle nichž má být tato nezbytnost posuzována?
Where a trader uses, in a comparative advertisement, the registered trade mark of a competitor, in order to comply with Article 3a[(1)] of Directive 84/450 … must that use be “indispensable” and if so what are the criteria by which indispensability is to be judged?
Věc v původním řízení se totiž vyznačuje skutečností, že O2 a O2 (UK) tvrdí, že použití označení podobného jejich ochranným známkám s bublinami společností H3G ve srovnávací reklamě zasahuje do výlučných práv, která jsou jim udělena zmíněnými ochrannými známkami.
The case in the main proceedings is characterised by the fact that O2 and O2 (UK) claim that the use, by H3G, of a sign similar to their bubbles trade marks in a comparative advertisement jeopardises the exclusive right granted to them by those marks.
Je proto před přezkumem předběžných otázek nezbytné vymezit vztah mezi směrnicí 89/104 a směrnicí 84/450.
It is thus necessary, before examining the questions referred for a preliminary ruling, to clarify the relationship between Directives 89/104 and 84/450.
3 písm. d) této směrnice může zejména zakázat jakékoli třetí osobě užití takového označení v reklamě.
Under Article 5(3)(d) of that directive, he may, inter alia, prevent all third parties from using such a sign in advertising.
Krom toho reklama, kterou inzerent srovnává zboží nebo služby, které uvádí na trh, se zbožím nebo službami soutěžitele, je určena zjevně na podporu zboží a služeb tohoto inzerenta.
Second, an advertisement in which the advertiser compares the goods and services which he markets with those of a competitor is aimed, evidently, at promoting the goods and services of that advertiser.
Takovou reklamou se inzerent snaží odlišit své zboží a služby tak, že porovná jejich vlastnosti s vlastnostmi zboží a služeb soutěžitelů.
With such an advertisement the advertiser seeks to distinguish his goods and services by comparing their characteristics with those of competing goods and services.
Toto posouzení je potvrzeno patnáctým bodem odůvodnění směrnice 97/55, ve kterém zákonodárce Společenství zdůraznil, že cílem srovnávací reklamy je rozlišit zboží a služby inzerenta od zboží a služeb jeho soutěžitele (viz rozsudek ze dne 25. října 2001, Toshiba Europe, C-112/99, Recueil, s. I-7945, bod 53).
That analysis is confirmed by recital 15 in the preamble to Directive 97/55, in which the Community legislature pointed out that the aim of comparative advertising is to distinguish between the goods and services of the advertiser and those of his competitor (see Case C-112/99 Toshiba Europe [2001] ECR I-7945, paragraph 53).
Takové užití je proto případně možné zakázat na základě výše uvedených ustanovení.
Such use may therefore be prevented, where necessary, by virtue of those provisions.
Nicméně, jak vyplývá z druhého až šestého bodu odůvodnění směrnice 97/55, záměrem zákonodárce Společenství bylo podpořit srovnávací reklamu, když zejména zdůraznil, ve druhém bodě odůvodnění, že srovnávací reklama „může také podněcovat soutěžení mezi dodavateli zboží a služeb ku prospěchu spotřebitelů “, a v pátém bodě odůvodnění, že „může být oprávněným prostředkem k informování spotřebitele v jeho zájmu“.
However, as is apparent from recitals 2 to 6 in the preamble to Directive 97/55, the Community legislature was intending to promote comparative advertising, stating, inter alia, in recital 2, that comparative advertising ‘can also stimulate competition between suppliers of goods and services to the consumer’s advantage’ and, in recital 5, that it ‘may be a legitimate means of informing consumers of their advantage’.
Podle třináctého až patnáctého bodu odůvodnění směrnice 97/55 měl zákonodárce Společenství za to, že nezbytnost podpořit srovnávací reklamu vyžadovala omezit v určitém rozsahu práva udělená ochrannou známkou.
According to recitals 13 to 15 in the preamble to Directive 97/55, the Community legislature considered that the need to promote comparative advertising required that the right conferred by the mark be limited to a certain extent.
Takové omezení účinků ochranné známky pro účely podpoření srovnávací reklamy se jevilo nezbytným nejen v případě, že inzerent použil samotnou ochrannou známku soutěžitele, ale rovněž v případě, že použil označení podobné této ochranné známce.
Such a limitation of the effects of the mark for the purposes of promoting comparative advertising appears necessary not only in the case of use, by the advertiser, of a competitor’s actual mark, but also in the case of use of a sign similar to that mark.
Podle čl. 2 bodu 2a směrnice 84/450 se „srovnávací reklamou“ totiž rozumí každá reklama, která výslovně nebo nepřímo označuje soutěžitele nebo zboží či služby nabízené soutěžitelem.
Under Article 2(2a) of Directive 84/450, ‘comparative advertising’ means any advertising which explicitly or by implication identifies a competitor or goods or services offered by a competitor.
Prvkem vyžadovaným k určení, že reklamní sdělení má srovnávací charakter, je tak výslovná nebo nepřímá identifikace soutěžitele inzerenta reklamy nebo zboží či služeb, které nabízí (výše uvedené rozsudky Toshiba Europe, bod 29, a De Landtsheer Emmanuel, bod 17).
The test for determining whether an advertisement is comparative in nature is thus whether it identifies, explicitly or by implication, a competitor of the advertiser or goods or services which the competitor offers (Toshiba Europe, paragraph 29, and De Landtsheer Emmanuel, paragraph 17).
Jestliže je tedy použití označení podobného ochranné známce soutěžitele inzerenta reklamy ve srovnávací reklamě vnímáno průměrným spotřebitelem jako odkaz na tohoto soutěžitele nebo na zboží a služby, které nabízí, jako je tomu ve věci v původním řízení, jedná se o srovnávací reklamu ve smyslu čl. 2 bodu 2a směrnice 84/450.
Therefore, when the use, in an advertisement, of a sign similar to the mark of a competitor of the advertiser is perceived by the average consumer as a reference to that competitor or to the goods and services which he offers — as in the case in the main proceedings — there is comparative advertising within the meaning of Article 2(2a) of Directive 84/450.
5 odst. 1 směrnice 89/104
The first question, concerning the interpretation of Article 5(1) of Directive 89/104
Je nesporné, že ve věci v původním řízení H3G nepoužila ochranné známky s bublinami, jak byly zapsány O2 a O2 (UK), nýbrž označení podobné těmto ochranným známkám.
It is established, in the case in the main proceedings, that H3G did not use the bubbles trade marks as registered by O2 and O2 (UK), but a sign similar to those marks.
5 odst. 1 písm. a) směrnice 89/104 použije výlučně v případě užívání označení totožného s ochrannou známkou pro zboží nebo služby, které jsou totožné s těmi, pro něž je ochranná známka zapsána.
Article 5(1)(a) of Directive 89/104 applies only in the case of the use of a sign which is identical with the trade mark in relation to goods or services which are identical with those for which the trade mark is registered.
Jelikož se toto ustanovení nepoužije ve věci v původním řízení, není namístě jej vykládat.
Since that provision is not applicable in the case in the main proceedings it does not need to be interpreted.
– k tomuto užívání musí docházet v obchodním styku;
— that use must be in the course of trade;
– musí k němu docházet bez souhlasu majitele ochranné známky;
— it must be without the consent of the proprietor of the mark;
– musí k němu docházet pro zboží nebo služby, které jsou totožné s těmi, pro něž byla známka zapsána, nebo jim podobné, a
— it must be in respect of goods or services which are identical with, or similar to, those for which the mark is registered, and
– musí zasahovat nebo musí být schopné zasáhnout do funkcí ochranné známky, a zejména do její základní funkce, jíž je zaručit spotřebitelům původ výrobků nebo služeb, z důvodu nebezpečí záměny u veřejnosti.
— it must affect or be liable to affect the essential function of the trade mark, which is to guarantee to consumers the origin of the goods or services, by reason of a likelihood of confusion on the part of the public.
Krom toho podle ustálené judikatury představuje nebezpečí záměny ve smyslu tohoto ustanovení nebezpečí, že se veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky nebo služby pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených (viz zejména rozsudky ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer, C-342/97, Recueil, s. I-3819, bod 17, a výše uvedený rozsudek Medion, bod 26).
Second, it is settled caselaw that the risk that the public might believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion within the meaning of that provision (see, inter alia, Case C-342/97 Lloyd Schuhfabrik Meyer [1999] ECR I-3819, paragraph 17, and Medion, paragraph 26).
Užívání označení totožného nebo podobného ochranné známce, jež způsobuje nebezpečí záměny u veřejnosti, tak zasahuje nebo je schopné zasáhnout do základní funkce ochranné známky.
Thus, use of a sign which is identical with, or similar to, the trade mark which gives rise to a likelihood of confusion on the part of the public affects or is liable to affect the essential function of the mark.
Ve věci v původním řízení je nesporné, že k užívání označení podobného ochranným známkám s bublinami docházelo ze strany společnosti H3G v kontextu obchodní činnosti, jejímž cílem bylo dosažení hospodářských výhod, a nikoli v soukromé oblasti.
It is clear that, in the case in the main proceedings, H3G used the sign similar to the bubbles trade marks in the course of a commercial activity with a view to gain and not as a private matter.
V důsledku toho docházelo k užívání tohoto označení v obchodním styku (viz obdobně výše uvedený rozsudek Céline, bod 17).
The mark was therefore being used in the course of trade (see, by analogy, Céline, paragraph 17).
Je rovněž nesporné, že H3G použila toto označení bez souhlasu O2 a O2 (UK), majitelů ochranných známek s bublinami.
It is also clear that H3G used that sign without the consent of O2 and O2 (UK), the proprietors of the bubbles trade marks.
Mimoto se jedná o užívání pro služby totožné se službami, pro které byly tyto ochranné známky zapsány.
Furthermore, that sign was used for services identical with those for which those marks are registered.
Naproti tomu je nutno konstatovat, že podle vlastních vyjádření předkládajícího soudu užívání obrázků bublin podobných ochranným známkám s bublinami společností H3G ve sporné reklamě nezpůsobilo u spotřebitelů nebezpečí záměny.
By contrast, in accordance with the the referring court’s own findings, the use by H3G, in the advertisement in question, of bubble images similar to the bubbles trade marks did not give rise to a likelihood of confusion on the part of consumers.
Sporná reklama totiž jako celek nebyla klamavá a zejména nenaznačovala, že existovalo jakékoli obchodní pouto mezi jednak O2 a O2 (UK), a jednak H3G.
The advertisement, as a whole, was not misleading and, in particular, did not suggest that there was any form of commercial link between O2 and O2 (UK) on the one hand, and H3G, on the other.
V tomto ohledu na rozdíl od toho, co tvrdí O2 a O2 (UK), předkládající soud pro účely posouzení existence nebezpečí záměny správně omezil svůj přezkum na kontext, ve kterém H3G použila označení podobné ochranným známkám s bublinami.
In that regard, contrary to the submission of O2 and O2 (UK), the referring court was right to limit its analysis to the context in which the sign similar to the bubbles trade marks was used by H3G, for the purpose of assessing the existence of a likelihood of confusion.
Článek 4 odst. 1 písm. b) směrnice 89/104 se nicméně dotýká přihlášky k zápisu ochranné známky.
Article 4(1)(b) of Directive 89/104, however, concerns the application for registration of a mark.
V okamžiku zápisu ochranné známky má majitel této ochranné známky právo ji používat podle svého uvážení, takže pro účely posouzení, zda se na přihlášku k zápisu uplatní důvod pro zamítnutí zakotvený v tomto ustanovení, je třeba přezkoumat, zda existuje nebezpečí záměny se starší ochrannou známkou osoby, která podává námitky, ve všech situacích, ve kterých by přihlašovaná ochranná známka, pokud by byla zapsána, mohla být používána.
Once a mark has been registered its proprietor has the right to use it as he sees fit so that, for the purposes of assessing whether the application for registration falls within the ground for refusal laid down in that provision, it is necessary to ascertain whether there is a likelihood of confusion with the opponent’s earlier mark in all the circumstances in which the mark applied for might be used if it were to be registered.
5 odst. 1 písm. b) směrnice 89/104 si třetí osoba používající označení totožné nebo podobné zapsané ochranné známce nenárokuje žádné právo duševního vlastnictví k tomuto označení, nýbrž užívá jej nepravidelně.
By contrast, in the case provided for in Article 5(1)(b) of Directive 89/104, the thirdparty user of a sign identical with, or similar to, a registered mark does not assert any trade mark rights over that sign but is using it on an ad hoc basis.