natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kromě toho se mnoho poskytovatelů zpravodajství spoléhá na staré rčení, že špatné zprávy se prodávají nejlépe, což přispívá k šíření senzacechtivých reportáží a poplašných zpráv o přistěhovalectví.
In addition, many news providers rely on the old adage ‘bad news sells’ which encourages sensationalist stories and scaremongering about immigration.
Výsledkem je, že v pořadech a článcích je zpravidla názorům přistěhovalců přikládán menší význam a důvěryhodnost; pořady a články přistěhovalce znázorňují ve stereotypních úlohách; přistěhovalci v nich zřídka vystupují ve zpravodajství, které se netýká přistěhovalců; a rámec těchto pořadů a článků je občasný (týká se jediné události) spíše než tematický, jenž by poskytoval souvislosti a líčení umožňující lépe porozumět přistěhovalecké problematice a vcítit se do ní.
As a result, programmes and articles tend to give the voice of immigrants lesser prominence and credibility ; show immigrants in stereotypical roles ; rarely include immigrants as news actors in media coverage that is not immigrant-related ; and rely on episodic framing (single events) rather than thematic framing which provides the context and description necessary to enhance understanding and empathy about immigrant issues.
Druhou stranou této mince je, že přistěhovalci a jejich potomci tvoří v Evropě rostoucí skupinu spotřebitelů.
The flip side of this coin is that immigrants and their descendents are a growing consumer group in Europe.
Přistěhovalci představují pro mediální organizace možné rozšíření četnostia distribuce publika.
Immigrants represent a potential increase in audience size and distribution to media organisations.
Chtějí-li mediální organizace zůstat životaschopné, musí zaručit, že jejich produkty vyhovují stále více kulturně rozmanitému trhu.
Media organisations need to ensure their products cater to an increasingly culturally-diverse market if they wish to remain viable.
Pokud tradiční sdělovací prostředky nebudou schopny účinně uspokojit potřeby a požadavky přistěhovalců, získají etnické sdělovací prostředky lepší postavení a přistěhovalci začnou více využívat satelitní vysílání, rozhlasové vysílání, internetové stránky se zpravodajstvím a diskusní fóra zemí či regionů původu.
If mainstream media fails to cater effectively to the needs and wants of immigrants, then ethnic media will become more prominent, as will the use of satellite television, radio broadcasts, internet news sites and discussion forums from countries and regions of origin.
Zobrazení společnosti ve sdělovacích prostředcích
Media’s reflection of society
Sdělovací prostředky mají vliv na to, jakým způsobem přistěhovalce vnímá veřejnost.
The media impacts on the public perception of immigrants.
Rovněž však odrážejí názory a postoje, které ve společnosti převládají, tedy názory tolerantní, netolerantní, některé otevřeně nepřátelské a některé lhostejné.
It also, however, reflects the views and attitudes that are prevalent in society – some tolerant, some intolerant, others openly hostile and some indifferent.
Obdobně přístup sdělovacích prostředků k otázkám migrace a integrace sahá od sympatie k aktivní obhajobě a od příležitostné a nezáměrné zaujatosti po záměrnou xenofobii.
Likewise, the media’s approach towards migration and integration issues ranges from sympathy to active advocacy ; and from casual and unintentional bias to xenophobia by design.
Mediální organizace lze podněcovat k tomu, aby ve sdělovacích prostředcích poskytovaly přesné a spravedlivé líčení přistěhovalců.
Media organisations can be encouraged to provide an accurate and fair portrayal of immigrants in the media.
Od sdělovacích prostředků však nelze očekávat, že budou podporovat program integrace, pokud to nebude v jejich zájmu.
The media cannot, however, be expected to promote an integration agenda unless it is in their interest to do so.
Regulace sdělovacích prostředků
Regulation of the media
Diskuse o sdělovacích prostředcích a integraci se týká základní práv a svobod.
Debates about the media and integration touch on fundamental rights and freedoms.
Svoboda projevu je základním právem v každé fungující demokracii a v tomto ohledu by neměly být činěny žádné ústupky.
Freedom of expression is a fundamental right of any functioning democracy and should not be compromised.
Toto právo je zakotveno v článku 10 Evropské úmluvyo ochraně lidských práv a v ústavách mnoha států a umožňuje, aby byly prostřednictvím sdělovacích prostředků šířeny kontroverzní názory a diskuse včetně těch, které negativně líčí přistěhovalce a mohou bránit integraci.
This right, which is enshrined in Article 10 of the European Convention of Human Rights and in Constitutions of many states, allows controversial ideas and discussions to be put forward in the media, including those that portray immigrants in a negative way and which may impede integration.
Každá fungující demokracie by však měla občany chránit před projevy rasismu a xenofobie, které podněcují k nenávisti.
It is also, however, the role of any functioning democracy to protect people from racist and xenophobic discourse that incites hatred.
Výzva, před kterou stojí evropské společnosti, spočívá v ochraně lidí před projevy nenávisti a zároveňv ochraně práva na svobodu projevu.
The challenge European societies are faced with is protecting people from hate speech whilst simultaneously protecting the right to freedom of expression.
Dochází k samoregulaci sdělovacích prostředků, zejména tisku, samoregulace je však často kritizována za nedostatečnou účinnost při potlačování nepřesného a senzace -c htivého zpravodajství a při ochraně přistěhovalců před diskriminací.
Self-regulation of the media, particularly of the press media does exist, but is frequently criticised for not being effective enough in curbing inaccurate and sensationalist reporting and protecting immigrants from discrimination.
Ve srovnání s tištěnými sdělovacími prostředky je veřejnoprávní rozhlasové a televizní vysílání v některých zemích regulováno důkladněji a tato regulace může zahrnovat kvóty pro multikulturní obsaha provádění pozitivních opatření.
In comparison to the print media, public broadcasting is more regulated in some countries and can involve quotas on multicultural content and the implementation of positive action measures.
V Evropě existují určitá omezení regulace odvětví televizního a rozhlasového vysílání, která vycházejí z různých úrovní rozmanitosti, různých koncentrací přistěhovalců v dané zemi a z postavení, které migrace zaujímá v politickém programu.
There are limits to regulating the broadcasting industry in Europe due to the different levels of diversity, different concentrations of the immigrant population within the country, and the position migration holds on the political agenda.
Sdělovací prostředky se obecně domnívají, že stávající právní předpisy omezují svobodu tisku a nezávislou žurnalistiku.
The media generally believe that existing regulation impinges on press freedom and independent journalism.
Vlády a organizace občanské společnosti naopak často považují rozsáhlejší regulaci za všelék.
Conversely, more regulation is often considered by governments and civil society organisations to be the panacea.
Mnoho odborníků zastává názor, že regulační rámec nutný k tomu, aby byli přistěhovalci ve sdělovacích prostředcích líčeni spravedlivě a vyváženě, je již z velké části zaveden a že problémy nespočívají v nedostatku zákonů, kodexů a obecných zásad, ale v jejich nedostatečném provádění.
Many experts are of the opinion that the regulatory framework required to achieve a fair and balanced portrayal of immigrants in the media is largely in place and that the problems do not lie with a lack of laws, codes and guidelines, but in their deficient implementation.
Mnoho lidí považuje „sdělovací prostředky“ za jediný subjekt.
Many people view ‘the Media’ as a singular entity.
Takovéto zjednodušení je jednak nesprávné, jednak neužitečné.
Such simplification is both incorrect and unhelpful.
Prostředí sdělovacích prostředků je neuvěřitelně rozmanité a obsahuje širokou škálu úrovní (globální, vnitrostátní, regionální, místní), formátů (TV, rozhlasové vysílání, tisk a internet), vlastnictví a publika.
The media environment is incredibly diverse, spanning different levels (global, national, regional, local), formats (TV, radio, print, and internet), ownership and audiences.
Sdělovací prostředky jsou světem samy o sobě a pro subjekty zabývající se integrací může být obtížné se ve změti mediálních organizací, z nichž každá má vlastní poslánía zájmy, zorientovat.
The media constitutes a universe in itself and it can be difficult for integration actors to find their way in a conglomerate of media organisations, each with their own mission and interests.
Subjekty zabývající se integrací, které mají v úmyslu ovlivnit sdělovací prostředky, by měly znát struktury a mechanismy, které musí sdělovací prostředky a mediální pracovníci používat, a toho lze docílit zmapováním prostředí sdělovacích prostředků, ať na místní, regionální, vnitrostátní, či evropské úrovni.
Integration actors who wish to influence the media should understand the structures and mechanisms under which the media and media professionals have to work and this can be achieved by mapping the media environment, whether at the local, regional, national or European level.
Mediální průmysl je velice složitý, protože v něm působí mnoho subjektů, které jsou na sobě navzájem závislé, ovlivňují se a navzájem spolupracují.
The media industry is highly complicated, because there are many players and actors which are depending, influencing and cooperating with each other. Stakeholders include
zákonodárci, vlastníci sdělovacích prostředků, společnosti, které řídí sdělovací prostředky, produkční společnosti, společnosti dodávající zařízení, reklamní společnosti, ústavyzabývající se zkoumáním publika a hodnocením, společnosti provádějící průzkumy veřejného mínění, náborové agentury, ústavy pro odbornou přípravu, organizace spotřebitelů, organizace menšin, odbory pracovníků, odbory učitelů, náboženské organizace, politické strany, nátlakové skupiny, novináři, vedoucí pracovníci v oblasti lidských zdrojů, tvůrci pořadů a osoby, které významně ovlivňují veřejné mínění.
legislators, media owners, media management companies, production companies, facility companies, advertising companies, audience research and rating institutes, pollsters, recruitment agencies, training institutes, consumer organisations, minority organisations, workers unions, teachers unions, religious organisations, political parties, pressure groups, journalists, human resource managers, programme makers and opinion leaders.
Subjekty, které mají v úmyslu zmapovat prostředí sdělovacích prostředků, by se měly soustředit na čtyři hlavní oblasti:
Actors who wish to map the media environment need to consider four main areas :
Mediální organizace, které se zabývají produkcí a vysíláním
Media organisations which produce and broadcast
Subjekty zabývající se integrací, které mají v úmyslu zvýšit rozmanitost sdělovacích prostředků nebo se pokusit o vyvážené líčení přistěhovalců, se nejprve musí rozhodnout, s jakým druhem mediální organizace je nejvhodnější navázat spolupráci.
Integration actors who wish to make the media more diverse or attempt to balance the portrayal of immigrants need firstly to determine which kind of media organisation is most appropriate for them to work with.
Měla by to být organizace místní, regionální, vnitrostátní či globální, veřejnoprávní či komerční?
Is it local, regional, national or global and is it public or commercial ?
Jak a kde vysílá, jaké jsou její záměry a cíle, jaké jsou specifické rysy této mediální organizace a jaký je její vztahk ostatním organizacím?
How and where does it broadcast, what are its aims and objectives, what are the particularities of this media organisation and how does it related to other organisations ?
Poté si musí uvědomit, v jakém prostředí mediální společnost působí a jaké zúčastněné subjekty jsou do ní zapojeny, např.: kdo společnost vlastní; jaké jsou politiky společnosti (obchodní, žurnalistická a pořadová politika, personální politika, politika v oblasti rozmanitosti, sponzorská politika a politika v oblasti styku s veřejností a politické aliance);a které ze subjektů usnadňujících integraci produkují a vysílají vlastní pořady?
They then need to understand what environment the media company is operating in and which stakeholders are involved, for instance : who owns the company ; what are the company policies (commercial, journalistic, programming, personnel, diversity policies, sponsor and PR policies and political alliances) ; and what facilitators produce and broadcast their programmes ?
Rovněž je důležité pochopit úlohu široké škály profesí a organizačních oddělení ve sdělovacích prostředcích.
It is also important to develop an understanding of the role of the broad range of media professions and organisational departments.
Právní předpisy a kontrolní subjekty, které určují, jakým způsobem mohou sdělovací prostředky fungovat
Legislation and controlling bodies that determine the way the media can operate.
Aby sdělovací prostředky vyváženě líčily veřejnost a bojovaly proti rasismu, je důležité znát různé druhy mechanismů pro podávání stížností vůči tisku, které existují v rámci sdělovacích prostředků, novinářských odborů a v právních předpisech proti rasismu.
To balance public portrayals and fight racism in the media, it is important to have knowledge of the types of press complaints mechanisms that exist in the media, journalism unions and within anti-racism legislation.
Při jednání s kontrolním subjektem je důležité nejprve určit status takového ústavu.
If dealing with a controlling body, it is necessary first to identify the status of the institute.
Jsou sdělovací prostředky ze zákona odpovědné vládnímu úřadu nebo úřadu založenému na samoregulaci sdělovacích prostředků?
Is the media accountable to a governmental institute by law or to an institute based on self-regulation by the media themselves ?
Kdy a o čem musí sdělovací prostředky podávat zprávy?
When and what are the media required to report on ?
Jsou tyto zprávy k dispozici veřejnosti?
Are these reports open to the public ?
Jaké jsou povinnosti kontrolního subjektu v případě, že sdělovací prostředky nedodržují požadavky?
What are the responsibilities of the controlling body if the media do not abide by the requirements ?
Uživatelé sdělovacích prostředků
The media users
Pasivní úloha uživatele sdělovacích prostředků jakožto člena publika se rozšiřuje a stává se více interaktivní.
The media user’s passive role as an audience member is expanding to become more interactive.
Uživatelé sdělovacích prostředků se v rostoucí míře účastní pořadů, tvoří vlastní internetové stránky a působí jako neformální kontroloři sdělovacích prostředků, např. prostřednictvím hodnocení a stížností.
Media users increasingly participate in programmes, develop their own websites and act as informal controllers of the media, for example through ratings and complaints.
Subjekty zabývající se integrací, které mají v úmyslu ovlivnit sdělovací prostředky, mohou rostoucího vlivu uživatelů sdělovacích prostředků využít.
Integration actors wishing to influence the media can capitalise on the growing influence of the media user.
Toho lze dosáhnout tím, že budou uživatele podněcovat k tomu, aby více využívali struktury pro podávání stížností, vytvářeli vlastní mediální platformy a účastnili
This can be achieved by encouraging them to make greater use of complaints structures, to create their own media platforms, to participate in interactive media discussions and by promoting media education in schools to improve media literacy.
Hromadné sdělovací prostředky a integrace se interaktivních mediálních diskusí, a tím, že budou podporovat mediální vzdělávání ve školách s cílem zvýšit mediální gramotnost.
Mass media and integration
Trh práce
Labour Market
Subjekty zabývající se integrací, které hodlají v krátkodobém a dlouhodobém výhledu zvýšit rozmanitost pracovních sil v mediálním průmyslu, by měly určit zúčastněné stranya možné „zprostředkovatele změn“ odpovědné za obecné otázky týkající se trhu práce, např. za odbornou přípravu, profesní poradenství, přípravu na zaměstnání a politiky v oblasti zaměstnanosti.
Integration actors who wish to make the labour force in the media industry more diverse in the short and longer term should identify the stakeholders and possible ‘change agents’ responsible for general labour market issues like vocational training, career orientation, job coaching and employment policies.
Mezi ně patří odbory pracovníků, sdružení zaměstnavatelů, ústavy odborné přípravy a vnitrostátní střediska poskytující poradenství ohledně profesí ve sdělovacích prostředcích, a tyto subjekty určují prostředí, v němž mohou noví mediální pracovníci vstoupit do mediálního průmyslu, a podněcují zaměstnavatele k tomu, aby svým zaměstnancům poskytovali odbornou přípravu v oblasti nových mezikulturních schopností a dovedností.
These include workers unions, employer’s associations, vocational training institutes and national media career advice centres, who determine the environment in which new media professionals can enter the media industry and encourage employers to train their employees in new intercultural competencies and skills.
Podrobnější poradenství ohledně mapování prostředí sdělovacích prostředků je možné nalézt v dokumentu s názvem Thinking forward: Making the Media more Diverse and the Role of “Change Agents” (Předjímání budoucnosti: zvýšení rozmanitosti sdělovacích prostředkůa úloha „zprostředkovatelů změn“): www.eumap.org/advocacy/advoc_eumap/media/TV_followup/index
More detailed advice on mapping the media environment can be found in the paper Thinking forward : Making the Media more Diverse and the Role of “Change Agents :” www.eumap.org/advocacy/advoc_eumap/media/TV_followup/index
Viz rovněž Media4Diversity: taking the pulse of diversity in the media (Média a rozmanitost: vyhodnocení úrovně rozmanitosti ve sdělovacích prostředcích): http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=cs & catId=423 & newsId=512 & furtherNews=yes
Z Z http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=nl & catId=4 23 & newsId=512 & furtherNews=yes
Zmapování prostředí sdělovacích prostředků může být časově náročné.
Mapping the media environment can be a time-intensive task.
Vzhledemk omezeným zdrojům může být zmapování pro mnoho subjektů zabývajících se integrací neproveditelné.
Due to resource constraints, many integration actors may find it is not possible to conduct a mapping exercise.
Proto by bylo velmi užitečné rozvíjet povědomí o organizacích, které zmapovaly různá prostředí sdělovacích prostředků, aby tyto organizace mohly být zdrojem pro ostatní subjekty.
It would, therefore, be valuable to develop an awareness of organisations who have mapped different media environments so that these organisations can act as a resource for others.
Jakmile bude mapování dokončeno, jednotlivé subjekty budou moci mnohem snadněji pochopit, proč, jak a zda by konkrétní mediální organizace měly zájem navázat partnerství.
Once the mapping process is complete, actors will be in a much better position to understand why, how and if particular media organisations would be interested in partnerships.
Zájmy subjektů zabývajících se integrací a mediálních organizací mohou být společné, mohou se překrývat či mohou být ve střetu.
The interests between integration actors and media organisations may be shared, overlapping or conflicting.
Mapování pomáhá jednotlivým subjektům zjistit, jak mohou své sdělení nasměrovat na správnou úroveň a správné osobě.
The mapping process helps actors understand how to pitch their message at the right level and to the right person.
Důkladné zmapování prostředí sdělovacích prostředků – z hlediska hlavních subjektů, rámce právních předpisů, uživatelů a trhu práce – pomáhá subjektům zabývajícím se integrací pochopit, proč, jak a které mediální organizace mají zájem na vzájemné spolupráci, aby dosáhly přesnějšího a vyváženějšího líčení přistěhovalců a zvýšily etnickou rozmanitost pracovních sil.
Taking the time to map the media environment—in terms of the main actors, legislative framework, users, and labour market—helps integration actors to understand why, how, and which media organisations are interested in working together towards a more accurate and balanced portrayal of immigrants and a more ethnically diverse workforce.
Pro mnoho subjektů zabývajících se integrací mohou být sdělovací prostředky buď nečinným spojencem, nebo nepřítelem.
For many integration actors, the media can be either an idle ally or an enemy.
Subjekty zabývající se integrací by měly uvažovat o rozvoji mediální strategie, měly by tuto strategii sladit s posláním mediální organizace (organizací), rámcově formulovat své sdělení a rozvíjet strategická spojenectví.
Integration actors should give consideration to developing a media strategy, aligning it to the mission of media organisation(s), framing their message and developing strategic alliances.
Je pravděpodobné, že mediální strategie bude účinnější, pokud subjekt zmapoval mediální prostředí, určil zúčastněné strany a provedl jejich analýzu.
A media strategy is likely to be more effective if the actor has mapped the media environment and identified and analysed the stakeholders.
Rovněž by měl být zvážen rozvoj aktivnější dlouhodobější mediální strategie, neboť mediální zpravodajství mění postoje nejúčinněji, je-li soustavné.
Consideration should also be given to developing a proactive longer term media strategy since media coverage is at its most effective in changing attitudes when it is sustained.
Dokument s názvem How to communicate: Strategic communication on migration andintegration (Jak komunikovat: strategická komunikace o migraci a integraci), zveřejněný belgickou Nadací krále Baudouina (King Baudouin Foundation), obsahuje praktická doporučení organizacím občanské společnosti, které mají v úmyslu navázat lepší vztahy se sdělovacími prostředky.
How to communicate : Strategic communication on migration and integration, published by a King Baudouin Foundation, Belgium, provides practical advice for civil society organisations wishing to better engage with the media.
Subjekty zabývající se integrací by měly zvážit, do jaké míry se jejich program slučuje s posláním mediální organizace a jejích oddělení, a měly by odpovídajícím způsobem upravit svoji mediální strategii.
Integration actors should consider how their agenda fits with the mission of the media organisation and its departments and align their media strategy accordingly. Examples of strategies which support the mission of the media organisation are :
Mezi příklady strategií, které podporují poslání mediální organizace, patří: n u l l poskytování jednotných a spolehlivých informací novinářům.
•Providing journalists with consistent and reliable information.
Novináři jsou pod
Journalists are under increasing pressures and have much less time to research stories.
Je třeba, aby subjekty uvažovaly o tom, jak zvýšit vnímavost veřejnosti vůči otázkám přistěhovalectví.
Actors need to think about how to sensitise the public to immigration issues.
Pomocí osobních příběhů a případových studií se například mohou soustředit na podobné hodnoty a hledisko lidského zájmu.
For example, they can focus on similar values and the human interest angle through the use of personal stories and case studies.
Mohou mediální subjekty podněcovat k tomu, aby se vyhýbaly konečným prohlášením, která vyvolávají protichůdné reakce.
They can encourage media actors to avoid definitive statements that provoke a divided reaction.
Rovněž musí být zvážen mediální styl cílové mediální organizace.
Consideration must also be given to the media style of the target media organisation.
Například bulvární tisk se s vyšší pravděpodobností zaměří na emocionální příběhy, proto by bylo možné účinněji využít osobní příběhy přistěhovalců, noviny velkého formátu naopak mohou upřednostňovat množstevní údaje a informace o souvislostech.
For example, tabloid press are more likely to pick up emotive stories, so using personal accounts of immigrants may be more effective, whereas broadsheet papers may look for quantitative data and contextual information.