natgillin/translations-raw huggingface dataset:
) Celková data o veřejných výdajích souvisejících s drogami v roce 2005 v členských státech EU a Norsku stanovila příslušná národní kontaktní místa.
Overall figures on drug-related public expenditures in 2005 in the EU Member States and Norway were identified by the corresponding national focal points.
Náklady užívání drog
The costs of drug use
Hledisko veřejných výdajů
The public expenditure perspective
Studie mapující náklady užívání drog mohou být důležitým zdrojem informací při tvorbě a řízení protidrogových politik.
Studies on the costs of drug use can be an important source of information for the development and management of drug policies.
Termínem „veřejné výdaje“ se označuje hodnota zboží a služeb pořizovaných orgány státní správy příslušné země (tj. na centrální, krajské a místní úrovni) za účelem výkonu jejich jednotlivých funkcí (tj. zdravotní péče, justice, veřejný pořádek, vzdělání, sociální služby).
The term ‘public expenditure’ refers to the value of goods and services bought by the government of the State (i.e. central, regional, local) in order to execute each of its functions (i.e. healthcare, justice, public order, education, social services).
Analýza veřejných výdajů příslušného státu poskytuje užitečné informace o tom, jak efektivně a účinně je jeho vláda schopna vynakládat finanční prostředky.
The analysis of a State’s public expenditure provides useful information regarding the ability of its government to spend effectively and efficiently. ciently.
Náklady související s užíváním drog je možné rozdělit do dvou hlavních kategorií: na přímé a nepřímé náklady.
Drug-related costs can be divided into two major categories: direct and indirect.
Přímé náklady tvoří vynaložené finanční prostředky, kam obvykle spadají výdaje v oblasti prevence, léčby, minimalizace škod a represe.
Direct costs are those for which payments are made, and typically include expenditure in the areas of prevention, treatment, harm reduction and law enforcement.
Nepřímé náklady obnášejí hodnotu produktivních činností, jež nebyly v důsledku užívání drog vykonány, a obvykle je tvoří ušlá produktivita zaviněná nemocností a úmrtností související s drogami.
Indirect costs are the value of productive services not performed because of drug use, and typically consist of lost productivity due to drug-related morbidity and mortality.
Náklady spojené s užíváním drog mohou rovněž zahrnovat nehmotné náklady v podobě bolesti a utrpení, obvykle ve formě stanovené míry kvality života, nicméně tato nákladová kategorie bývá často opomíjena, neboť je obtížné ji přesně vyčíslit v penězích.
Drug-related costs may also include the intangible costs of pain and suffering, usually in the form of quality of life measures, but this category of costs is often omitted because of the difficulty in accurately quantifying it in monetary terms.
Nákladové studie je možné koncipovat z různých hledisek, kdy každé může zahrnovat různé náklady, například náklady pro společnost jako celek, státní správu, zdravotnictví, subjekty přispívající do zdravotního systému a pro uživatele drog a jejich rodiny.
A cost study may be conducted from several different perspectives, each of which might include different costs, for example costs to society as a whole, the government, the healthcare system, third-party payers, and drug users and their families.
Kalkulace veřejných výdajů souvisejících s užíváním drog se provádí jinak než v případě vyčíslování společenských nákladů.
The estimation of drug-related public expenditure is a different exercise from that of estimating social costs.
Veřejné výdaje představují pouze určitý podíl společenských nákladů, převážně ve formě přímých nákladů; nepřímé náklady jsou z této částky jednoznačně vyňaty, stejně jako náklady vynaložené soukromými zainteresovanými subjekty (např. soukromými zdravotními pojišťovnami).
Public expenditure represents only a proportion of social costs, mainly in the form of direct costs; indirect costs are explicitly excluded, as there are costs from private stakeholders (e.g. private health insurance companies).
Přímé veřejné výdaje výslovně označované jako „související s drogami“ je možné od počátku vysledovat na základě zevrubného přezkoumání oficiálních finančních výkazů (např. rozpočtových přehledů nebo výročních finančních zpráv).
Direct public expenditures explicitly labelled as ‘drug-related’ can be initially traced back by exhaustively reviewing official financial reporting documents (e.g. budgets or year-end reports).
Provádění těchto odhadů je komplikované v případě, že příslušné prostředky nefigurují jako výdaje související s drogami, ale jsou součástí programů s širšími cíli (např. celkového rozpočtu na policejní operace).
Estimations are complicated when drug-related expenditures are not labelled as such but embedded in programmes with broader goals (e.g. overall police operations budget).
V takovém případě je nutné přímé, blíže nespecifikované výlohy související s drogami vypočítávat na základě modelů.
In this case, direct non-labelled drug-related expenses must be calculated through modelling approaches.
Společenské náklady související s užíváním drog tvoří úhrn veškerých nákladů, ať už přímých nebo nepřímých, které společnosti vzniknou v důsledku užívání drog.
Drug-related social costs are the total of all the costs to society, direct and indirect, caused by drug use.
Výstupem vyjádřeným v peněžních prostředcích je odhad celkové zátěže, které užívání drog představuje pro společnost (Single a kol., 2001).
The output, expressed inmonetary terms, is an estimate of the total burden that drug use places on society (Single et al., 2001).
Stanovování společenských nákladů užívání drog je prospěšné z několika důvodů.
Determining the social cost of drug use has several benefits.
Za prvé ukazuje, jaký objem finančních prostředků daná společnost věnuje na problematiku užívání drog, a implicitně pak vyjadřuje částku, kterou by bylo možné ušetřit, pokud by užívání drog bylo zcela vymýceno.
First, it reveals how much society is spending on drug-related issues and, implicitly, the amount that would be saved if drug use were completely abolished.
Za druhé určuje různé nákladové složky a rozsah finanční účasti jednotlivých sektorů společnosti.
Second, it identifies the different components of cost and thesize of the contribution of each sector in society.
Pomocí těchto informací je možné optimalizovat vynakládání finančních prostředků na základě vytipování případných neefektivních oblastí, a dosáhnout tak úspor.
Such informationcan help to determine funding prioritiesby highlighting areas where inefficiencies may exist and savings can be made.
Prvořadým cílem kalkulací společenských nákladů je poměřit zátěž, kterou drogová problematika představuje pro společnost, s prostředky, jež společnost vynakládá na řešení těchto problémů (včetně možných nepřímých dopadů), což v konečném důsledku vede k otázce efektivnosti a účinnosti, tj. zda jednotlivé vlády vynakládají své finanční prostředky uvážlivě a na řešení těch správných problémů.
The primary aim of social cost calculations is to weigh the burden that drug problems pose on society against the cost to society of addressing these problems (including possible indirect effects). Ultimately, this leads to the question of effectiveness and efficiency: do governments spend their money wisely on the right problems?
Někteří autoři (Reuter, 2006) se však vyjadřují v tom smyslu, že z hlediska politiky jsou veřejné výdaje relevantnější než společenské náklady.
However, some authors (Reuter, 2006) have proposed that, for policy purposes, public expenditures are more relevant than social costs.
Pomocí rozpočtu na řešení drogové problematiky je možné popsat jednotlivé politiky, které určitá vláda uplatňuje za účelem snížení míry užívání drog a souvisejících problémů, což je první krok, na jehož základě je možné rozhodnout o adekvátnosti úrovně a obsahu takových politik.
The drugs budget helps to describe what policies a government is using to reduce drug use and related problems, which is the first step towards deciding whether the level and content of such policies is adequate.
Šest zemí poskytlo podrobné údaje o výdajích spojených s bojem proti drogám (tab. 1).
and Norway. Based on the data supplied by these six countries, the total drug-related public expenditure by European countries is calculated to lie somewhere between
V těchto zemích představovaly veřejné výdaje související s drogami od 0,11 % do 0,96 % celkových všeobecných státních výdajů v daném roce (střední hodnota 0,32 %) nebo od 0,05 % do 0,46 % národního hrubého domácího produktu (HDP) (střední hodnota 0,15 %).
These figures represent between 0.12% and 0.33% of the GDP of the EU (25 countries) in 2005.
Aktivity „prosazování práva“ představovaly 24 až 77 % celkových výdajů, zatímco zbývající prostředky byly vynaloženy na aktivity „zdravotní a sociální péče“.
the public health programme 2007–13 and the seventh RTD framework programme 2007–13, also provide funding opportunities for organisations working in different aspects of the drugs field.
Evropské země společně hlásily celkové veřejné výdaje související s drogami ve výši 8,1 miliardy eur.
At EU level, considerable funding will be provided by the European Commission to tackle the drugs issue under the new 2007–13 budget.
Toto číslo pravděpodobně nevyjadřuje plnou výši veřejných výdajů souvisejících s drogami, protože hlášené údaje jsou ve velké míře neúplné.
A new funding instrument for drugs prevention and information of EUR 21 million is under negotiation and may be adopted by the end of 2007, making EUR 3 million available for transnational projects this year.
Šest zemí uvedených v tabulce 1 tvoří 76 % celkových veřejných výdajů hlášených členskými státy EU a Norskem.
In response to the EU drugs action plan 2005–08, the EMCDDA is currently working towards developing a methodology that will enable the Member States, candidate countries and Norway to compile standardised data on drug-related expenditure.
Na základě údajů poskytnutých těmito šesti zeměmi bylo vypočteno, že celkové veřejné výdaje evropských zemí související s drogami se pohybují někde mezi
This will help the EMCDDA to estimate both the total public expenditure allocated to drugs and how this is divided between different activities.
Výroční zpráva za rok 2007: Stav drogové problematiky v Evropě
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe
Tabulka 1: Srovnání vybraných zemí s úplnými údaji a dalšími podrobnostmi o skladbě jejich veřejných výdajů souvisejících s drogami
Table 1: Comparison of selected countries with complete data and further details on the composition of their drug-related public expenditure
Celkové hlášené výdaje
Overall expenditure reported
4 podíl na celkových veřejných výdajích ( částka (milionů EUR)
Proportion of overall expenditure devoted to as a proportion health and social law as a proportion of total public amount (EUR million)
0,12 až 0,33 % HDP Evropské unie (25 zemí) v roce 2005.
Sources: National focal points and Eurostat.
Vývoj v oblasti právních předpisůa politik na úrovni EU
EU legal and policy developments
Na konci roku 2006 Evropská komise předložila své první průběžné posouzení (5) implementace akčního plánu EU pro boj proti drogám (2005–2008).
At the end of 2006, the European Commission presented its first progress review (5) on the implementation of the EU drugs action plan (2005–08).
V něm hodnotila, do jaké míry se podařilo realizovat aktivity plánované pro rok 2006 a zda byly dosaženy cíle plánované pro rok 2006.
This assessed the extent to which the activities planned for 2006 were achieved and whether the plan’s objectives for 2006 have been fulfilled.
EMCDDA k tomu přispěla vypracováním souboru zpráv.
The EMCDDA contributed to this exercise by producing a set of reports.
Podobný krok proběhne v roce 2007, ještě před závěrečným hodnocením dopadu akčního plánu EU pro boj proti drogám, které Evropská komise předloží v roce 2008.
A similar exercise will take place in 2007, prior to the final impact assessment of the EU drug action plan that will be presented by the European Commission in 2008.
Vykazování společenských nákladů užívání drog
Reports on the social cost of drug use
Na úrovni EU poskytne Evropská komise v rámci nového rozpočtu na období 2007–2013 významné finanční prostředky na řešení problému drog.
In June 2006, the European Commission issued a Green Paper on the role of civil society in drugs policy in the European Union (6), as laid down in the drugs action plan.
Projednává se nový finanční nástroj pro drogovou prevenci a osvětu ve výši 21 milionů eur, který by mohl být přijat na konci roku 2007 a který by letos uvolnil 3 miliony eur na nadnárodní projekty.
The aim of the Green Paper is to explore how best to organise a continuous dialogue with civil society organisations active in the drugs field.
Ostatní nové finanční nástroje, jako například Program předcházení trestné činnosti a boj proti ní, Program veřejného zdraví 2007–2013 a 7. rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj 2007–2013, rovněž poskytují příležitost financování pro organizace pracující s různými aspekty problematiky drog.
Stakeholders were invited to comment on two options for a structured dialogue: a civil society forum on drugs as a platform for regular informal consultations or a thematic linking of existing networks.
Údaje o společenských nákladech užívání drog uvádí pouze malý počet států.
Data on the social cost of drug use are reported by only a small number of countries.
Ve Finsku (data z roku 2004) byly nepřímé náklady související s užíváním drog, včetně zneužívání léčiv, vyčísleny na hodnotu pohybující se v rozmezí 400–800 milionů eur, z čehož 306–701 milionů eur bylo připisováno nákladům v podobě ztráty života následkem předčasného úmrtí, zatímco ušlá produktivita dosáhla výše 61–102 milionů eur.
In Finland (data from 2004), the indirect cost related to the use of drugs, including misuse of pharmaceuticals, was calculated to be in the region of EUR 400 to 800 million, of which EUR 306 to 701 million was attributed to the cost of life lost due to premature death while production losses amounted to EUR 61 to 102 million.
Ve Francii se v roce 2003 společenské náklady odhadovaly na 907 milionů eur a v Lucembursku v roce 2004 na 29,7 milionů eur.
The social cost of illicit drug use was estimated at EUR 907 million in France in 2003 and at EUR 29.7 million in Luxembourg in 2004.
To pomůže EMCDDA odhadnout jednak celkové veřejné výdaje alokované na drogy, tak i jejich rozdělení mezi jednotlivé aktivity.
The involvement of civil society in drug policy in the EU is also one of the main objectives of the specific programme
Byly také zřízeny nebo zdokonaleny procedury týkající se použití určitých nástrojů k boji proti obchodování s drogami.
Supply reduction been operational at Schiphol airport.
V Estonsku byl v květnu 2005 novelizován zákon o omamných a psychotropních látkách a související zákony, čímž se rozšířil rozsah dohledu.
Since the beginning of 2005, there has been 100 % control of all flights from key countries in the Caribbean.
V Rumunsku zákon účinný od června 2006 zavedl evropský zatykač a stanovil procedury pro jeho uplatnění a dále opatření ke zlepšení soudní spolupráce, dohledu a přeshraničního stíhání a přenosu právních procedur.
In 2004, an average 290 drug couriers per month were arrested, decreasing to 80 per month by early 2006.
V Bulharsku nový trestní řád zavedený v říjnu 2005 reguluje kontrolované dodání, důvěrné transakce a tajné vyšetřování.
In France, a law enacted in October 2005 strengthens cooperation with the Caribbean region, with the aim of intercepting illicit drug trafficking by air and sea.
Existují také ustanovení o dočasné ochraně svědků v případech drogové kriminality a za určitých okolností o ochraně totožnosti svědků a dále zvláštní pravidla pro vyslýchání těchto svědků a nasazení tajných policistů.
In the past year, Member States have made numerous legislative changes in the field of demand reduction, but 2006 also saw a number of countries undertake measures to improve the legal frameworks that address drug trafficking and issues related to supply reduction.
Obdobné nástroje jsou k dispozici státním zástupcům i v jiných zemích.
A number of countries have reported the introduction of legislation that permits, defines or regulates drug testing of drivers, arrestees, prisoners or employees in different situations.
V České republice se při stíhání drogové trestné činnosti často používají ustanovení trestního řádu, která umožňují ochranu totožnosti svědků a sledování osob.
Membership or facilitation of a ‘criminal organisation’ (as defined in the law) is penalised, and a drug offenders register has been established, which requires those convicted of drug trafficking to inform the police of their address upon their release from prison.
Zákon o ochraně svědků také nachází hojné uplatnění v případech drogové kriminality na Kypru.
Procedural changes, by contrast, were introduced in Hungary, where the national police headquarters’ provision aimed to codify all police activities related to drugs and precursors in one single, comprehensive law, to help fight drug-related crime.
Zapojení občanské společnosti do protidrogové politiky EU je také jedním z hlavních cílů konkrétního programu protidrogové prevence a osvěty 2007–2013 (7), který Evropská komise navrhla v rámci všeobecného programu pro základní práva a spravedlnost.
Random roadside checks on drivers, using on-site rapid testing devices, are now allowed for in Lithuania, according to the resolution approving the national programme on safe road traffic 2005–10, and in Luxembourg under a draft law of 2004 modifying the law on traffic control.
Cílem protidrogového programu je pomoci učinit Evropu svobodným, bezpečným a spravedlivým místem, a to zlepšením informací o účincích užívání drog a prevencí a snižováním užívání drog, závislosti a škod souvisejících s drogami.
In Latvia, the amended criminal law now penalises drivers believed to be operating a vehicle while intoxicated and who refuse to take a test, with the option of imposing a prison sentence in the event of repeated refusal within a year.
Protidrogový program se ještě projednává v Evropském parlamentu a Radě vzhledem k jeho přijetí v rámci spolurozhodovací procedury.
Procedures regarding the drug testing of drivers are further described in the 2007 selected issue on drugs and driving.
V loňském roce členské státy provedly četné legislativní změny v oblasti snižování poptávky, ale mnoho zemí také zavedlo opatření pro zlepšení právních rámců, které řeší obchodování s drogami a otázky související se snižováním nabídky.
Particular groups of arrestees may be now drug tested in Scotland, in line with the position in England and Wales, and new draft prison rules published in Ireland in June 2005 by the Department for Justice, Equality and Law Reform introduce the possibility of mandatory drug testing of prisoners.
Nedávný vzestup obchodování s kokainem obrátil pozornost ke karibské oblasti.
Procedures regarding the use of certain tools to combat drug trafficking were also established or improved.
V Nizozemsku je od začátku roku 2003 v provozu zvláštní soud s vězeňským zařízením na letišti Schiphol.
In Estonia, the Narcotic Drugs and Psychotropic Substances Act and Associated Acts was amended in May 2005 to widen the scope of surveillance.
Od počátku roku 2005 probíhá stoprocentní kontrola všech letů z klíčových zemí v Karibiku.
In Romania, a law implemented in June 2006 introduced the European arrest warrant and set out procedures for its use, as well as measures to improve judicial cooperation, surveillance and cross-border pursuit and transfer of legal procedures.
V roce 2004 bylo zatýkáno v průměru 290 drogových kurýrů měsíčně; tento počet do začátku roku 2006 klesl na 80 měsíčně.
In Bulgaria, the new Penal Procedure Code introduced in October 2005 regulates controlled delivery, confidential transactions and undercover investigations.
Ve Francii zákon přijatý v říjnu 2005 posiluje spolupráci s karibským regionem, s cílem zachytit dovoz nezákonných drog leteckou a námořní cestou.
There are also provisions for the temporary protection of witnesses in drugs cases and, in some circumstances, for protecting the identity of witnesses, as well as special rules for the questioning of such witnesses and use of undercover officers.
Řada zemí hlásila zavedení legislativy, která umožňuje, definuje nebo reguluje drogové testy řidičů, zatčených osob, vězňů nebo zaměstnanců v různých situacích.
In the Czech Republic, the prosecution of drug offences often invokes the provisions of the Code of Criminal Procedure, which enables protection of witnesses’ identity and surveillance of persons.
V Lotyšsku novelizovaný trestní zákon nyní postihuje řidiče podezřelé z řízení vozidla pod vlivem omamných látek, kteří se odmítnou podrobit testu, s možností uložit trest odnětí svobody v případě opakovaného odmítnutí během jednoho roku.
The recent increase in cocaine trafficking has focused attention on the Caribbean area.
Rovněž v Lotyšsku upravený zákon „o policii“ nyní
In the Netherlands, since early 2003, a special law court with prison facilities has
V Irsku patří k podstatným změnám zavedení zákona o trestní justici z roku 2006, který vymezuje nové trestné činy dodávání drog vězňům, ustanovení zabývající se protispolečenským jednáním a návrhy posilující ukládání povinného minimálního trestu deseti let odnětí svobody za obchodování s drogami v tržní hodnotě 13 000 eur a více.
In Norway, it is no longer the case that drug testing in the workplace can be carried out provided an employee or job applicant gives consent.
Být členem „zločinného spolčení“ (které je definováno v zákoně) a napomáhat mu, je trestné a byl vytvořen rejstřík pachatelů drogových deliktů, který vyžaduje, aby osoby odsouzené za obchodování s drogami sdělily policii svou adresu po svém propuštění z vězení.
Since section 94 of the Working Environment Act 2005 came into force, an employer can require an employee or job applicant to undergo a drugs test only in the circumstances set out in statutes and regulations, or if performing the job while intoxicated carries particularly high risks, or if the employer deems that testing is necessary to protect the life and health of employees or a third party.
Naproti tomu procedurální změny byly zavedeny v Maďarsku, kde nařízení o národní policejní centrále mělo za cíl kodifikovat všechny policejní činnosti související s drogami a prekurzory v jediném, komplexním zákoně, který by pomohl potlačit drogovou kriminalitu.
The new Finnish government decree on drug testing at work lays down a comprehensive list of provisions addressing consent, as well as the quality requirements of the test laboratories, samples and test results.
Výroční zpráva za rok 2007: Stav drogové problematiky v Evropě
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe on drug law offences, especially in relation to reporting and recording practices, i.e. what is recorded, when and how.
Potřeba předcházet trestné činnosti související s drogami stojí vysoko na žebříčku evropské politické agendy, což ilustruje skutečnost, že současná protidrogová strategie EU vymezuje tento cíl jako klíčovou oblast kroků k naplnění záměru dosáhnout vysoké míry bezpečnosti pro širokou veřejnost.
In the Czech Republic, rules covering drug testing by the police, prison staff or employers are now defined by Act 379/2005 Coll. on ‘Measures for protection from harm caused by tobacco products, alcohol, and other addictive substances’.
stanoví, že osoba může být převezena do zdravotnického zařízení k tomu, aby bylo zjištěno, zda požila alkohol nebo omamné, psychotropní nebo toxické látky, a odkazuje na vládní nařízení, které tuto proceduru podrobně upravuje.
A professional examination is mandatory when it is reasonable to assume that the use of substances puts the person in a condition in which they or others could be harmed.
Procedury týkající se drogových testů řidičů jsou dále popsány ve vybraném tématu drogy a řízení vozidel z roku 2007.
It also specifies when the police, prison staff or employers are entitled to carry out a breath test or take a saliva sample.