natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jelikož však samotné znění vnitrostátní právní úpravy umožňuje předpokládat, že na vodních plochách, které tak musí být určeny prostřednictvím prováděcích opatření, mohou být vodní skútry používány, aniž by vyvolávaly rizika nebo způsobovaly nepřijatelné škodlivé zásahy do životního prostředí, vyplývá z´toho, že obecný zákaz používat takové výrobky mimo veřejně splavné vodní cesty by byl opatřením jdoucím nad rámec toho, co je pro dosažení cíle ochrany životního prostředí nezbytné.
According to the Court, Articles 28°EC and 30°EC do not preclude national regulations which, for reasons relating to the protection of the environment, prohibit the use of such personal watercraft on waters other than designated waterways, provided that: (i) the competent national authorities are required to adopt the implementing measures provided for in order to designate waters other than general navigable waterways on which those watercraft may be used; (ii) those authorities have actually made use of the power conferred on them in that regard and designated the waters which satisfy the conditions laid down in the national regulations; and (iii) such measures have been adopted within a reasonable period after the entry into force of those regulations.
Počet sporů v´oblasti zemědělství již několik let značně klesá a´tato tendence se potvrdila i´v´roce 2009.
While a restriction or a prohibition on the use of personal watercraft is an appropriate means for the purpose of ensuring that the environment is
Je tedy nutno zmínit pouze věc Budĕjovický Budvar (rozsudek ze dne 8.´září 2009, C-478/07), která se týká otázky ochrany názvu „BUD“ jakožto označení původu.
Court of Justice protected, it is also incumbent on the national authorities to show — for the national regulations to be capable of being regarded as justi¤ed — that their restrictive e¥ects on the free movement of goods do not go beyond what is necessary to achieve that aim.
Účelem nařízení Rady ze dne 20.´března 2006 o´ochraně zeměpisných označení a´označení původu10 je zajistit spotřebitelům, že zemědělské produkty nesoucí zeměpisné označení zapsané na základě uvedeného nařízení mají z´toho důvodu, že pocházejí z´určité zeměpisné oblasti, určité zvláštní vlastnosti, a´tudíž poskytují záruku jakosti, která je dána jejich zeměpisným původem.
In that regard, although it is possible to envisage that measures other than the prohibition in question could guarantee a certain level of protection of the environment, the fact remains that Member States cannot be denied the possibility of attaining an objective such as the protection of the environment by the introduction of general rules which are necessary on account of the particular geographical circumstances of the Member State concerned and easily managed and supervised by the national authorities.
Za předpokladu, že tyto produkty splňují podmínky stanovené nařízením, jsou tzv. „kvalikovaná“ označení původu a´zeměpisná označení chráněna. Nařízení se naopak nepoužije na takzvaná„prostá“ zeměpisná označení, tedy ta, která nevyžadují, aby produkty vykazovaly zvláštní znaky nebo určitou pověst spojenou s´místem, ze kterého pocházejí.
However, since the wording of the national regulations themselves suggests that, on waters which must be designated by implementing measures, personal watercraft may be used without giving rise to risks or pollution deemed unacceptable for the environment, it follows that a general prohibition on using such goods on waters other than general navigable waterways constitutes a measure going beyond what is necessary to achieve the aim of protection of the environment.
Ochrana takového prostého údaje o´zeměpisném původu členským státem, která může zahrnovat omezení volného pohybu zboží, může být nicméně za určitých podmínek s´ohledem na právo Společenství odůvodněna. V´projednávaném případě bylo u´obchodního soudu ve Vídni zahájeno řízení českým pivovarem, který se domáhal toho, aby bylo vídeňskému distributorovi nápojů zakázáno uvádět na trh pivo vyráběné pivovarem usazeným ve Spojených státech pod ochrannou známkou American Bud z´důvodu, že užívání tohoto označení pro pivo pocházející z´jiného státu, než je Česká republika, je v´rozporu s´dvoustrannou smlouvou, kterou v´roce 1976 uzavřelo Rakousko a´tehdejší Československá socialistická republika.
Furthermore, if the national court were to ¤nd that implementing measures were adopted within a reasonable time but after the material time of the events in the main proceedings and that those measures designate as navigable waters the waters in which the accused in the main proceedings used personal watercraft and in respect of which they consequently had proceedings brought against them, then, for the national regulations to remain proportionate and therefore justi¤ed in the light of the aim of protection of the environment, the accused would have to be allowed to rely on that designation; that is also dictated by the general principle of Community law of the retroactive application of the most favourable criminal law and the most lenient penalty.
Označení „Bud“ je chráněným označením v´souladu s´touto smlouvou, a´tedy je vyhrazeno výlučně pro české produkty.
Disputes concerning agricultural matters have shown a marked decline for a number of years and that trend continued in 2009.
Pokud by obchodní soud kvalikoval název „Bud“ jako prostý údaj o´zeměpisném původu, měl by ověřit, zda podle skutkových okolností a´pojmového chápání existujících v´České republice je název „Bud“ přinejmenším způsobilý informovat spotřebitele o´tom, že produkt jím označený pochází z´určitého regionu nebo místa na území tohoto členského státu a´v´tomto členském státě nezdruhověl.
The Council’s regulation of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin (10) is intended to assure consumers that agricultural products bearing a geographical indication registered under that regulation have, because of their provenance from a particular geographical area, certain speci¤c characteristics and, accordingly, o¥er a guarantee of quality due to their geographical provenance.
Za těchto podmínek nebrání právo Společenství vnitrostátní ochraně takového prostého údaje o´zeměpisném původu ani rozšíření této ochrany prostřednictvím dvoustranné smlouvy na území jiného členského státu.
Provided that they ful¤l the conditions laid down by the regulation, ‘quali¤ed’ designations of origin and geographical indications are protected.
Podle obchodního soudu musí být nicméně název „Bud“ kvalikován spíše jako označení původu, které označuje produkty, jejichž jedinečné charakteristiky jsou přičitatelné přírodním nebo lidským činitelům inherentním jejich místu původu.
By contrast, the regulation does not apply to ‘simple’ geographical indications, that is to say, those which do not require that the goods have a special attribute or a certain reputation associated with their place of origin.
Z´tohoto důvodu chtěl obchodní soud vědět, zda nařízení Společenství o´ochraně zeměpisných označení brání ochraně označení původu„Bud“, o´jehož zápis nebylo v´souladu s´tímto nařízením požádáno.
However, the protection by a Member State of such simple geographical indications of provenance, which is likely to constitute a restriction on the free movement of goods, can, under certain conditions, be justi¤ed under Community law.
Při svém přistoupení k´Evropské unii totiž požádala Česká republika o´ochranu Společenství pouze pro tři údaje o´původu týkající se piva vyráběného ve městě České Budějovice, a´sice „Budějovické pivo“,„Českobudějovické pivo“ a´„Budějovický měšťanský var“, které označují silné pivo s´názvem „Bud Super Strong“.
In this case, proceedings had been brought before the Commercial Court, Vienna, by a Czech brewery with a view to prohibiting a Viennese beverage distributor from marketing under the mark ‘American Bud’ beer produced by a brewery established in the United States, on the ground that the use of that designation for a beer from a State other than the Czech Republic would be contrary to the provisions of a bilateral convention concluded in 1976 between Austria and the former Czechoslovak Socialist Republic.
Nařízení Rady (ES) č.´510/2006 ze dne 20.´března 2006 o´ochraně zeměpisných označení a´označení původu zemědělských produktů a´potravin (Úř. věst. L´93, s.´12).
) Council Regulation (EC) No°510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and des- ignations of origin for agricultural products and foodstu¥s (OJ 2006 L°93, p.°12).
I´v´tomto roce vydal Soudní dvůr řadu rozsudků, které se týkají jak provádění zásad volného pohybu v´právní úpravě Společenství, tak i´omezení svobod pohybu některými vnitrostátními právními předpisy.
Proceedings conditions the designation ‘Bud’ may be protected under that bilateral convention in respect of beer produced in the Czech Republic, the Court observed that the name ‘Bud’ could constitute a simple and indirect indication of geographical provenance, that is to say, a name in respect of which there is no direct link between a speci¤c quality, reputation or other characteristic of the product and its speci¤c geographical origin, and which, moreover, is not in itself a geographical name, but which is at least capable of informing the consumer that the product bearing that indication comes from a particular place, region or country.
Několik věcí se týká výkonu několika svobod zároveň, a´proto byla upřednostněna prezentace podle svobod před prezentací podle jednotlivých rozsudků.
If the Commercial Court were to classify the designation ‘Bud’ as a simple indication of geographical provenance, it would have to ascertain that, according to factual circumstances and perceptions prevailing in the Czech Republic, the designation ‘Bud’ is at least capable of informing the consumer that the product bearing that indication comes from a particular place or region of that Member State and has not become generic in that Member State.
V´oblasti svobody usazování a´volného pohybu pracovníků je třeba zmínit věc Consiglio Nazionale degli Ingegneri (rozsudek ze dne 29.´ledna 2009, C-311/06), která souvisí s´výkladem směrnice´89/48/EHS o´obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a´přípravy11.
In those circumstances, Community law does not preclude national protection of such a simple indication of geographical source, nor, moreover, the extension of that protection by way of a bilateral agreement to the territory of another Member State.
Předběžné otázky položené Soudnímu dvoru se týkaly konkrétně možnosti držitele diplomu, jehož rovnocennost byla uznána orgánem členského státu, který nepotvrzuje žádné vzdělání, které je součástí vzdělávacího systému tohoto státu, a´nespočívá ani ve zkoušce, ani v´odborné zkušenosti získané v´tomto státě, dovolávat se ustanovení uvedené směrnice pro účely přístupu k´regulovanému povolání v´hostitelském členském státě.
Nevertheless, according to the Commercial Court, the designation ‘Bud’ is to be classi¤ed instead as a designation of origin describing products whose special features are attributable to natural or human factors inherent in their place of origin.
Soudní dvůr odpověděl záporně a´judikoval, že doklad osvědčující odbornou kvalikaci nemůže být postaven na roveň „diplomu“ ve smyslu této směrnice, aniž by kvalikace byla zcela nebo částečně získána v´rámci vzdělávacího systému členského státu, který dotčený doklad vydal.
On that basis, the Commercial Court queried whether the Community regulation on the protection of geographical indications precludes the protection of the designation of origin‘Bud’, registration of which has not been sought in accordance with that regulation.
Doklad navíc usnadňuje přístup k´určitému povolání v rozsahu, v němž prokazuje získání doplňující kvalikace.
On its accession to the European Union, the Czech Republic sought Community protection only in respect of three indications of provenance concerning beer produced in the town of Česke Budĕjovice, namely‘Budějovické pivo’,‘Českobudějovické pivo’ and ‘Budějovický měšťanský’, designating a strong beer called‘Bud Super Strong’.
Umožnit osobě, která získala pouze akademický titul vydaný členským státem původu, který sám o´sobě nedává přístup k´regulovanému povolání, aby k´tomuto povolání přesto přístup měla, aniž by však doklad o´uznání rovnocennosti získaný v´jiném členském státě svědčil o´získání doplňující kvalikace nebo odborné praxe, by bylo podle názoru Soudního dvora v´rozporu se zásadou, podle níž si členské státy vyhradily možnost stanovit minimální úroveň nezbytné kvalikace, která by zaručovala kvalitu služeb poskytovaných na jejich území.
According to the Court, the regulation on the protection of geographical indications and designations of origin is exhaustive in nature, with the result that it precludes the application of a system of protection laid down by agreements between two Member States, such as the bilateral instruments at issue, which confers on a designation, recognised under the law of a Member State as constituting a designation of origin, protection in another Member State where that protection is actually claimed despite the fact that no application for registration of that designation of origin has been made in accordance with the regulation.
Z´těchto rozsudků lze uvést dva, které se týkají ustanovení´italských a´německých právních předpisů, jež stanoví, že vlastnit a´provozovat lékárny smějí pouze lékárníci.
This year, the Court has again delivered numerous judgments relating, ¤rst, to the application of the principles of free movement in Community legislation and, second, to the restrictions imposed on the freedoms of movement by certain national rules.
Ve věci Apothekerkammer des Saarlandes adalší (rozsudek ze dne 19.´května 2009, C-171/07 a´C-172/07) Soudní dvůr judikoval, že články 43´ES a´48´ES takové vnitrostátní právní úpravě nebrání.
A number of cases relate simultaneously to the exercise of a number of freedoms, as a result of which it is more appropriate for the relevant decisions to be presented on the basis of the particular freedom concerned rather than on a judg-ment-by-judgment basis.
Takovéto pravidlo vylučující nelékárníky je zajisté omezením ve smyslu článku 43´ES. Podle názoru Soudního dvora však může být odůvodněno ochranou veřejného zdraví, konkrétně pak cílem zajistit spolehlivé a´kvalitní zásobování obyvatelstva léčivy.
In relation to the freedom of establishment and the free movement of workers, reference must be made to Case C-311/06 Consiglio Nazionale degli Ingegneri (judgment of 29 January 2009), which concerns the interpretation of Directive 89/48/EEC on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’duration (11).
S´ohledem na zvláštní povahu léčiv, jejichž léčebné účinky je podstatně odlišují od ostatního zboží, a´rizika, která představuje nadměrné nebo nesprávné užívání léčiv pro veřejné zdraví a´pro nanční rovnováhu systémů sociálního zabezpečení, mohou členské státy stanovit pro osoby pověřené maloobchodní distribucí léčiv přísné požadavky, pokud jde zejména o´pravidla jejich uvádění na trh a´dosahování zisku.
The questions referred to the Court for a preliminary ruling related, speci¤cally, to whether the holder of a certi¤cate, obtained by homologation of a diploma, which is issued by an authority of a Member State, does not attest any education and training covered by the education system of that State and is not based on either an examination or professional experience acquired in the latter, may rely on the provisions of that directive for the purpose of
Soudní dvůr fyzické osoby, které absolvovaly studium farmacie, a´společnosti, jejichž společníky jsou výlučně lékárníci.
Court of Justice gaining entry to a regulated profession in a host Member State.
K´témuž závěru Soudní dvůr dospěl ohledně nemožnosti podniků distribuujících léčiva nabývat podíly ve společnostech, které provozují obecní lékárny.
The Court replied in the negative, ruling that a certi¤cate attesting professional quali¤cations cannot be treated in the same way as a ‘diploma’ for the purposes of that directive unless those quali¤cations were acquired, wholly or in part, under the education system of the Member State which issued the certi¤cate in question.
Taková právní úprava není podle názoru Soudního dvora vhodná k´zaručení uskutečnění cílů zachovat kvalitní, vyváženou a´všem dostupnou službu lékařské péče, jakož i´předejít riziku závažného porušení nanční rovnováhy sociálního zabezpečení, jelikož takovému systému nepodřizuje rovněž skupinové praxe a´nezakládá se na podmínce, která by byla způsobilá stanovit pro výkon posuzovací pravomoci vnitrostátními orgány dostatečné meze.
According to the Court, allowing a person who has merely obtained a quali¤cation awarded by the Member State of origin which does not in itself provide access to a regulated profession nevertheless to gain access to that profession, without the homologation certi¤cate obtained in the other Member State providing evidence that the holder has acquired an additional quali¤cation or professional experience, would be contrary to the principle according to which Member States reserve the option of ¤xing the minimum level of quali¤cation necessary to guarantee the quality of services provided in their territory.
Aby byl takový režim předchozího udělení správního povolení oprávněný, musí se zakládat na objektivních, nediskriminačních a´předem známých kritériích, která zajišťují, aby byly pro výkon posuzovací pravomoci vnitrostátními orgány stanoveny dostatečné meze.
In relation to the freedom of establishment and, ancillary thereto, the freedom to provide services or the free movement of capital, the Court delivered several judgments regarding national legislation that has the objective of protecting public health.
Soudní dvůr rozhodl, že se Italská republika nedopustila nesplnění povinností, které pro ni vyplývají z´článků 43´ES a´49´ES, tím, že takové právní předpisy ponechala v´platnosti.
In Joined Cases C-171/07 and C-172/07 Apothekerkammer des Saarlandes and Others (judgment of 19 May 2009) the Court held that Articles 43°EC and 48°EC do not preclude such legislation.
Taková povinnost poskytnout pojištění zajisté omezuje svobodu usazování a´volný pohyb služeb.
It is true that such a rule excluding non-pharmacists constitutes a restriction within the meaning of Article 43°EC.
Podle názoru Soudního dvora je však toto omezení odůvodněno cílem sociální ochrany, který se v´zásadě projevuje ve formě zajištění odpovídajícího odškodnění poškozených v´důsledku dopravní nehody.
However, according to the Court, it may be justi¤ed by the protection of public health, more speci¤cally by the objective of ensuring that the provision of medicinal products to the public is reliable and of good quality.
Pokud jde konkrétně o´přiměřenost dotčené právní úpravy, Soudní dvůr připomíná, že není nezbytné, aby omezující opatření vydané orgány členského státu odpovídalo koncepci sdílené všemi členskými státy, pokud jde o´způsoby ochrany oprávněného zájmu.
In view of the very particular nature of medicinal products, the therapeutic e¥ects of which distinguish them substantially from other goods, and the risks to public health and to the ¤nancial balance of social security systems resulting from overconsumption or incorrect consumption of medicinal products, the Member States may make persons entrusted with the retail supply of medicinal products subject to strict requirements, including as regards the way in which the products are marketed and the pursuit of pro¤t.
Ze skutečnosti, že se některé členské státy rozhodly zřídit odlišný režim pro zajištění toho, aby každý vlastník vozidla mohl uzavřít smlouvu o´pojištění občanskoprávní odpovědnosti z´provozu motorových vozidel s´nikoli nadměrnou sazbou pojistného, tudíž nevyplývá, že povinnost poskytnout pojištění překračuje meze toho, co je k´dosažení sledovaného cíle nezbytné.
In particular, the Member States may restrict the retail sale of medicinal products, in principle, to pharmacists alone, because of the safeguards which pharmacists must provide and the information which they must be in a position to furnish to consumers.
V´témže rozsudku se Soudní dvůr zabýval rovněž článkem 9 směrnice 92/49/EHS12 a´judikoval, že tento článek vymezuje nikoli taxativně působnost zásady kontroly domovským členským státem tak, že uvádí, že nanční dozor zahrnuje „zejména“ prověřování stavu solventnosti a´tvorby technických rezerv.
In Case C-531/06 Commission v Italy (judgment of 19 May 2009) the Court adopted similar reasoning in ruling that, by keeping in force legislation which restricts the right to operate a private retail pharmacy to natural persons who have graduated in pharmacy and to operating companies and ¤rms composed exclusively of members who are pharmacists, the Italian Republic had not failed to ful¤l its obligations under Articles 43°EC and 56°EC.
Toto ustanovení však nemůže být vykládáno tak, že záměrem bylo stanovit, že domovský členský stát má výlučnou kontrolní pravomoc zahrnující kontrolu obchodních praktik pojišťoven.
The Court reached the same conclusion as regards the impossibility for undertakings engaged in the distribution of pharmaceutical products to acquire stakes in companies which operate municipal pharmacies.
Vývoj a činnost hostitelským členským státem ohledně způsobů, podle kterých pojišťovny vykonávající činnost v´tomto členském státě na základě svobody usazování nebo volného pohybu služeb vypočítávají své pojistné, jakož i´uplatnění sankcí.
Proceedings circumscribe the exercise of the national authorities’discretion. However, according to the Court, that is not the case if the issue of authorisation to set up a new outpatient dental clinic is subject to the criterion of the number of patients per doctor, which is not ¤xed or brought in advance to the notice of the persons concerned in any way, or if the prior administrative authorisation scheme is based on a method which is liable to a¥ect the objectivity and impartiality of the treatment of the application for authorisation.
Co se týče´oblasti volného pohybu služeb, Soudní dvůr měl ve věci Liga Portuguesa de Futebol Pro¦ssional aBaw International (rozsudek ze dne 8.´září 2009, C-42/07) možnost upřesnit svou judikaturu týkající se právní úpravy her a´sázek v´členských státech.
As regards the freedom of establishment and the freedom to provide services, Case C-518/06 Commission v Italy (judgment of 28 April 2009) concerns Italian legislation requiring all insurance undertakings, including those which have their head oce in another Member State but which pursue their business in Italy, to provide third-party liability motor insurance at the request of any potential customer.
V´tomto rozsudku Soudní dvůr judikoval, že článek 49´ES nebrání právní úpravě členského státu, která soukromým hospodářským subjektům usazeným v´jiných členských státech, v´nichž legálně poskytují obdobné služby, zakazuje nabízet hazardní hry prostřednictvím internetu na území uvedeného členského státu.
The Court held that, by maintaining such legislation in force, the Italian Republic had not failed to ful¤l its obligations under Articles 43°EC and 49°EC.
Ačkoli taková právní úprava vede podle Soudního dvora k´omezení volného pohybu služeb, lze toto omezení s´ohledem na zvláštnosti související s´nabízením hazardních her prostřednictvím internetu považovat za odůvodněné cílem boje proti podvodům a´trestné činnosti.
It is true that such an obligation to contract restricts the freedom of establishment and the freedom to provide services.
Pokud jde o´přezkum toho, zda je dotyčný režim nezbytný, Soudní dvůr připomíná, že odvětví hazardních her nabízených prostřednictvím internetu není předmětem harmonizace na úrovni Společenství.
However, according to the Court, that restriction is justi¤ed by a social protection objective, which amounts, essentially, to ensuring that victims of road trac accidents will be adequately compensated.