natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o financování a technické vybavení, závazky zkracují dobu trvání smlouvy, poskytují zákazníkům možnosti vrácení platby a výpověď smlouvy bez sankcí a bez uvolnění určitého prostoru v chladicích zařízeních; tím se řeší obavy, že stávající dohody by mohly nadmíru zavazovat zákazníky a vést k výlučnosti prodejen.
With regard to nancing and technical equipment, the commitments reduce contract duration, give customers the option of repayment and termination without penalties and free up a certain share of cooler space, thus addressing the preliminary concerns that the pre-existing arrangements unduly bound customers and led to outlet exclusivity.
Ve světle nabídnutých závazků dospěla Komise v rozhodnutí k závěru, že již neexistují důvody pro její zásah, a to aniž by rozhodla o tom, zda docházelo k porušování soutěžních pravidel, či ne.
In light of the commitments oered, the decision concluded that there were no longer grounds for action by the Commission, without reaching a finding as to whether or not there was or had been an infringement.
Přijetím rozhodnutí učinila Komise závazky společnosti Coca-Cola závaznými do 31. prosince 2010.
By adopting the decision the Commission made Coca-Cola’s commitments binding upon it until 31 December 2010.
Dne 5. října uložila Komise pokutu ve výši 49,5 milionu EUR společnosti Automobiles Peugeot SA a jejímu 100% vlastněnému dovozci Peugeot Nederland N.V. za to, že od ledna 1997 do září 2003 bránili vývozům nových automobilů z Nizozemska ke spotřebitelům s bydlištěm v jiných členských státech.
On 5 October, the Commission imposed a ne of EUR 49.5 million on Automobiles Peugeot SA and its wholly owned importer Peugeot Nederland NV, for having obstructed, from January 1997 until September 2003, exports of new cars from the
10.Věci COMP/36.623, COMP/36.820 a COMP/37.275.
10.Cases COMP/36.623, COMP/36.820 and COMP/37.275.
Konkrétně společnost odmítala poskytovat výkonnostní příplatky v případech, kdy obchodníci prodali automobily, které byly následně zaregistrovány mimo Nizozemsko.
By implementing a strategy designed to prevent dealers from selling cars to consumers in other Member States, so as to curb exports by Dutch Peugeot dealers, the companies committed a very serious infringement of the prohibition on restrictive agreements set out in Article 81 EC.
Rozhodnutí nezpochybňuje možnost výrobce přizpůsobit svou obchodní politiku podle požadavků různých vnitrostátních trhů tak, aby dosáhl lepší míry proniknutí na uvedené trhy.
155. e first measure dealt with part of Peugeot’s Dutch dealers’ remuneration, which was granted on the basis of the final destination of the vehicle and discriminated against sales to foreign consumers.
Rozhodnutí také nezpochybňuje možnost výrobce svobodně si dohodnout se svými obchodníky prodejní cíle stanovené jako objemy prodeje, kterých má být dosaženo na smluvně určeném území, ani nezpochybňuje jeho možnost svobodně zavádět vhodné pobídky, zejména v podobě výkonnostních příplatků, aby motivoval obchodníky ke zvýšení objemu prodeje na jejich přiděleném území.
156. e decision does not call into question the possibility for the manufacturer to tailor its commercial policy to the requirements of dierent national markets with a view to achieving better penetration rates in those markets. e decision also does not question the manufacturer’s freedom to agree with its dealers’ sales targets set in terms of sales to be achieved in the contract territory or its freedom to adopt appropriate incentives, in the form of performance bonuses in particular, in order to urge dealers to increase sales volumes in their allocated territory.
Systém příplatků prováděný společností Peugeot ve shodě s její nizozemskou sítí obchodníků však zacházel dále, než bylo nutné k tomu, aby nizozemské obchodníky přiměl věnovat své nejlepší prodejní úsilí svému smluvnímu území.
However, the bonus system implemented by Peugeot in agreement with its Dutch dealer network went further than what was necessary to encourage Dutch dealers to devote their best sales eorts to their contract territory.
Když obchodníci toto právo získali, a dokázali tak výrobci automobilů, že vynaložili veškeré úsilí na rozvoj prodeje na jejich území, byl příplatek vyplacen pouze za automobily, které byly následně zaregistrovány v Nizozemsku, a ne za další prodej, kdy se mohlo jednat o vývoz.
Once dealers had acquired this right to a bonus, and therefore had proved to the carmaker that they had made their best eorts to develop their territory, the bonus was paid only for cars subsequently registered in the Netherlands and not for additional sales which may have been exports.
Důkazy, které byly k případu shromážděny, navíc ukázaly, že příplatek byl pro obchodníky ekonomicky významný po celé období a že jeho ztráta při vývozním prodeji výrazně ovlivnila zájem obchodníka o prodej spotřebitelům, kteří neměli trvalé bydliště v zemi.
Moreover, the evidence held on file showed that the bonus was economically signicant for dealers throughout the period and that its loss on export sales signicantly aected dealer interest in selling to non-resident consumers.
Nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl.
Commission Regulation (EC) No 1475/95 of the 28th June 1995 on the application of Article 85(3)
85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o prodeji a servisu motorových vozidel.
( of the Treaty to certain categories of motor vehicle distribution and servicing agreements.
Při určování výše pokuty vzala Komise v úvahu velmi vážnou povahu a poměrně dlouhé trvání protiprávního jednání, kterého se dopouštěla společnost Peugeot a její nizozemská dceřiná společnost.
In determining the level of the fine, the Commission took into account the very serious nature and the relatively long duration of the infringement committed by Peugeot and its Dutch subsidiary.
Proti tomuto rozhodnutí byl podán opravný prostředek k Soudu prvního stupně (87).
An appeal against this decision is pending before the Court of First Instance(87).
Případy společností BMW (88) a General Motors (Opel) (
BMW and General Motors — unjustied obstacles to multi-branding and restrictions on access to their authorised repair networks e BMW(88) and the General Motors (Opel)(
89) byly otevřeny
89) cases were opened in 2003/
v roce 2003 / na počátku roku 2004 poté, co Komise obdržela formální i neformální podněty od několika sdružení obchodníků.
early 2004 following formal and informal complaints by several dealer associations.
Po hloubkových šetřeních a konstruktivních diskusích se stranami informovala Komise příslušné stěžovatele na konci roku 2005, že pokud jde o opatření přijatá BMW i GM, již neexistují důvody k dalšímu vedení řízení, co se týče dvou ústředních otázek podnětů (90). Tyto dvě otázky se týkaly (i) neodůvodněných překážek prodeje a servisu pro více značek a (ii) zbytečných omezení pro servisy, které se chtěly stát členem schválených servisních sítí těchto výrobců.
After indepth investigations and constructive discussions with the parties, the Commission informed the respective complainants at the end of 2005 that, in view of measures taken by both BMW and GM, there are no longer grounds to pursue the proceedings further as far as the two central issues of the complaints are concerned(90). ese two issues relate to (i) unjustied obstacles to multi-brand distribution and servicing, and (ii) unnecessary restrictions for garages on becoming members of these manufacturers’ authorised repair networks.
Aby společnosti BMW a General Motors (GM) vyřešily obavy vyjádřené Komisí a využily právní jistoty podle nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 (91), vyjasnily a upravily příslušné dohody o prodeji a servisu prostřednictvím oběžníků zaslaných všem členům jejich různých schválených prodejních a servisních sítí.
In order to address concerns expressed by the Commission and to benet from legal certainty under Commission Regulation (EC) No 1400/2002(91), BMW and Gen- eral Motors (GM) have claried and adjusted their respective distribution and servicing agreements by means of circular letters to all members of their various authorised dealer and repairer networks.
Co se týče možnosti obchodníků prodávat konkurenční značky automobilů, sdělily společnosti BMW a GM svým příslušným distribučním sítím, že akceptují společné a nevýlučné využívání celých zařízení, s výjimkou části předváděcí místnosti, která je věnována prodeji jejich značek (tedy např. přepážku na recepci, prostor pro zákazníky, vnější fasádu, „back oce“).
As regards the possibility for dealers to sell competing brands of cars, BMW and GM have informed their respective networks that they accept the joint and non-ex-
Společnosti BMW i GM objasnily, že povinnosti výkaznictví a provádění auditu obchodníků se nevztahují na obchodně citlivé informace, které souvisejí s podnikatelskou činností obchodníků, pokud jde o výrobky konkurenčních dodavatelů.
Both BMW and GM have made clear that reporting and auditing obligations of dealers do not extend to commercially sensitive information concerning dealers’ business activities with products of competing suppliers.
Vzhledem k možnému zastrašujícímu účinku mechanismů pro stanovení prodejních cílů a hodnocení výkonu obchodníků nabízejících více značek společnost GM potvrdila, že, zaprvé, prodejní cíle budou stanovovány na základě vzájemně dohody s obchodníky.
In view of the potential deterrent eect of mechanisms for setting sales targets and evaluating performance on multi-brand dealers, GM has conrmed, first, that the sales targets will be mutually agreed with dealers.
Zadruhé, cíle budou stanoveny s ohledem na případné změny podmínek podnikání jednotlivých obchodníků (včetně zahájení prodeje více značek) a podmínek místního trhu, přičemž se GM zdrží posuzování výkonu obchodníků na základě srovnávání mezi podíly na místním a vnitrostátním trhu. Tyto cíle jsou v případě sporu předmětem rozhodčího řízení.
Second, targets will be set taking into account possible changes to the dealer’s individual business circumstances (including the start of multi-brand activities) and local market conditions while refraining from assessing GM’s dealers’ performance on the basis of a comparison between local and national market shares.
Zatřetí, vývoj výkonu obchodníka, měřeno jeho podílem na místním trhu v porovnání s podílem na vnitrostátním trhu značek GM, nebude využíván k ukládání sankcí obchodníkovi.
Such targets are subject to arbitration in the case of dispute. ird, the evolution of dealer performance in terms of local compared to national market shares of GM brands will not be used to sanction a dealer.
Komise naopak neshledala, že požadavky společnosti BMW, aby její obchodníci vystavovali minimálně tři až čtyři automobily (tento počet zdaleka nepokrývá celou modelovou řadu BMW), lze považovat za nepřímý závazek nesoutěžit.
By contrast, the Commission did not find that BMW’s requirements that its dealers display a minimum of three to four cars (a number which is far from covering the entire BMW model range) could be regarded as an indirect non-compete obligation.
Předváděcí místnosti pod určité rozměry v některých případech jednoduše nemusí být vhodné k vystavování reprezentativního sortimentu automobilů více než jedné značky bez dalších investic.
Showrooms below a certain size may in certain cases simply not be suitable for displaying a representative range of cars by more than one brand, without additional investment.
Co se týče servisu více značek a přístupu ke schváleným sítím, odstranily společnosti BMW a GM ze svých smluv požadavky, které ve svém důsledku bránily novým subjektům připojit se ke schváleným servisním sítím nebo provádět servis automobilů konkurenčních značek.
As regards multi-brand servicing and access to authorised networks, BMW and GM have eliminated requirements from their contracts that had the eect of preventing newcomers from joining the authorised repairer networks and/or servicing cars of competing brands.
Kromě toho, že společnosti BMW a GM provedly zásady stanovené výše v odstavcích 159–162, odstranily ze svých servisních smluv všechna množstevní kritéria (např. cíle minimálního obratu a požadavky na minimální výkonnostní kapacitu). Smlouvy BMW obsahovaly dodatečnou škálu požadavků na minimální kapacitu v souvislosti s pracovními prostory, vybavením, zásobami a skladovou kapacitou stanovených na základě místní potenciální poptávky, a nikoliv na základě historie skutečných zakázek každého servisu.
In addition to implementing the principles set out above at points 162–165, BMW and GM have removed all quantitative criteria (e.g. minimum turnover targets and minimum throughput capacity requirements) from their repairer contracts. e BMW contracts contained an incremental scale of minimum capacity requirements in terms of work bays, equipment, stock and warehouse capacity, based on local potential demand rather than on the actual work orders history of each repairer.
BMW nyní pro zajištění poskytování kvalitních servisních služeb pouze vyžaduje, aby každý autorizovaný servis měl alespoň tři mechanická pracoviště a odpovídající zařízení.
BMW now merely requires that each authorised repairer has at least three mechanical work bays
Za účelem odstranění případných překážek společného nakupování a skladování náhradních dílů společnosti BMW a GM jasně stanovily, že autorizované servisy mohou společně nakupovat a společně skladovat náhradní díly. Společnosti se dále dohodly zrušit požadavek, aby každý autorizovaný servis měl vlastní sklad na místě, aniž by byl dotčen požadavek mít ve své provozovně zásoby pouze tzv. „volně prodejných součástí“ (např. brzdových destiček, žárovek, filtrů, které zákazníci často požadují).
In order to remove potential obstacles to joint purchasing and stocking of spare parts, BMW and GM made clear that authorised repairers are free to organise buying groups and to jointly warehouse spare parts. ey agreed to abolish the requirement that each authorised repairer should have its own warehouse on-site, without prejudice to the requirement to keep stocks only of so-called ‘over-the-counter parts’ at their premises (e.g. brake pads, light bulbs, filters — frequently demanded by customers).
Konvergence cen automobilů se v rozšířené EU nadále zlepšovala
Convergence for car prices continued to improve in the enlarged EU
V březnu a srpnu zveřejnila Komise zprávy o rozdílech v cenách automobilů v EU na základě listopadových a květnových údajů.
In March and August, the Commission published reports on car price dier-entials within the EU based on November and May data respectively.
V průběhu roku se cenový rozptyl, měřený jako průměrná standardní odchylka cen před zdaněním, mezi 25 vnitrostátními trhy trvale snižoval na 6,3 % v porovnání s 6,9 % ve zprávě ze srpna 2003.
During the year, price dispersion as measured by the average standard deviation of pre-tax prices between the 25 national markets continuously decreased to 6.3 % compared to 6.9 % in the August 2003 issue.
V porovnání s květnem 2004 se ceny automobilů v EU v květnu 2005 zvýšily o 0,4 % v porovnání s 1,9 % celkové inace za totožné období.
Compared with May 2004, car prices at May 2005 have increased by 0.4 % in the EU compared to 1.9 % for headline ination over the same period.
V členských státech s tradičně nízkými cenami před zdaněním obecně nedošlo k významnému zvýšení spotřebitelských cen automobilů.
Member States with traditionally low pre-tax prices generally did not experience signicant increases in consumer prices for cars.
Ceny se poněkud zvýšily v Dánsku (+2,4 %) a Řecku (+1,8 %), kdežto ve Finsku (–2 %), Estonsku (–8,3 %) a Polsku (–7,6 %) klesly. Uvedené, zdá se, vypovídá o tom, že ceny automobilů nemají sklon konvergovat směrem vzhůru k cenovým úrovním v zemích s vysokými cenami.
Prices increased somewhat in Denmark (+2.4 %) and Greece (+1.8 %), whereas they decreased in Finland (–2 %), Estonia (–8.3 %) and Poland (–7.6 %). is seems to indicate that car prices have not tended to converge upwards towards price levels in high-price countries.
Nové ředitelství
A new directorate
Po převzetí funkce označila komisařka pro hospodářskou soutěž, Neelie Kroesová, boj proti nejtvrdším kartelům za jednu z oblastí, kam musí generální ředitelství pro hospodářskou soutěž soustředit své úsilí. Toto směřování se projevilo ve zřízení nového ředitelství v rámci generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž, věnovaného výlučně na postup proti kartelům.
Upon taking up oce the Commissioner for Competition, Neelie Kroes, iden-tied the fight against hardcore cartels as one of the areas in which the Competition DG must concentrate its eorts. at increased focus has manifested itself in the setting up of a new directorate within the Competition DG devoted exclusively to anti-cartel enforcement. e directorate became operational on the 1st June. e directorate handles the
Ředitelství se zabývá většinou případů kartelů a, v úzké spolupráci s ředitelstvím pro politiku a strategickou podporu, hraje vedoucí úlohu při rozvíjení politiky v oblasti kartelového vynucování.
I — Antitrust — Articles 81, 82 and 86 EC majority of cartel cases and takes a leading role, in close cooperation with the Directorate for Policy and Strategic Support, in developing policy in the area of cartel enforcement.
Jeho úkolem je zjednodušit a urychlit průběh těchto šetření, která jsou svou povahou složitá a zdlouhavá, tak, aby zahájená šetření byla dokončena v přiměřeném časovém rámci. Práce ředitelství pro kartely zaměří pozornost na náklady na kartely nejen pro konečné spotřebitele, ale také pro průmyslové odběratele.
Its task is to streamline and accelerate the handling of these investigations which by nature are complex and lengthy, so that the investigations started can be completed within a reasonable timeframe. e work of the Cartels Directorate will put the spotlight on the costs of cartels not only to final consumers but also on industrial customers.
Tyto kartely nemají pro spotřebitele ani pro hospodářství žádné výhody a mají nepříznivé účinky na konkurenceschopnost a růst v EU.
Such cartels give rise to no benets for consumers or for the economy and have adverse eects on competitiveness and growth in the EU.
Co se týče zachycování hard-core kartelů, díky programu shovívavosti (leniency) pokračoval stálý příliv případů ohlášených Komisi.
In terms of case work regarding hardcore cartels, the leniency programme continued to give rise to a steady stream of cases being reported to the Commission.
Avšak pouze omezený počet
However, only a limited number of those cases actually led to investigations being opened.
V roce 2005 obdržela Komise 17 žádostí o imunitu a 11 žádostí o snížení pokut.
In 2005, the Commission received 17 applications for immunity and 11 applications for a reduction of fines.
V šesti případech byla udělena podmíněná imunita.
Conditional immunity was granted in six cases.
Dalšími cennými informačními zdroji při zachycování kartelů byly podněty, sledování trhu a zejména spolupráce s vnitrostátními orgány pro hospodářskou soutěž v Evropské síti pro hospodářskou soutěž.
Other information sources such as complaints and market monitoring and in particular cooperation with national competition authorities within the European Competition Network were valuable in detecting cartels.
Co se týče konečných rozhodnutí, vydala Komise pět konečných rozhodnutí, ve kterých uložila pokuty 37 podnikům (92) v celkové výši 683 milionů EUR (v porovnání s 21 podniky a pokutami v celkové výši 390 milionů EUR v roce 2004).
In terms of final decisions, the Commission issued ve final decisions in which it fined 37 undertakings(92) a total of EUR 683 million (compared with 21 undertakings and a total of EUR 390 million in fines in 2004).
V osmi případech kartelů byla vydána sdělení výhrad.
Statements of objections were issued in eight cartel cases.
Nutno upozornit, že tři z pěti rozhodnutí o kartelech přijatých v roce 2005 vycházela z Oznámení Komise o leniency programu z roku 1996, ale tento poměr se v budoucnu samozřejmě změní: většina sdělení stížností vydaných v roce 2005 vyplývala z žádostí podaných podle oznámení o shovívavosti z roku 2002 (93).
It is noted that three out of the ve cartel decisions adopted in 2005 were based on the 1996 leniency notice, but this ratio will of course change in the future: most of the statements of objections issued in 2005 resulted from applications led under the 2002 leniency notice(93).
Program shovívavosti (leniency) zůstává velmi důležitým vynucovacím nástrojem v kartelových případech.
Leniency remains a very important enforcement tool in cartel cases.
V rámci leniency programu Komise může být prvnímu podniku, od kterého získá Komise důkazy o kartelu, poskytnuta imunita, a jakýkoliv další žadatel může získat podstatné snížení pokuty.
Under the Commission’s leniency programme, immunity from fines can be available for the first undertaking to provide evidence of a cartel to the Commission, and a substantial reduction in fines for any subsequent applicant.
Zatímco první oznámení Komise o leninecy programu z roku 1996 vedlo k více než 80 žádostem za šest let působnosti, oznámení Komise o leniency programu z roku 2002 (94) zvýšilo počet žádostí (o imunitu i o snížení pokut) na 165 za méně než čtyři roky (tj. v průměru asi tři měsíčně): 86 těchto žádostí se týkalo imunity a 79 snížení pokut.
Whilst the Commission’s first leniency notice of 1996 resulted in more than 80 applications in six years of operation, the leniency notice of 2002(94) has increased the number of applications (both for immunity and a reduction of fines) to 165 in less than four years (i.e. about three per month on average): 86 of these applications were for immunity and 79 for reduction of fines.
Vysoký počet obdržených žádostí však neodráží počet šetření kartelů, která Komise od roku 2002 zahájila.
However, the high number of applications received does not reect the number of cartel investigations the Commission has opened since 2002.
Toto číslo nezahrnuje žadatele o imunitu.Nové oznámení se použije tehdy, jestliže žádost o shovívavost byla Komisi doručena po 19. únoru 2002.Oznámení o imunitě vůči pokutám a o snížení pokut v kartelových případech (Úř. věst. C 45, 19.2.2002).
Notice on immunity from fines and reduction of fines in cartel cases (OJ C 45, 19.2.2002).
Počet žádostí, které nesplňovaly hmotněprávní podmínky pro imunitu, se v roce 2005 v porovnání s předešlými lety zvýšil.
Report on Competition Policy 2005 core cartels to target, the Commission, within the framework of the European Competition Network, focused its eorts on violations that have an impact in at least several Member States or in the EEA as a whole.
Pět žádostí o imunitu bylo formálně zamítnuto, jelikož informace poskytnuté Komisi jí neumožňovaly provést neočekávané kontroly ani zjistit protiprávní jednání podle článku 81 Smlouvy o ES.
A number of cases, although formally falling within the prohibition set out in Article 81 EC, concerned violations that were of limited size, oen limited to a single Member State or even part of a Member State.
(Dotčené podniky se však rozhodly nestáhnout poskytnuté důkazy, ale požádaly Komisi, aby místo toho vzala tyto informace v úvahu za účelem snížení pokuty, kdyby se přesto v budoucnu rozhodla uložit v souvislosti s údajným porušením pokutu).
In such cases, the applications were sometimes given an investigative follow-up by a national competition authority (NCA) in the Member State concerned rather than the Commission, in particular when similar applications were also made by the undertaking to the NCA in the Member State.
V jednom případě, kdy bylo od začátku jasné, že Komise nezahájí šetření, byl žadatel informován o záměru Komise nezabývat se žádostí o imunitu, protože je nepravděpodobné, že byly splněny podmínky pro imunitu, a případ není vhodný k dalšímu šetření Komise.
However, such cases are included in the above statistics as the Commission initially issued a conditional immunity decision in these cases. Moreover, under the 2002 notice, immunity may be granted when an undertaking has provided sucient evidence for the Commission to launch inspections.