natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Takové akty mají podle judikatury, třebaže obsahují zdánlivě konkrétní popisy, obecnou působnost.
According to the case-law, suchmeasures are, in spite of the apparent specificity of the descriptions which they contain, of general application.
Týkají se totiž jednak všech výrobků, které odpovídají popsanému druhu, a jednak vyvolávají své účinky ve vztazích mezi všemi celními orgány Společenství a všemi dovozci9.
They concern all products of the type described and take effect in relation to all customs authorities in the Community and all importers (9).
Činnost výrobku, je relevantní skutečností, nemůže jako taková postačovat k prokázání jejího osobního dotčení.
It was only in the light of the exceptional circumstances of that case that the applicant was, in that case, held to be individually concerned.
Konečně, vzhledem k tomu, že značně obecný popis dotyčného zboží v napadeném nařízení, jakož i neexistence jakéhokoliv vzhledového nebo textového prvku, který by jasně odkazoval na konkrétní hospodářský subjekt, v projednávanémpřípadě vylučovaly jakékoliv osobní dotčení, dospěl Soud k závěru, že není důvodné domnívat se, že je v projednávané věci splněno kritérium mimořádných okolností ve smyslu rozsudku Sony, které by žalobkyni aktivně legitimovaly11.
Similarly, the Court stated that, while that judgment makes it clear that the fact that the applicant is the sole authorised importer of the product concerned constitutes a relevant factor, it is not sufficient, in itself, to establish that the applicant is individually concerned. Last, because the rather general description in the contested regulation of the goods concerned as well as the absence of any visual or textual factor clearly referring to a specific economic operator excluded any individual effect, the Court concluded that there were no grounds for considering that the exceptional circumstances, within the meaning of Sony, giving rise to locus standi for the applicant, existed in the instant case (11).
Podle ustálené judikatury musí mít akt Společenství, aby se jednotlivce bezprostředně dotýkal ve smyslu čl. 230 čtvrtého pododstavce ES, bezprostřední účinky na právní postavení dotyčné osoby a jeho provedenímusímít čistě automatický charakter a vyplývat pouze z právní úpravy Společenství bez použití prováděcích předpisů12.
According to settled case-law, in order to be of direct concern to an individual within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, the contested Community measure must directly affect the applicant’s legal situation and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules (12).
Soud v usnesení ze dne 14. května 2008, Icuna.com v. Parlament (T-383/06 a T-71/07, dosud nezveřejněné), rozhodl, že rozhodnutí Parlamentu o zrušení zadávacího řízení na veřejnou zakázku má bezprostřední účinky na právní postavení uchazeče, jelikož vzhledem k tomu, že jde o zrušení celého uvedeného řízení, toto rozhodnutí způsobuje zrušení dřívějšího rozhodnutí, kterým byla odmítnuta jeho nabídka, ale rovněž zrušení rozhodnutí, které zrušilo rozhodnutí o přidělení zakázky tomuto podniku, a zrušení rozhodnutí, kterým mu byla zakázka přidělena.
TheCourtofFirstInstance held in Joined Cases T 383/06 and T 71/07 Icuna.com v Parliament (order of 14 May 2008) that a decision of the Parliament annulling a tendering procedure for the award of a public contract directly affects the legal situation of a tendering undertaking where, as regards the annulment of that tendering procedure in its entirety, the decision results in the annulment of an earlier decision rejecting its tender, but also that of a decision annulling a decision awarding that undertaking the contract, and that of a decision awarding it the contract.
V tomto ohledu je třeba rovněž zmínit usnesení ze dne 3. prosince 2008, RSA Security Ireland v. Komise (T-227/06, dosud nezveřejněné, bod 87), v němž Soud rozhodl, že žalobkyně neprokázala existenci mimořádných okolností ve smyslu rozsudku Sony, přičemž však uvedl, že existence fotografie výrobku, na němž je jasně zřetelné logo herní konzole společnosti Sony, hrála nezanedbatelný význam při posouzení přípustnosti žaloby.
Mention is also to be made of Case T-227/06 RSA Security Ireland v Commission (order of 3 December 2008, paragraph 87), in which the Court held that the applicant had not established the existence of exceptional circumstances within the meaning of Sony, observing that the existence of a photograph of the product on which the Sony games station logowas clearly visible, had carried significant importance in the assessment of the admissibility of the action.
Rozsudek Soudníhodvora ze dne 5. května 1998, Dreyfus v. Komise, C-386/96 P, Recueil, s. I-2309, bod 43.
Case C 386/96 P Dreyfus v Commission [1998] ECR I 2309, paragraph 43.
Soud prvníhostupně nemůže sankcionovaný podnik zpochybnit skutečnost, že došlo k protiprávnímu jednání, jelikož to bylo s konečnou platností zjištěno v prvním rozhodnutí.
In addition, after all rights of appeal have been exhausted or expiry of the time limits prescribed in that connection, the parts of the first Commission decision which were not annulled acquire res judicata so that, in an action for annulment of the new decision, the undertaking penalised cannot challenge whether the infringement did in fact take place, since that infringement was definitively established in the first decision.
V tomtéž rozsudku Soud připomněl, že nařízení (EHS) č. 2988/7413 zavedlo ucelenou podrobnou právní úpravu období, v němž je Komise oprávněna uložit pokuty podnikům, aniž by porušila základní požadavek právní jistoty, a rozhodl, že jakákoli úvaha spojená s povinností Komise vykonávat svou pravomoc ukládat pokuty v přiměřené lhůtěmusí být odmítnuta.
In that same judgment, the Court, recalling that Regulation No 2988/74 (13) established a complete system of rules covering in detail the periods within which the Commission is entitled, without undermining the fundamental requirement of legal certainty, to impose fines, held that there is no room for consideration of the Commission’s duty to exercise its power to impose fines within a reasonable period.
Tento závěr nemůže být zpochybněn s odvoláním na údajné porušení práva na obhajobu, neboť jestliže nedošlo k promlčení stanovenému v uvedeném nařízení, nemá žádný podnik, proti kterému je vedeno šetření podle nařízení č. 1714, jistotu, pokud jde o výsledek tohoto řízení a případné uložení sankcí nebo pokut.
That conclusion cannot be challenged by reliance on an alleged breach of the rights of the defence since, so long as the limitation period laid down in that regulation has not expired, any undertaking which is the subject of an investigation under Regulation No 17 (14) remains uncertain as to the outcome of the procedure and as to whether sanctions or fines will be imposed.
Prodloužení doby trvání této nejistoty je proto vlastní řízením podle nařízení č. 17 a není samo osobě porušením práva na obhajobu.
Thus, the prolongation of that uncertainty is inherent in proceedings implementing Regulation No 17 and does not in itself constitute a breach of the rights of the defence.
V projednávané věci žalobkyně – poradenský podnik – poskytla různé služby třem výrobcům organických peroxidů a hrála zásadní roli v rámci kartelové dohody mezi uvedenými výrobci, jelikož organizovala setkání a skrývala důkazy o protiprávním jednání.
As regards the application of the competition rules, a failure to act within a reasonable time can constitute a ground for annulment only in the case of a decision finding infringements where it has been proved that that infringement affected the ability of the undertakings concerned to defend themselves.
Činnost b)
Proceedings
V témže rozsudku Soud rozhodl, že při přijetí takového prvního opatření v rámci vyšetřování vedeného proti podniku, jako je žádost o informace, je Komise povinna tento podnik informovat o domnělém protiprávním jednání, které je předmětem vedeného vyšetřování, a o skutečnosti, že by mohlo vést k tomu, že vůči tomuto podniku uplatní výtky.
In that same judgment, the Court held that, when the first investigation measure is taken in respect of an undertaking, such as a request for information, the Commission is required to inform that undertaking of the putative infringements concerned by the investigation and of the fact that the Commission might have to impute to that undertaking unlawful conduct.
V projednávané věci se však Soud domníval, že opomenutí Komise v tomto ohledu nemůže způsobovat neplatnost napadeného rozhodnutí, jelikož tato nesrovnalost nezasáhla do účinnosti obhajoby žalobkyně.
In this instance, however, the Court held that the Commission’s omission in this respect could not lead to the annulment of the contested decision, since that irregularity did not adversely affect the efficiency of the applicant’s defence.
Soud v rozsudku ze dne 18. června 2008, Hoechst v. Komise (T-410/03, dosud nezveřejněný), využil své pravomoci k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci ve dvou aspektech.
In Case T-410/03 Hoechst v Commission (judgment of 18 June 2008), the Court applied its unlimited jurisdiction in two respects.
Zaprvé měl za to, že Komise porušila zásadu řádné správy a zásadu rovného zacházení.
First, it held that the Commission had failed to have regard to the principles of sound administration and equal treatment.
Ačkoli totiž jasně oznámila svůj úmysl neodhalit spolupracujícím podnikům, zejména společnosti Hoechst, skutečnost, že další podniky učinily kroky za účelem získání ochrany před pokutami, jiný podnik současně ujistila, že bude „loajálně upozorněn“, pokud by se jej jiný podnik pokusil předejít na základě sdělení o spolupráci.
Although the Commission had clearly displayed its intention not to disclose to the cooperating undertakings, in particular to Hoechst, the fact that other undertakings had taken steps to obtain immunity from a fine, at the same it assured another undertaking that ‘fair warning’would begiven to it if another company looked like overtaking it in relation to cooperation.
V projednávané věci Soud s ohledem na důležitost dodržování zásady řádné správy a zásady rovného zacházení ze strany Komise snížil výši pokuty uložené společnosti Hoechst o 10 %.
In this instance, in light of the importance of the observance by the Commission of the principles of sound administration and equal treatment, the Court reduced the amount of the fine imposed on Hoechst by 10 %.
Pro učinění závěru, že došlo k dopadu na trh, totiž stačí, aby dohodnuté ceny sloužily jako základ pro stanovení cen jednotlivých transakcí, a omezovaly tak vyjednávací prostor, kterým disponují zákazníci. Naproti tomu Soud rozhodl, že nemůže být od Komise vyžadováno, je-li provádění kartelové dohody prokázáno, aby systematicky prokazovala, že dohody
In Case T-53/03 BPB v Commission (judgment of 8 July 2008), the Court held that the reduction of the fine granted by the Commission in respect of BPB’s cooperation was not sufficient since BPB had been the first participant in the anti-competitive practice to send,
Soud prvníhostupně skutečně umožnily dotyčným podnikům dosáhnout vyšší úrovně cen transakcí než té, které by bylo dosaženo, kdyby kartelová dohoda neexistovala.
Court ofFirstInstance following a request for information, but going beyondwhat the Commission requested, additional information confirming the existence of the cartel.
Takový důkaz by vyžadoval značné prostředky vzhledem k tomu, že by vyžadoval provedení hypotetických výpočtů založených na hospodářských modelech, jejichž přesnost je soudem ověřitelná pouze obtížně a jejichž neomylná povaha není nijak dokázána.
Consequently, that information was able to strengthen substantially the Commission’s arguments concerning the existence of an overall plan and thus made it possible to increase substantially the amount of the fines in respect of the gravity of the infringement. The Court therefore granted BPB an additional reduction of 10 % of the amount of its fine.
Pro posouzení závažnosti protiprávního jednání je totiž rozhodující, zda účastníci kartelové dohody učinili vše, co bylo v jejich moci učinit, aby svým záměrům dali konkrétní výsledek.
In Case T-69/04 Schunk and Schunk Kohlenstoff-Technik v Commission (judgment of 8 October 2008) and Case T-73/04 Carbone Lorraine v Commission (judgment of 8 October 2008, under appeal), the Court recalled that, in the case of a price cartel, the Commission may legitimately infer that the infringement had effects from the fact that the cartel members took measures to apply the agreed prices.
To, co se stalo posléze v oblasti skutečně uplatňovaných tržních cen, mohlo být ovlivněno jinými faktory nacházejícími se mimo kontrolu účastníků kartelové dohody.
In order to conclude that there has been an impact on the market, it is sufficient that the agreed prices have served as a basis for determining individual transaction prices, thereby limiting customers’room for negotiation.
Účastníci kartelové dohody nemohou obrátit ve svůj prospěch vnější faktory, které překazily jejich úsilí, a učinit z nich skutečnosti odůvodňující snížení pokuty.
On the other hand, the Court held that the Commission cannot be required, where the implementation of a cartel has been established, systematically to demonstrate that the agreements in fact enabled the undertakings concerned to achieve a higher level of transaction prices than that which would have prevailed in the absence of a cartel.
Soud měl dále za to, že i když Schunk teprve v žalobě před Soudem zpochybnila skutečnosti, které jí byly vytýkány v oznámení námitek a na nichž se zakládalo zjištění, že byl porušen článek 81 ES, není namístě zrušit minimální snížení o 10 % přiznané společnosti Schunk na základě sdělení o spolupráci15, jak navrhovala Komise.
Such proof would require considerable resources, given that it would necessitate making hypothetical calculations based on economic models whose accuracy it would be difficult for the Court to verify and whose infallibility is in no way proved.
Soud totiž uvedl, že dotčená zpochybnění byla zamítnuta na základě judikatury, podle které jsou skutková zjištění výslovně uznaná podnikem v rámci správního řízení považována za prokázaná, takže tento podnik již nemůže rozvíjet žalobní důvody směřující k jejich napadení v rámci soudního řízení.
In order to assess the gravity of the infringement, the decisive point is whether the cartel members did all they could to give concrete effect to their intentions. What then happened at the level of the market prices actually obtained was liable to be influenced by other factors outside the control of the members of the cartel.
Pojem„seskupení“ a stanovení hranice výše pokuty na úrovni 10 %
They cannot therefore benefit from external factors which counteracted their own efforts by turning them into factors justifying a reduction of the fine.
Soud navíc zejména připomněl, že pojem „podnik“ musí být chápán jako pojem označující hospodářskou jednotku z hlediska cíle dotčené dohody, i když z právního hlediska je tato hospodářská jednotka složena z více fyzických nebo právnických osob.
The Court observed that the challenges at issue were rejected pursuant to the case-law under which facts which an undertaking has expressly acknowledged during the administrative procedure are to be regarded as established, that undertaking being barred from putting forward pleas disputing those facts in proceedings before the Court.
Přičitatelnost protiprávního chování
Concept of group and setting of the 10 % ceiling on the amount of the fine
Sdělení Komise o neuložení nebo snížení pokut v případech kartelových dohod (Úř. věst. 1996, C 207, s. 4).
Commission notice on the non-imposition or reduction of fines in cartel cases (OJ 1996 C 207, p. 4).
Přínos v oblasti článku 82 ES
Points raised on the scope of Article 82 EC
V rozsudku ze dne 10. dubna 2008,Deutsche Telekom v. Komise (T-271/03, dosud nezveřejněný, probíhá řízenío kasačním opravném prostředku), se Soud vyjádřil k legalitě rozhodnutí Komise, kterýmbylo sankcionováno zneužitídominantníhopostavení ze strany společnosti Deutsche Telekom spočívající v tom, že si účtovala vyšší cenu za přístup soutěžitelů k síti („služby zprostředkování“), než jsou maloobchodní ceny účtované účastníkům Deutsche Telekom.
In Case T-271/03 Deutsche Telekom v Commission (judgment of 10 April 2008, under appeal), the Court ruled on the legality of a Commission decision punishing an abuse by Deutsche Telekom of its dominant position on the basis of its charging competitors prices for access to the network (‘wholesale services’) that were higher than Deutsche Telekom’s prices for retail access to the local network.
Takové stanovení cen ve formě„nůžkového efektu“ nutilo soutěžitele, aby svým účastníkům účtovali vyšší ceny než ceny, které Deutsche Telekom účtovala vlastním účastníkům.
That pricing, in the form of a‘margin squeeze’, forced competitors to charge their end-users prices higher than the prices Deutsche Telekom charged its own end-users.
Komise tudíž Deutsche Telekom uložila pokutu ve výši 12,6 milionu eur.
The Commission had therefore imposed a fine of EUR 12.6 million on Deutsche Telekom.
Soud uvedl, že Komise byla oprávněna určit, že Deutsche Telekom, třebaže dodržela horní hranici cen stanovenou německým regulačním orgánem pro telekomunikace a pošty (dále jen„RegTP“), od začátku roku 1998 dokonce roku 2001, jakož i od roku 2002 až do dne přijetí rozhodnutí disponovala dostatečným rozhodovacímprostorem, aby odstranila nebo snížila„nůžkový efekt“.
The Court observed that the Commission was correct to find that whilst Deutsche Telekom had observed the price cap imposed by the German regulatory authority for telecommunications and post (‘the RegTP’) it had sufficient discretion, from the beginning of 1998 to the end of 2001 and from 2002 until the date of adoption of the decision, to end or reduce themargin squeeze.
Soud mimoto zdůraznil, že skutečnost, že ceny Deutsche Telekom musely být schváleny RegTP, ji nezbavuje odpovědnosti podle práva hospodářské soutěže.
The Court also stated that the fact that Deutsche Telekom’s charges had to be approved by the RegTP did not absolve it from responsibility under competition law.
Jakožto podnik v dominantním postavení měla Deutsche Telekom povinnost podávat žádosti o změnu svých cen, jestliže tyto ceny vedly k zásahu do účinné a nenarušené hospodářské soutěže na společném trhu.
As an undertaking in a dominant position, Deutsche Telekom was obliged to submit applications for adjustment of its charges at a time when those charges had the effect of impairing genuine undistorted competition on the common market.
Přípustnost
Proceedings
Judikatura z letošního roku zejména upřesňuje zaprvé pojem „osoba osobně dotčená rozhodnutím Komise o režimu podpor“, zadruhé pojem„akt zakládající právně závazné účinky“, a zatřetí pojem„právní zájem na podání žaloby“.
Court ofFirstInstance lawfulness of the pricing practices of a dominant undertaking depended on the particular situation of competing undertakings, and particularly their cost structure — information which is generally not known to the dominant undertaking— the latter would not be in a position to assess the lawfulness of its own activities.
Ačkoliv má totiž rozhodnutí o režimu podpor obecnou působnost, skutečnost, že podnik patří do uzavřeného okruhu skutečných příjemců tohoto režimu podpor, kteří jsou dokonale identifikovatelní a zvláště dotčení povinností navrátit podpory státu, dostačuje k vymezení každého z těchto příjemců ve vztahu k jakékoli další osobě.
Lastly, the Court recalled that the prerogatives of the national authorities under Community telecommunications law do not affect the Commission’s powers to find infringements of competition law.
Pokud by, jak tvrdila Komise, byla aktivní legitimace skutečného příjemce režimu podpor podmíněna přezkumem jeho individuální situace v rozhodnutí Komise, kterým se prohlašuje neslučitelnost dotčeného režimu, závisela by tato aktivní legitimace na volbě uvedeného orgánu, zda takový individuální přezkum na základě informací, které jí byly předloženy v průběhu správního řízení, provede, či nikoli.
The Commission’s decision cannot therefore be criticised for entailing double regulation of Deutsche Telekom’s pricing practices by punishing the company for not using its discretion to end themargin squeeze.
Toto řešení by znamenalo právní nejistotu v rozsahu, v němž je znalost Komise, co se týče konkrétních individuálních situací, často náhodná.
The case-law this year has further clarified in particular the concepts of, first, a person individually concerned by a Commission decision relating to an aid scheme, second, an act producing binding legal effects and, third, a legal interest in bringing proceedings.
Pokud jde o pojem„akt zakládající právně závazné účinky“, Soud v rozsudku ze dne 10. dubna 2008, Nizozemsko v. Komise (T-233/04, dosud nezveřejněný, probíhá řízenío kasačním opravném prostředku), který se týkal rozhodnutí Komise, jímž byl systém pro obchodování s povolenkami na emise oxidů dusíku oznámený Nizozemským královstvím kvalifikován jako státní podpora slučitelná se společným trhem, rozhodl, že žaloba proti dotčenému rozhodnutí ze strany uvedeného členského státu, který Komisi požádal, aby prohlásila, že uvedený systém není podporou, je přípustná.
In Joined Cases T-254/00, T-270/00 and T-277/00 Hotel Cipriani andOthers v Commission (judgment of 28 November 2008), the Court declared admissible the actions brought by certain beneficiaries of reductions of, and/or exemptions from, social security contributions granted to firms established on the island territory of Venice and Chioggia against a Commission decision which considered those measures to be an aid scheme which was incompatible with the common market and required that the Italian Republic recover from the beneficiaries the aid paid.
Jakožto privilegovaný žalobce nemusí členský stát odůvodnit právní zájem na podání žaloby, ale musí pouze doložit to, že napadené rozhodnutí zakládá právní účinky.
Although a decision concerning an aid scheme is of general application, the fact of belonging to a closed class of actual beneficiaries of that aid scheme, who are fully identifiable and particularly affected by the obligation to pay back the State aid, is sufficient to differentiate each of them from all other persons.
Tak je tomu v projednávané věci, jelikož kvalifikace uvedeného systému jako státní podpory jednak ve výsledku umožnila Komisi, aby přezkoumala slučitelnost dotčeného opatření se společným trhem, a krom toho vedla k uplatnění řízení stanoveného pro existující režimy podpor, a jednak může mít dopad na poskytnutí nové podpory na základě pravidel pro kumulaci podpor různého původu stanovených zejména právním rámcem Společenství pro státní podpory na ochranu životního prostředí16.
If, as the Commission submitted, the locus standi of an actual beneficiary of an aid scheme were conditional upon an examination of its individual situation in the Commission decision declaring the scheme at issue incompatible, locus standi would depend on whether or not that institution chose to carry out such an individual examination in the light of the information communicated to it during the administrative procedure. That approach would be a source of legal uncertainty inasmuch as the Commission’s knowledge of specific individual situations is frequently a matter of chance.
Činnost státní podpora slučitelná se společným trhem s výhradou dodržení některých podmínek, si zachovává osobní právní zájem na zrušení napadeného rozhodnutí, a to dokonce i poté, co v důsledku jiného rozhodnutí Komise dosáhla vyplacení celé této podpory.
As regards a legal interest in bringing proceedings, the Court stated, in Case T-301/01 Alitalia v Commission (judgment of 9 July 2008), that Alitalia, an undertaking which had received a capital injection classified by the Commission as State aid compatible with the common market subject to compliance with certain conditions, retained a personal interest in the annulment of that decision, even after it had received all of that aid following another Commission decision.