natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toto rozhodnutí je v souladu s právem a nelze je v rámci kasačního opravného prostředku napadnout.
Court therefore, in exercise of its discretion, decided not to order those measures. That decision is unexceptionable in law.
Na doplnění je třeba poznamenat, že vychází-li navrhovatelka ve svém vyjádření z jiného rozložení důkazního břemene, než bylo určeno Soudem 51, je tento právní názor vzhledem k mým závěrům ohledně třetího důvodu kasačního opravného prostředku nutno zamítnout.
It should further be observed that, in so far as the appellant takes as the starting point for its arguments a different allocation of the burden of pleading and proof from that which the Court of First Instance took as a basis, 51 its view must, in view of my conclusions on the third ground of appeal, be rejected.
Také tento důvod kasačního opravného prostředku je tedy nutno zamítnout.
Consequently, this ground of appeal also must be rejected.
Dále pojednám o údajném porušení povinností tureckých orgánů a Komise, o něž navrhovatelka opírá svou argumentaci k prokázání existence „zvláštní situace“.
I shall examine below the alleged deficiencies attributable to the Turkish authorities and the Commission, on which the appellant bases its arguments concerning the existence of a ‘special situation’.
Aby se pokud možno zabránilo opakováním, soustředím své závěry na ty okolnosti, které se mi jeví jako obzvlášť relevantní, a o okolnostech, které již byly předmětem mého právního posouzení, se zmíním jen krátce.
In order, as far as possible, to avoid repetition, I shall concentrate my observations on those aspects which appear particularly relevant to me, and refer only briefly to any which have already been dealt with in my legal assessment.
Úvodem je třeba poukázat na to, že navrhovatelka svým pátým důvodem kasačního opravného prostředku převážně napadá skutková zjištění Soudu a jím provedená posouzení skutečností, které zásadně nemohou být předmětem tohoto řízení.
By way of introduction, it should be pointed out that, by its fifth ground of appeal, the appellant chiefly challenges findings of fact and assessments of fact which, in principle, cannot be the subjectmatter of the present proceedings.
Jejich zkoumání je přípustné jen tehdy, pokud se jedná o přezkum jejich právního posouzení a právních důsledků, které z nich Soud vyvodil, aby rozhodl, že není dána „zvláštní situace“ ve smyslu článku 239 CKS 50.
Their examination is permissible only in so far as it constitutes a review of their legal classification and of the legal inferences which the Court drew from them in order to find that there is no ‘special situation’ as referred to in Article 239 of the CCC. 50
i) Hodnocení sporných osvědčení 32 A.TR.1 jakožto padělků
(i) Classification of the 32 A.TR.1 certificates in question as forgeries
Ohledně hodnocení sporných osvědčení 32 A.TR.1 jakožto padělků postačí uvést, že Soud bez právního pochybení konstatoval,
With regard to the classification of the 32 A.TR.1 certificates as forgeries, it is sufficient to note that the Court of First Instance
50 — Pokud Soud zjistil nebo posoudil skutkový stav, Soudní dvůr je na základě článku 225 ES příslušný k výkonu přezkumu právní kvalifikace těchto skutkových okolností a právních důsledků, které z nich byly vyvozeny Soudem [v tomto smyslu viz Lenaerts, K., Arts, D., Maselis, I., na uvedeném místě (poznámka pod čarou 20), s. 457, bod 16-007].
50 — Where the Court of First Instance has found or appraised the facts, the Court of Justice has jurisdiction, pursuant to Article 225 EC, to carry out a review of the legal classification of those facts and the legal inferences drawn from them by the Court of First Instance (to that effect, Lenaerts, K./Arts, D./Maselis, I., cited above (footnote 20), p.
51 — Bod 108 kasačního opravného prostředku navrhovatelky.
51 — Point 108 of the appeal.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK – VĚC C-204/07 P iii) Nesplnění povinnosti tureckých celních orgánů ohledně razítek že pravost tureckých osvědčení mohly na základě rozdělení pravomocí stanovených právem Společenství určit pouze příslušné turecké orgány 52.
(iii) Deficiency attributable to the Turkish authorities as regards the stamps found, without erring in law, that, pursuant to the division of powers prescribed under Community law, the authenticity of Turkish certificates was to be determined only by the competent Turkish authorities.
Tyto orgány – jak Soud správně shledal – přitom potvrdily nepravost těchto osvědčení 53.
52The latter had, as correctly recognised by the Court, confirmed the authenticity of those certificates. 53
Dále je třeba odmítnout tvrzení navrhovatelky ohledně nesplnění povinnosti tureckých celních orgánů, co se týče razítek, neboť s potřebnou jasností neprokázala, nakolik se Soud dopustil nesprávného právního posouzení, jež by bylo možno napravit cestou kasačního opravného prostředku.
The appellant’s submissions concerning a deficiency attributable to the Turkish authorities in relation to the stamps must also be rejected, since it has not shown with the necessary clarity how the Court of First Instance made an error of law which is amenable to review.
Již tato okolnost sama o sobě opravňuje odmítnutí tohoto důvodu jakožto nepřípustného.
That factor is sufficient in itself to justify a rejection of this submission.
ii) K osvědčení A.TR.1 WVB D437214
(ii) A.TR.1 movement certificate D437214
Jak správně konstatoval Soud v bodech 129 a následujících, odstranily turecké orgány svým dopisem ze dne 22. srpna 2003 i veškeré pochybnosti ohledně padělání osvědčení D437214.
As correctly found by the Court of First Instance in paragraph 129 et seq., by their letter of 22 August 2003, the Turkish authorities had also removed any doubt that certificate D437214 was a forgery.
Čistě preventivně je třeba poukázat na to, že pokud chce navrhovatelka z domnělé podobnosti mezi otisky razítek na sporných osvědčeních a otisky razítka na osvědčeních, jež byla posouzena jako řádná, usuzovat na to, že sporná osvědčení nejsou padělaná, nýbrž pouze chybná, lze proti tomu namítnout, že takovýto nález nemůže z právního hlediska – z již vyložených důvodů – nahradit jednoznačné posouzení tureckými orgány.
Purely as a precaution, it should be pointed out that, in so far as the appellant seeks to infer from the supposed similarity between the stamps on the certificates in question and those on the certificates classified as correct that the certificates in question were not forged, but only incorrect, that argument must be answered by stating that, from a legal point of view, such a finding cannot replace the Turkish authorities’ clear classification, for the reasons already set out.
iv) Nesplnění povinnosti tureckých orgánů ohledně registrace úředních dokladů
(iv) Deficiency attributable to the Turkish authorities with regard to the registration of official documents
Povaha sporných osvědčení jakožto padělků nemůže nicméně sama o sobě ospravedlnit výtku nesplnění povinnosti, natož pak výtku součinnosti tureckých orgánů [při zhotovování těchto padělků].
Nevertheless, the nature of the certificates in question as forgeries is not, in itself, sufficient to justify the allegation of a deficiency, let alone that of an involvement, on the part of the Turkish authorities.
Tvrzení navrhovatelky ohledně nesplnění povinnosti tureckých orgánů při posouzení sporných osvědčení 32 A.TR.1 jakožto padělků je tudíž nutno odmítnout.
Accordingly, the appellant’s submissions regarding a deficiency in the classification of the A.TR.1 certificates in question as forgeries must be rejected.
52 — Viz výše, bod 83.53 — Viz výše, bod 85.
52 — See above, point 83.53 — See above, point 85.
Je nutno souhlasit se závěrem Soudu, že ani z Dohody o přidružení, ani z předpisů k jejímu provádění nelze vyvodit povinnost tureckých orgánů vést odpovídající rejstříky. Nicméně je třeba souhlasit i s posouzením
The Court of First Instance is correct when it observes that no obligation for the Turkish authorities to keep appropriate registers can be inferred from either the Association Agreement or the provisions for its
C. A. S. v. KOMISE vi) Nesplnění povinnosti tureckých orgánů v rámci vzájemné správní pomoci navrhovatelky obsaženým v bodě 136 jejího kasačního opravného prostředku, že registrace úředních dokumentů představuje běžnou praxi dobře zorganizovaného orgánu, a proto se vlastně jedná i o samozřejmost.
(vi) Deficiency attributable to the Turkish authorities in the provision of administrative assistance implementation. Nevertheless, the appellant is also correct in its view in point 136 of its appeal that the registration of official documents is a common practice for an organised authority and thus, in actual fact, a matter of course.
Registrace je, jak poznamenává navrhovatelka, zároveň základem pro řádné plnění povinnosti správní pomoci.
At the same time, registration is, as the appellant notes, the basis for the proper provision of administrative assistance.
Soud v bodech 194 až 206 napadeného rozsudku konstatoval, že spolupráce ze strany tureckých orgánů byla ve všech ohledech korektní.
In paragraphs 194 to 206 of the contested judgment, the Court of First Instance found that the cooperation given by the Turkish authorities was totally correct.
Při tom poukázal zejména na skutečnost, že iniciativa ke kontrole sporných osvědčení vyšla od samotných tureckých orgánů a že tyto orgány v přiměřené lhůtě přezkoumaly několik stovek osvědčení, výsledky zkoumání sdělily orgánům Společenství, a navíc Komisi umožnily několik šetření na místě v Turecku.
In that regard, it pointed out, in particular, that the checking of the certificates in question was instigated by the Turkish authorities themselves and that those authorities checked several hundred certificates within a reasonable period, communicated the results of their investigations to the Community authorities and also facilitated several on-the-spot missions of the Commission in Turkey.
Tato zjištění jsou v souladu s právem a nelze je napadnout v rámci kasačního opravného prostředku.
Those findings are unexceptionable in law.
Toto konstatování však samo o sobě není s to podepřít argumentaci navrhovatelky, že se v případě předmětných osvědčení jedná o osvědčení pravá.
Nevertheless, that finding is incapable on its own of supporting the appellant’s argument that the certificates in question are authentic certificates.
Tomuto tvrzení odporují jednoznačná zjištění tureckých orgánů.
That submission is rebutted by the clear findings of the Turkish authorities.
Naopak je třeba dát přednost argumentaci Soudu, podle níž mají padělatelé zájem na tom, aby mohli pro padělaná osvědčení používat evidenční číslo odpovídající osvědčení pravému.
Instead, the reasoning of the Court of First Instance is to be preferred, namely that forgers would have every interest in using on forged certificates a registration number which corresponded with a lawful certificate.
Nesprávné právní posouzení zde konstatovat nelze.
No error of law is apparent in that.
Navrhovatelkou tvrzené pokusy tureckých orgánů o zastírání skutečností a maření vyšetřování nepřipouštějí ani závěr, že by Soud posuzoval jemu předložené skutečnosti způsobem právně vadným, jelikož tato tvrzení navrhovatelky nejsou ani dostatečně zdůvodněna, ani podepřena jakýmikoli důkazy.
Nor do the attempts at concealment or obstruction in the course of the investigations, which are imputed by the appellant to the Turkish authorities, permit the inference that the Court of First Instance assessed the facts put before it in a legally erroneous manner, particularly since those submissions are neither adequately pleaded nor supported by any evidence.
v) Nesplnění povinnosti tureckých orgánů spočívající v součinnosti při vydávání chybných osvědčení
(v) Deficiency attributable to the Turkish authorities on account of involvement in the issuing of incorrect certificates
Pokud se navrhovatelka odvolává na jí uváděná řízení před Zollkriminalamt Köln, popřípadě Finanzgericht Hamburg, je k tomu třeba poznamenat, že se v tomto případě jedná o řízení, která zřejmě nemají nic společného s řízením o vrácení cla, které je sporné v této věci, a také nebyly navrho-
In so far as the appellant refers to the proceedings before the Customs Police Service in Cologne or the Finanzgericht Hamburg (Finance Court, Hamburg) cited by it, it should be noted that those are proceedings which obviously have nothing to do with the repayment procedure at issue here and were not notified to the Commission for the
Jak již bylo vyloženo, dospěl Soud správně k závěru, že pouhá okolnost, že osvědčení, jež jsou v této věci sporná, byla padělaná, neumožňuje sama o sobě usuzovat na účastenství tureckých orgánů při zhotovení těchto padělků.
As already observed, the Court of First Instance rightly concluded that the mere circumstance that the certificates at issue here were forged did not permit any inference as to the Turkish authorities’ involvement in those forgeries.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK – VĚC C-204/07 P vatelkou předloženy Komisi, aby je vložila do spisu v projednávaném řízení o vrácení.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P record by the appellant during the repayment procedure either.
úřadem tureckého ministerského předsedy a na zastavení trestního řízení proti jejímu vývozci Akmanovi za stejně irelevantní jako její nedoložená tvrzení, že turecké orgány navzdory několika šetřením na místě provedeným UCLAF zmařily vyšetřování Komise v Turecku.
In that respect, this submission should be rejected as irrelevant discussions with the Turkish Prime Minister’s Office of Economic Affairs and to the termination of the investigation proceedings against its exporter, Mr Akman, to be just as irrelevant as its unsubstantiated allegations that the Turkish authorities had, despite several on-the-spot UCLAF missions, obstructed the Commission’s investigations in Turkey.
Oproti názoru navrhovatelky nemají tato tvrzení vliv na posouzení skutečností.
Contrary to the appellant’s view, they do not affect the assessment of the facts.
Každopádně neumožňují závěr o pouhé chybnosti osvědčení ani o nesplnění povinnosti tureckých orgánů.
In any event, they do not allow the conclusion either that the certificates were merely incorrect or that there was a deficiency attributable to the Turkish authorities.
Stejně irelevantní jsou závěry navrhovatelky ohledně osvědčení D141591 a D412662, neboť žádné z nich nebylo předmětem sporného rozhodnutí Komise.
The appellant’s submissions regarding certificates D 141591 and D 412662 are equally irrelevant, since neither of them is the subject of the contested Commission decision.
V bodě 199 napadeného rozsudku Soud poukazuje na to, že osvědčení D141591 nepatří k osvědčením, o něž se vede spor v tomto řízení, neboť navrhovatelka ani nepodala žalobu proti výběru cla následujícímu poté, co bylo zjištěno padělání, ani nepožádala o vrácení vybraného cla, čímž konkludentně uznala nepravost dotčeného osvědčení.
In paragraph 199 of the contested judgment, the Court points out that D 141591 is not one of the certificates at issue in the present case, because the appellant neither appealed against the duties that were levied following the finding of forgery nor applied for repayment of the duties paid, thus implicitly acknowledging that the certificate in question was not authentic.
vii) Nesplnění povinnosti tureckých orgánů z důvodu jiných okolností a zmaření šetření v Mersinu
(vii) Deficiency attributable to the Turkish authorities by reason of other factors and the obstruction of investigations in Mersin
Navrhovatelka vytkla Komisi celkem čtyři porušení povinností, které by podle jejího názoru měly představovat „zvláštní situace“ ve smyslu článku 239 CKS.
The appellant has alleged a total of four deficiencies against the Commission, which in its view should constitute ‘special situations’ as referred to in Article 239 of the CCC.
Soud však v napadeném rozsudku dospěl k závěru, že Komise žádné povinnosti neporušila.
However, in the contested judgment, the Court of First Instance concluded that the Commission did not fail to discharge any duties.
S tímto hodnocením je třeba – jak bude následně ukázáno – bezvýhradně souhlasit.
As will be demonstrated below, that view must be concurred with absolutely.
Odmítnout je třeba i ostatní vyjádření navrhovatelky ohledně domnělého nesplnění povinnosti tureckých orgánů.
The appellant’s other submissions concerning a supposed deficiency attributable to the Turkish authorities should be rejected.
Tato vyjádření jsou totiž vedena snahou o zpochybnění skutkových zjištění Soudu, aniž by však jednoznačně ukazovala, v čem má být spatřováno nesprávné právní posouzení.
Those submissions effectively call in question the Court’s findings of fact but without clearly showing in what respect an error of law is apparent.
i) Nesplnění povinnosti při dohledu nad preferenční úpravou ohledně Turecka
(i) Deficiency in monitoring the system of preferential treatment applicable to Turkey
Soud právem prohlásil odkaz navrhovatelky na její jednání s hospodářským
The Court of First Instance correctly declared the appellant’s reference to its
Soud nejprve správně konstatoval, že výtku nesplnění povinností souvisejících
First, it correctly noted that the alleged failures relating to the supervision and
C. A. S. v. KOMISE s dohledem a kontrolou nad prováděním Dohody o přidružení bylo třeba zkoumat na základě povinnosti Komise – vyplývající z článku 211 ES a zásady řádné správy – zajistit správné provádění Dohody o přidružení 54.
C.A.S. v COMMISSION monitoring of the implementation of the Association Agreement were to be examined in the light of the Commission’s duty pursuant to Article 211 EC and the principle of good administration to ensure the proper application of the Association Agreement.
Soud poukázal na to, že tato povinnost vyplývá rovněž ze samotné Dohody o přidružení a jednotlivých rozhodnutí přijatých Radou přidružení 55.
54The Court referred to the fact that that duty also resulted from the Association Agreement and the various decisions adopted by the Association Council.
stavem, který byl posuzován v rámci řízení v projednávané věci, neboť v rozsudku Kaufring a další Soud určil, že se turecké orgány dopustily hrubých nesplnění povinností, mezi nimi zejména neprovedení ustanovení Dohody o přidružení, která postihovala veškeré vývozy televizorů z Turecka.
55 had held that the Turkish authorities were responsible for serious deficiencies, and in particular had failed to implement provisions of the Association Agreement which applied to all exports of television sets from Turkey.
Uvedená nesplnění povinností přispěla ke vzniku nesrovnalostí týkajících se vývozů, v důsledku čehož se vývozci ocitli ve zvláštní situaci ve smyslu článku 239 CKS.
Those failings had contributed to the occurrence of irregularities in exports and had created for the exporters a special situation as referred to in Article 239 of the CCC.
Oproti tomu v projednávaném případě ohledně sporných osvědčení nebyla takováto porušení povinností podle názoru Soudu prokázána.
However, in the Court’s opinion, no such deficiencies had been established in relation to the certificates at issue in the present case.
Po vyhodnocení všech skutkových okolností Soud konstatoval, že Komise učinila vše pro zajištění řádného provádění Dohody o přidružení s Tureckem.
After assessing all the facts and circumstances of the case, it concluded that the Commission did what was necessary to ensure the proper implementation of the Association Agreement.
V bodě 238 napadeného rozsudku správně zdůraznil skutečnost, že Komise po objevení prvních náznaků o padělání průvodních osvědčení provedla šetření na tureckém území.
It rightly drew attention, in paragraph 238 of the contested judgment, to the fact that the Commission conducted investigations in Turkey as soon as there were initial indications that movement certificates had been forged.
V době, kdy došlo k předmětným událostem, které vedly k projednávanému sporu, skutečně neexistovalo podezření ze systematických porušení ustanovení Dohody o přidružení, jež by mohlo poskytnout Komisi důvod ke zvýšené bdělosti při dohledu nad preferenčním režimem vůči Turecku.
In actual fact, at the time of the events which gave rise to this dispute, there were no indications of systematic breaches of the provisions of the Association Agreement which could have given the Commission grounds for increased vigilance in monitoring the system of preferential treatment applicable to Turkey.
Nebylo jí tudíž možno vytýkat žádné nesplnění povinnosti.
It could not, therefore, be accused of any deficiency.
Z toho plyne, že se Soud nedopustil nesprávného právního posouzení skutkových okolností.
Consequently, the Court did not make any errors of law in the legal assessment of the facts.
ii) Nesplnění povinnosti opomenutím zaslat otisky razítek
(ii) Deficiency in failing to send impressions of stamps
V souladu s obecně uznávanými pravidly procesního práva uložil Soud navrhovatelce důkazní břemeno k prokázání případného porušení povinnosti Komise.
In accordance with the generally accepted rules of procedural law, the Court imposed on the appellant the burden of explanation and proof in respect of any deficiency attributable to the Commission.
V této souvislosti odmítl všeobecná tvrzení a podezření navrhovatelky, jakož i její pokus navodit analogii se skutkovými okolnostmi tvořícími základ rozsudku Kaufring a další.
In that connection, it rejected the appellant’s general allegations and suspicions as well as its attempt to draw an analogy with the facts in Kaufring and Others.
Soud byl totiž toho názoru, že tento skutkový stav není srovnatelný se skutkovým
The Court was of the opinion that those facts were not comparable with those being examined in the present case, since in Kaufring and Others the Court
Soud dospěl v napadeném rozsudku právem k závěru, že ani Turecko, ani Komise nebyly podle právních přepisů uplatnitelných v dané věci povinny předávat vzory razítek, popřípadě podpisové vzory. Opomenutí
The Court of First Instance rightly concluded in the contested judgment that neither Turkey nor the Commission was required under the provisions applicable here to send specimens of stamps or
Komise zaslat otisky razítek italským celním orgánům nemohlo tudíž představovat nesplnění povinnosti.
The Commission’s failure to send impressions of stamps to the Italian customs authorities was therefore not capable of constituting a deficiency.
jen tehdy a v takovém rozsahu, v němž je to výslovně stanoveno v Dohodě o přidružení, popřípadě v rozhodnutích přijatých v souladu s touto dohodou.
applicable within the scope of the Association Agreement with Turkey only when and only in so far as that is expressly provided for in the Association Agreement or the decisions adopted pursuant to it.
K zahrnutí článku 93 prováděcího nařízení k CKS do oblasti působnosti Dohody o přidružení však nikdy nedošlo.
However, Article 93 of the CCC implementing regulation has at no time been brought within the scope of the Association Agreement.
Proto také navrhovatelka nemůže citovat ani jednu právní normu, na jejímž základě by byl článek 93 prováděcího nařízení k CKS prohlášen za použitelný mutatis mutandis v daném případě.
Consequently, the appellant also is unable to cite a single provision pursuant to which Article 93 of the CCC implementing regulation has been declared applicable mutatis mutandis in the present case.
Na rozdíl od názoru navrhovatelky povinnost k zaslání otisků razítek nevyplývala zejména ani z čl. 93 prováděcího nařízení k CKS.
Nor, contrary to the appellant’s view, did any obligation to send impressions of stamps result, in particular, from Article 93 of the CCC implementing regulation.
Podle svého jednoznačného znění se tento právní předpis netýká osvědčení A.TR.1 sporného v projednávané věci, nýbrž pouze formulářů „APR“ a osvědčení původu podle „formuláře A“, jež se samy týkají pouze dovozu zboží pocházejícího z rozvojových zemí 56.
According to its clear wording, that provision relates, not to the A.TR.1 certificates at issue here, but only to the ‘GSP’ forms and certificates of origin ‘Form A’, which in turn relate only to imports of products originating in developing countries. 56