natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Není tedy na Komisi, aby posuzovala dodržování norem kvality,
It is thus not for the Commission to assess compliance with quality standards; that institution must
Komise musí být schopna opírat se o vhodný dohled ze strany členského státu (bod 41 odůvodnění sdělení o vysílání).
2008 — CASE T-442/03 be able to rely on appropriate monitoring by the Member States (recital 41 of the Communication on broadcasting).
Jelikož tedy Komise neměla pravomoc konkrétně ověřit dodržování norem kvality, může a musí se v zásadě omezit na zjištění existence kontrolního mechanismu, v rámci kterého nezávislý orgán kontroluje, zda veřejnoprávní vysílací orgán dodržel své pověření.
As the Commission, thus, does not have the power specifically to verify compliance with quality standards, it can and generally must confine itself to finding that there is a mechanism for the monitoring by an independent body of compliance by the broadcaster with its public service remit.
Pouze v případě, kdy informace předané Komisi během šetření obsahují závažné nepřímé důkazy, že kontrolní mechanismus, i když existuje, nebyl prováděn, může být Komise nucena přezkoumat skutečnost tohoto provádění, přičemž však musí dbát na to, aby nešla nad tento přezkum, a obzvláště, aby nenahradila členský stát při konkrétním posouzení dodržení kvalitativních kritérií.
It is only where the information sent to the Commission during the investigation contains serious evidence to the effect that, despite its existence, a monitoring mechanism was not used that the Commission can be required to examine whether it was actually used, whilst ensuring that it does not go beyond that examination and, in particular, that it does not replace the Member State in the specific assessment of compliance with the qualitative criteria.
V projednávaném případě je nesporné, že Komise zjistila existenci kontrolního mechanismu dodržování povinností veřejné služby ze strany RTP.
In the present case, it is not contested that the Commission noted the existence of a mechanism for monitoring RTP’s compliance with its public service obligations.
Napadené rozhodnutí tak uvádí, že „smlouvy o veřejné službě ustavují Kontrolní radu, složenou ze zástupců z různých oblastí veřejného života, která může zasáhnout a zkontrolovat, zda společnost RTP plní všeobecné povinnosti a speciální povinnosti v rámci poskytování veřejné služby v oblasti televizního vysílání“ (bod 56 odůvodnění), že RTP musí předložit „zprávu o povinnostech veřejné služby za předcházející rok“ (dále jen „zpráva o veřejné službě“) (bod 57 druhá věta odůvodnění napadeného rozhodnutí) a že „ministr financí a člen vlády zodpovědný za veřejnou komunikaci kontrolují plnění smluv o veřejné službě“ (bod 58 první věta odůvodnění).
Thus, the contested decision states that ‘the public service contracts provide for the setting-up of a Public Opinion Council consisting of representatives from the different sections of public opinion that can intervene in order to assess whether the general and specific public service television broadcasting obligations are being complied with’ (recital 56), that RTP had to provide ‘a report on the public service obligations during the previous year’ (‘the public service report’) (second sentence of recital 57 of the contested decision) and that ‘the Minister for Finance and the member of the government responsible for the media have to verify compliance with the public service contracts’ (first sentence of recital 58).
Tato zjištění v napadeném rozhodnutí dostatečně charakterizují existenci nezávislého kontrolního mechanismu dodržování kvalitativních požadavků úkolu veřejné služby ze strany RTP.
Those findings made in the contested decision sufficiently establish that an independent mechanism existed for monitoring RTP’s compliance with the qualitative requirements of its public service remit.
Krom toho Soud jen pro úplnost uvádí, že je nesporné, jak uvádí napadené rozhodnutí (body 178 a 179 odůvodnění), že RTP skutečně každý rok vydávala zprávu o veřejné službě a že ministr financí a člen vlády odpovědný za veřejnou komunikaci ověřovali plnění smluv o veřejné službě.
Moreover, the Court of First Instance finds, for the sake of completeness, that it is not disputed that, as the contested decision states (recitals 178 and 179), the public service report was actually issued every year by RTP and that the Minister for Finance and the member of the government responsible for the media carried out an audit of the performance of the public service contracts.
S ohledem na výše uvedené nemůže být legalita napadeného rozhodnutí zpochybněna z důvodů spojených s ověřením existence kontrolních mechanismů norem kvality Komisí.
In view of the foregoing, the lawfulness of the contested decision cannot be called into question for reasons linked to the verification by the Commission of the existence of monitoring mechanisms for quality standards.
Zadruhé je třeba přezkoumat otázku kontroly toho, zda RTP skutečně poskytovala konkrétní plnění veřejné služby, která jsou od ní očekávána, a skutečnost nákladů údajně vynaložených na toto poskytování.
It is necessary, second, to examine the question of the verification that RTP actually supplied the specific public services expected of it and that the costs allegedly incurred in supplying them were actually incurred.
Žalobkyně tvrdí, že se Komise neujistila s požadovanou péčí o skutečnosti a hodnověrnosti informací, které jí byly sděleny, týkajících se poskytovaných plnění veřejné služby a jejich nákladů.
The applicant’s argument is that the Commission did not satisfy itself, with the requisite diligence, of the truth and reliability of the information which was communicated to it, concerning the public services supplied and their costs.
Komise se nezabývala s minimální neutralitou a nestranností věrohodností číselných údajů předložených RTP jako náklady připadající na veřejnou službu.
The Commission did not exercise a minimum level of neutrality and impartiality when assessing whether the figures presented by RTP as the costs related to the public service were credible.
Obzvláště žalobkyně vytýká Komisi, že nevyhověla jejím žádostem směřujícím k tomu, aby bylo od Portugalské republiky vyžádáno předložení externích auditorských zpráv, které byly stanoveny ve smlouvách o veřejné službě a směřovaly k posouzení a kontrole vztahu mezi úkoly veřejné služby a platbou odpovídajících skutečných nákladů.
In particular, the applicant criticises the Commission for taking no action in response to its requests for the Portuguese Republic to be required to produce the contractual external audit reports which were provided for in the public service contracts for the assessment and monitoring of the relationship between the public service remit and the payment of the actual costs corresponding thereto.
Komise odpovídá, že s ohledem na účetní mechanismy a zavedené a uplatňované kontroly mohla mít právem za to, že předané informace byly hodnověrné.
The Commission’s response is that, in view of the accounting and monitoring mechanisms instituted and applied, it was entitled to consider that the information sent was reliable.
Proto jí nemůže být vytýkáno, že nepovažovala za užitečné nebo nezbytné vyhovět žádosti žalobkyně o předložení smluvně stanovených externích auditorských zpráv Portugalskou republikou.
Therefore, it cannot be criticised for not having judged it expedient or necessary to grant the applicant’s request that the Portuguese Republic be required to produce the contractual external audit reports.
Není důležité, že všechna kontrolní řízení stanovená na vnitrostátní úrovni byla nezbytně dodržena, když se dostatečně zabezpečila objektivní hodnověrnost informací poskytnutých členským státem ohledně poskytovaných plnění veřejné služby a jejich nákladů.
It is irrelevant that all the monitoring procedures laid down at national level had to be complied with, since the objective reliability of the information provided by the Member State as to the public services supplied and their costs was sufficiently safeguarded.
Je třeba připomenout, že řízení o kontrole státních podpor je s ohledem na svou obecnou strukturu řízením zahájeným proti členskému státu odpovědnému, vzhledem k jeho povinnostem na základě práva Společenství, za poskytnutí podpory.
It is necessary to recall that the procedure for reviewing State aid is, in view of its general scheme, a procedure initiated in respect of the Member State responsible, in the light of its Community obligations, for granting the aid.
Jiné zúčastněné strany než dotyčný členský stát mají pouze právo účasti ve správním řízení v rozsahu přiměřeném s ohledem na okolnosti projednávaného případu (rozsudky British Airways a další v. Komise, bod 188 výše, bod 60, a Westdeutsche Landesbank Girozentrale a Land Nordrhein-Westfalen v. Komise, bod 93 výše, bod 125).
Interested parties other than the Member State concerned have only the right to be involved in the administrative procedure to the extent appropriate in the light of the circumstances of the case (British Airways and Others v Commission, paragraph 188 above, paragraph 60, and Westdeutsche Landesbank Girozentrale and Land Nordrhein-West-falen v Commission, paragraph 93 above, paragraph 125).
V tomto kontextu zúčastněná strana, která podá Komisi žádost, aby tento orgán vykonal své pravomoci za účelem získání od členského státu určitých informací, nemá žádné právo, aby Komise její žádosti vyhověla.
Accordingly, an interested party which requests the Commission to exercise its powers in order to obtain from the Member State certain information has no right to Commission action in respect of its request.
Omezená povaha práv na účast a na informace jiných zúčastněných stran, než je členský stát, však není nikterak v rozporu s povinností řádného a nestranného přezkumu, který přísluší Komisi v oblasti státních podpor (viz obdobně pro stejnou úvahu použitou na povinnost uvést odůvodnění, rozsudek British Airways a další v. Komise, bod 188 výše, bod 64; viz pro tvrzení o povinnosti řádného a nestranného přezkumu, rozsudek Soudního dvora ze dne 2. dubna 1998, Komise v. Sytraval a Brink’s France, C-367/95 P, Recueil, s. I-1719, body 60 až 62; rozsudek Westdeutsche Landesbank Girozentrale a Land Nordrhein-Westfalen v. Komise, bod 93 výše, bod 167).
Nevertheless, the limited nature of the rights of the interested parties other than the Member State to participate and to be informed is in no way at variance with the obligation to undertake a diligent and impartial investigation to which the Commission is subject in the field of State aid (see, by analogy, for the same reasoning applied to the obligation to state reasons, British Airways and Others v Commission, paragraph 188 above, paragraph 64; see, for confirmation of the obligation to undertake a diligent and impartial investigation, Case C-367/95 P Commission v Sytraval and Brink’s France [1998] ECR I-1719, paragraphs 60 to 62; and Westdeutsche Landesbank Girozentrale and Land Nordrhein-Westfalen v Commission, paragraph 93 above, paragraph 167).
Komise, i když disponuje rozhodovacím prostorem, nemůže nicméně s ohledem na svou povinnost řádného a nestranného přezkumu opomenout vyžádat si sdělení informací, o kterých se zdá, že mohou potvrdit nebo vyvrátit jiné informace,
Thus, the Commission, although it enjoys a discretion, cannot, however, in view of its duty to undertake a diligent and impartial investigation, omit to require the disclosure of information which appears likely to confirm or to refute other information
SIC v. KOMISE relevantní pro přezkum dotčeného opatření, ale jejichž hodnověrnost nemůže být považována za dostatečně prokázanou.
SIC v COMMISSION which is relevant for the examination of the measure at issue, but whose reliability cannot be considered to be sufficiently established.
V projednávaném případě je nejdříve nesporné, že Komise disponovala ročními finančními výkazy RTP (bod 67 odůvodnění a bod 180 druhá věta odůvodnění napadeného rozhodnutí).
In the present case, it is, first, not contested that RTP’s annual accounts were available to the Commission (recital 67 and the second sentence of recital 180 of the contested decision).
Je rovněž nesporné, že tyto roční účetní závěrky podléhaly každoročně mezi rokem 1992 a 1998 auditu oficiálního revizora účtů (bod 180 třetí věta odůvodnění napadeného rozhodnutí), to znamená externího a nezávislého orgánu ve vztahu k podniku.
Neither is it contested that those annual accounts were subject to annual auditing between 1992 and 1998 by a statutory auditor (third sentence of recital 180 of the contested decision), in other words, by a body external to the undertaking and independent.
Žalobkyně nikterak nezpochybňuje existenci této kontroly ani netvrdí, že by odhalila chyby v ročních účetních závěrkách RTP.
The applicant in no way disputes that that monitoring existed, nor does it claim to have discovered errors in RTP’s annual accounts.
V tomto ohledu je pravda, že právní úlohou revizora účtů není v zásadě ověřovat, zda podnik zajišťuje, či nezajišťuje poskytování veřejné služby, ani posoudit kvalifikaci plnění, která byla zanesena do účtů, jako poskytování „veřejné služby“, ani dále hodnotit, jaké náklady je možno přiřadit těmto plněním.
In that regard, the statutory duty of an auditor is not, generally, to verify whether an undertaking provides public services or not, nor is it to make an assessment of the ‘public service’ classification of services which have been recorded in the accounts, nor yet is it to assess what costs may be attributed to those provisions.
Právní úlohou revizora účtů je v zásadě ověřovat účty, tedy vyjádřit externí a nezávislé posouzení o řádnosti a správnosti účtů a o tom, zda poskytují věrný obraz stavu společnosti.
The statutory role of the auditor is, generally, to certify the accounts, thereby giving an external and independent appraisal of the validity and fairness of the accounts and of the question whether the impression they give of the state of the company is a faithful one.
Krom toho a v rozsahu, v němž revizor účtů může být pověřen kromě své úlohy právního ověřování účtů k poskytování jednorázových stanovisek k jiným otázkám, které se týkají například výkonu úkolu veřejné služby, nic nezakazuje Komisi případně tato stanoviska zohlednit.
Moreover and inasmuch as an auditor may be entrusted, alongside his duty to statutorily certify the accounts, with giving ad hoc advice on other questions, relating, for example, to the performance of a public service remit, there is nothing to prohibit the Commission, where appropriate, from taking that advice into account.
Z výše uvedených úvah vyplývá, že nic neumožňuje mít za to, že Komise se při svém posouzení nemohla legitimně opřít o ověřené roční účetní závěrky RTP ani o stanovisko revizora účtů RTP.
It follows from the foregoing considerations that there is nothing to permit the finding that the Commission was unable to base its assessment legitimately on RTP’s certified annual accounts or on the advice of RTP’s auditors.
Konečně, pokud jde o zprávy ohledně veřejné služby, zmíněné v bodě 57 druhé větě a v bodě 178 odůvodnění napadeného rozhodnutí, které „popisovaly plnění každé z povinností veřejné služby a specifikovaly náklady spojené s plněním každé z těchto povinností na základě analytického účetnictví“ (bod 178 odůvodnění), je nesporné, že Komise jimi disponovala po celou dobu šetření.
Next, with regard to the public service reports, mentioned in the second sentence of recital 57 and in recital 178 of the contested decision and which ‘describ[ed] how each public service obligation had been fulfilled and identif[ied] the costs of each public service obligation by using an analytical accounting system’ (recital 178), it is not contested that they were available to the Commission for all years included in the investigation period.
Nicméně informace obsažené v těchto zprávách mají objektivní slabinu, o které Komise věděla.
Nevertheless, the information in those reports suffered from an objective weakness of which the Commission was aware.
Tato slabina vycházela ze skutečnosti, že k těmto zprávám ohledně veřejné služby nebyla vždy přiložena „auditorská zpráva“ („relatório de auditoria“) (bod 180 poslední věta odůvodnění napadeného rozhodnutí).
That weakness consisted in the fact that those reports were not systematically accompanied by an ‘audit statement’ (‘relatório de auditoria’) (last sentence of recital 180 of the contested decision).
Jinak řečeno, nebylo jisté, že tyto zprávy ohledně veřejné služby, které poskytovaly analytické podrobnosti nákladů vynaložených na každé poskytnuté plnění veřejné služby, byly předmětem externí nezávislé kontroly ze strany revizora účtů RTP.
In other words, it was not certain whether those public service reports, which supplied the analytical detail for the costs incurred in providing the public services, were subject to independent external verification by RTP’s auditors.
V této fázi je namístě poznamenat, že na tyto externí nezávislé kontroly zpráv ohledně veřejné služby prováděné revizorem účtů a zmíněné v bodě 180 poslední větě odůvodnění napadeného rozhodnutí se odkazuje na jiných místech napadeného rozhodnutí, jak v závazném portugalském znění, tak v jiných jazykových zněních, obzvláště ve francouzském znění, s použitím proměnlivé a nesoudržné terminologie: „Paracer do Gabinete de Auditoria“ a „avis du conseil des commissaires aux comptes“ (bod 57 druhá věta odůvodnění), „Paracer do Gabinete de Auditoria“ a „avis du conseil interne des commissaires aux comptes“ (bod 178 první věta odůvodnění), „controlo […] pelo Gabinete de Auditoria a nível interno“ a „contrôle […] par le comité d’audit en interne“ (bod 181 první věta odůvodnění), nebo dále „auditoria externa sistemática“ a „audit externe systématique“ (bod 181 druhá věta odůvodnění).
It should be noted at this stage that that independent external verification by the auditors in respect of the public service reports, mentioned in the last sentence of recital 180 of the contested decision, is referred to, in other places in the contested decision — both in its authentic Portuguese version and in other language versions, inter alia in the French version — using terminology which is changeable and lacks coherence: ‘Paracer do Gabinete de Auditoria’ and ‘avis du conseil des commissaires aux comptes’ (‘opinion of the board of auditors’) (second sentence of recital 57); ‘Paracer do Gabinete de Auditoria’ and ‘avis du conseil interne des commissaires aux comptes’ (‘opinion of the internal board of auditors’) (first sentence of recital 178); ‘controlo… pelo Gabinete de Auditoria a nível interno’ and ‘contrôle… par le comité d’audit en interne’ (‘verification … internally by the board of auditors’) (first sentence of recital 181); or even ‘auditoria externa sistemática’ and ‘audit externe systématique’ (‘systematic external auditing’) (second sentence of recital 181).
Bez ohledu na tyto terminologické nepřesnosti Soud uvádí, že Komise měla za to, že slabina konstatovaná v bodech 233 a 234 výše byla vyrovnaná schopností pravidel analogického účetnictví používaných k tomu, aby se jasným a kontrolovatelným způsobem ověřilo poskytování veřejných služeb a jejich náklady (bod 180 poslední věta odůvodnění napadeného rozhodnutí).
Regardless of those terminological inaccuracies, the Court notes that the Commission found that the weakness referred to in paragraphs 233 and 234 above was compensated for by the capacity for the rules of the cost accounting system applied to identify, clearly and verifiably, the public services supplied and their costs (last sentence of recital 180 of the contested decision).
Dále Komise doplňuje, že „i když se zdá, že nebyl prováděn systematický externí audit zpráv o veřejné službě, popsaný systém zabezpečoval, že služba byla poskytována tak, jak bylo stanoveno“ (bod 181 druhá věta odůvodnění napadeného rozhodnutí).
Further on, the Commission added that, ‘although no systematic external auditing of the public service reports seems to have taken place, the system described ensured that the public service obligation was carried out in the manner provided for’ (second sentence of recital 181 of the contested decision).
Nicméně ani jedna z těchto úvah nemůže být přijata.
However, neither of those two considerations can be accepted.
Pokud jde o první úvahu (bod 236 výše), stačí konstatovat, že neexistence externí kontroly revizorem účtů nemůže být logicky zahlazena tvrzením, podle kterého „přísná pravidla systému účetnictví zabezpečovala, že náklady na plnění každé
Concerning the first consideration (paragraph 236 above), suffice it to state that the lack of external verification by auditors cannot, logically, be covered by the assertion that ‘the strict rules of the cost accounting system ensured that the costs of each
2008 – VĚC T-442/03 z povinností veřejné služby […] mohly být ověřeny a správně kontrolovány“ (bod 180 poslední věta odůvodnění napadeného rozhodnutí).
2008 — CASE T-442/03 public service obligation … could be identified and properly verified’ (last sentence of recital 180 of the contested decision).
Toto tvrzení by totiž v konečném důsledku vedlo k následujícímu tvrzení, které je samo o sobě rozporuplné, podle kterého skutečnost, že neexistovala kontrola, nemá vliv na hodnověrnost informací, protože tato kontrola byla možná.
That assertion amounts, in short, to the following proposition, the terms of which are contradictory: the fact that there was no verification has no effect on the reliability of the information because that verification was possible.
Podnik totiž může disponovat přesnými a jasnými pravidly analytického účetnictví, které umožňují účinné ověření a kontrolu a zároveň zapsat do svého účetnictví, ať již omylem, nebo úmyslně čísla nebo údaje, které neodpovídají skutečným okolnostem.
An undertaking may have precise and clear rules of cost accounting, permitting effective identification and verification and, at the same time, record in its accounting, whether by error or consciously, figures or headings which do not correspond to the truth.
Při neexistenci právě této kontroly nebudou jednoduše rozdíly od reality zjištěny.
Where, in particular, there is no verification, those departures from the truth will quite simply not be noticed.
Z toho vyplývá, že vzhledem k neexistenci systematické externí kontroly zpráv o veřejné službě revizory účtů RTP a v rozporu s tvrzením Komise v bodě 180 poslední větě odůvodnění napadeného rozhodnutí, tento orgán měl nebo měl mít nezbytně pochybnost stran hodnověrnosti informací obsažených v těchto zprávách, pochybnost, kterou nemohlo vyvrátit pouhé tvrzení o kvalitě pravidel analytického účetnictví.
It follows that, in the absence of systematic external verification of the public service reports by RTP’s auditors and contrary to the Commission’s contention contained in the last sentence of recital 180 of the contested decision, there existed or should have existed, necessarily, a doubt on the part of that institution as to the reliability of the information contained in those reports, which the simple assertion of the quality of the rules of cost accounting could not dispel.
Pokud jde o druhou úvahu Komise, uvedenou v bodě 181 odůvodnění napadeného rozhodnutí a připomenutou v bodě 237 výše, podle které to byl krom první úvahy vyvozené z kvality účetních pravidel „systém“ („sistema“) jako celek, který vedl tento orgán k závěru, že disponoval hodnověrnými informacemi, Soud konstatuje, že tato úvaha nemůže být rovněž přijata, protože je rovněž sama o sobě rozporuplná.
Concerning the Commission’s second consideration, set out in recital 181 of the contested decision and recalled in paragraph 237 above, to the effect that, beyond even the first consideration inferred from the quality of the accounting rules, it was the ‘system’ (‘sistema’) as a whole which led that institution to conclude that it had reliable information, the Court notes that it cannot be accepted either, since it also constitutes a contradiction in its own terms.
Toto odůvodnění totiž, s ohledem na vysvětlení k terminologii napadeného rozhodnutí poskytnutá v bodě 235 výše, obsahuje následující úvahu.
That consideration, read in the light of the clarification of the terminology of the contested decision provided in paragraph 235 above, includes the following reasoning.