natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Obr. 2.1: Přístupy k výchově k občanství podle vzdělávacích programů pro primární a všeobecné nižší a vyšší sekundární vzdělávání, 2004/05
Figure 2.1: Approaches to citizenship education as specified in the curriculum for primary, general lower and upper secondary education, 2004/05
Všeobecné nižší sekundární vzdělávání
General lower secondary education
Všeobecné vyšší sekundární vzdělávání
General upper secondary education
Samostatný předmět
Separate subject
Průřezové téma
Crosscurricular theme
Integrovaná forma
Integrated
Kapitola 2 – Výchova k občanství a vzdělávací program
Chapter 2 – Citizenship Education andthe Curriculum
Belgie (BE de): Od školního roku 2006/07 bude výchova k občanství na školách primární úrovně poskytována jako průřezové téma.
Belgium (BE de): With effect from 2006/07, citizenship education will become a crosscurricular theme in primary education.
Irsko: Na školách primární úrovně tvoří výchova k občanství důležitou složku sociální, osobní a zdravotní výchovy.
Ireland: Citizenship education is a significant component of Social, Personal and Health Education at primary level.
Itálie: Nové programy pro primární a nižší sekundární úroveň vzdělávání, které jsou v platnosti od školního roku 2004/05, zavedly ´výchovu k občanskému soužití´ jako nové průřezové téma.
Italy: In the new programmes for primary and lower secondary education that came into effect in the 2004/05 school year, ‘education for civil cohabitation’ has been introduced as a new transversal educational topic.
Finsko: Podle nového programu pro nižší sekundární vzdělávání (7. až 9. ročník), který vstoupí v platnost 1. srpna 2006, bude ´výchova k občanství´ (yhteiskuntaoppi) samostatným předmětem a zároveň průřezovým tématem výuky.
Finland: In the new curriculum for lower secondary education (years 7-9), which has to be in use by 1 August 2006, ‘citizenship education’ (yhteiskuntaoppi) will be a separate subject and also a crosscurricular topic.
Stejné ustanovení obsahuje i nový národní rámcový program všeobecného vyššího sekundárního vzdělávání, platný od srpna 2005.
The same regulation applies to the new national core curriculum for general upper secondary education, which is being implemented in August 2005.
Spojené království (ENG/WLS/NIR): Z údajů je patrné, jak je v národních vzdělávacích programech občanství pojato, metodu organizace výuky tohoto předmětu si však školy volí samy.
United Kingdom (ENG/WLS/NIR): The data shows how citizenship is specified in the national curricula, but it is for schools to decide which method of organisation to use for this subject.
Podle revidovaného programu v Severním Irsku se ´místní a globální občanství´ stane od září 2006 povinným.
In the reorganised curriculum in Northern Ireland, ‘local and global citizenship’ becomes a statutory requirement for secondary schools from September 2006.
Vysvětlující poznámka Údaje na obrázku se opírají o informace obsažené v národních vzdělávacích programech a v úředních směrnicích.
Explanatory note The Figure is based on information available in national curriculum frameworks and official guidelines.
Samostatný předmět: Vyučovací předmět, který je buď povinný, povinně volitelný nebo nepovinný.
Separate subject: A subject in its own right which may be compulsory, a core curriculum option or optional.
Integrovaná forma: Látka je součástí výuky jiných předmětů, například dějepisu, společenských věd apod.
Integrated: The topic forms part of one or more other subjects, such as history and social studies for example.
Průřezové téma: Výchova k občanství prolíná náplní všech vyučovacích předmětů.
Crosscurricular educational theme: Citizenship education is present throughout the whole curriculum.
Přístupy uvedené pro jednotlivé vzdělávací úrovně se nemusejí týkat všech ročníků této úrovně.
The approaches shown for each level do not mean that citizenship education is a separate subject, integrated within other subjects or a crosscurricular educational theme throughout the whole of primary education, or lower or upper secondary education.
Podrobnější údaje o tom, na které ročníky se jednotlivé přístupy vztahují, jsou obsaženy v Příloze 2.
For more details on the year(s) in which a particular approach is chosen, please refer to Annexe 2.
Ve většině zemí je výchova k občanství pojata jako princip určující cíle speciálních programů pro povinné a pro vyšší sekundární vzdělávání.
In most countries, citizenship education is referred to as a principle governing the aims of the specific curricula for compulsory and upper secondary education.
Ve všech zemích je součástí vzdělávacího programu na všech třech úrovních všeobecně vzdělávacích škol, o nichž tato studie pojednává.
It is part of the curriculum in all countries and at all three levels of general education considered here.
Způsob, jakým je do vzdělávacích programů zahrnuta, se ovšem mezi zeměmi značně liší (obr. 2.1).
However, the way it is included may vary widely from one country to the next (Figure 2.1).
Na primární úrovni je výchova k občanství samostatným předmětem pouze v Belgii (v tamějším Německy mluvícím společenství) a v Rumunsku.
At primary level, citizenship education is a separate subject only in Belgium (the Germanspeaking Community) and Romania.
V Estonsku, v Řecku, v Portugalsku a ve Švédsku je kromě toho zahrnuta do obsahu jiných předmětů nebo tvoří průřezové téma celé výuky.
In Estonia, Greece, Portugal and Sweden it is also integrated within other subjects, or present as a crosscurricular theme.
Ve všech ostatních zemích figuruje buď jako průřezové téma, nebo je zahrnuta do náplně jiných předmětů.
In all other countries, it is either a crosscurricular theme or integrated within other subjects.
Na školách sekundární úrovně se výchova k občanství vyskytuje jako samostatný předmět častěji.
In secondary education, citizenship education is more frequently offered as a separate subject.
Platí to o Estonsku, Řecku, Kypru, Lucembursku, Polsku, Slovinsku, Švédsku a Spojeném království (Anglii) na nižší i vyšší sekundární úrovni.
This applies to Estonia, Greece, Cyprus, Luxembourg, Poland, Slovenia, Sweden and the United Kingdom (England) at both lower and upper secondary levels.
V České republice, v Irsku, v Lotyšsku, Litvě, Portugalsku, na Slovensku a v Rumunsku tvoří samostatný předmět pouze na nižší sekundární úrovni, ve Francii, v Rakousku, v Norsku a v Bulharsku pouze na vyšší sekundární úrovni.
In the Czech Republic, Ireland, Latvia, Lithuania, Portugal, Slovakia and Romania, it is a separate subject solely in lower secondary education. In France, Austria, Norway and Bulgaria, it is a separate subject in upper secondary education.
Ve většině zemí však je poskytována nejen jako samostatný předmět, nýbrž je rovněž integrována do obsahu jiných předmětů a nebo jako průřezové téma prolíná celou výukou.
However, in most countries citizenship education as a separate subject coexists with its provision in integrated form within other subjects or as a crosscurricular theme.
V ostatních zemích se výchova k občanství na sekundární úrovni poskytuje nejčastěji v integrované formě.
In the remaining countries, the integrated approach is the one most widely adopted in secondary education.
V takovém případě bývá na všech vzdělávacích úrovních nejčastěji zahrnuta do výuky dějepisu, společenských věd, zeměpisu, náboženství a mravní výchovy, etiky, filozofie, cizích jazyků a vyučovacího jazyka.
Where it is integrated within other subjects, citizenship education is at all levels most commonly included in history, social studies, geography, religious and moral education, ethics, philosophy, foreign languages and the language of instruction.
V některých zemích je výchova k občanství zahrnuta do výuky takových předmětů, jako je úvod do světa vědy (Francouzské společenství v Belgii), životní prostředí (Řecko, Kypr, Nizozemsko, Maďarsko a Slovinsko), regionální geografie a základy vědy a techniky (Německo a Kypr), antická literatura (Řecko a Kypr), psychologie (Řecko a Bulharsko), latina (Španělsko), ekonomika (Španělsko, Lotyšsko, Litva, Maďarsko a Bulharsko), zdravotní výchova (Nizozemsko a Lotyšsko), vlastivěda (Slovensko) a praktické dovednosti (Island).
In some countries, citizenship education is also included in subjects such as an introduction to the world of science (the French Community of Belgium), the environment (the Czech Republic, Greece, Cyprus, the Netherlands, Hungary and Slovenia), regional geography and basic scientific and technical instruction (Germany and Cyprus), ancient literature (Greece and Cyprus), psychology (Greece and Bulgaria), Latin (Spain), economics (Spain, Latvia, Lithuania, Hungary and Bulgaria), health education (the Netherlands and Latvia), the homeland (Slovakia) and life skills (Iceland).
Poskytuje-li se výchova k občanství jako samostatný předmět, obvykle bývá povinný.
When offered as a separate subject, citizenship is often compulsory.
Je-li však zahrnuta do výuky jiných předmětů nebo tvoří-li průřezové téma, bývá probírání její tématiky velmi naléhavě doporučeno.
However, when it is integrated within other subjects or offered as a crosscurricular theme, the inclusion of issues relating to it is most often strongly recommended.
Některé země uvádějí různé druhy občanské způsobilosti mezi cíli, kterých se má výukou dosáhnout (viz oddíl 2.3) a které mají všichni žáci získat.
In some countries, various kinds of competence in citizenship are included in attainment targets (see section 2.3) and all pupils are meant to acquire them.
Na primární úrovni není výchova k občanství povinná v Lucembursku a ve Spojeném království (Anglii).
At primary level, citizenship education is not compulsory in Luxembourg and the United Kingdom (England).
Na sekundární úrovni jde o volitelný předmět v Německu (na nižší i vyšší sekundární úrovni), v Irsku (na vyšší sekundární) a v Lucembursku (na nižší sekundární úrovni).
At secondary level, it is a curricular option in Germany (lower and upper secondary education), Ireland (upper secondary education) and Luxembourg (lower secondary education).
Časová dotace
Time Allocation
Obr. 2.2: Věk žáků, kteří se účastní výchovy k občanství jako povinného předmětu, a doba, po kterou se tato výchova poskytuje v primárním a všeobecném sekundárním vzdělávání (školní rok 2004/05)
Figure 2.2: Age at which pupils are taught citizenship education as a separate compulsory subject and duration of this provision in primary and general secondary education, 2004/05
Údaj o době, po kterou se poskytuje výchova k občanství, je k dispozici pouze za země, kde je tato výchova zařazena do vzdělávacího programu jako povinný předmět.
The time devoted to citizenship education can only be indicated in countries in which the curriculum identifies it as a separate subject.
U poloviny evropských zemí zúčastněných na studii proto údaj o časové dotaci této výchovy není k dispozici.
In half of the European countries under consideration, therefore, no indication can be given regarding time allocations of this kind.
Na primární vzdělávací úrovni existuje výchova k občanství jako povinný předmět v Belgii (v Německy mluvícím společenství), v Estonsku, v Řecku, v Portugalsku (na druhém stupni), ve Švédsku a v Rumunsku.
Citizenship education is introduced as a compulsory separate subject in lower secondary education in most countries, except in Luxembourg, Italy, Austria, Norway and Bulgaria where it exists as a separate compulsory subject at upper secondary level only.
Nedříve se výuka výchovy k občanství jako povinného předmětu zahajuje v Belgii (v Německy mluvícím společenství, do školního roku 2005/06).
Belgium (BE de): With effect from 2006/07, citizenship education will become a crosscurricular theme in primary education.
Ve Švédsku se mohou školy samy rozhodnout, zda tuto výchovu zavedou jako vyučovací předmět a jaký počet hodin mu během devíti let primárního a nižšího sekundárního vzdělávání (grundskola) věnují.
In all other countries in which citizenship education is a compulsory separate subject it is taught as such for one year, except in Estonia, France and Ireland (three years) and in Lithuania and Slovenia (two years).
Kapitola 2 – Výchova k občanství a vzdělávací program
ELFRIEPrimary education
Vyučuje-li se výchova k občanství jako samostatný předmět, počet let, kdy jde o předmět povinný, se mezi zeměmi značně liší.
CYLVLTLUATPLLower secondary education
Čtyři roky trvá v Belgii (v tamějším Německy mluvícím společenství), v České republice, v Řecku, v Rakousku (na všeobecně vzdělávací vyšší škole – allgemein bildende höhere Schule), na Slovensku a v Rumunsku.
Latvia: According to the new curriculum for basic education, which has to be in use by 1 September 2005, the time allocation for citizenship education as a separate subject will increase significantly.
V ostatních zemích se jako samostatný předmět vyučuje jeden rok, a to s výjimkou Estonska, Francie a Irska (tři roky), Litvy a Slovinska (dva roky).
Finland: According to the new curriculum for lower secondary education (years 7-9), which has to be in use by 1 August 2006, citizenship education will be a separate subject and the time allocation will be increased.
Obr. 2.3: Doporučený minimální průměrný počet hodin výchovy k občanství jako samostatného předmětu za rok v primárním, všeobecném nižším a vyšším sekundárním vzdělávání, 2004/05
The situation is similar in the case of general upper secondary education (August 2005) in which there will be two compulsory courses instead of only one.
Počet ročníků, v nichž je výchova k občanství povinným samostatným předmětem (“čitatel”), a počet ročníků, který má daná vzdělávací úroveň (“jmenovatel”): Primární vzdělávání
Number of years in which citizenship is taught as a compulsory separate subject and the number of years corresponding to the duration of: primary education
Pokud jde o počet hodin vyhrazených pro výchovu k občanství jako samostatného předmětu na školách primární úrovně, jen málo zemí vydalo v tomto směru nějaká doporučení.
Only in a few countries are there recommendations applicable to primary education, on the teaching time allocation for citizenship education as a separate compulsory subject.
Nejštědřejší je v tom Švédsko s průměrným počtem 95 vyučovacích hodin za rok a s více než 800 hodinami výuky tohoto povinného předmětu za celé devítileté období povinné školní docházky.
The average annual allocation is greatest in Sweden (95 hours). More than 800 hours over 9 years of compulsory schooling are foreseen in this country for citizenship education.
Rozdělení této celkové časové dotace po jednotlivých ročnících je přitom ponecháno v kompetenci samotných škol.
Their distribution over this whole period is however at the discretion of the school.
Na sekundární vzdělávací úrovni se průměrný počet vyučovacích hodin výchovy k občanství za rok v jednotlivých zemích výrazně liší.
Wherever a calculation is possible in secondary education, the average annual time allocation varies enormously. At lower secondary level, it is again greatest in Sweden (95 hours).
Na nižší sekundární úrovni je největší opět ve Švédsku (95 hodin), naproti tomu v Estonsku, v Řecku, na Kypru, v Lotyšsku, v Litvě a v Rumunsku je nižší než 20.
In Estonia, Greece, Cyprus, Latvia, Lithuania and Romania, the average recommended annual number of hours is less than 20.
V těchto zemích se výchova k občanství vyučuje jako samostatný předmět na školách nižší sekundární úrovně jen jeden nebo dva roky.
In these countries, the subject is taught separately only for one or two years of lower secondary education.
Obdobně výrazné rozdíly mezi jednotlivými zeměmi existují i na vyšší sekundární úrovni vzdělávání.
This variation applies also to upper secondary education. In Sweden, citizenship education is taught for approximately 90 hours.
Zatímco ve Švédsku je výchově k občanství vyhrazeno kolem 90 vyučovacích hodin ročně, jinde doporučený počet nepřesahuje 40; výjimku tvoří Rakousko, kde se výchova k občanství vyučuje jako samostatný předmět čtyři roky.
In other countries, the average recommended annual number of hours never exceeds 40, except in Austria, in which citizenship education is taught as a separate subject for four years.
Ve většině zemí však školy využívají flexibilní části vzdělávacího programu, jejíž náplň mohou určovat samy, k tomu, že výchově k občanství jako povinnému předmětu věnují více hodin, než činí průměrný minimální počet uvedený na obrázku 2.3.
In most countries and within the flexible part of the curriculum which schools are free to determine as they wish, additional time is allocated to citizenship education as a separate subject over and above the minimum number of compulsory hours shown in Figure 2.3.
Občanství se člověk učí dlouhým, nikdy nekončícím a složitým procesem, který začíná už v nejranějším dětství a trvá celý život.
Learning about citizenship is a complex and unending process that begins at a very early age and covers a person’s entire lifetime.
Na základní škole se prostřednictvím výchovy k občanství mohou děti poprvé něco dozvědět o občanských hodnotách a osvojit si základy potřebné pro následné fáze vzdělávání.
At primary level, it can provide children with an initial awareness of civic values and prepare them for the later stages of education.
Jde o důležitou první etapu vývoje k odpovědnému občanství, schopnému aktivně se podílet na životě demokratické společnosti.
As such, it is an important first stage in developing responsible citizens able to play an active part in democratic society.
Ve všech zemích s výjimkou Lucemburska se proto vzdělávací programy pro školy primární úrovně o výchově k občanství výslovně zmiňují.
The curriculum for primary education therefore refers explicitly to citizenship education in all countries, except Luxembourg.
Cíle výchovy k občanství formulují přitom jednotlivé země rozmanitým způsobem v závislosti na národním kontextu, tradicích a kulturních zvláštnostech.
The aims of citizenship education are formulated in a variety of ways from one country to the next, in accordance with the national context, traditions and cultural background.
Někde bývají formulovány spíše obecně, jinde naopak až do podrobností, což zčásti závisí na tom, do jaké míry je odpovědnost za organizaci této výchovy decentralizována a svěřena do kompetence nezávislých místních orgánů.
They may be defined in general or more detailed terms, partly depending on the extent to which responsibility for management has been decentralised to autonomous local authorities.
Konkrétní cíle se různí také podle toho, na které vzdělávací úrovni výchova k občanství probíhá.
The precise aims also vary from one level of education to the next.
Ve většině zemí se cíle výchovy k odpovědnému občanství ve školách primární úrovně tlumočí tak, aby byly pochopitelné i nejmladšímu žactvu, a tudíž jinak než na školách sekundární úrovně.
In primary education in the majority of countries, the aims associated with the promotion of responsible citizenship are presented so as to be meaningful to very young children, in a way that differs from the approach adopted at secondary level.
Klade se například větší důraz na osvojení zásad soužití ve společnosti než na získání teoretických znalostí.
For example, there is greater emphasis at primary school on learning the principles governing life in society than on the acquisition of theoretical knowledge.
Jde především o získání dovedností potřebných k vypěstování respektu vůči jiným dětem a vůči dospělým na základě toho, že všichni patří do téže školy, do téže obce, do téhož národa a téhož mezinárodního
The focus is on the skills required to develop respect in relations with other children and adults, on the basis that everyone belongs to the same school, local, national and international community. Children are also taught how to act or react in a variety of situations that they might encounter both inside and outside school.
Kapitola 2 – Výchova k občanství a vzdělávací program společenství.
Chapter 2 – Citizenship Education andthe Curriculum
Cíle jako takové jsou popsány v různých úředních dokumentech, například v zákonech a nařízeních týkajících se vzdělávání, v národních vzdělávacích programech, v podrobnějších pokynech k náplni jednotlivých vyučovacích předmětů nebo oborů, atp.
The aims themselves are described in various official documents, including educational legislation, decrees, national core curricula, and more detailed documents specifying curricular content for each subject or discipline, etc.
Podle toho, jaký přístup k výuce občanských hodnot daná země zvolila, mohou být cíle formulovány v úzké vazbě na předmět výuky (probíhá-li výchova k občanství jako samostatný vyučovací předmět) anebo spíše ´horizontálně´ (je-li pojímána jako průřezové téma nebo je integrována do jiných vyučovacích předmětů).
Depending on the approach adopted by a particular country for teaching civic values at school, the aims may be strictly subject-related (when citizenship education is a separate subject) or ‘horizontal’ (when it is dealt with as a crosscurricular theme or integrated within several subjects).
Rozbor cílů výchovy k občanství uváděných v úředních dokumentech ukazuje, že se při zavádění občanství do vzdělávacích programů vyskytuje celá řada různých výrazů a termínů.
By examining the aims of citizenship education as set out in official documents, a very wide range of expressions and terms for including it in the curriculum may be identified.
Nicméně se častěji vyskytují takové pojmy jako lidská práva, kulturní rozmanitost, tolerance, angažovanost, hodnoty atp.
Also apparent however are more explicit references to certain concepts such as human rights, cultural diversity, tolerance, commitment and values, etc.
Lze je seskupit do tří hlavních ´kategorií´ cílů (viz též Všeobecný úvod) podle stupně aktivního zapojení, které od žáků vyžadují: cíle zaměřené na dosažení politické gramotnosti žáků (tím, že se učí o teorii lidských práv a demokracie, se například seznámí s fungováním politických a sociálních institucí a naučí se oceňovat kulturní a historickou rozmanitost); cíle zaměřené na osvojení postojů a hodnot jako nezbytného základu odpovědného občanství (úcty k sobě samému a respektu k jiným; vstřícnosti k druhým, ochoty řešit spory nenásilně a přispívat k harmonickému soužití lidí mezi sebou; hodnotových orientací odpovídajících potřebám pluralitní společnosti; posilování pozitivního obrazu o sobě samém atp.); cíle zaměřené na podporu aktivní participace žáků jejich zapojováním do života školy a místní obce a na osvojení dovedností nezbytných k odpovědné a konstruktivně kritické spoluúčasti na veřejném životě.
These concepts have been grouped together in three main ‘categories’ of objectives (see also the General Introduction), in accordance with the degree of active involvement expected on the part of pupils: aims concerned with developing the political literacy of pupils (as they learn the theory of human rights and democracy, become familiar with how political and social institutions function and appreciate cultural and historical diversity, etc.); aims concerned with developing the attitudes and values needed to become responsible citizens (learning self-respect and respect for others, listening and resolving conflicts peacefully, contributing to harmonious coexistence among people, developing values consistent with a pluralist society, building a positive self-image, etc.).
Žákům by se měla poskytovat příležitost, aby si demokratické zásady vyzkoušeli sami v praxi.
Pupils should be given the opportunity to experiment practically with democratic principles.
Měli by být též vedeni k tomu, aby si dokázali vzájemně pomáhat a aby se zapojovali i do dalších společných projektů.
Their capacity to act on each other’s behalf and engage in other appropriate initiatives should also be encouraged.
Tyto tři kategorie cílů jsou vzájemně na sobě závislé a plynule a logicky na sebe navazují, při čemž se mění stupeň formální specifikace učení a žákovského zapojení.
These three categories of objectives are interdependent and correspond to a continuous logical sequence in terms of how far aspects of learning are formally specified and the degree to which pupils are involved in them.