natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Objektivním kritériem podle této teorie by měl být úřední jazyk přijímajícího členského státu a subjektivním kritériem by měly být jazykové znalosti adresáta ohledně jazyka odesílajícího členského státu 34.
32According to that view, the objective criterion should be the official language of the Member State addressed and the subjective criterion should be the addressee’s linguistic knowledge of the language of the Member State of transmission. 33
Bundesgerichtshof konstatoval ve své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, že žádný z orgánů kanceláře Grimshaw, který
The Bundesgerichtshof stated in its order for reference that none of the bodies authorised to represent Grimshaw Architects
V projednávané věci zúčastnění zastupují dvě protikladné teze.
In the present case, two contrasting arguments are put forward.
IHK Berlin zastává názor, že smluvní ujednání německého jazyka, tj. jazyka odesílajícího státu, odůvodňuje rovněž skutkovou domněnku, že adresát takové písemnosti rozumí, pokud se týká konkrétního právního vztahu a je vypracována v dohodnutém jazyce.
IHK Berlin takes the view that the contractual agreement on the German language, that is the language of the State of transmission, also establishes the factual presumption that the addressee understands such a document if it concerns the specific legal relationship and is written in the agreed language.
Na druhé straně se francouzská vláda domnívá, že tato okolnost sama o sobě nicméně nepostačuje k tomu, aby byl jazyk odesílajícího členského státu považován za jazyk srozumitelný adresátovi ve smyslu čl. 8 odst.
On the other hand, according to the French Government, that fact alone is not sufficient to consider the language of the Member State of transmission to be understood by the addressee for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000.
34 — Státní příslušnost fyzické osoby je jako objektivní kritérium vyloučena.
33 — The nationality of a natural person is ruled out as an objective criterion.
Pokud má adresát písemnosti sice státní příslušnost odesílajícího státu, neovládá však jeho jazyk, může odmítnout přijetí písemnosti určené k doručení.
If the addressee for service is a national of the State of transmission, but does not have a command of its language, he may refuse to accept the document to be served.
Lze např. myslet na případy získání státní příslušnosti uzavřením manželství resp. udělení občanství sportovcům (Schütze, „§ 1068“ v: Wieczorek/Schütze, Zivilprozessordnung und Nebengesetze, komentář, s. 9, bod 12).
It is possible, for example, to imagine cases where nationality is acquired through marriage or through naturalisation in the case of sportspeople (Schütze, ‘§ 1068’, in Wieczorek and Schütze, Zivilprozessordnung und Nebengesetze, Großkommentar, p.
Jsou však zastávány i jiné názory.
However, other opinions are also put forward.
Znalost jazyka odesílajícího členského státu adresátem má být předpokládána, pokud má adresát státní příslušnost státu se stejným úředním jazykem (Heiderhoff, citováno v poznámce pod čarou 4, s. 1221).
It is to be accepted that the addressee understands the language of the Member State of transmission if the addressee is a national of a State with the same official language (Heiderhoff, loc. cit. (footnote 4), p. 1221).
WEISS UND PARTNER tohoto jazyka je u smluvních stran předpokládána, a tím může být vyloučeno právo odmítnout přijetí písemnosti 37.
WEISS UND PARTNER that it can be assumed that the parties know that language and that the right to refuse acceptance may therefore be ruled out.
Je však nesporné, že smlouva, která tvoří základ tohoto řízení, je vypracována v německém jazyce, písemný styk je veden rovněž v německém jazyce a byla dohodnuta příslušnost soudů v Berlíně.
However, it is undisputed that the contract which is the subjectmatter of these proceedings and the correspondence are in German and that Berlin was agreed as a place of jurisdiction.
V současné době se zdá být jediným proveditelným řešením, kterým by bylo možno odpovědět na tuto otázku, odkázání na sídlo právnické osoby jakožto relevantní hledisko pro jazykové znalosti právnické osoby 36.
34At present, the only practicable solution by which it is possible to answer this question would seem to be by reference to the registered office of the legal person as the relevant connecting factor for the linguistic knowledge of the legal person.
Tak bychom z důvodu sídla kanceláře Grimshaw v Londýně dospěli k anglickému jazyku.
35Because Grimshaw Architects has its registered office in London, the relevant language would be English.
Konkrétně však byl ve smlouvě o architektonické dílo ze dne 16. února 1994 ujednán pro písemný styk německý jazyk.
In fact, however, German was agreed on for correspondence in the architect’s contract of 16 February 1994.
Je obtížné určit, zda je adresát na základě svých individuálních jazykových znalostí schopen porozumět písemnosti, která se odchyluje od jazyka přijímajícího členského státu.
It is difficult to ascertain whether the addressee is in a position, on the basis of his individual linguistic knowledge, to understand a document which is not written in the language of the Member State addressed.
Zda osoba zná cizí jazyk, či nikoliv, závisí konečně na jejím vlastním posouzení 38.
The question whether or not a person understands a foreign language ultimately depends on his own judgment.
Základní jazykové znalosti zřejmě nejsou pro porozumění soudních písemností dostačující.
The linguistic knowledge must therefore be good enough for even legal documents to be essentially understood from a linguistic point of view.
Jazykové znalosti musejí být z tohoto důvodu natolik dobré, aby mohlo být v podstatě jazykově porozuměno i právním dokumentům 39.
‘Public institutions’ suggests that the language of correspondence between the parties was agreed for all the State’s organs, including the courts, and not only the executive. 39
Dále je třeba zkoumat, zda smluvní volba určitého jazyka vede k tomu, že znalost
It must also be examined whether specifying a certain language in a contract means
38 — Viz Mayr a Czernich, citováno v poznámce pod čarou 5, s. 182.
37 — See Mayr and Czernich, loc. cit. (footnote 4), p. 182.
Problémy určení individuálních jazykových znalostí platí pro odesílatele i pro příjemce.
The difficulties in ascertaining individual linguistic knowledge apply to both the transmitting and the receiving agency.
39 — Viz Jastrow, citováno v poznámce pod čarou 5, s. 1269 (1306).
38 — See Jastrow, loc. cit. (footnote 4), p. 1306.
Badura uvádí, že státním orgánem, který plní úkoly judikatury, je soud.
Badura states that the State organ which performs the functions of the administration of justice is the court.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY V. TRSTENJAK — VĚC C-14/07 skutečnost vodítkem pro to, že obě smluvní strany tento jazyk ovládají.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 cable law is determined, 43such contractual agreement to conduct proceedings in the language of the State of transmission may be regarded as further evidence of linguistic knowledge.
V této věci byla konkrétně v bodě 10.2 smlouvy o architektonické dílo dohodnuta příslušnost soudů v Berlíně.
In this specific case, Berlin was agreed on as the place of jurisdiction in Paragraph 10.2 of the architect’s contract.
Z tohoto důvodu by měla být uplatňována pokud možno výlučně obecná, objektivní kritéria, k nimž patří obchodní a písemný styk v dotyčném jazyce odesílajícího členského státu.
For that reason, where possible only general, objective criteria should be employed, including business transactions and written correspondence in the relevant language of the Member State of transmission.
Kontrola individuálních jazykových znalostí je spojena pro všechny účastníky, s výjimkou adresáta, s enormními problémy 41.
Verification of individual linguistic knowledge presents enormous difficulties for all the parties to the proceedings, with the exception of the addressee.
Pokud je sporné, zda adresát zná jazyk odesílajícího členského státu, tato otázka může být objasněna pouze dokazováním před vnitrostátním soudem.
40 If it is disputed whether the addressee understands the language of the Member State of transmission, this can be clarified only by means of measures of inquiry before the national court hearing the case.
Tak může být prokázáno, že adresát písemnosti zná jazyk odesílajícího členského státu, v němž je vypracována 42.
Thus it can be established that the addressee of the document understands the language of the Member State of transmission in which the document is written. 41
Může sice nastat situace, v níž jedna ze smluvních stran skutečně nezná smluvní jazyk.
A situation may well arise where one of the parties to the contract does not actually understand the contractual language.
Nicméně tato smluvní strana, která se dovolává při pokusu o doručení nedostatečných jazykových znalostí, signalizovala navenek platným ujednáním smluvního jazyka, že má dostatečné znalosti tohoto jazyka 45.
However, by the valid agreement on the contractual language, that party, who is relying on insufficient linguistic knowledge with regard to the attempted service, has indicated to everyone that he has sufficient linguistic knowledge.
Objektivně, podle kritéria pohledu svědomitého účastníka obchodního právního vztahu jednajícího v dobré víře, vzbudila dojem, že zná jazyk odesílajícího členského státu.
44He has objectively created the impression, from the point of view of an honest participant in a legal relationship, that he understands the language of the Member State of transmission.
Určení smluvního jazyka slouží k tomu, aby byly odstraněny, resp. sníženy problémy spojené s porozuměním mezi stranami, které nemluví stejným jazykem 43.
Deciding on a contractual language helps to avoid or reduce problems of comprehension which might arise between parties who do not speak the same language.
Pokud se smluvní strany shodnou v mezinárodním právním vztahu na smluvním jazyce, je tato
42If the parties to a contract in an international legal relationship agree on a contractual language, that is evidence that both parties have a command of that language.
42 — Rozsudek Leffler (citovaný v poznámce pod čarou 10, bod 52).
1222.41 — Leffler (cited in footnote 10 above), paragraph 52.
Ujednáním ohledně smluvního jazyka, použitelného práva a především příslušného soudu byla krom toho vzbuzena i u druhé
By deciding in a contract on the contractual language, the applicable law and above all the place of jurisdiction, the expectation
44 — Takové ustanovení by mohlo znít následovně: „Tato smlouva a její výklad se řídí právem Spolkové republiky Německo.
43 — Such a clause might read as follows: ‘This contract and its interpretation shall be subject to the law of the Federal Republic of Germany.
Pro spory jsou příslušné výlučně soudy v Berlíně.“
The courts of Berlin shall have exclusive jurisdiction.’
Autor se v komentáři předkládacího usnesení v této věci nezabývá otázkou soudní příslušnosti a použitelného práva.
In the comments made in the order for reference in this case, the author does not address the issue of the place of jurisdiction and the applicable law.
1348/2000 by v takovém případě mohl být vyloučen 48. Jelikož se však jedná pouze o vyvratitelnou domněnku, má adresát možnost vyvrátit ji podle práva dokazování členského státu, v němž probíhá občanskoprávní řízení.
47Since there is only a rebuttable presumption, however, it is open to the addressee to rebut it in accordance with the rules on evidence of the Member State in which the civil proceedings are conducted.
smluvní strany důvěra v existenci dostatečných jazykových znalostí jazyka odesílajícího členského státu 46. To platí především tehdy, pokud byl smluvně stanoven jazyk odesílajícího členského stát pro písemný styk mezi smluvními stranami a s úřady a veřejnými orgány 47.
45This applies above all where the language of the Member State of transmission has been laid down by contract for correspondence between the parties to the contract and the authorities and public institutions. 46
Na tomto místě bych chtěla upozornit na ještě jedno usnesení Soudu prvního stupně.
At this point I would like to draw attention to an order of the Court of First Instance.
Ve věci Hensotherm v. OHIM, T-366/04 49, odpověděl Soud v případě švédského podniku, který si zvolil angličtinu jako jednací jazyk ve správním řízení před OHIM, a v této řeči dokonce vypracoval podání, na jeho námitku, že jakožto švédský podnik činný v mezinárodním obchodě neovládá anglický jazyk, že tato námitka nemůže mít úspěch.
In Hensotherm v OHIM 48 the Court answered, in the case of a Swedish undertaking which chose English as the language of the case in the administrative procedure before OHIM and had itself drafted documents in that language, in response to its objection that as a Swedish undertaking operating in international trade it did not have a good command of English, that that objection could not be upheld.
Takovým smluvním ujednáním smluvní strana signalizuje, že ohledně písemného styku s úřady a jinými veřejnými orgány disponuje dostatečnými jazykovými znalostmi.
With such a contractual agreement, a party to a contract indicates that he has sufficient linguistic knowledge in respect of correspondence with authorities and other public institutions.
V takovém případě je třeba vycházet z toho, že je odůvodněná vyvratitelná domněnka (praesumptio juris tantum), že adresát disponuje dostatečnými jazykovými znalostmi podle čl. 8 odst.
In such a case, it must therefore be assumed that a rebuttable presumption (praesumptio iuris tantum) is justified to the effect that the addressee has sufficient linguistic knowledge for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 to understand even official language, which includes court language in procedural law.
1 písm. b) nařízení č. 1348/2000, aby rozuměl rovněž zvláštnímu úřednímu jazyku, k němuž patří i jazyk, v němž probíhá soudní řízení v rámci procesního práva.
The exercise of the right to refuse acceptance under Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 could be precluded in
Jiné řešení by adresátu písemnosti dalo příliš širokou možnost zmařit doručení.
A different conclusion would give the addressee of the document too much latitude to frustrate service.
Kromě toho by v důsledku opačného řešení musela být písemnost také v těchto případech přeložena do jazyka přijímajícího členského státu.
In addition, a contrary conclusion would mean that the document would ultimately also have to be translated into the language of the Member State addressed in these cases.
Autor rovněž zdůrazňuje, že požadavek překladu by byl v rozporu s cíli nařízení č. 1348/2000, které při zohlednění nutnosti ochrany adresáta omezují požadavek překladu z důvodu vysokých nákladů a doby trvání, a tím celkově chtějí zjednodušit a zrychlit doručení.
The author also stresses that the translation requirement would run counter to the aims of Regulation No 1348/2000 which, having regard to the need to protect the addressee for service, seeks to restrict the translation requirement on account of the high costs and time taken and thus to simplify and expedite service on the whole.
Zde lze hledat obdobu nauky o právních úkonech, v níž jsou účinky projevu vůle stanoveny odkazem jak na „Willenstheorie“, tak na „Erklärungstheorie“.
An analogy can also be found in the theory of legal transactions in which Willenstheorie (will theory — theory of subjective intention) and Erklärungstheorie (theory of declaration — objective reliance) determine the basis of validity of a declaration of intent.
49 — Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. září 2006, Hensotherm v. OHIM (T-366/04, Sb. rozh. s. II-65, body 43 a 44).
46 — See point 5 of this Opinion, in which the relevant contractual clauses are reproduced.
47 — Viz bod 5 tohoto stanoviska, v němž jsou uvedena dotyčná smluvní ustanovení.
48 — Order in Case T-366/04 [2006] ECR II-65, paragraphs 43 and 44.
ujedná ve smlouvě, že písemný styk jak mezi smluvními stranami, tak s úřady a veřejnými orgány odesílajícího členského státu se povede v jazyce odesílajícího členského státu.
regulation if, in the course of his business, he agreed in a contract that correspondence between the parties to the contract on the one hand and the authorities and public institutions of the Member State of transmission on the other was to be conducted in the language of that Member State of transmission.
Jelikož se však jedná o pouhou vyvratitelnou domněnku, může ji adresát vyvrátit podle práva dokazování členského státu, v němž je vedeno soudní řízení.
Since it is only a rebuttable presumption, however, it is open to the addressee to rebut that presumption in accordance with the rules on evidence of the Member State in which the court proceedings are conducted.
Z osmého bodu odůvodnění nařízení č. 1348/2000 vyplývá, že „k zajištění účinnosti tohoto nařízení je možnost odmítnout žádost o doručení písemnosti omezena na výjimečné situace“.
Recital 8 in the preamble to Regulation No 1348/2000 states that ‘to secure the effectiveness of this Regulation, the possibility of refusing service of documents is confined to exceptional situations’.
Výjimky je třeba v právu Společenství vykládat restriktivně, singularia non sunt extendenda 50.
In Community law exceptions are to be given a narrow interpretation (singularia non sunt extendenda). 49
Takový závěr nemůže obecně platit v rámci spotřebitelských smluv, neboť podle objektivních měřítek nelze písemný styk spotřebitele bez odborných a právních znalostí postavit naroveň písemnému styku podnikatele.
Such a conclusion cannot apply in general to consumer contracts, since, according to objective criteria, the correspondence of a consumer who is not familiar with specialist and legal fields cannot be treated in the same way as the transactions and correspondence of a trader.
Z tohoto důvodu je odpověď na druhou otázku třeba omezit pouze na zvláštní případ, v němž podnikatel při výkonu své podnikatelské činnosti ujedná ve smlouvě, že písemný styk jak mezi smluvními stranami, tak s úřady a veřejnými orgány odesílajícího členského státu se povede v jazyce tohoto odesílajícího členského státu.
For that reason, the answer to the second question must be confined only to the specific case where a trader agrees in a contract, in the course of his business, that correspondence between the parties to the contract on the one hand and the authorities and public institutions of the Member State of transmission on the other is to be conducted in the language of that Member State of transmission.
Kancelář Weiss se sice ve svém stanovisku ke druhé otázce dovolává dogmatické nemožnosti odůvodnění, proč má mít smluvní ujednání mezi stranami, která má platit podle vůle stran pouze pro plnění smlouvy, omezující účinek ve vztahu k subjektivně-veřejnému právu být vyslechnut.
In its observations on the second question, Grimshaw Architects refers to the dogmatic impossibility of justifying why a contractual agreement between private individuals which, according to the intention of the parties, is to apply only to the performance of the contract should have restrictive effect with regard to the public law right to a fair hearing.
50 — Rozsudek ze dne 9. září 2003, Jaeger (C-151/02, Recueil, s. I-8389, bod 89).
D — The third question
197), jakožto výjimky z právní úpravy Společenství o úpravě pracovní doby zavedené výše uvedenou směrnicí, je třeba vykládat v tom smyslu, že jejich působnost je omezena na to, co je nezbytně nutné k zajištění ochrany zájmů, jejichž ochranu zajišťují.
18), the derogations provided for in Article 17 of that regulation must be interpreted in such a way that their scope is limited to what is strictly necessary in order to safeguard the interests which those derogations enable to be protected.
Podstatou třetí otázky Bundesgerichtshof je, zda se adresát z důvodu chybějícího překladu přílohy nemůže obecně odvolat na
With the third question, the Bundesgerichtshof wishes essentially to ascertain
WEISS UND PARTNER význam pro plnění smlouvy.
WEISS UND PARTNER forms an integral part of the contract, which is significant for the performance of the contract.
Tato součást smlouvy se však netýká pouze písemného styku pro plnění této smlouvy, ale vztahuje se i na písemný styk v případě názorových rozporů ohledně smluvních povinností, jakož i na písemný styk v souvislosti se soudním řízením vedeným v této souvislosti.
However, that part of the contract relates not only to the correspondence relevant to the performance of the contract, but also extends to correspondence in the event of differences of opinion over contractual obligations and to correspondence in connection with judicial proceedings brought in that regard.
Toto smluvní ujednání ve spojení s ustanovením o jazyce, v němž byl sjednán pro písemný styk s úřady a veřejnými orgány 51odesílajícího členského státu jazyk odesílajícího členského státu, představuje účinné konkrétní vzdání se základního práva 52.
Those clauses of the contract, combined with the language clause in which the language of the Member State of transmission was agreed on for correspondence with authorities and public institutions 50of the Member State of transmission, represent an effective specific relinquishment of basic rights.
V projednávané věci to konkrétně znamená, že přijetí příslušnosti soudů odesílajícího členského státu zároveň znamená uznání platného jazyka řízení v konkrétním občanskoprávním řízení.
51 In practical terms this means in the present case that acceptance of the jurisdiction of the courts of the Member State of transmission also entails recognition of the language of the court applicable in specific civil proceedings.
Obdobné platí i pro rozhodčí doložky, v níž strany mezinárodní smlouvy na základě svobodné vůle předem stanoví jazyk rozhodčího řízení.
The same also applies to arbitration agreements where the parties to an international contract decide in advance and at their complete discretion the language of the arbitration procedure.
Jak správně konstatuje Komise 53, je dohoda uzavřená mezi kanceláří Grimshaw a IHK Berlin ohledně používání německého jazyka součástí smlouvy, která má rozhodný
As the Commission rightly points out, 52the agreement concluded between Grimshaw
V takovém případě nemůže být již nezbytnost překladu písemnosti z jazyka odesílajícího členského státu do jazyka přijímajícího členského státu odůvodněna zajištěním ochrany zájmů adresáta.
In such a case the need for a document to be translated from the language of the Member State of transmission into the language of the Member State addressed can no longer be justified by the protection of the addressee’s interests.
Kdo se se svým smluvním partnerem ve smlouvě uzavřené mezi podnikateli dobrovolně dohodne na určitém jazykovém režimu v písemném styku, nemůže se později dovolávat toho, že nebyla zajištěna ochrana jeho legitimních zájmů při uplatňování tohoto jazykového režimu.
Anyone who voluntarily agrees with the other party in a contract concluded between traders on a certain language regime for correspondence cannot later claim that his legitimate interests would not be protected if that language regime were followed.
Takové dovolávání se ochrany legitimních zájmů by již spadalo pod úsloví venire contra factum proprium 54.
Such a claim would come under the heading ‘venire contra factum proprium’.
51 — Odkazuji na podobnost pojmů „veřejný orgán“ a „státní orgán“.
50 — I refer to the similarity between the concepts of public institution and State organ.
Viz rovněž poznámku pod čarou 40 tohoto stanoviska.
See also footnote 39 of this Opinion.
808, je třeba chápat pod vzdáním se základního práva [„Grundrechtverzicht“] souhlas nositele základního práva s konkrétními zásahy a omezením základních práv.
808, relinquishment of a basic right means the agreement by the holder of a basic right to specific interference with and impairments of basic rights.
54 — Především v románských právních řádech se spíše užívá výrazu nemo auditur suam propriam turpitudinem allegans.
53 — In Romanist legal orders in particular, the expression ‘nemo auditur propriam turpitudinem allegans’ is preferred.
53 — Vyjádření Komise, body 31 a 32.
52 — Commission’s observations, paragraphs 31 and 32.