natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z toho vyplývá, že použití článku 13 nařízení č. 1408/71 a zejména zásad zohledněných v uvedeném článku (lex loci laboris a použitelnost právních předpisů pouze jediného členského státu), s důsledkem, že zaměstnaná osoba v takovém postavení, jaké je dotčeno v původním řízení, nemá nárok na rodinné přídavky v členském státě bydliště a nemůže získat rodinné přídavky ve státě zaměstnání z důvodu věku dětí, je slučitelné s volným pohybem a zásadou rovnosti.
It follows that the application of Article 13 of Regulation No 1408/71 and, in particular, of the principles reflected therein (lex loci laboris and applicability of the legislation of a single Member State only), with the result that an employed person in a situation such as that in issue in the main proceedings is not entitled to child benefit in the Member State of residence and cannot receive child benefit in the State of employment because of the age of the children, is compatible with the freedom of movement and the principle of equality.
To se zdá být případ projednávané věci, neboť nizozemské právní předpisy obecně neuznávají nárok na rodinné přídavky pro děti dotčeného věku, takže s B. Bosmann je tedy v tomto ohledu zacházeno úplně stejně jako s osobami, které jsou zaměstnány a mají bydliště v Nizozemsku.
Here, that is apparently the case, as Netherlands legislation does not in general recognise entitlement to child benefit in respect of children of the ages in issue, so that Ms Bosmann is being treated in that regard in exactly the same way as persons employed and residing in the Netherlands.
Brigitte Bosmann nemůže tvrdit, že osoba v jejím postavení, která má bydliště v jednom členském státu a pouze vykonává zaměstnání v jiném členském státě, je vystavena diskriminaci ve srovnání s osobami, které rovněž vykonávají výdělečnou činnost v členském státě bydliště, nebo ve srovnání s osobami, jejichž manžel či manželka jsou zaměstnáni v takovém státě.
Ms Bosmann cannot claim that a person in her situation, who resides in one Member State and merely pursues employment in another Member State, is discriminated against as compared with persons who also pursue a professional or trade activity in the Member State of residence or as compared with persons whose spouse is employed in that State.
Mám za to, že v rámci systému koordinace založeného
In my view, in a system of coordination based on the principle of lex loci laboris and the criterion of employment,
43 — Zásada rovného zacházení vyžaduje, aby se srovnatelnými situacemi nebylo zacházeno odlišně a s odlišnými situacemi stejně.
43 — The principle of nondiscrimination requires that comparable situations must not be treated differently and different situations must not be treated in the same way.
Význam každodenního návratu zaměstnance do místa bydliště rodiny členském státě a vykonává výdělečnou činnost na území jiného členského státu.
Relevance of the daily return of the employee to the family residence
Pokud jde o čtvrtou otázku, postačí konstatovat, jak uplatňuje německá vláda, že čl. 13 odst.
As regards Question 4, it suffices to note, as the German Government has sub - mitted, that Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 provides that the legislation of the State of employment is to apply where a person resides in one Member State and is engaged in paid employment in the territory of another Member State.
2 písm. a) nařízení č. 1408/71 stanoví, že právní předpisy státu zaměstnání se použijí tehdy, pokud osoba žije v jednom
The lex loci laboris principle thus applies regardless of whether the employed person concerned returns to the family residence at the end of each working day, which is in fact a random circumstance with no legal relevance in the present context.
Z výše uvedených důvodů navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na otázky položené Finanzgericht Köln takto:
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Finanzgericht Köln should be answered as follows:
2008 – VĚC C-352/06
2008 — CASE C-352/06
Ve věci C-352/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Finanzgericht Köln (Německo) ze dne 10. srpna 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 25. srpna 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Köln (Germany), made by decision of 10 August 2006, received at the Court on 25 August 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, předsedové senátů, K. Schiemann (zpravodaj), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský a J. Klučka, soudci,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, Presidents of Chambers, K. Schiemann (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský and J. Klučka, Judges,
BOSMANN generální advokát: J. Mazák, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
– za německou vládu M. Lummou a C. Schulze-Bahr, jako zmocněnci,
— the German Government, by M. Lumma and C. Schulze-Bahr, acting as Agents,
– za španělskou vládu F. Díezem Morenou, jako zmocněncem,
— the Spanish Government, by F. Díez Moreno, acting as Agent,
– za Komisi Evropských společenství V. Kreuschitzem a I. Kaufmann-Bühler, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 29. listopadu 2007, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and I. Kaufmann-Bühler, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007, gives the following
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi B. Bosmann a Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Aachen (spolkový úřad práce – pokladna rodinných přídavků Cáchy, dále jen „Bundesagentur“) ve věci odmítnutí poskytnout rodinné přídavky v Německu.
The reference was made in the course of proceedings between Mrs Bosmann and the Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen (Federal Employment Agency — Aachen Family Benefits Office, ‘the Bundesagentur’) concerning a refusal to grant child benefits in Germany.
První a pátý bod odůvodnění nařízení č. 1408/71 zní takto:
The first and fifth recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 read as follows:
„vzhledem k tomu, že pravidla pro koordinaci vnitrostátních právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení spadají do rámce volného pohybu pracovníků, kteří jsou státními příslušníky členských států, a měla by proto přispívat ke zlepšení jejich životní úrovně a pracovních podmínek;
‘Whereas the provisions for coordination of national social security legislations fall within the framework of freedom of movement for workers who are nationals of Member Sates and should contribute towards the improvement of their standard of living and conditions of employment;
[…] vzhledem k tomu, že je nezbytné v rámci uvedené koordinace zaručit uvnitř Společenství pracovníkům žijícím v členských státech a osobám jimi vyživovaným a pozůstalým po nich rovnost zacházení s ohledem na různé vnitrostátní právní předpisy“.
Whereas it is necessary, within the framework of that coordination, to guarantee within the Community equality of treatment under the various national legislations to workers living in the Member States and their dependants and their survivors’.
Osmý až desátý bod odůvodnění tohoto nařízení uvádí:
The 8th to 10th recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 state:
„vzhledem k tomu, že zaměstnané osoby a osoby samostatně výdělečně činné pohybující se ve Společenství by měly podléhat systému sociálního zabezpečení pouze jednoho členského státu, aby se zamezilo souběhu použitelných vnitrostátních právních předpisů a složitostem, které by z toho mohly vyplývat; vzhledem k tomu, že je třeba omezit, jak je to jen možné, počet a dosah případů, kdy osoba odchylně od obecného pravidla podléhá současně právním předpisům dvou členských států; vzhledem k tomu, že k co nejúčinnějšímu zaručení rovnosti zacházení pro všechny pracovníky působící na území členského státu je vhodné jako obecné pravidlo stanovit, že se použijí právní předpisy členského státu, ve kterém dotyčná osoba vykonává zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost“.
Whereas with a view to guaranteeing the equality of treatment of all workers occupied on the territory of a Member State as effectively as possible, it is appropriate to determine as the legislation applicable, as a general rule, that of the Member State in which the person concerned pursues employment or self-employment’.
Článek 13 nařízení č. 1408/71, nazvaný „Obecná pravidla“, stanoví:
Article 13 of Regulation No 1408/71, entitled ‘General rules’, provides:
S výhradou článků 14 až 17: a) osoba zaměstnaná na území jednoho členského státu podléhá právním předpisům uvedeného státu, i když má bydliště na území jiného členského státu nebo i když podnik nebo zaměstnavatel, který ji zaměstnává, má sídlo nebo místo podnikání na území jiného členského státu;
Subject to Articles 14 to 17:
Článek 73 tohoto nařízení, nazvaný „Zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné, jejichž rodinní příslušníci mají bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát“, stanoví:
Under Article 73 of Regulation No 1408/71, entitled ‘Employed or selfemployed persons the members of whose families reside in a Member State other than the competent State’:
„Zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná podléhající právním předpisům členského státu má nárok pro své rodinné příslušníky, kteří mají bydliště v jiném členském státě, na rodinné dávky stanovené právními předpisy prvního členského státu, jako by měli bydliště na jeho území, není-li v příloze VI stanoveno jinak.“
‘An employed or selfemployed person subject to the legislation of a Member State shall be entitled, in respect of the members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State, subject to the provisions of Annex VI.’
1 nařízení č. 574/72, nazvaný „Pravidla použitelná na zaměstnanou osobu nebo osobu samostatně výdělečně činnou v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky“, stanoví:
Article 10(1) of Regulation No 574/72, entitled ‘Rules applicable to employed or selfemployed persons in the case of overlapping of rights to family benefits or family allowances’, provides:
„1. a) Nárok na rodinné dávky nebo přídavky náležející podle právních předpisů, podle kterých nepodléhá získání nároku na ně podmínce pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, se pozastavuje, jestliže po stejnou dobu a pro stejného rodinného příslušníka dávky náležejí buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů jiného členského státu, nebo podle článků 73, 74, 77 nebo 78 nařízení [č. 1408/71], do výše těchto dávek.
‘(a) Entitlement to benefits or family allowances due under the legislation of a Member State, according to which acquisition of the right to those benefits or allowances is not subject to conditions of insurance, employment or selfemployment, shall be suspended when, during the same period and for the same member of the family, benefits are due only in pursuance of the national legislation of another Member State or in application of Articles 73, 74, 77 or 78 of … Regulation [No 1408/71], up to the sum of those benefits.
b) Pokud je však výdělečná činnost vykonávána na území prvního členského státu: i) v případě dávek náležejících buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů jiného členského státu, nebo podle článků 73 nebo 74 nařízení [č.
(b) However, where a professional or trade activity is carried out in the territory of the first Member State:
1408/71], osobou mající nárok na rodinné dávky nebo osobou, které jsou dávky vypláceny, pozastavuje se nárok na rodinné dávky náležející buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů uvedeného jiného členského státu, nebo podle uvedených článků, do výše částky rodinných dávek stanovených právními předpisy členského státu, na jehož území má rodinný příslušník bydliště.
(i) in the case of benefits due either only under national legislation of another Member State or under Articles 73 or 74 of … Regulation [No 1408/71] to the person entitled to family benefits or to the person to whom they are to be paid, the right to family benefits due either only under national legislation of that other Member State or under these Articles shall be suspended up to the sum of family benefits provided for by the legislation of the Member State in
2008 – VĚC C-352/06
2008 — CASE C-352/06 whose territory the member of the family is residing.
Ustanovení § 62 odst. 1 bodu 1 zákona o dani z příjmů (Einkommensteuergesetz) stanoví:
Paragraph 62.1.1 of the Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz) provides:
„Nárok na rodinné přídavky na děti […] má podle tohoto zákona osoba s bydlištěm nebo obvyklým místem pobytu v tuzemsku.“
‘In respect of children … a person shall be entitled to child benefit under this law if he has a residence in Germany or normally resides there.’
Brigitte Bosmann, belgická státní příslušnice bydlící v Německu, je matkou samoživitelkou dvou dětí narozených v roce 1983 a v roce 1985.
Mrs Bosmann, a Belgian national resident in Germany, is bringing up her two children, born respectively in 1983 and 1985, on her own.
Tyto děti bydlí rovněž v Německu a studují zde.
They also reside Germany where they are students.
Brigitte Bosmann má v zásadě nárok na německé rodinné přídavky upravené v § 62 zákona o dani z příjmů, které jí také nejprve byly Bundesagentur přiznány.
In principle, Mrs Bosmann is, under Paragraph 62 of the Law on Income Tax, entitled to German child benefits which were, initially, granted by the Bundesagentur.
Nicméně poté, co B. Bosmann začala dne 1. září 2005 vykonávat výdělečnou činnost v Nizozemsku, jí bylo vyplácení těchto přídavků od října 2005 odmítnuto rozhodnutím ze dne 18. října 2005.
However, after Mrs Bosmann took up, on 1 September 2005, employment in the Netherlands, she was, by a decision of 18 October 2005, refused payment of those benefits from October 2005.
Bundesagentur vyložila příslušná ustanovení práva Společenství v tom smyslu, že B. Bosmann podléhá pouze předpisům členského státu zaměstnání, tedy předpisům Nizozemska, takže Spolková republika Německo již nadále nemůže být považována za příslušný stát, který je povinen poskytovat uvedené přídavky.
The Bundesagentur construed the relevant provisions of Community law as meaning that Mrs Bosmann is subject only to the legislation of the Member State of employment, namely that of the Kingdom of the Netherlands, so that the Federal Republic of Germany cannot be regarded as the competent State, liable to pay those benefits.
Brigitte Bosmann nemůže v Nizozemsku pobírat žádné odpovídající rodinné přídavky, protože podle nizozemské právní úpravy nejsou tyto přídavky poskytovány na děti starší 18 let.
Mrs Bosmann cannot be entitled to the corresponding child benefits in the Netherlands in view of the fact that its legislation does not provide for them to be granted for children aged over 18.
Předkládající soud poukazuje na to, že není zřejmé, zda se B. Bosmann vrací do Německa po každém pracovním dnu, nebo pouze o víkendech a volných dnech.
The national court states that it has not been clarified whether Mrs Bosmann returns to Germany at the end of each working day or only on week-ends and other public holidays.
Za těchto podmínek se Finanzgericht Köln rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
It was in those circumstances that the Finanzgericht Köln (Finance Court, Cologne) decided to stay proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
2) Pro případ záporné odpovědi na první otázku:
(2) If Question 1 is answered in the negative:
Je třeba článek 10 nařízení […] č. 574/72 […] vykládat restriktivně v tom smyslu, že nebrání tomu, aby matka samoživitelka, která ve státě zaměstnání (Nizozemské království) nepobírá žádné rodinné přídavky z důvodu věku svých dětí, měla nárok na rodinné přídavky ve státě bydliště (Spolková republika Německo)?
Is Article 10 of … Regulation … No 574/72 … to be interpreted restrictively, so as not to [preclude] entitlement to child benefit of a mother bringing up children on her own in the State of residence (Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
3) Pro případ záporné odpovědi na první a druhou otázku:
(3) If the answer to Question 1 and Question 2 is in the negative:
Vyplývá nárok zaměstnankyně, která je matkou samoživitelkou, na uplatnění příznivějších pravidel jejího státu bydliště upravujících poskytování rodinných přídavků přímo ze Smlouvy o ES nebo z obecných právních zásad?
Does a mother in employment, who brings up children on her own, have a right to the application of the more favourable rules of her State of residence in relation to the granting of child benefit arising directly from the EC Treaty and/or from general legal principles?
4) Závisí odpověď na výše uvedené otázky na tom, zda se zaměstnankyně vrací po každém pracovním dni do místa bydliště rodiny?“
(4) Is it relevant to the answers to the above questions whether the employee returns to the family residence at the end of each working day?’
BOSMANN který spadá do působnosti nařízení č. 1408/71 a který podléhá systému sociálního zabezpečení členského státu svého zaměstnání, v projednávaném případě Nizozemského království, může pobírat rodinné dávky v členském státě svého bydliště, v projednávaném případě ve Spolkové republice Německo, jestliže je zjištěno, že mu tyto dávky nemohou být v příslušném členském státě poskytnuty z důvodu věku jeho dětí.
BOSMANN and is subject to the social security scheme of the Member State of her employment, in this case the Kingdom of the Netherlands, to receive child benefit in the Member State where she resides, in this case the Federal Republic of Germany, if it is established that she cannot, because of the ages of her children, be granted such a benefit in the competent Member State.
Před zodpovězením této otázky je třeba připomenout obecná pravidla, na jejichž základě je podle nařízení č. 1408/71 třeba určit, které právní předpisy se použijí na pracovníky pohybující se v rámci Společenství.
Before replying to that question, it is appropriate to note the general rules to which, under Regulation No 1408/71, the determination of the legislation applicable to workers moving within the Community is subject.
Určení, že právní předpisy jednoho členského státu jsou na základě tohoto ustanovení právními předpisy použitelnými na pracovníka, má za následek, že se na něj vztahují pouze právní předpisy tohoto členského státu (viz výše uvedený rozsudek Ten Holder, bod 23).
The effect of determining that a given Member State’s legislation is the legislation applicable to a worker pursuant to that provision is that only the legislation of that Member State is applicable to him (see Ten Holder, paragraph 23).
Pokud jde o specifický kontext rodinných dávek, článek 73 nařízení č. 1408/71 stanoví, že pracovník podléhající právním předpisům členského státu má nárok pro své rodinné příslušníky, kteří mají bydliště v jiném členském státě, na rodinné dávky stanovené právními předpisy prvního členského státu, jako by měli bydliště na jeho území.
As regards the specific context of family benefits, under Article 73 of Regulation No 1408/71 a person subject to the legislation of a Member State is to be entitled, in respect of the members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State.
V důsledku toho, jak právem konstatoval předkládající soud, jsou právními předpisy použitelnými na situaci B. Bosmann v zásadě právní předpisy členského státu jejího zaměstnání, tedy nizozemské právní předpisy.
Consequently, as the national court has correctly held, the legislation applicable to Mrs Bosmann’s situation is, in principle, the legislation of the Member State of her employment, that is the Netherlands legislation.
1 písm. a) nařízení č. 574/72 by tedy vzhledem k tomu, že v členském státě zaměstnání neexistuje srovnatelný nárok na rodinné přídavky, měly být tyto přídavky poskytnuty bez omezení členským státem bydliště, v projednávaném případě Spolkovou republikou Německo. Na podporu tohoto tvrzení se Komise odvolává na
Therefore, under Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72, in view of the lack of comparable entitlement to family benefits in the Member State of employment, they should be granted without limitation by the Member State of residence, in this case the Federal Republic of Germany.
BOSMANN rozsudek ze dne 9. prosince 1992, McMenamin (C-119/91, Recueil, s. I-6393).
BOSMANN support of that argument, the Commission cites Case C-119/91 McMenamin [1992] ECR I-6393.
Ve stejném smyslu poukazuje předkládající soud na rozsudek ze dne 7. června 2005, Dodl a Oberhollenzer (C-543/03, Sb. rozh. s. I-5049).
From the same point of view, the national court refers to Case C-543/03 Dodl and Oberhollenzer [2005] ECR I-5049.
Jak uvedl generální advokát v bodech 51 a 52 svého stanoviska, byla ve výše uvedených rozsudcích McMenamin, jakož i Dodl a Oberholzener změna v pořadí priorit ve prospěch příslušnosti členského státu bydliště vyvolána skutečností, že výdělečná činnost byla vykonávána v členském státě bydliště manželem osoby, jež měla nárok na dávky podle článku 73 nařízení č. 1408/71.
As the Advocate General pointed out in points 51 and 52 of his Opinion, in McMenamin and Dodl and Oberhollenzer the reversal of priorities in favour of the competence of the Member State of residence was triggered by the fact that a professional or trade activity was exercised or pursued in the Member State of residence by the spouse of the person entitled to the benefits in pursuance of Article 73 of Regulation No 1408/71.
Z předkládacího rozhodnutí nicméně vyplývá, že B. Bosmann se v takovéto situaci nenachází.
However, it is clear from the decision making the reference that Mrs Bosmann is not in such a situation.
Jak uvedla německá vláda a předkládající soud, z okolností věci v původním řízení není patrný „souběh“ rodinných dávek tohoto typu, protože nárok na rodinné přídavky v členském státě zaměstnání je v projednávaném případě podle právních předpisů tohoto státu vyloučen vzhledem k věku dětí žalobkyně v původním řízení.
However, as the German Government and the national court observe, the facts of the case in the main proceedings do not establish that type of ‘overlapping’ of family benefits, since the right to child benefit in the Member State of employment is, in this case, excluded, pursuant to that State’s legislation, in view of the ages of the children of the applicant in the main proceedings.
Z toho plyne, že právo Společenství neukládá příslušným německým orgánům povinnost přiznat B. Bosmann dotčenou rodinnou dávku.
It follows that Community law does not require the competent German authorities to grant Mrs Bosmann the family benefit in question.
Není však možné ani vyloučit, aby byla taková dávka přiznána, a to tím spíše, že ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že podle německých právních předpisů může mít B. Bosmann nárok na rodinné přídavky již z důvodu svého bydliště v Německu, což musí ověřit předkládající soud.
However, neither can the possibility of such a grant be excluded, because, as is clear from the contents of the file submitted to the Court, it is apparent that, under the German legislation, Mrs Bosmann may be entitled to child benefit solely because of her residence in Germany, which is for the national court to determine.