natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jedná se o nový druh řízení o předběžné otázce určené k projednání věcí, na které se v současnosti vztahuje hlava IV Smlouvy o ES (vízová, azylová a přistěhovalecká politika a jiné politiky týkající se volného pohybu osob) a hlava VI Smlouvy o Evropské unii (Ustanovení o policejní a justiční spolupráci v trestních věcech).
This is a new type of preliminary ruling procedure, created to deal with cases that are currently covered by Title IV of the EC Treaty (visas, asylum, immigration and other policies related to free movement of persons) and Title VI of the Treaty on European Union (provisions on police and judicial cooperation in criminal matters).
Soudní dvůr konstatoval, že stávající řízení, včetně zrychleného řízení stanoveného v článku 104a jednacího řádu, nemohou zajistit dostatečně rychlé projednání tohoto druhu věcí, a navrhl zavedení tohoto nového řízení k projednání uvedených věcí ve zvláště krátkých lhůtách, aniž by došlo k prodlení v projednávání ostatních věcí probíhajících před Soudním dvorem.
After establishing that existing procedures, including the accelerated procedure under Article 104a of the Rules of Procedure, were not capable of ensuring that this category of cases would be dealt with suciently expeditiously, the Court proposed the creation of this new procedure in order to be able to decide such cases within a particularly short time and without delaying the handling of other cases pending before the Court.
Změny statutu a jednacího řádu vstoupí v platnost v průběhu prvního čtvrtletí roku 2008.
The amendments to the Statute and the Rules of Procedure will enter into force in the first quarter of 2008.
Hlavní charakteristiky naléhavého řízení o předběžné otázce se projevují v rozdílech mezi jednak tímto řízením, a jednak běžným a zrychleným řízením o předběžné otázce.
The principal features of the urgent preliminary ruling procedure are apparent from the dierences between it and the ordinary and accelerated preliminary ruling procedures.
Zaprvé, písemná část řízení je omezena na účastníky původního řízení, členský stát, jehož soud předložil žádost o rozhodnutí o této předběžné otázce, Evropskou komisi, jakož i jiné orgány, pokud se řízení týká některého z jejich aktů.
First, the written procedure is limited to the parties to the main proceedings, the Member State from which the reference is made, the European Commission and the other institutions if a measure of theirs is at issue.
Účastníci řízení a všichni zúčastnění uvedení v článku 23 statutu se budou moci zúčastnit ústní části řízení a vyjadřovat se v této souvislosti k předloženým písemným vyjádřením.
The parties and all the interested persons referred to in Article 23 of the Statute will be able to participate in an oral procedure, when they can express a view on the written observations that have been lodged.
Zadruhé, věci předložené v rámci řízení o naléhavé předběžné otázce budou hned po doručení Soudnímu dvoru přiděleny senátu složenému z pěti soudců určenému zvlášť k tomuto účelu.
Second, cases subject to the urgent preliminary ruling procedure will, as soon as they arrive at the Court, be assigned to a chamber of ve judges that is specially designated for this purpose.
A konečně řízení v těchto věcech bude probíhat z převážné části elektronicky, jelikož nová ustanovení jednacího řádu upravují možnost předkládání a doručování podání telefaxem nebo elektronickou poštou.
Finally, the procedure in these cases will for the most part be conducted electronically, since the new provisions of the Rules of Procedure allow procedural documents to be lodged and served by fax or e-mail.
Soudní statistiky Soudního dvora za rok 2007 vykazují oproti předcházejícímu roku podstatné zlepšení.
The statistics concerning the Court’s judicial activity in 2007 reveal a distinct improvement compared with the preceding year.
Zejména je třeba upozornit na zkrácení délky řízení před Soudním dvorem, k němuž dochází již čtvrtý rok po sobě, a nárůst počtu ukončených věci v porovnání s rokem 2006 přibližně o 10 %.
In particular, the reduction, for the fourth year in a row, of the duration of proceedings before the Court should be noted, as should the increase of approximately 10 % in the number of cases completed compared with 2006.
Vývoj a činnost a 172 případů vedlo k vydání usnesení.
Of those cases, 379 were dealt with by judgments and 172 gave rise to orders.
Je třeba poukázat na to, že počet vydaných rozsudků a usnesení je znatelně vyšší než v roce 2006 (351 rozsudků a 151 usnesení).
The number of judgments delivered and orders made in 2007 is appreciably higher than in 2006 (351 judgments and 151 orders).
Soudnímu dvoru bylo předloženo 580 nových věcí, což představuje nejvyšší počet v jeho historii1 a zvýšení o 8 % v porovnání s počtem věcí zahájených v roce 2006, a o 22,3 % v porovnání s počtem věcí zahájených v roce 2005.
The Court had 580 new cases brought before it, the highest number in its history (1),representing an increase in new cases of 8 % compared with 2006 and 22.3 % compared with 2005.
Počet projednávaných věcí ke konci roku 2007 se navzdory tomu významně nezvýšil (741 věcí, hrubý počet) v porovnání s počtem případů zbývajících ke konci roku 2006 (731 věcí, hrubý počet).
The number of cases pending at the end of 2007 (741 cases, gross gure) did not, however, increase signicantly beyond the number at the end of 2006 (731 cases, gross gure).
V soudních statistikách za rok 2007 se rovněž odráží stálé snižování délky řízení od roku 2004.
The statistics concerning judicial activity in 2007 also reect the constant reduction in the duration of proceedings since 2004.
Co se týče předběžných otázek, průměrná délka řízení dosahovala 19,3 měsíců, zatímco v roce 2006 činila 19,8 měsíců a v roce 2005 20,4 měsíců.
So far as concerns references for a preliminary ruling, the average duration of proceedings was 19.3 months, as against 19.8 months in 2006 and 20.4 months in 2005.
Stejně jako v roce 2006 totiž srovnávací analýza ukazuje, že průměrná délka vyřizování předběžných otázek dosáhla od roku 1995 své nejnižší hodnoty v roce 2007.
A comparative analysis shows that in 2007 (as was the case in 2006) the average time taken to deal with references for a preliminary ruling reached its shortest since 1995.
Pokud jde o přímé žaloby a o kasační opravné prostředky, průměrná délka vyřizování dosahovala 18,2 a 17,8 měsíců (20 měsíců a 17,8 měsíců v roce 2006).
The average time taken to deal with direct actions and appeals was 18.2 months and 17.8 months respectively (20 months and 17.8 months in 2006).
V průběhu uplynulého roku využíval Soudní dvůr v různé míře jednotlivé nástroje, které má k dispozici k urychlení vyřizování určitých věcí (přednostní rozhodování věcí, zrychlené řízení, zjednodušené řízení a možnost rozhodnout bez stanoviska generálního advokáta).
In the past year, the Court has made use to diering degrees of the various instruments at its disposal to expedite the handling of certain cases (priority treatment, the accelerated or expedited procedure, the simplied procedure, and the possibility of giving judgment without an opinion of the Advocate General).
Pokud jde o zrychlené řízení, rozhodoval Soudní dvůr o 8 žádostech, u kterých však nebyla splněna zvláštní podmínka (naléhavosti věci), kterou vyžaduje jednací řád.
Eight requests were made to the Court for use of the expedited or accelerated procedure, but the cases did not display the exceptional circumstances (of urgency) required by the Rules of Procedure.
Mimoto bylo přednostní vyřízení věci provedeno u 5 věcí.
On the other hand, priority treatment was granted in ve cases.
Celkem 18 věcí totiž bylo ukončeno usnesením na základě tohoto ustanovení.
A total of 18 cases were brought to a close by orders made on the basis of that provision.
Soudní dvůr dále znatelně častěji využíval možnosti, kterou mu poskytuje článek 20 statutu, a to rozhodnout bez stanoviska generálního advokáta, pokud ve věci nevyvstává žádná nová právní otázka.
Finally, the Court made signicantly more frequent use of the possibility oered by Article 20 of the Statute of determining cases without an opinion of the Advocate General where they do not raise any new point of law.
Lze tak uvést, že v roce 2007 bylo přibližně 43 % rozsudků vyhlášeno bez stanoviska (33 % v roce 2006).
About 43 % of the judgments delivered in 2007 were delivered without an opinion (compared with 33 % in 2006).
Co se týče rozdělení věcí mezi jednotlivá kolegia Soudního dvora, lze uvést, že velký senát vyřešil přibližně 11 %, pětičlenné senáty téměř 55 % a tříčlenné senáty přibližně 33 % věcí ukončených v roce 2007.
As regards the distribution of cases between the various formations of the Court, it may be noted that the Grand Chamber dealt with approximately 11 %, chambers of ve judges with roughly 55 %, and chambers of three judges with about 33 % of the cases brought to a close in 2007.
V porovnání s předchozím rokem lze konstatovat téměř stejný počet věcí projednávaných velkým senátem, mírný pokles počtu věcí projednávaných pětičlennými senáty (63 % v roce 2006) a zvýšení počtu věcí řešených tříčlennými senáty (24 % v roce 2006).
The number of cases dealt with by the Grand Chamber was roughly the same as in the previous year, the number of cases dealt with by ve-judge chambers declined slightly (63 % in 2006) and the number of cases dealt with by three-judge
S výjimkou 1 324 zahájených věcí v roce 1979.
With the exception of the 1 324 cases brought in 1979.
Nicméně toto výjimečně vysoké číslo lze vysvětlit podáním vysokého počtu žalob na neplatnost s týmž předmětem.
However, that exceptionally high gure can be explained by the huge ood of actions for annulment with the same subject matter that were brought.
Soudní dvůr
Court of Justice chambers increased (24 % in 2006).
Tento oddíl podává přehled hlavních událostí v judikatuře, který je uspořádaný podle následně uvedených jednotlivých oblastí: ústavní a institucionální otázky; evropské občanství; volný pohyb zboží; volný pohyb osob, služeb a kapitálu; vízová, azylová a přistěhovalecká politika; pravidla hospodářské soutěže; daně; sbližování právních předpisů a jednotné právní předpisy; ochranné známky; hospodářská a měnová politika; sociální politika; životní prostředí; soudní spolupráce ve věcech občanských; policejní a justiční spolupráce v trestních věcech a boj proti terorismu, přičemž často se rozsudek, který spadá svojí hlavní problematikou do určité oblasti, dotýká rovněž velmi důležitých otázek z oblasti jiné.
This section presents the main developments in case-law, arranged by topic as follows: constitutional or institutional issues; European citizenship; free movement of goods; free movement of persons, services and capital; visas, asylum and immigration; competition rules; taxation; approximation and harmonisation of laws; trade marks; economic and monetary policy; social policy; environment; judicial cooperation in civil matters; police and judicial cooperation in criminal matters, and combating terrorism.
Vzhledem k rozsáhlému množství oblastí, které spadají pod ústavní a institucionální otázky, není překvapivé, že budou uvedeny rozsudky, ve kterých bylo rozhodnuto o velmi rozmanitých otázkách.
Given the vast range of matters that fall within this topic, it is not surprising that the issues ruled upon in the judgments mentioned are very diverse.
Ačkoli se dřívější judikatura již široce zabývala otázkami určení vhodného právního základu pro přijetí právních předpisů Společenství, vyskytuje se tato problematika v soudní agendě řešené Soudním dvorem i nadále.
Although dealt with in much previous case-law, determination of the appropriate legal basis for the adoption of Community legislation continues to be the subject of cases brought before the Court.
Ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 23. října 2007 (Komise v. Rada, C-440/05), tak podala Komise, která se domnívala, že rámcové rozhodnutí Rady k posílení rámce trestního práva pro boj proti znečištění z lodí2, přijaté v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech, nespočívá na náležitém právním základě, podporovaná Evropským parlamentem, žalobu na neplatnost a tvrdila, že cíl a obsah uvedeného rámcového rozhodnutí spadají do pravomocí Evropského společenství v oblasti společné dopravní politiky.
In Case C-440/05 Commission v Council (judgment of 23 October 2007), the Commission took the view that the Council framework decision to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (2), which had been adopted within the framework of police and judicial cooperation in criminal matters, was founded on an inappropriate legal basis.
Soudní dvůr nejprve připomněl, že v případě, kdy se může použít jak Smlouva o ES, tak Smlouva o Evropské unii, stanoví posledně uvedená smlouva, že dříve uvedená smlouva převažuje a že Soudnímu dvoru přísluší dbát na to, aby akty, o kterých Rada tvrdí, že vycházejí z ustanovení o policejní a justiční spolupráci v trestních věcech, nezasahovaly do pravomocí Společenství, a konstatoval, že cílem rámcového rozhodnutí je zvýšení bezpečnosti námořní dopravy a zároveň posílení ochrany mořského prostředí před znečišťováním z lodí.
Supported by the European Parliament, it brought an action for annulment in which it submitted that the aim and the content of the framework decision were covered by the powers of the European Community regarding the common transport policy.
Ustanovení tohoto rámcového rozhodnutí, která zavazují členské státy ukládat tresty za určitá jednání, by tedy byla mohla být platně přijata na základě Smlouvy o ES.
The Court pointed out, first, that, in a situation where the EC Treaty and the Treaty on European Union are both capable of applying, the latter provides that the EC Treaty prevails and, second, that it is the task of the Court to ensure that acts which, according to the Council, fall within the provisions relating to police and judicial cooperation in criminal matters do not encroach upon the powers of the Community.
Je sice pravda, jak uvedl Soudní dvůr, že trestní právo hmotné ani trestní právo procesní v zásadě nespadají do pravomocí Společenství, nemění to však nic na tom, že v případě, že použití účinných, přiměřených a odrazujících trestních sankcí příslušnými vnitrostátními orgány představuje nezbytné opatření pro boj proti vážným zásahům do životního prostředí,
The Court then established that the purpose of the framework agreement was to enhance maritime safety and to improve protection of the marine environment against ship-source pollution.
Rámcové rozhodnutí Rady 2005/667/SVV ze dne 12. července 2005 k posílení rámce trestního práva pro boj proti znečištění z lodí (Úř. věst. L 255, s.164).
Council Framework Decision 2005/667/JHA of 12 July 2005 to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (OJ 2005 L 255, p. 164).
Toto rozhodnutí doplňuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání (Úř. věst. L 255, s. 11).
It supplements Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements (OJ 2005 L 255, p. 11).
Vývoj a činnost může zákonodárce Společenství uložit členským státům povinnost zavést takovéto sankce k zajištění plné účinnosti norem, které přijal v oblasti ochrany životního prostředí.
Accordingly, the provisions of the framework agreement requiring Member States to apply criminal penalties to certain forms of conduct could have been validly adopted on the basis of the EC Treaty.
Naopak ustanovení tohoto rámcového rozhodnutí týkající se druhu a výše použitelných trestních sankcí nespadají do pravomoci Společenství.
By contrast, the provisions of the framework agreement relating to the type and level of the applicable criminal penalties did not fall within the Community’s sphere of competence.
Avšak v rozsahu, v němž jsou tato posledně uvedená ustanovení neoddělitelně spojena s ustanoveními o trestných činech, k nimž se vztahují, dospěl Soudní dvůr k závěru, že rámcové rozhodnutí Rady zasáhlo do pravomocí Společenství v oblasti námořní dopravy, čímž porušilo Smlouvu o Evropské unii, která takové pravomoci upřednostňuje.
However, inasmuch as those provisions were inseparable from those concerning the criminal oences to which they related, the Court concluded that the Council framework decision encroached upon the Community’s competence regarding maritime transport, in breach of the Treaty on European Union which gives priority to such competence.
Rámcové rozhodnutí tedy bylo z důvodu své nedělitelnosti zrušeno v celém rozsahu.
The framework decision, being indivisible, was therefore annulled in its entirety.
Pokud jde o rozsah pravomoci Soudního dvora u předběžných otázek ohledně výkladu nebo posouzení platnosti, zaslouží si zmínku několik věcí.
It is worth noting several cases that deal with the extent of the Court’s jurisdiction to give preliminary rulings interpreting measures or determining their validity.
Ve věci Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos (rozsudek ze dne 11. září 2007, C-431/05) odpověděl Soudní dvůr na otázku portugalského Nejvyššího soudu, zda má pravomoc k výkladu článku 33 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (Dohoda TRIPS)3, kladně a konstatoval, že jelikož uvedená dohoda byla uzavřena Společenstvím a jeho členskými státy na základě sdílené pravomoci, má Soudní dvůr pravomoc vymezit povinnosti, které na sebe Společenství takto vzalo, a vykládat za tím účelem ustanovení dotyčné dohody.
In its judgment of 11 September 2007 in Case C-431/05 Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos, the Court, asked by the Portuguese Supreme Court of Justice whether it has jurisdiction to interpret Article 33 of the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement) (3), answered in the armative, stating that, since the TRIPs Agreement was concluded by the Community and its Member States by virtue of joint competence, the Court has jurisdiction to dene the obligations which the Community thereby assumed and, for that purpose, to interpret the provisions of the TRIPs Agreement.
Otázka rozdělení pravomocí mezi Společenství a jeho členské státy vyžaduje jednotnou odpověď na úrovni Společenství, kterou může dát pouze Soudní dvůr.
The matter of the sharing of competence between the Community and its Member States calls for a uniform reply at Community level that the Court alone is capable of supplying.
Pokud jde konkrétněji o projednávaný případ, Soudní dvůr rozhodl, že existuje jasný zájem Společenství na tom, aby byl Soudní dvůr považován za příslušný k výkladu článku 33 uvedené dohody TRIPS týkající se minimální doby ochrany patentů s cílem určit, zda právo Společenství brání tomu, aby byl tomuto ustanovení přiznán přímý účinek.
In relation more specically to the case in point, the Court held that there is some Community interest in considering it as having jurisdiction to interpret Article 33 of the TRIPs Agreement — which relates to the minimum term of patent protection — in order to ascertain whether it is contrary to Community law for that provision to be given direct eect.
Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví, která je přílohou 1C Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO), podepsané v Marrákeši dne 15. dubna 1994 a schválené rozhodnutím Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (Úř. věst. L 336, s. 1).
Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, constituting Annex 1C to the Agreement establishing the World Trade Organisation, signed at Marrakesh on 15 April 1994 and approved by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994 concerning the conclusion on behalf of the European Community, as regards matters within its competence, of the agreements reached in the Uruguay Round multilateral negotiations (1986-1994) (OJ 1994 L 336, p. 1).
Rozsudek ze dne 18. října 1990, C-297/88 a C-197/89, Recueil, s. I-3763.
Joined Cases C-297/88 and C-197/89 [1990] ECR I-3763.
Rozsudek ze dne 17. července 1997, C-28/95, Recueil, s. I-4161.
Case C-28/95 [1997] ECR I-4161.
Rozsudek ze dne 16. března 2006, C-3/04, Sb. rozh. s. I-2505.
Case C-3/04 [2006] ECR I-2505.
Soudní dvůr vydaných na základě žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
C-280/06 Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, that, in the particular case where it adjudicates on references for a preliminary ruling in which the rules of Community law whose interpretation is requested are applicable only because of a reference made to them by national law, that is to say where, in regulating purely internal situations, domestic legislation provides the same solutions as those adopted in Community law, it is clearly in the Community interest that, in order to avoid future dierences of interpretation, provisions or concepts taken from Community law should be interpreted uniformly irrespective of the circumstances in which they are to apply, by means of judgments of the Court given on references for a preliminary ruling.
Soudní dvůr v důsledku toho poskytl výklad požadovaný vnitrostátním soudem.
The Court consequently supplied the interpretation sought by the national court.
Je třeba poznamenat, že Soudní dvůr rovněž rozhodl ve věci Ikea Wholesale (rozsudek ze dne 27 září 2007, C-351/04), že dohody Světové obchodní organizace (WTO) s ohledem na svou povahu a strukturu v zásadě nepatří mezi normy, ve vztahu k nimž Soudní dvůr kontroluje legalitu aktů orgánů Společenství.
The Court also held, in its judgment of 27 September 2007 in Case C-351/04 IkeaWholesale, that, given their nature and structure, the WTO (WorldTrade Organisation) agreements are not in principle among the rules in the light of which the Court is to review the legality of measures adopted by the Community institutions.
Pouze za situace, kdy Společenství zamýšlelo vykonat zvláštní povinnost, kterou na sebe vzalo v rámci WTO, nebo v případě, že akt Společenství výslovně odkazuje na konkrétní ustanovení dohod WTO, přísluší Soudnímu dvoru přezkoumat legalitu dotčeného aktu Společenství ve vztahu k pravidlům WTO.
It is only where the Community has intended to implement a particular obligation assumed in the context of the WTO, or where the Community measure refers expressly to the precise provisions of the WTO agreements, that it is for the Court to review the legality of the Community measure in question in the light of the WTO rules.
V rozsudku ze dne 28. června 2007 (Internationaler Hilfsfonds v. Komise, C-331/05 P) měl Soudní dvůr ve zcela odlišné oblasti příležitost rozhodnout, že náklady související s řízeními před evropským veřejným ochráncem práv, které nejsou nahraditelné jako výdaje, jejichž náhradu lze přiznat7, nemůže nést dotyčný orgán ani na základě mimosmluvní odpovědnosti Společenství vzhledem k tomu, že neexistuje příčinná souvislost mezi škodou a dotčeným vadným aktem, jelikož uvedené náklady byly vynaloženy na základě svobodné volby dotčených osob.
In a very dierent eld, the Court held, by judgment of 28 June 2007 in Case C-331/05 P Internationaler Hilfsfonds v Commission, that costs relating to proceedings before the European Ombudsman, which do not qualify as recoverable costs (7), also cannot be payable by the institution concerned on the basis of non-contractual liability of the Community, given that there is no causal link between the loss and the wrongful act in question as such costs are incurred at the free choice of the persons concerned.
Na soudní agendě se podílelo rovněž právo na přístup veřejnosti k dokumentům orgánů.
The public’s right of access to documents of the institutions also gave rise to litigation.