natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Směrnice nedefinuje pojem „distribuční soustava“, ale definuje pojem „distribuce“ jako „přenos elektřiny distribuční soustavou vysokého, středního a nízkého napětí s cílem jejích dodávek zákazníkům, avšak s vyloučením dodávek samotných“ 11.
The directive does not define the term ‘distribution system’ but it defines ‘distribution’ as the ‘transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers, but not including supply’.
20 odst.
11 system.
1 směrnice, je třeba určit, zda lze spornou soustavu považovat za distribuční soustavu.
In order to ascertain whether it is nevertheless required to give access to third parties in accordance with Article 20(1) of the Directive it remains to be determined whether the system in question could be a distribution system.
Za těchto okolností je třeba k určení rozsahu pojmu „distribuční soustava“, jak jej používá směrnice, vzít do úvahy nejen znění relevantního ustanovení směrnice, ale zároveň kontext, ve kterém se nachází, a cíle sledované právní úpravou, jejíž je součástí 12.
In these circumstances it is necessary, in order to determine the scope of the concept of ‘distribution system’ as used in the directive, to consider not only the wording of the relevant provision of the directive but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it forms part. 12
Směrnice se zaměřuje na dotvoření vnitřního trhu s energiemi prostřednictvím
The directive aims at the completion of the internal market for energy, by liber-
V této souvislosti lze stručně uvést, že je diskutabilní, zda může být FLH například také považována za „dodavatele“ elektrické energie, případně „velkoobchodníka“ s elektrickou energií ve smyslu směrnice.
In this connection, it may be briefly pointed out that it is debatable whether FLH may, for example, also be regarded as a ‘supplier’ and/or a ‘wholesaler’ of electricity within the meaning of the directive.
Tyto případné dodatečné kvalifikace jsou ale pro projednávanou věc irelevantní, jelikož ze směrnice nelze vyvodit, že by zabránily tomu, aby byla FLH zároveň provozovatelem distribuční soustavy a jako taková v zásadě povinna zajistit přístup třetích osob k distribuční soustavě, kterou provozuje.
These possible additional qualifications are irrelevant for the present case, however, since it cannot be inferred from the directive that they would prevent FLH from being at the same time a distribution system operator and, as such, in principle obliged to give third parties access to the distribution system it operates.
2 odst. 5 směrnice.
11 — See Article 2(5) of the Directive.
2 odst. 3 směrnice se „přenosem“ rozumí přeprava elektřiny propojenou přenosovou soustavou velmi vysokého napětí a vysokého napětí s cílem dodávek elektřiny konečným spotřebitelům nebo distribučním podnikům, avšak s vyloučením dodávek samotných.
10 — According to Article 2(3) of the Directive ‘transmission’ means the transport of electricity on the extra high-voltage and high-voltage interconnected system with a view to its delivery to final customers or to distributors, but not including supply.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-439/06 liberalizace a harmonizace podmínek, za kterých funguje trh s elektrickou energií, tak, aby byly vnitrostátní trhy zcela začleněny do jednoho skutečného a plně operativního jednotného trhu s energiemi 13.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 alising and harmonising the conditions in which the electricity market operates so as to fully integrate the national markets in one true and fully operational single market for energy.
dodávat svým zákazníkům 15.
13 customers.
Obě tato práva jsou nutně propojená, jelikož pokud si mají zákazníci svobodně vybrat svého dodavatele, je nezbytné, aby tito dodavatelé měli za přiměřenou a nediskriminační úhradu právo na přístup k přenosovým a distribučním soustavám, které přivádějí elektrickou energii k zákazníkovi.
15These two rights are necessarily linked because, if customers are to choose freely their supplier, it is necessary that suppliers have the right to access, for an adequate and nondiscriminatory remuneration, the different transmission and distribution systems which carry electricity to the customer.
Význam zásady přístupu třetích osob je také zjevný z postupu příjímání směrnice.
The importance of the principle of third party access is also apparent from the legislative history of the directive.
Ustanovení vyžadující od členských států zajistit přístup třetích osob bylo zásadním prvkem návrhu Komise týkajícího se změny první směrnice o elektrické energii 16a bylo přijato v zásadě v nezměněné podobě v článku 20 směrnice.
The provision requiring Member States to ensure third party access was an essential element of the Commission’s proposal to amend the first electricity directive 16and was adopted, essentially unchanged, in Article 20 of the Directive.
To vyžaduje, aby byla omezení obecné zásady přístupu třetích osob vykládána úzce a aby se jednalo pouze o ta omezení, která stanoví směrnice.
This requires that restrictions to the general principle of third party access be interpreted narrowly and be limited to those provided for under the directive.
To zároveň vylučuje možnost, aby takové ustanovení, jakým je článek 13 směrnice, který stanoví, že členské státy určí nebo požádají podniky, které vlastní distribuční soustavu nebo za ni odpovídají, aby určily jednoho nebo více provozovatelů distribuční soustavy, mohlo dávat členským státům úplnou volnost při definování „distribuční soustavy“.
This also precludes the possibility that a provision such as Article 13 of the Directive, which provides that Member States are to designate, or to require undertakings that own or are responsible for distribution systems to designate, one or more distribution system operators, could give Member States total freedom in the definition of a ‘distribution system’.
Navíc Soudní dvůr již ve své judikatuře k první směrnici o elektrické energii zdůraznil význam nediskriminačního přístupu třetích osob k soustavě 17.
Moreover, in its caselaw on the first electricity directive the Court has already highlighted the importance of nondiscriminatory third party access to the network. 17
A jsou to právě tyto úvahy, v jejichž světle je třeba vykládat rozsah pojmu „distribuční soustava“, který má klíčový význam
It is in the light of these considerations that the scope of the concept of ‘distribution system’, which is essential for the effec-
Navíc ze směrnice vyplývá, že jedním ze zásadních prvků liberalizace trhů s energiemi je zajistit, aby spotřebitelé elektrické energie měli právo si svobodně zvolit své dodavatele a všichni dodavatelé právo svobodně
Furthermore, it appears from the directive that one of the essential elements of the liberalisation of energy markets is to ensure that electricity customers have the right to choose freely their suppliers and all suppliers the right to freely deliver their
15 — Viz bod 4 odůvodnění směrnice.
15 — See 4th recital to the Directive.
Úplné zavedení této svobody volby mělo být dostupné pro zákazníky, kteří nebyli domácnostmi, od 1. ledna 2003 a pro všechny kategorie zákazníků nejpozději od 1. ledna 2005.
The full implementation of that freedom of choice should be available to non-domestic customers by 1 January 2003 and all categories of customers at the latest by 1 January 2005.
13 — Viz důvodová zpráva předložená Komisí s návrhem směrnice Evropského parlamentu a Rady, která mění směrnice 96/92/ES a 98/30/ES o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a zemním plynem (KOM/2001/0125 konečné).
13 — See Explanatory memorandum presented by the Commission with the Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directives 96/92/EC and 98/30/EC concerning common rules for the internal market in electricity and natural gas (COM/2001/0125 final).
17 — Viz rozsudek ze dne 7. června 2005, VEMW (C-17/03, Sb. rozh. s. I-4983, body 42 až 46).
17 — See Case C-17/03 Vereniging voor Energie, Milieu en Water and Others [2005] ECR I-4983, paragraphs 42 to 46.
14 — Viz důvodová zpráva uvedená v poznámce pod čarou 13.
14 — See Explanatory memorandum, cited in footnote 13.
V první fázi budu analyzovat, do jaké míry jsou některá kritéria, jako například velikost nebo účel soustavy, důležitá pro kvalifikaci soustavy jako „distribuční soustavy“.
As a first step, I shall analyse the extent to which some criteria, such as the size or the purpose of the system, are essential for the qualification of a ‘distribution system’.
Prahová hodnota ohledně izolovaných mikrosoustav tak byla stanovena z velmi specifického důvodu a nemůže být považována za obecný ukazatel velikosti soustav, které zákonodárce Společenství měl nebo neměl v úmyslu regulovat.
20 The threshold regarding micro isolated systems was thus established for a very specific purpose and cannot be regarded as an overall indicator of the size of systems the Community legislature intended to regulate or not.
Zaprvé lze poukázat na skutečnost, že směrnice blíže neurčuje velikost, od které je elektroenergetická soustava považována za „distribuční soustavu“.
It may first be pointed out that the directive does not specify a size threshold in order for an electricity system to be regarded as a ‘distribution system’.
V rámci směrnice má ale velikost soustavy význam při uplatňování některých zásadních povinností, z nichž nejdůležitější je právní oddělení provozovatelů distribuční soustavy 18.
Nevertheless, within the framework of the directive the size of a system is relevant for the application of certain essential obligations, most importantly for the unbundling of distribution system operators. 18
Podle mého názoru tato skutečnost poukazuje na to, že záměrem bylo, aby se směrnice v zásadě vztahovala na širokou škálu soustav bez ohledu na jejich velikost.
In my view this indicates that, as a matter of principle, the directive is intended to apply to a wide range of systems regardless of their size.
To ale nevylučuje možnost, aby bylo uplatňování určitých základních povinností stanovených ve směrnici přizpůsobeno v závislosti na velikosti dotčené soustavy, jak je tomu v případě povinnosti právního oddělení provozovatelů.
This does not preclude the possibility that the application of certain essential obligations laid down in the directive, as is the case for unbundling, may be adapted depending on the size of the system in question.
V souvislosti s povinností zajistit přístup třetích osob má velikost patrně význam pouze za výjimečných okolností 19, konkrétně v souvislosti s definicí izolovaných mikrosoustav a malých izolovaných soustav, které mohou členské státy osvobodit mimo jiné od povinností zajistit přístup třetích osob. Možnost osvobození izolovaných soustav ale
In relation to the obligation to provide third party access it would appear to be relevant only in exceptional circumstances, 19 namely in relation to the definition of micro and small isolated systems, for which Member States can provide for exemptions inter alia from third party access obliga-
Mimoto, i když vynětí jedné „malé“ soustavy z rozsahu působnosti směrnice nemusí mít nutně významný dopad na
Moreover, while the exclusion of one ‘small’ system from the scope of the directive may not necessarily have a significant impact
18 — Článek 15 směrnice, který se týká „právního oddělení provozovatelů distribuční soustavy“, v poslední větě druhého odstavce stanoví, že „[č]lenské státy se mohou rozhodnout neuplatňovat odstavce 1 a 2 na integrované elektroenergetické podniky sloužící méně než 100 000 připojeným zákazníkům nebo obsluhující malé izolované soustavy“.
18 — Article 15 of the Directive, which concerns the ‘unbundling of distribution system operators’, provides in the last sentence of the second paragraph that ‘Member States may decide not to apply paragraphs 1 and 2 to integrated electricity undertakings serving less than 100 000 connected customers, or serving small isolated systems’.
Viz rovněž bod 11 odůvodnění směrnice, který stanoví, že „[a]by se předešlo nepřiměřenému finančnímu nebo správnímu zatížení malých distribučních podniků, měly by mít členské státy možnost je v případě potřeby osvobodit od zákonných požadavků na oddělení distribučních činností“.
See also the 11th recital to the Directive, which states that ‘[t]o avoid imposing a disproportionate financial and administrative burden on small distribution companies, Member States should be able, where necessary, to exempt such companies from the legal distribution unbundling requirements’.
19 — Viz článek 26, který umožňuje za určitých okolností osvobodit izolované mikrosoustavy a malé izolované soustavy od povinností přístupu třetích osob.
20 — ‘Operation networks’ within the meaning of the EnWG are in principle closed but this does not make them isolated, as they may well receive electricity from a bigger network to which they are connected.
20 — „Provozní soustavy“ ve smyslu EnWG jsou v zásadě uzavřené, ale nezpůsobuje to jejich izolovanost, jelikož mohou přijímat elektrickou energii od větší soustavy, ke které jsou připojeny.
19 — See Article 26, which allows in certain circumstances for the exclusion of micro and small isolated systems from third party access obligations.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-439/06 je soustava určena.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 the definition of ‘distribution’ in Article 2(5) of the Directive.
hospodářskou soutěž, a tedy ani na liberalizaci odvětví elektrické energie, tato skutečnost nemá vliv na to, jakým způsobem může vynětí celé kategorie malých soustav ovlivnit hospodářskou soutěž.
on competition and thus on the liberalisation of the electricity sector, this has no bearing on how the exclusion of a whole category of small systems may affect competition.
Každopádně vedle zjevných problémů s vymezením, kdy se má soustava považovat za „malou“, neexistuje žádný důkaz o tom, že podle § 110 odst. 1 bodu 1 EnWG budou osvobozeny pouze relativně „malé“ soustavy.
In any event, besides the obvious difficulties of defining when a system is to be regarded as ‘small’, there is no evidence that only relatively ‘small’ systems will be exempted pursuant to Paragraph 110(1)(1) of the EnWG.
Soustavy jsou osvobozeny pokud splňují podmínky stanovené v tomto ustanovení, a to bez ohledu na objem elektrické energie, kterou dodávají.
So long as they fulfil the conditions laid down in that provision, systems are exempted regardless of the amount of electricity they deliver.
To znamená, že například mnohem větší letiště, než je Lipsko/Halle, může být osvobozeno na základě § 110 odst. 1 bodu 1 EnWG od povinností zajistit přístup třetích osob.
This means, for example, that far bigger airports than Leipzig/Halle Airport may be exempted from third party access obligations in application of Paragraph 110(1)(1) EnWG.
Osvobození určitých soustav od povinností zajistit přístup třetích osob výlučně na základě účelu, ke kterému jsou tyto soustavy určeny, s sebou nese riziko, že jedna a tatáž soustava bude, nebo nebude moci být osvobozena od těchto povinností v závislosti na tom, zda je provozována v rámci jiné podnikatelské činnosti, nebo jako samostatná činnost.
The exemption of certain systems from third party access obligations on the sole basis of the purpose for which they are operated bears the risk that the same system, depending on whether it is run as part of another business or as a business on its own, will or will not be eligible for exemption from third party access obligations.
Proto by tedy osvobození tzv. „provozních soustav“ od povinností zajistit přístup třetích osob mohlo vést k rozdílnému zacházení s jednou a toutéž soustavou pouze na základě předmětu činnosti provozovatele soustavy.
Thus, the exclusion of so called ‘operation networks’ from third party access obligations could result in a different treatment of the same system solely on the basis of the business purpose of the system operator.
Zastávám tudíž názor, že malá velikost soustavy není rozhodujícím kritériem, na jehož základě by se taková soustava, jakou provozuje FLH, neměla kvalifikovat jako „distribuční soustava“ a na jehož základě by se na ní v zásadě neměla uplatnit zásada přístupu třetích osob.
I am therefore of the view that the small size of a system is not an essential criterion on which to refuse to qualify a system such as that operated by FLH as a ‘distribution system’ and to exclude it, as a matter of principle, from the application of the principle of third party access.
Zadruhé je třeba určit, do jaké míry má pro kvalifikaci soustavy jako „distribuční soustavy“ význam účel, ke kterému
Second, it must be determined to what extent the purpose for which a system is operated is essential for the qualification of the system as ‘distribution system’.
Pokud by se vycházelo z tohoto přístupu, znamenalo by to také, že jeden a tentýž zákazník, například obchod nebo restaurace, by měl, nebo neměl právo svobodně si zvolit dodavatele elektrické energie v závislosti na tom, jaký je předmět činnosti provozovatele
If this approach were to be followed, this would also mean that the same customer, for example a shop or a restaurant, would or would not have the right to choose freely among electricity suppliers depending on the business purpose of the system operator running the electricity system to which it is
CITIWORKS zákazníkům. Z tohoto důvodu by neměli takoví provozovatelé podléhat povinnostem, které směrnice ukládá provozovatelům distribučních soustav.
CITIWORKS obligations imposed on distribution system operators by the directive.
soustavy, ke které je připojen za účelem odběru elektrické energie.
connected for the purpose of receiving electricity.
Osvobození soustav od povinností zajistit přístup třetích osob na základě účelu, ke kterému jsou tyto soustavy určeny, by tedy vedlo k rozdílnému zacházení s konečnými zákazníky.
Thus, the exclusion of systems from third party access obligations on the basis of the purpose for which they are operated would result in a different treatment of final customers.
Tyto úvahy naznačují, že kdyby kvalifikace soustavy jako „distribuční soustavy“ byla podmíněna tím, že hlavním účelem soustavy je dodávka elektrické energie široké veřejnosti, vedla by tato situace k závažné diskriminaci jak mezi provozovateli soustav, tak i mezi zákazníky.
These considerations suggest that a situation where the qualification of a system as a ‘distribution system’ would depend on the condition that it pursues the main objective of delivering electricity to the general public would lead to substantial discrimination between system operators as well as between customers.
Takový výsledek by se stěží slučoval s cílem spočívajícím v nediskriminačním přístupu třetích osob a právu koncových uživatelů svobodně si zvolit dodavatele energie, kterého se směrnice snaží dosáhnout.
Such an outcome seems difficult to reconcile with the objective of nondiscriminatory third party access and the end-user’s right to freely choose the energy supplier that the directive seeks to achieve.
Takový přístup nepokládám za správný.
This approach should not be followed.
Členské státy disponují širokým prostorem pro uvážení, pokud jde o provedení směrnicí stanovených povinností zajistit přístup třetích osob v praxi.
Member States enjoy a wide margin of discretion in how they implement in practice the third party access obligations provided for in the directive.
Členské státy mohou případně stanovit zjednodušený administrativní režim pro menší nebo nově vzniklé soustavy nebo pro soustavy, jejichž hlavní činnost je jiná než dodávka energie zákazníkům.
Member States might possibly provide for a lighter administrative regime for smaller or newly-created systems or systems which pursue a main objective that is different from that of the supply of energy to customers.
Takže skutečné zatížení, které pro jednotlivého provozovatele znamená plnění takových povinností, do jisté míry závisí na způsobu regulace, který si zvolí každý členský stát 21.
Thus, the actual burden which the fulfilment of such obligations constitutes for an individual operator is to a certain extent the result of regulatory choices made by each Member State.
Takový důvod by tudíž sám o sobě neumožňoval úplné osvobození takových soustav od povinností, které směrnice ukládá provozovatelům distribučních soustav, a zejména od povinností zajistit přístup třetích osob.
21Therefore, such a ground would not in itself allow for the total exclusion of such systems from the obligations imposed by the directive on distribution system operators and especially third party access obligations.
Z toho vyplývá, že žádný z uvedených důvodů jako takový neodůvodňuje vynětí takové soustavy, jakou provozuje letiště
It follows that none of the above reasons justifies as such the exclusion of a system such as that operated by Leipzig/Halle Airport from the scope of the concept of
21 — Například německý zákonodárce si zvolil předchozí kontrolu sazeb za přístup k soustavě, „direktivní a těžkopádný nástroj regulace nevyžadovaný právem Společenství, namísto toho, aby se omezil na kontrolu metod, jakými se vypočítají tyto sazby“. Viz Thomas von Danwitz: Regulation and Liberalisation of the European Electricity Market – A German View, 2006, Energy Law Journal, svazek 27:423, s. 448.
21 — For example the German legislature has opted for an ex-ante control of tariffs for network access, ‘an intrusive and cumbersome instrument of regulation not required by Community law, instead of confining itself to control methods to calculate these tariffs’.
Mimoto se nedomnívám, že by určité malé nebo uzavřené soustavy neměly být ze strukturálních důvodu zásadně kvalifikovány jako „distribuční soustavy“.
Moreover, I do not think that certain small or closed systems should be denied, as a matter of principle, the qualification as ‘distribution systems’ on structural grounds.
Byl přitom vysloven názor, že povinnosti, které směrnice ukládá provozovatelům distribučních soustav, a zejména povinnosti zajistit přístup třetích osob, jsou pro některé provozovatele samy o sobě nadměrně zatěžující, zejména pokud jde o malé nebo začínající provozovatele, případně pokud jejich hlavní činnost spočívá v něčem jiném než v dodávce energie
It has indeed been argued that the obligations imposed by the directive on distribution system operators, and in particular third party access obligations, are per se overly burdensome for certain system ope r-ators, particularly when they are small, new entrants and/or pursue a main objective that is different from that of the supply of energy to customers. For that reason, such ope r-ators cannot be intended to be subject to the
Lipsko/Halle, z rozsahu pojmu „distribuční soustava“ ve smyslu směrnice.
‘distribution system’ within the meaning of the directive.
Právě naopak, některé skutečnosti nasvědčují tomu, že taková soustava, jakou provozuje FLH, by se ve skutečnosti měla považovat za distribuční soustavu ve smyslu směrnice.
Quite to the contrary, some elements suggest that a system such as that operated by FLH should in fact be regarded as a distribution system within the meaning of the directive.
Nacházejí se sice na letišti, ale vykonávají vlastní obchodní činnost.
happen to be located at the airport but they pursue their own commercial purpose.
Jak bylo potvrzeno při jednání, jejich smluvní vztah s FLH je upraven především nájemní smlouvou.
The contractual relationship they have with FLH is, as was confirmed at the hearing, primarily a lease contract.
Situace uvedených 93 podniků se proto v zásadě neliší od situace podniků, které mají v nájmu prostory v centru města nebo nákupních střediscích.
The situation of the 93 undertakings in question therefore does not differ fundamentally from that of businesses renting city centre premises or premises in a retail centre.
Tyto podniky by proto v zásadě měly mít možnost svobodného výběru svého dodavatele elektrické energie.
These undertakings should therefore, in principle, be able to choose freely their supplier of electricity.