natgillin/translations-raw huggingface dataset:
změnám v míře nezaměstnanosti podlejednotlivých věkových skupin a podle pohlaví.Počet nezaměstnaných se však v roce 2004 povýrazném nárůstu z roku 2003 celkově snížil
ECB Annual Report 2004
(meziroční změny v %) v národním hospodářství celkemv průmyslu bez stavebnictví
(annual percentage changes)
Zdroj: Eurostat.Poznámka: Údaje se týkají zemí eurozóny (i v období předrokem 2001).1) Meziroční změny nejsou sezonně očištěny.
Source: Eurostat.Note: Data refer to the Euro 12 (including periods prior to 2001).1) Annual changes are not seasonally adjusted.
POTENCIÁLNÍ DOPADY DEMOGRAFICKÝCH ZMĚN V EUROZÓNĚ
POTENTIAL EFFECTS OF DEMOGRAPHIC CHANGE IN THE EURO AREA
Charakteristickými rysy dosavadního a predikovaného demografického vývoje v eurozóně,obdobně jako v mnoha jiných průmyslových zemích, je snižující se populační růst a postupnéstárnutí obyvatelstva.
Recent and projected demographic dynamics in the euro area, as in many other industrialisedcountries, are characterised by decreasing population growth and a gradual ageing of thepopulation.
Tento vývoj je důsledkem nízké porodnosti ve většině zemí eurozóny azvyšující se střední délky života.
These developments are the result of low fertility rates in most euro area countriesand increasing life expectancy.
Přestože všechny demografické projekce jsou spojeny seznačnou mírou nejistoty, zdá se, že tyto struktury jsou pro většinu z nich shodné, včetně predikcí Eurostatu a Spojených národů.
Although considerable uncertainty surrounds all demographicprojections, these patterns seem to be common to most, including those by Eurostat and the United Nations.
Vtomto boxu analyzujeme některé z hlavních důsledků.
This box discusses some of the main implications.
), by celková míra porodnosti v období do roku 2050 měla podle předpokladů zůstat pod úrovní populační reprodukce, která představuje přibližně dvě děti najednu ženu.
According to the most recent projections available for euro area countries (the United Nations2002 World Population Prospects1), total fertility rates in the euro area are expected to remainbelow the population replacement level of about two children per woman in the period to 2050.
Zároveň se předpokládá, že střední délka života se v období let 2005-2050 zvýší o
Atthe same time, average life expectancy is expected to increase by five years between 2005 and2050 (see left-hand panel of the chart below).
1Tato analýza vychází zejména z předpokladů „střední varianty“ porodnosti, které lze považovat za nejpravděpodobnější.
The combination of these two effects implies aslowdown in the euro area’s population growth rate and, from around 2015, a decline in its totalpopulation.
Hlavní demografické trendy v eurozóně
Main demographic developments in the euro area population growth rate (percentage change; left-hand scale)
% populace ve věku 15-64 let (levá osa)% populace nad 64 let (levá osa)index závislosti (pravá osa) tempo růstu obyvatelstva, (levá osa)celková porodnost, (levá osa)průměrná délka života (roky; pravá osa)
% of population aged 15-64 (left-hand scale)% of population aged 65 and above (left-hand scale)old age dependency ratio (right-hand scale) total fertility rate (left-hand scale)life expectancy (years; right-hand scale)
Zdroj: Projekce světové populace OSN z roku 2002 (varianta střední porodnosti) a výpočty ECB.
Sources: United Nations 2002 World Population Prospects (medium fertility variant) and ECB calculations.1The figures in this paragraph and the charts refer to the “medium variant” assumptions regarding fertility, which can be seen as themost likely.
pět let (viz levá část grafu).
ECB Annual Report 2004
Hospodářské důsledky
Economic implications
Takový demografický posun bude mít hluboký vliv na ekonomiky eurozóny.
Such a demographic shift will have a profound effect on euro area economies.
Například strukturanabídky pracovních sil se změní v důsledku změny podílu starších pracovníků a nabídkapracovních sil může dokonce zaznamenat pokles, pokud budou pracovníci i nadále odcházetdo důchodu předčasně a na trh práce vstoupí příliš málo nových pracovníků, kteří by nahradility, kteří jej opouštějí.
For example, thecomposition of the labour supply will change as the proportion of older workers increases, andthe labour supply may even fall if workers continue to retire early and too few new workersenter the labour market to replace those leaving it.
Předpokládané snižování populace v produktivním věku bude vyvíjet tlakna oslabování tempa růstu potenciálního produktu v eurozóně, pokud je nebude možnékompenzovat intenzivnějším působením jiných růstových faktorů, jako například vyššímpodílem zapojení do trhu práce, produktivitou práce a/nebo produktivním využíváním jinýchzdrojů, jako například kapitálu.
The projected decrease in the working agepopulation will exert downward pressure on the growth rate of potential output of the euro area,unless it can be compensated for by increased contributions from other growth factors, such asincreases in labour market participation, labour productivity and/or the productive use of otherresources such as capital.
Probíhaly určité diskuse o rozsahu, v němž by migrace mohlapřispět ke zvýšení nabídky pracovních sil.
There has been some discussion of the extent to which immigrationmay help to increase labour supply.
Z většiny studií vyplývá, že role migrace v řešenídemografických výzev v Evropě bude pravděpodobně malá a dočasná, a že bude limitovánapočtem potenciálních migrantů vzhledem ke skutečnému rozsahu problému a rovněžpraktickými a politickými omezeními.
Most studies suggest that the role of migration inaddressing Europe’s demographic challenge is likely to be small and temporary, being limitedby the number of potential migrants relative to the size of the problem and by practical andpolitical constraints.
Financování systémů sociálního zabezpečení a zejména veřejných penzijních systémů,založených na principu průběžnosti (pay-as-you-go) bude rovněž vystaveno tlaku vzhledem k tomu, že rozdíl mezi počtem důchodců a počtem subjektů odvádějících příspěvky dopenzijních a zdravotních systémů se zvyšuje.
The financing of social security systems, and in particular public pension systems based on thepay-as-you-go principle, will also come under pressure as the ratio of the number of pensioners tothe number of contributors to pension and health systems rises.
Veřejné výdaje na zdravotní a dlouhodobou péčise podle předpokladů zvýší v důsledku pokroku v oblasti zdravotnických technologií a
Public expenditure on health andlong-term care is expected to increase as progress in medical technologies continues to be madeand the demand for these services grows with the number of elderly people.
Tyto potenciálnídopady mohou mít značný rozsah.
The size of thesepotential effects could be substantial.
Na základě odhadů pracovní skupiny pro problematikustárnutí populace v rámci Výboru pro hospodářskou politiku Evropské komise jsou ve většinězemí eurozóny navrhovány do roku 2050 další výdaje na důchody ve výši 3 % až 6 % HDP.Další nárůst výdajů ve výši 2 % až 4 % HDPby mohl vyplynout z rostoucích nákladů nazdravotní a dlouhodobou péči.
Estimates by the European Commission’s Economic Policy Committee’s Working Group on Ageing Population suggest additional pension expenditure ofbetween 3% and 6% of GDP by 2050 in most euro area countries. A further increase in expenditureof 2% to 4% of GDP could result from rising health and longterm care costs.
Stárnutí populace také pravděpodobně vyvolá změny ve struktuře finančních trhů a v tvorběcen finančních aktiv.
Population ageing is also likely to induce changes in the structure of financial markets and thepricing of financial assets.
Domácnosti různých generací mají obvykle v držení různé částkyfinančních aktiv a vybírají si pro svá investiční portfolia aktiva s odlišnými rizikovými profily.Vzhledem k tomu, že dlouhodobá poptávka po bydlení závisí, kromě jiného, na počtudomácností v dané ekonomice, mohou demografické změny ovlivnit také ceny realit.
Given that long-run demand for housing depends, inter alia, on the number ofhouseholds in an economy, demographic changes may also affect real estate prices.Furthermore, pension reforms, in particular a move towards more private funding, are likely tohave a significant effect on financial markets as the role of institutional investors, such aspension funds and insurance corporations, increases.
Kromětoho penzijní reformy, a to zejména přechod směrem k financování založenému spíše nasoukromém sektoru, budou mít pravděpodobně významný dopad na finanční trhy, neboť posilujíroli institucionálních investorů, jako například penzijních fondů a pojišťovacích společností.Skutečnost, že dlouhodobé časové řady finančních cen jsou k dispozici pouze v omezené míře,problémy měření a okolnost, že akcie drží obvykle pouze malá část populace, omezují míru, v níž lze kvantifikovat potenciální dopady demografických změn na finanční trhy.
The limited availability of long timeseries of financial prices, measurement problems and the fact that typically only a smallfraction of the population hold equities limit the extent to which possible effects ofdemographic change on financial markets can be quantified.
Ovšemsimulace provedené na základě modelů vycházejících z teorie „životního cyklu“ obvykle zjišťují,že důsledkem stárnoucí populace je snížení cen finančních aktiv (akcií i dluhopisů) a zvýšenípožadované akciové prémie, když současná populace v produktivním věku odejde do důchodu.
However, simulations carried outusing models based on the “life-cycle” theory generally find that an ageing population impliesa decrease in financial asset prices (both equities and bonds) and an increase in the requiredequity premium when the currently active population retires.
Potřeba komplexních reforem
The need for comprehensive reforms
Aby bylo možné se vyrovnat s takovými dopady demografických změn, musejí jednotlivé vládyuskutečnit komplexní reformy.
To cope with such effects of demographic change, governments need to undertakecomprehensive reforms.
Takové reformy by si měly klást za cíl řešit konkrétní problémyv systémech penzijní a zdravotní péče, snížit celkový veřejný dluh a podpořit síly, které jsouhybným momentem hospodářského růstu.
Such reforms should aim to address specific problems in pension andhealthcare systems, reduce overall public debt and strengthen the forces driving economicgrowth.
Vrámci EU vlády souhlasily se strategií členěnoudo tří záměrů.
Within the EU, governments have agreed on a three-pronged strategy.
Tato strategie byla poprvé vymezena v Hlavních směrech hospodářské politiky(Broad Economic Policy Guidelines, BEPG) a obsahuje tři hlavní záměry: zvýšit míruzaměstnanosti, snížit státní dluh a reformovat penzijní systémy, včetně přechodu k větší mířespoléhání se na fondové financování.
This strategywas first set out in the 2001 BEPGs and comprises three broad objectives: to raise employment
proces investic do lidského kapitálu a výzkumu a vývoje s cílem kompenzovat možné dopadystárnutí populace na produktivitu práce a celkovou produktivitu.
Moreover, many countries willneed to embark on a sustained process of investment in human capital and research anddevelopment in order to offset the possible effects of population ageing on labour and totalfactor productivity.
Snížení veřejného dluhu by přispělo ke zlepšení fiskální udržitelnosti a veřejné finance by takučinilo méně zranitelné vůči dopadům demografických změn.
Reducing public debt would contribute to improving fiscal sustainability and thus make publicfinances less vulnerable to the impact of demographic changes.
Zejména nízká úroveň dluhu byv době zvýšeného fiskálního zatížení v souvislosti se stárnutím populace poskytla vládám dalšímanévrovací prostor.
In particular, lower debt levelswould provide governments with additional leeway in times of increased ageing-related fiscalburdens.
Obdobně také nižší splátky úroků z veřejného dluhu by uvolnily fiskálnízdroje a vládám poskytly větší míru flexibility v případě potřeby vyrovnat se s jakýmkolinepředpokládaným vývojem.
Likewise, lower interest payments on public debt would free up fiscal resources andgive governments more flexibility to cope with any unforeseen developments.
Vtomto ohledu ustanovení Paktu stability a růstu, zejménapožadavek vyrovnané rozpočtové pozice nebo rozpočtového přebytku, motivují vlády správnýmsměrem se záměrem připravit je na zatížení související se stárnoucí populací.
In this regard,the provisions of the Stability and Growth Pact, in particular the requirement that publicfinances remain close to balance or in surplus, establish incentives in the right direction forgovernments to prepare for ageing-related fiscal burdens.
Z rozsahu předpokládaného tlaku na penzijní systémy vyplývá, že v oblasti penzijní reformyje třeba sledovat dva strategické směry.
The scale of the projected pressure on pension systems suggests that two sets of strategies needto be pursued in the area of pension reform.
Za prvé, jsou nezbytné další úpravy struktury dávek apříspěvků v rámci stávajících průběžných systémů (pay-as-you-go) (parametrické reformy).
First, further adjustments to the structure ofbenefits and contributions within existing pay-as-you-go arrangements are needed (parametricreforms).
Vrámci těchto úprav je třeba provést revize vzorců dávek a úpravy indexace penzijních dávek.Vzhledem k tomu, že takové parametrické změny pravděpodobně nebudou dostatečné proto,aby penzijní systémy zakotvily v trvale udržitelných mezích, druhým strategickým směrem jepřechod k vyššímu podílu fondového financování dávek (systémové reformy).
These include revisions of benefit formulas and adjustments to the indexation ofpension benefits. As a complement, it will be necessary for most countries to move towardsgreater funding of benefits and the diversification of financing arrangements (systemicreforms).
Současné odvodyz příjmů pracovníků by byly nahrazeny financováním z kapitálu akumulovaného v předcházejícím období penzijními fondy.
Instead of through current transfers from labour income, pensions would be financedfrom previously accumulated capital via pension funds.
Je tedy třeba zavést opatření, která by přispěla k rozvoji infrastruktury umožňující, aby z těchto finančních prostředků byly efektivněpřidělovány penzijní úspory a aby byla řízena s nimi spojená rizika a zaručen nespekulativnícharakter penzijních úspor.
Thus, policies should be put in place tofacilitate the development of an infrastructure that would enable these funds to efficientlyallocate retirement savings and manage the related risks, and to safeguard the non-speculativecharacter of retirement savings.
Závěrem lze konstatovat, že z populačních projekcí vyplývá, že demografické změny v eurozóněse projeví nejvýrazněji přibližně od roku 2015, přestože vývoj v jednotlivých zemích postupujeodlišným tempem a v řadě zemí eurozóny již začal pokles celkové populace.
In conclusion, population projections suggest that demographic change in the euro area will bemost apparent from around 2015, although developments in individual countries are proceeding atdifferent rates and in a number of euro area countries the total population has already begun todecline.
Mnoho zemí jižsice začíná zlepšovat motivační kompatibilitu svých systémů daní a dávek a trvalou udržitelnostveřejných financí, přesto budou v blízké budoucnosti nezbytné další dalekosáhlé reformy.Včasná realizace komplexních a motivačně kompatibilních reforem je nezbytná z hlediskapřípravy na očekávané demografické změny.
Although many countries are starting to improve the incentive compatibility of their taxand benefit systems and the sustainability of public finances, further wide-ranging reforms arenecessary in the near future. The timely implementation of comprehensive and incentivecompatible reforms is needed in order to prepare for demographic change.
FISKÁLNÍ VÝVOJ
2.5FISCAL DEVELOPMENTS
HDP, především vzhledem k tomu, že země s výraznou nerovnováhou nesplnily ambicióznístrukturální konsolidační plány.
A number of countries recorded deficit ratios ator above the 3% of GDP reference value andfour countries (Germany, Greece, France andthe Netherlands) were in an excessive deficitsituation.
Řada zemí vykázala podíl deficitu ve výši 3%referenční hodnoty HDPnebo vyšší a čtyři země(Německo, Řecko, Francie a Nizozemsko) sedostaly do situace nadměrného deficitu.Deficity v Německu a ve Francii třetí rok posobě výrazně překročily 3 % HDP.
For the third year in a row, deficitsexceeded 3% of GDP by a significant margin in Germany and France.
Následně povýznamných statistických revizích vyšlonajevo, že podle metodologie ESA95 Řeckozaznamenávalo od roku 1997 deficity nadreferenční hodnotu; jeho deficit za rok 2004 byl
Following significantstatistical revisions, it became clear thataccording to the ESA 95 methodology Greecehad recorded deficits above the reference valuesince 1997; its deficit for 2004 was 6.1% of GDP.
ROZPOČTOVÉ SALDO BYLO V ROCE 2004 STABILNÍFiskální vývoj v eurozóně byl v roce 2004neuspokojivý.
BUDGET BALANCE BROADLY STABLE IN 2004Fiscal developments in the euro area wereunsatisfactory in 2004.
Podle posledních údajů, které dalk dispozici Eurostat, deficit v eurozóně zůstalvíceméně stabilní na 2,7 % HDP(viz Tabulka5).
According to the latestdata available from Eurostat, the euro areadeficit remained broadly stable at 2.7% of GDP (see Table 5).
Rozpočtový výsledek v roce 2004 odráželmírné fiskální uvolňování, zatímco dopadekonomického cyklu byl menší.
The budgetary outcomein 2004 reflected a slight fiscal loosening,while the impact of the economic cycle wasminor.
Většina zemíeurozóny nesplnila cíle vytyčené v aktualizovaných programech stability z konceroku 2003 a začátku roku 2004. Cílů nebylodosaženo v průměru o 0,3 procentního bodu
Most euro area countries failed to meetthe targets set out in the updated stabilityprogrammes of end-2003 and early 2004.Targets were missed on average by 0.3percentage point of GDP, mainly becauseof a failure to meet ambitious structuralconsolidation plans on the part of countrieswith substantial imbalances.
Tabulka 5 Fiskální pozice v eurozóně
Table 5 Fiscal positions in the euro area
(v % HDP)
(as a percentage of GDP)
Přebytek (+) / deficit (-) vládních institucí
General government surplus (+) / deficit (-)
Eurozóna Belgie Německo Řecko Španělsko Francie Irsko Itálie Lucembursko Nizozemsko Rakousko Portugalsko Finsko
Euro area Belgium Germany Greece Spain France Ireland Italy Luxembourg Netherlands Austria Portugal Finland
Hrubý dluh vládních institucí
General government gross debt
Zdroje: Evropská komise a výpočty ECB.Poznámka: Údaje vycházejí z definice postupu při nadměrném schodku.
Sources: Eurostat and ECB calculations.Note: Data are based on the excessive deficit procedure definitions.
Rozpočtová salda nezahrnují výnosy z prodeje licencí UMTS.
Budget balances exclude proceeds from the sale of UMTS licences.
ve výši 6,1% HDP.
ECB Annual Report 2004
Všechny tři vysoce zadlužené země(Belgie, Řecko a Itálie) měly i nadále prospěchz úspor úrokových nákladů, což mělo příznivýdopad na celkové rozpočtové pozice.
Whilethis reflects a reversal of more lax expenditurepolicies in recent years, it was not sufficient tofully offset the revenue decline.
Při měření primárním saldem očištěným ocyklické vlivy podle odhadů Evropské komiserozpočtový výsledek za eurozónu jako celekodrážel mírně expanzivní fiskální politiku.Společně s úrokovými výdaji, které se veskutečnosti nezměnily, zhoršování primárníhosalda bylo hlavním určujícím faktorem tohotovýsledku.
When measured by the change in the cyclicallyadjusted primary balance according to European Commission estimates, the budgetaryoutcome for the euro area as a whole reflecteda slightly expansionary fiscal stance.
Růst HDPse podle odhadů zvýšilobecně v souladu s potenciálním růstem, avychází se proto z předpokladu, že hospodářsképrostředí mělo v průměru velmi malý vliv na
Withinterest expenditure virtually unchanged, thedeterioration of the primary balance was themain factor behind this outcome.
Ve fiskálním vývoji se odráží skutečnost, že v zemích eurozóny v průměru nebylo sníženídaní a postupné dobíhání přechodnýchrestrukturalizačních opatření dostatečnýmzpůsobem financováno úsporami primárníchvýdajů.
GDP growthis estimated to have increased broadly in linewith potential growth, and the economicenvironment is therefore estimated to have hadvery little effect on the change in the cyclicalcomponent of the budget on average.
v důsledku postupného utlumovánípřechodných opatření.
Structuralconsolidation was implemented in only a fewcases.
Tyto příjmy bylyčástečně nahrazeny zvýšením nepřímých daní.Na straně výdajů lze konstatovat určitá omezení(zejména prostřednictvím veřejné spotřeby asociálních dávek).
All three very highly indebted countries(Belgium, Greece and Italy) continued tobenefit from interest expenditure savings, witha favourable effect on overall budgetarypositions.
Ze sedmizemí, které zaznamenaly podíl dluhu na HDPvyšší než 60%, pouze Belgie vykázalavýznamný pokles poměru svého dluhu, pod100% HDP, a dosáhla vyrovnané rozpočtovépozice.
Among the sevencountries posting debt ratios higher than 60%of GDP, only Belgium recorded a significantdecline in its debt ratio, to below 100% of GDP,reflecting budget outcomes that remained closeto balance.
Řecko a Itálie i nadále vykazovalypoměr dluhu nad 100 % HDPs minimálnímizměnami od roku 2001.
Greece and Italy continued toexhibit debt ratios above 100% of GDP, withlittle change since 2001.
Německo, Francie,Rakousko a Portugalsko vykázaly podíl dluhuna HDPmírně nad referenční hodnotou 60%HDPa ve všech těchto zemích, kromě Rakouska, se tento podíl ve srovnání s rokem2003 zvýšil.
Germany, France,Austria and Portugal posted debt ratiosmoderately above the reference value of 60% of GDP, and in all of these countries except Austria the ratio increased by comparison with2003.
Pokračující zhoršovánírozpočtových bilancí a rostoucí podíl dluhu na HDP se projevuje také ve výši nesplacenýchstátních dluhových cenných papírů (viz Box 8).
The continued deterioration of budgetbalances and the rising debt-to-GDP ratio isalso reflected in the amount of outstandinggovernment debt securities (see Box 8).
Vroce 2004 se poměr dluhu k HDPeurozónydruhý rok v řadě zvýšil na 71,3%.
Fiscal developments reflect the fact that, onaverage in the euro area, tax cuts and the gradualphasing-out of temporary adjustment measureswere insufficiently financed by savings inprimary expenditure.
Vtomtozhoršení se projevuje především nízký (aklesající) podíl primárního přebytku,skutečnost, že hospodářský růst byl nižší nežimplicitní úroková sazba veřejného dluhu, a v některých případech značný nesoulad mezi
Revenue-reducing factorsincluded cuts in direct taxes and social securitycontributions as well as a fall in capitalrevenue due to the gradual disappearanceof temporary measures. These were partlycompensated for by increases in indirect taxes.On the expenditure side, there is evidence of
VÝVOJ DLUHOVÝCH CENNÝCH PAPÍRŮ VEŘEJNÉHO SEKTORU V EUROZÓNĚ
DEVELOPMENTS IN GENERAL GOVERNMENT DEBT SECURITIES IN THE EURO AREA
Vkontextu rostoucích státních deficitů v eurozóně v uplynulých letech se v témže období zvýšilobjem nesplacených dluhových cenných papírů veřejného sektoru.
Against a background of rising general government deficits in the euro area, the level ofoutstanding general government debt securities has increased in recent years.
Graf A Nesplacené státní dluhové cenné papíry v eurozóně podle země emitenta za rok 2004
ECB Annual Report 2004
(v %; konec období) zvýšení podílu dluhu na HDPa ve vyššímročním tempu růstu dluhových cenných papírůvydávaných vládními institucemi v eurozóně –5,0 %, 5,5 % a 5,4 % na konci roku 2002, 2003a 2004 (oproti 3,3 % na konci roku 2001).1
Chart A Euro area outstanding governmentdebt securities by issuing country in 2004
Vývoj struktury nesplacených dluhovýchcenných papírů veřejného sektoru v eurozóněmá tři klíčové rysy.
The evolution of the structure of outstandinggeneral government debt securities in the euroarea has three key features.