natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K odůvodnění takového opatření však musí existovat přímá souvislost mezi finančním znevýhodněním utrpěným mateřskou společností a odpovídající daňovou výhodou, která vyrovnává znevýhodnění uvedené společnosti 20.
However, in order to justify such a measure, there must be a direct link between the financial disadvantage suffered by a parent company, and a corres- ponding tax advantage, which offsets the disadvantage suffered by that company. 20
Krom toho úplné vyloučení ztráty, která se neprojevila v jednom ze dvou dotyčných
Furthermore, totally excluding a loss which is invisible in one of the two Member States concerned and which cannot be considered to be income of the branch in the normal sense of that term is not a
Soudní dvůr toto odůvodnění vykládá striktně 21.
21 under the present system fails to take into account the need for ‘advantages’ to accrue to those who suffer a burden as a consequence of the restrictive measure.
Takové daňové „výhody“, jaké existují v projednávané věci, nejsou skutečnými daňovými výhodami, ale naopak představují dvojí nerovnost.
Tax ‘advantages’ of the kind that are generated here are not true fiscal advantages, but are instead a double inequality.
Existuje výhoda, která by v projednávaném případě vyrovnala znevýhodnění Deutsche Shell?
Is there an advantage which offsets the disadvantage suffered by Deutsche Shell in this case?
Německo tvrdí, že výhoda platného systému spočívá v tom, že zisk pocházející z příznivé změny směnného kurzu by rovněž nebyl zohledněn.
Germany argues that the advantage of the existing system is that a profit arising from a favourable shift in exchange rates would also not be taken into consideration.
Ve věci AMID Belgie stejným způsobem tvrdila, že nerovnosti vytvořené belgickými daňovými předpisy byly odůvodněny, jelikož přinášely výhodu společnosti nacházející se v opačné situaci ve vztahu k AMID.
In AMID, Belgium likewise argued that the inequalities created by the Belgian tax legislation were justified as they would benefit a company which was in the inverse position to AMID.
Taková hypotetická společnost by byla ve výhodnější situaci než tuzemská společnost, která není usazena v Lucembursku.
Such a hypothetical company would be in a better position than a domestic company with no establishments in Luxembourg.
Soudní dvůr tento argument odmítl 23.
The Court rejected that argument. 23
Deutsche Shell však utrpěla ztrátu vyplývající ze změny směnného kurzu.
However, Deutsche Shell has suffered an exchange rate loss.
Nemůže tuto ztrátu změnit na zisk vyplývající ze změny směnného kurzu.
It cannot transform that into an exchange rate profit.
Žalobkyně v původním řízení tedy nemá k dispozici žádnou vyrovnávající výhodu.
There is thus no compensatory advantage being offered to the claimant.
V tomto ohledu je projednávaná věc obdobná jako věc C-385/00, De Groot 22.
In that respect, the present case is analogous to Case C-385/00 de Groot.
V obou dvou věcech se žalobkyně v původním řízení nemůže dovolávat žádné daňové výhody, a naopak nemá možnost ztrátu odečíst.
22In both cases the claimant cannot claim any fiscal advantage, and is burdened instead with the impossibility of deducting a loss.
Argument Německa, podle něhož osoby zvýhodněné změnou směnného kurzu mají prospěch ze stávajícího režimu, přehlíží
Germany’s argument that those on the right side of a shift in exchange rates benefit
Komise tvrdí, že daňová soudržnost by totiž byla lépe zajištěna, kdyby byl účinek kolísání směnného kurzu zohledněn.
The Commission argues that fiscal coherence would, indeed, be better preserved by taking the effect of an exchange rate fluctuation into account.
Jak Komise, tak Deutsche Shell zdůrazňují, že kdyby namísto kurzových ztrát existovaly naopak kurzové zisky, nezohlednění tohoto prvku při výpočtu daně by z výsledného finančního prospěchu učinilo „argent blanc“.
Both the Commission and Deutsche Shell emphasise that, were the exchange rate losses instead an exchange rate profit, failing to include that element in the tax computation would make the resulting financial gain ‘argent blanc’.
Trvají rovněž na skutečnosti, že stávající režim nepřiměřeně zvýhodňuje společnost, která má prospěch z kolísání směnného kurzu, zatímco nenabízí žádnou
They also point out that the existing system disproportionately benefits a company which gains from exchange rate fluctuation, whilst offering no compensatory advantage to a company which suffers financially from
23 — Viz body 24 až 28.
23 — See paragraphs 24 to 28.
DEUTSCHE SHELL kompenzační výhodu společnosti, která utrpí finanční ztrátu z nepříznivé změny směnného kurzu.
DEUTSCHE SHELL an adverse exchange rate fluctuation.
Tento systém nelze považovat za soudržný.
That cannot be seen as coherent.
způsobenou v důsledku uzavření provozovny v jiném členském státě.
the possibility of deducting a currency loss arising on the closure of an establishment in another Member State.
Postačovalo by omezené právo na odpočet, které zahrnuje kurzovou ztrátu do základu daně ve státě původu, ale umožňuje tuto ztrátu odečíst jako provozní náklad pouze v rozsahu, v němž nebylo v rámci pobočky v jiném členském státě dosaženo žádných od daně osvobozených zisků 24, k zajištění slučitelnosti s článkem 43 ES?
Would a qualified right of deduction, which included a currency loss in the basis for assessment in the State of origin, but allowed it to be deducted as operating expenditure only in so far as no taxfree profits were obtained from the branch in the other Member State, 24 be sufficient to ensure compliance with Article 43 EC?
S oběma těmito připomínkami souhlasím.
I agree with both these observations.
Nemyslím si, že výsledky, k nimž v projednávaném případě vedl německý daňový systém, mohou být odůvodněny s ohledem buď na vyvážené rozdělení daňové pravomoci mezi členské státy, nebo na nezbytnost zachovat daňovou soudržnost.
I do not consider that the results generated in a situation such as the present by the German tax system can be justified by reference either to the balanced allocation of taxing powers between Member States or by the need to preserve fiscal coherence.
Pokud (quod non) by jakékoliv z těchto odůvodnění mělo být v zásadě přijato, každopádně bych měla za to, že úplné vyloučení ztrát způsobených kolísáním směnného kurzu je nepřiměřené.
If (quod non) either justification were in principle made out, I would in any event regard the total exclusion of losses caused by exchange rate fluctuations as disproportionate.
Předkládací usnesení Finanzgericht uvádí, že provozní náklady podniku nemohou být odečteny ze zisků mateřské společnosti, mají-li přímou hospodářskou souvislost s příjmy osvobozenými od daně.
The reference from the Finanzgericht states that operating expenditure is precluded from being deducted from the profits of the parent company if it has a direct economic link to taxfree income.
Podle Finanzgericht jsou příjmy uskutečněné prodejem akcií Deutsche Shell společnosti Edison osvobozeny od daně v Německu, jelikož již byly zdaněny v Itálii.
In the opinion of the Finanzgericht, the income from the sale of Deutsche Shell’s shares to Edison is taxfree in Germany, as it has already been taxed in Italy.
Navrhuji tedy, aby Soudní dvůr odpověděl na první otázku položenou Finanzgericht kladně.
I therefore suggest that the Court answer the first question posed by the Finanzgericht in the affirmative.
Finanzgericht však neuvádí, že kurzová ztráta nebyla v rámci tohoto zdanění zohledněna.
However, the Finanzgericht does not mention that the currency loss was not taken into account in assessing this taxation.
Předkládající soud má rovněž za to, že existuje jasně stanovená přímá souvislost mezi kurzovou ztrátou a od daně osvobozeným ziskem Deutsche Shell, kterého dosáhla prostřednictvím své pobočky v Itálii.
The referring court also took the view that there was a clearly defined direct connection between the currency loss and Deutsche Shell’s taxfree profit derived from its branch in Italy. It explains that, even if it
V případě, že (jak navrhuji) první otázka bude zodpovězena kladně, je třeba přezkoumat druhou otázku položenou předkládajícím soudem, která se týká rozsahu, v němž členský stát původu může vyloučit možnost odečíst kurzovou ztrátu
If (as I propose) the first question is answered in the affirmative, it becomes necessary to consider the referring court’s second question, which concerns the extent to which the State of origin may exclude
24 — Na základě § 3c EStG, viz bod 5 výše.
24 — Under Paragraph 3c of the EStG; see point 5 above.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-293/06 dářsky přímo souvisí s příjmy osvobozenými od daně.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-293/06 link with non-taxable revenues.
Nizozemsko se konkrétně druhou otázkou nezabývalo.
The Netherlands has not dealt specifically with the second question.
Upřesňuje, že i kdyby se ukázalo možným zahrnout kurzovou ztrátu do základu německé daně, příslušné právní předpisy 25 by ve svém důsledku povolily odpočet kurzové ztráty pouze v rozsahu, v němž by tato ztráta překročila zisky pobočky, které jsou osvobozeny od daně.
were possible to include the currency loss in the basis for the assessment of German tax, the effect of the relevant legislation 25is that the currency loss would be deductible only in so far as it exceeded the branch’s taxfree profits.
Vzhledem k tomu, že kurzová ztráta byla nižší než celkové od daně osvobozené zisky vyplývající z převodu aktiv pobočky na společnost Sierra a z prodeje akcií této společnosti, předkládající soud se domnívá, že německé právní předpisy by ve svém důsledku znemožnily Finanzamt zohlednit uvedenou kurzovou ztrátu.
As the currency loss was less than the total taxfree profits obtained from the transfer of the assets of the branch to Sierra and the sale of the shares in that company, the referring court reasons that German law would operate to exclude the Finanzamt from taking into account this currency loss.
Finanzamt argumentuje, že tyto ztráty nemohou být v Německu považovány za oddělené ztráty pro účely dohody z roku 1925.
The Finanzamt argues that these losses cannot be treated within Germany as isolated losses for the purposes of the 1925 Convention.
Takový závěr je vyloučen na základě znění dohody, které se zaměřuje na příjem.
Such a conclusion is precluded by the wording of the Convention, which focuses on income.
Kurzové ztráty byly pouze částí výkazu zisků a ztrát italské pobočky.
The currency losses formed only a portion of the Italian branch’s profit and loss account.
Jelikož Deutsche Shell za rok 1992 prostřednictvím své italské pobočky dosáhla celkového zisku, neexistovala žádná odpočitatelná ztráta na základě § 2a odst. 3 EStG, ani když se přihlédne ke kurzové ztrátě.
As Deutsche Shell had achieved an overall profit for 1992 through its Italian branch, even when the currency loss is taken into account, no deductible loss under Paragraph 2a(3) of the EStG ever arose.
Je-li tomu tak, předkládající soud se táže, zda článek 43 ES ve spojení s článkem 48 ES takový výsledek vylučuje.
Deutsche Shell and the Commission confine themselves to the first question, adding only that if the answer to the first question is yes, then an affirmative answer should also be given to the second question.
Jak jsem však již zdůraznila, kurzové ztráty se v ITL neprojevily, a nebyly tedy v Itálii zohledněny v rámci výpočtu daně z příjmů pobočky.
As I have already indicated, however, the currency losses were not apparent in ITL, and were therefore not taken into account in the Italian tax assessment of the branch’s profits.
Německo tvrdí, že se nejedná o omezení svobody usazování a že uložené omezení se použije pouze v případě, kdy ztráta hospo-
Germany states that this is not a restriction on freedom of establishment, and that such a restriction as is imposed is limited to the case where a loss has a direct economic
Zdá se tedy, že je rozporuplné vykládat EStG způsobem, který klasifikuje samotnou kurzovou ztrátu jako součást zisků provozovny osvobozených od daně v Německu (nebo jako ztrátu přímo související s takovými zisky).
It therefore seems perverse to construe the EStG in a way that classifies the currency loss itself as part of (or directly linked to) the profits of the establishment which were taxfree in Germany.
25 — Popsané v bodech 4 a 5 výše.
25 — Set out in points 4 and 5 above.
DEUTSCHE SHELL ztráta neprojevila, musí být tedy zohledněna při výpočtu německé daně z celkových zisků společnosti Deutsche Shell.
DEUTSCHE SHELL invisible during the Italian tax computation in ITL, it follows that it must be so taken into account during the German tax calculation of Deutsche Shell’s global profits.
Přistoupení k této otázce z pohledu, jež navrhuje předkládající soud ve své druhé otázce, opomíjí podstatný aspekt projednávané věci, tedy skutečnost, že německé a italské systémy vytvořily režim, v němž daňové orgány ani jednoho z těchto států nemohou kurzovou ztrátu zohlednit.
To address this issue from the perspective offered by the referring court in its second question misses the crucial point of the case, which is that the German and Italian systems have created a regime in which a currency loss cannot be taken into account by either tax authority.
Podle mého názoru vyžaduje správný výklad článku 43 ES ve spojení s článkem 48 ES zohlednění uvedené ztráty v její plné výši (jako u jakékoliv jiné provozní ztráty).
In my view, a proper interpretation of Article 43 EC read with Article 48 EC requires such a loss to be taken into account in its entirety (like any other operating loss).
Vzhledem k tomu, že se v době výpočtu italské daně v ITL tato
Given that it was
Navrhuji tedy odpovědět na druhou otázku rovněž kladně.
I therefore propose that the second question also be answered in the affirmative.
S ohledem na výše uvedené úvahy se domnívám, že je třeba odpovědět na otázky položené Finanzgericht Hamburg takto:
In the light of the above, I consider that the questions referred by the Finanzgericht Hamburg should be answered as follows:
„1) Článek 43 ES ve spojení s článkem 48 ES brání tomu, aby Spolková republika Německo jako země původu považovala kurzovou ztrátu německé mateřské společnosti vyplývající z navrácení takzvaného dotačního kapitálu, který poskytla italské stálé provozovně, za součást zisků této provozovny a aby na základě
(1) It is contrary to Article 43 EC, in conjunction with Article 48 EC, for the Federal Republic of Germany, as the State of origin, to treat a currency loss of a German parent company resulting from the repatriation of so-called startup capital granted to an Italian establishment as being part of that establishment’s profits and to exclude that loss, on the basis of the exemption under
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-293/06 osvobození podle čl.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-293/06
1 a 3 a čl. 11 bodu 1 písm. c) dohody o zamezení dvojího zdanění uzavřené s Itálií v roce 1925 tuto ztrátu vyloučila ze základu německé daně, ačkoli tato kurzová ztráta nemůže být zahrnuta do zisků stálé provozovny, které mají být vypočteny pro účely zdanění v Itálii, a nemůže být tedy zohledněna ani ve státě původu, ani ve státě, kde se nachází stálá provozovna.
Articles 3(1), 3(3) and 11.1(c) of the 1925 Double Taxation Convention between Germany and Italy, from the basis of assessment for German tax, even though the currency loss cannot form part of the establishment’s profits to be assessed for purposes of taxation in Italy and thus cannot be taken into account in either the State of origin or in the State in which the establishment is situate.
2) Článek 43 ES ve spojení s článkem 48 ES brání tomu, aby výše uvedená kurzová ztráta byla zahrnuta do základu německé daně, ale mohla být odečtena jako provozní výdaj pouze v rozsahu, ve kterém nebylo v rámci italské stálé provozovny dosaženo žádných od daně osvobozených zisků.“
(2) It is contrary to Article 43 EC, in conjunction with Article 48 EC, if the currency loss mentioned above is to be included in the basis for assessment of the German tax but may be deducted as operating expenditure only in so far as no taxfree profits are obtained from the Italian establishment.
28. února 2008 *
In Case C-293/06,
Ve věci C-293/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Finanzgericht Hamburg (Německo) ze dne 8. června 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 3. července 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Hamburg (Germany), made by decision of 8 June 2006, received at the Court on 3 July 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta (zpravodajka), J. Malenovský a T. von Danwitz, soudci,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
2008 – VĚC C-293/06 generální advokátka: E. Sharpston, vedoucí soudní kanceláře: C. Strömholm, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 13. září 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za německou vládu M. Lummou a C. Blaschkem, jako zmocněnci,
— the German Government, by M. Lumma and C. Blaschke, acting as Agents,
– za nizozemskou vládu H. G. Sevenster a M. de Mol, jakož i M. de Gravem, jako zmocněnci,
— the Netherlands Government, by H. G. Sevenster, M. de Mol and M. de Grave, acting as Agents,
– za Komisi Evropských společenství R. Lyalem a G. Wilmsem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 8. listopadu 2007,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and G. Wilms, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007,
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článků 52 Smlouvy o ES (nyní, po změně, článek 43 ES) a 58 Smlouvy o ES (nyní článek 48 ES).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Article 58 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 48 EC).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Deutsche Shell GmbH (dále jen „Deutsche Shell“) a Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (dále jen „Finanzamt“) ve věci daňového zacházení, ze strany orgánů Spolkové republiky Německo, s měnovým znehodnocením kapitálové podpory (dále jen „dotační kapitál“) poskytnuté stálé provozovně uvedené společnosti nacházející se v jiném členském státě při navrácení tohoto kapitálu.
The reference was made in the course of proceedings between Deutsche Shell GmbH (‘Deutsche Shell’) and the Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (‘the Fi- nanzamt’) concerning the tax treatment by the authorities in the Federal Republic of Germany of the monetary depreciation, upon repatriation, of startup capital granted to Deutsche Shell’s permanent establishment in another Member State.
Dohoda o zamezení dvojího zdanění
The Double Taxation Convention
Podle článku 3 dohody o zamezení dvojího zdanění uzavřené dne 31. října 1925 mezi Německem a Itálií (RGBl. 1925 II, s.
Under Article 3 of the Double Taxation Convention concluded on 31 October 1925 between Germany and Italy (RGBl. 1925 II, p.
1146, dále jen „dohoda“):
1146) (‘the Convention’):
2008 – VĚC C-293/06
2008 — CASE C-293/06
Článek 11 dohody stanoví:
Article 11 of the Convention provides:
„Osobní daně, které se vztahují na celkový příjem daňového poplatníka, jsou vybírány každým ze smluvních států v souladu s následujícími ustanoveními:
‘Personal taxes relating to the total income of the taxable person shall be levied by each of the States parties to this Convention in accordance with the following provisions:
(1) Na příjmy
(1) Income
(c) z provozování obchodu, průmyslové činnosti a z jiného podnikání jakéhokoli druhu, včetně příjmů z provozování námořní dopravy,
(c) arising from commercial, industrial or other similar activities, including income from the operation of marine transport facilities,
[…] se uplatňují tatáž ustanovení, která jsou pro tyto příjmy přijata v příslušných článcích.
… shall be subject to the same provisions as those determined for such income in the relevant articles.
Německé daňové právní předpisy použitelné v době rozhodné z hlediska skutečností v původním řízení
The German tax law applicable at the time of the facts in the main proceedings
Ustanovení § 1 zákona o korporační dani (Körperschaftsteuergesetz) ze dne 11. března 1991 (BGBl. 1991 I, s.
Paragraph 1 of the Law on corporation tax (Körperschaftsteuergesetz) of 11 March 1991 (BGBl. 1991 I, p.
637, dále jen „KStG“) stanoví:
637) (‘the KStG’) provides:
1) Kapitálové společnosti (akciové společnosti, společnosti s ručením omezeným);
(1) capital companies (companies limited by shares, limited liability companies);
Podle § 12 německého daňového zákoníku (Abgabenordnung):
Under Paragraph 12 of the German Tax Code (Abgabenordnung):
Je provozovnou jakékoliv provozní vybavení nebo trvale umístěné zařízení sloužící k výkonu činnosti podniku.
Any facilities or permanent place of business used for the activities of a company shall be deemed to be an establishment.
Za provozovny jsou považovány zejména:
In particular, the following shall be regarded as establishments:
– pobočky.“
— branches.’
Ustanovení § 2a odst. 3 zákona o dani z příjmu (Einkommensteuergesetz) ze dne 7. září 1990 (BGBl. 1990 I, s.
Paragraph 2a(3) of the Law on income tax (Einkommensteuergesetz) of 7 September 1990 (BGBl. 1990 I, p.
1898, dále jen „EstG“) má následující znění:
1898) (‘the EStG’) states as follows:
„Pokud mají být podle dohody o zamezení dvojího zdanění příjmy daňového poplatníka podléhajícího bez omezení dani, které plynou z průmyslové nebo obchodní činnosti stálé provozovny usazené v zahraničí, osvobozeny […] od daně z příjmu, musí být ztráta vzniklá při dosahování těchto příjmů podle ustanovení německého daňového práva, na žádost daňového poplatníka, při stanovení celkové výše příjmů
‘Where under a double taxation convention the income of a tax payer with unlimited liability deriving from the industrial or commercial activities of a permanent establishment situated abroad is exempt … from income tax, a loss arising in connection with that income according to the provisions of Germany tax law shall, on the
DEUTSCHE SHELL odečtena, pokud by daňový poplatník mohl provést její vyrovnání nebo odpočet, nebyly-li by příjmy osvobozeny od daně, a pokud přesahuje kladné příjmy, které mají být podle této dohody osvobozeny, plynoucí z průmyslové nebo obchodní činnosti jiných stálých provozoven nacházejících se v tomtéž cizím státě. […] Jestliže v průběhu některého z následujících zdaňovacích období bude vykázán kladný výsledek celkových příjmů z průmyslové nebo obchodní činnosti stálých provozoven usazených v tomto cizím státě, které musejí být podle této dohody osvobozeny, musí být v dotčeném zdaňovacím období při stanovení celkové výše příjmů znovu zohledněna částka odečtená podle první a druhé věty. […]“
DEUTSCHE SHELL application of the taxpayer, be deducted when calculating the amount of the income to the extent that the taxpayer would be able offset or deduct that loss if the income were not exempt from tax and in so far as it exceeds positive income which is to be exempt under that convention deriving from industrial or commercial activities from other permanent establishments situated in the same foreign country. … To the extent that, in one of the subsequent tax years, the income deriving from the industrial or commercial activities of permanent establishments situated in that foreign State yields a positive amount overall, which is to be exempt in accordance with that convention, the amount deducted in accordance with the first and second sentences must, with respect to the relevant tax period, be taken into account once again for the calculation of the total amount of income.’
Ustanovení § 3c odst. 1 EStG stanoví:
Paragraph 3c(1) of the EStG provides that: