natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jsem tudíž toho názoru, že odpověď na druhou otázku by měla být taková, že povinnost vrátit protiprávní podporu se vztahuje na jakékoli období před přijetím konečného rozhodnutí Komise prohlašujícího podporu za slučitelnou se společným trhem v souladu s postupem podle článku 88 ES. Pojem „konečné rozhodnutí“ musí být přitom chápán jako rozhodnutí, které nebylo předmětem přezkumného řízení podle článku 230 ES ve lhůtě dvou měsíců, stanovené v tomto ustanovení, nebo, pokud takové řízení bylo zahájeno, jehož platnost byla potvrzena soudy Společenství.
I accordingly consider that the answer to the second question should be that the obligation to repay unlawful aid applies to any period prior to the adoption by the Commission of a final decision declaring the aid compatible with the common market pursuant to the procedure under Article 88 EC, the term ‘final decision’ being understood to mean a decision which has not been the object of review proceedings pursuant to Article 230 EC within the twomonth period laid down in that provision or, where such proceedings have been brought, has had its validity upheld by the Community Courts.
Mám tudíž za to, že předběžné otázky položené Conseil d’État by měly být zodpovězeny následovně:
I therefore consider that the questions referred by the French Conseil d’État should be answered as follows:
88 odst. 3 ES členský stát, který poskytl protiprávní podporu v rozporu s požadavky oznámení a pozastavení, stanovenými tímto ustanovením, musí vymáhat tuto podporu od jejího příjemce, i když postup podle článku 88 ES vedl ke konečnému rozhodnutí prohlašujícímu dotčenou podporu za slučitelnou se společným trhem.
(1) In accordance with the terms of Article 88(3) EC a Member State, which has granted unlawful aid in breach of the notification and standstill requirements established by that provision, must recover that aid from the beneficiary, even where the procedure under Article 88 EC has resulted in a final decision declaring the aid in question compatible with the common market.
2) Povinnost vrátit protiprávní podporu se vztahuje na jakékoli období před přijetím konečného rozhodnutí Komise prohlašujícího podporu za slučitelnou se společným trhem v souladu s postupem podle článku 88 ES. Pojem „konečné rozhodnutí“ musí být přitom chápán jako rozhodnutí Komise, které nebylo předmětem přezkumného řízení podle článku 230 ES ve lhůtě dvou měsíců, stanovené v tomto ustanovení, nebo, pokud takové řízení bylo zahájeno, jehož platnost byla potvrzena soudy Společenství.“
(2) The obligation to repay unlawful aid applies to any period prior to the adoption by the Commission of a final decision declaring the aid compatible with the common market pursuant to the procedure under Article 88 EC, the term ‘final decision’ being understood to mean a decision which has not been the object of review proceedings pursuant to Article 230 EC within the twomonth period laid down in that provision or, where such proceedings have been brought, has had its validity upheld by the Community Courts.
2008 – VĚC C-199/06
2008 — CASE C-199/06
12. února 2008 *
In Case C-199/06,
Ve věci C-199/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Conseil d’État (Francie) ze dne 29. března 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 2. května 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Conseil d’État (France), made by decision of 29 March 2006, received at the Court on 2 May 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis, U. Lõhmus a L. Bay Larsen (zpravodaj), předsedové senátů, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka a E. Levits, soudci,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis, U. Lõhmus and L. Bay Larsen (Rapporteur), Presidents of Chambers, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka and E. Levits, Judges,
CELF A MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION generální advokát: J. Mazák, vedoucí soudní kanceláře: J. Swedenborg, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 27. února 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
CELF AND MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION
– za francouzskou vládu G. de Berguesem a S. Ramet, jako zmocněnci,
— the French Government, by G. de Bergues and S. Ramet, acting as Agents,
– za dánskou vládu C. Thorningem, jako zmocněncem, ve spolupráci s P. Bieringem a K. Lundgaard Hansenem, advokater,
— the Danish Government, by C. Thorning, acting as Agent, assisted by P. Biering and K. Lundgaard Hansen, advokater,
– za německou vládu C. Schulze-Bahr a M. Lummou, jako zmocněnci,
— the German Government, by C. Schulze-Bahr and M. Lumma, acting as Agents,
– za maďarskou vládu J. Fazekas, jako zmocněnkyní,
— the Hungarian Government, by J. Fazekas, acting as Agent,
– za nizozemskou vládu H. G. Sevenster a P. P. J. van Ginnekenem, jako zmocněnci,
— the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and P.P.J. van Ginneken, acting as Agents,
– za Komisi Evropských společenství V. Di Buccim a J.-P. Keppennem, jako zmocněnci,
— the Commission of the European Communities, by V. Di Bucci and J.-P. Keppenne, acting as Agents,
– za Autorité de surveillance AELE M. Sánchez Rydelskim a B. Alterskjærem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 24. května 2007, vydává tento
— the EFTA Surveillance Authority, by M. Sánchez Rydelski and B. Alterskjær, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 May 2007, gives the following
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Centre d’exportation du livre français (CELF) (dále jen „CELF“) a Ministre de la Culture et de la Communication (ministr kultury a komunikace) na straně jedné a Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) (dále jen „SIDE“) na straně druhé ve věci podpor vyplacených CELF francouzským státem.
The reference was made in the course of proceedings between the Centre d’exportation du livre français (CELF) (French Book Export Centre; hereinafter ‘CELF’) and the Ministre de la Culture et de la Communication (Minister for Culture and Communication), on the one hand, and the Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) (International Distribution and Publishing Company; hereinafter ‘SIDE’), on the other, concerning aid paid to CELF by the French State.
Skutkový základ sporu v původním řízení a řízení na úrovni Společenství
Facts which gave rise to the dispute in the main proceedings, and Community proceedings
CELF je družstevní akciovou společností, která vykonává činnost vývozního komisionáře.
CELF, a cooperative society in public limited company form, carries on the activity of export agent.
Podle jejích stanov je jejím úkolem přímo vyřizovat objednávky knih, brožur a všech komunikačních médií do zahraničí a francouzských zámořských teritorií a departementů a obecněji provádět veškeré činnosti směřující zejména k rozvoji podpory francouzské kultury ve světě prostřednictvím uvedených médií.
Under its articles of association, its object is to process directly orders for abroad and the French overseas territories and departments for books, brochures and any communication media and, more generally, to perform any operations aimed, in particular, at increasing the promotion of French culture throughout the world, using the above media.
Spojuje nevelké objednávky knih, čímž umožňuje zahraničním klientům, aby se obraceli na jediného zprostředkovatele namísto velkého počtu dodavatelů a zároveň využívali co nejširší nabídky.
It combines small orders for books, thus enabling foreign clients to deal with a single intermediary rather than a host of suppliers, whilst benefiting from the widest possible supply base.
Vyřizuje všechny objednávky subjektů bez ohledu na výši takových objednávek, dokonce i když nejsou rentabilní.
It satisfies all the orders of operators, without regard to the size of the orders, even if they are unprofitable.
Povinnosti CELF byly potvrzeny v dohodách uzavřených s francouzským ministerstvem kultury a komunikace.
CELF’s obligations were a reaffirmed in agreements concluded with the French Ministry of Culture and Communication.
Od roku 1980 do roku 2002 využívala CELF provozních dotací poskytovaných francouzským státem k vyrovnání zvýšených nákladů na vyřizování malých objednávek zaslaných knihkupci usazenými v zahraničí.
From 1980 to 2002, CELF received operating subsidies from the French State to offset the extra costs of handling small orders placed by booksellers established abroad.
Francouzská vláda poskytla Komisi na její žádost informace ohledně opatření, kterých využívala CELF.
The Commission requested of, and obtained from, the French Government information about the measures in favour of CELF.
Komise potvrdila SIDE existenci podpor a sdělila jí, že dotčená opatření nebyla oznámena.
The Commission confirmed the aid’s existence to SIDE and informed it that the measures in question had not been notified.
V rozhodnutí NN 127/92 ze dne 18. května 1993, jehož oznámení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství ze dne 25. června 1993 pod názvem „Podpory vývozcům francouzských knih“ (neoficiální překlad) (Úř. věst. C 174, s.
By decision NN 127/92 of 18 May 1993, notice of which was published in the Official Journal of the European Communities of 25 June 1993 under the title ‘Aid to exporters of French books’ (OJ 1993 C 174, p.
SIDE podala proti tomuto rozhodnutí žalobu na neplatnost k Soudu prvního stupně Evropských společenství.
SIDE brought an action for annulment of that decision before the Court of First Instance of the European Communities.
Rozsudkem ze dne 18. září 1995, SIDE v. Komise (T-49/93, Recueil, s. II-2501), Soud zrušil rozhodnutí v rozsahu, ve kterém se týkalo dotace poskytnuté výlučně CELF k vyrovnání zvýšených nákladů na vyřizování malých objednávek francouzsky psaných knih zaslaných knihkupci usazenými v zahraničí.
By judgment of 18 September 1995 in Case T-49/93 SIDE v Commission [1995] ECR II-2501, the Court of First Instance annulled the decision in so far as it concerned the subsidy granted exclusively to CELF to offset the extra cost involved in handling small orders for Frenchlanguage books placed by booksellers established abroad.
Měl za to, že Komise předtím, než rozhodla o slučitelnosti opatření se společným trhem, měla důkladně přezkoumat podmínky hospodářské soutěže v daném odvětví.
It decided that the Commission should have undertaken a detailed investigation of the conditions of competition in the sector concerned prior to ruling on the measures’ compatibility with the common market.
Dne 30. července 1996 se Komise rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení týkající se dotčených podpor.
On 30 July 1996, the Commission decided to open a formal investigation procedure in respect of the aid in question.
Na základě svého šetření Komise přijala rozhodnutí 1999/133/ES ze dne 10. května 1998 o státní podpoře ve prospěch Centre d’exportation du livre français (CELF) (neoficiální překlad) (Úř. věst. L 44, s.
Following its investigation, it adopted Decision 1999/133/EC of 10 June 1998 concerning State aid in favour of Centre d’exportation du livre français CELF (OJ 1999 L 44, p.
Proti tomuto rozhodnutí byly podány dvě žaloby na neplatnost.
Two actions were brought for annulment of that decision.
Po tomto zrušení Komise rozhodnutím 2005/262/ES ze dne 20. dubna 2004 o podpoře prováděné Francií ve prospěch [Centre d’Exportation du Livre Français] (CELF) (Úř. věst. L 85, s.
Following that annulment, the Commission again declared the aid compatible with the common market by Decision 2005/262/EC of 20 April 2004 on the aid implemented by France in favour of the Coopérative d’exportation du livre français (CELF) (OJ 2005 L 85, p. 27).
SIDE podala k Soudu žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí.
SIDE brought an action for annulment of that decision before the Court of First of Instance.
Řízení v této věci před uvedeným soudem stále probíhá (věc T-348/04).
Those proceedings are currently pending before that Court (Case T-348/04).
Vnitrostátní řízení a předběžné otázky
The national proceedings and the questions referred
Současně s řízeními na úrovni Společenství byla zahájena řízení i před vnitrostátními orgány a soudy.
At the same time as the Community proceedings, proceedings were brought before the national authorities and courts.
Na základě výše uvedeného rozsudku ze dne 18. září 1995, SIDE v. Komise, požádala SIDE ministra kultury a komunikace, aby bylo zastaveno vyplácení podpory poskytnuté CELF a aby byla vrácena částka již vyplacené podpory.
Following the Court of First Instance’s judgment of 18 September 1995 in SIDE v Commission, cited above, SIDE requested the Minister for Culture and Communication that payment of the aid granted to CELF be stopped and that the aid already paid be repaid.
Tato žádost byla zamítnuta rozhodnutím ze dne 9. října 1996.
That request was rejected by decision of 9 October 1996.
SIDE se obrátila na tribunal administratif de Paris (správní soud v Paříži) se žalobou na neplatnost uvedeného rozhodnutí.
SIDE brought an action for annulment of that decision before the Tribunal administratif de Paris (Administrative Court, Paris).
Tento soud zrušil napadené rozhodnutí rozsudkem ze dne 26. dubna 2001.
By judgment of 26 April 2001, that court annulled the contested decision.
Ministr kultury a komunikace a CELF podali proti tomuto rozsudku odvolání ke Cour administrative d’appel de Paris (správní odvolací soud v Paříži).
The Minister for Culture and Communication and CELF appealed against that judgment to the Cour administrative d’appel de Paris (Paris Administrative Court of Appeal).
Rozsudkem ze dne 5. října 2004 Cour administrative d’appel de Paris potvrdil uvedený rozsudek a nařídil francouzskému státu, aby přistoupil k vymáhání částek vyplacených CELF za vyřizování malých objednávek knih od knihkupců usazených v zahraničí, a to ve lhůtě tří měsíců od oznámení tohoto rozsudku, pod sankcí penále ve výši 1000 eur za každý den prodlení.
By judgment of 5 October 2004, the Cour administrative d’appel de Paris upheld the judgment appealed against and ordered the French State to recover, within three months of the date of notification of the judgment, the sums paid to CELF for handling small orders for books placed by booksellers established abroad and, in default, to pay a penalty of EUR 1 000 per day for delay.
CELF a ministr kultury a komunikace podali ke Conseil d’État (státní rada – nejvyšší správní soud) kasační opravné prostředky, jejichž cílem bylo zrušení tohoto rozsudku, jakož i rozsudku, který vydal tribunal administratif de Paris.
CELF and the Minister for Culture and Communication appealed to the Conseil d’État (Council of State) to set aside that judgment and the judgment of the Tribunal administratif de Paris.
V rámci těchto opravných prostředků navrhovatelé zejména tvrdili, že Cour administrative d’appel se dopustil nesprávného právního posouzení a nesprávné právní kvalifikace tím, že nerozhodl, že v projednávané věci je skutečnost, že Komise uznala
In those appeals, the appellants argued, among other things, that the Cour administrative d’appel had made an error of law and an error of legal characterisation by not holding, in the present case, that the fact that the Commission had recognised the
Vzhledem k tomu, že Conseil d’État měl za to, že řešení sporu závisí na výkladu práva Společenství, rozhodl se přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
Since it took the view that the resolution of the dispute depended on the interpretation of Community law, the Conseil d’État decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
88 odst. 3 ES, aby nevymáhal tuto podporu od hospodářského subjektu, který byl jejím příjemcem, na základě toho, že Komise, poté, co se na ni obrátila se stížností třetí osoba, prohlásila tuto podporu za slučitelnou s pravidly společného trhu, a tak vykonala účinným způsobem své výlučné právo určit takovou slučitelnost?
‘(1) Is it permissible under Article 88 [EC] for a State which has granted to an undertaking aid which is unlawful, and which the courts of that State have found to be unlawful on the ground that it had not previously been notified to the … Commission as required under Article 88(3) EC, not to recover that aid from the economic operator which received it on the ground that, after receiving a complaint from a third party, the Commission declared that aid to be compatible with the rules of the common market, thus effectively exercising its exclusive right to determine such compatibility?
2) Zadruhé, bude-li potvrzeno, že zde povinnost navrácení podpory existuje, je třeba při výpočtu výše částek, které je třeba vrátit, zohlednit dobu, během níž byla dotčená podpora prohlášena [Komisí] za slučitelnou s pravidly společného trhu, než byla tato rozhodnutí zrušena Soudem prvního stupně Evropských společenství?“
(2) If that obligation to repay the aid is confirmed, must the periods during which the aid in question was declared by the … Commission to be compatible with the rules of the common market, before those decisions were annulled by the Court of First Instance of the European Communities, be taken into account for the purpose of calculating the sums to be repaid?’
K první otázce
The first question
88 odst. 3 poslední věta ES vykládat tak, že vnitrostátní soud je povinen nařídit navrácení podpory poskytnuté v rozporu s tímto ustanovením, pokud Komise přijala konečné rozhodnutí prohlašující uvedenou podporu za slučitelnou se společným trhem ve smyslu článku 87 ES.
By its first question, the referring court is asking, in essence, whether the last sentence of Article 88(3) EC is to be interpreted as meaning that the national court is bound to order the recovery of aid implemented contrary to that provision, where the Commission has adopted a final decision declaring that aid to be compatible with the common market, within the meaning of Article 87 EC.
88 odst. 3 první věta ES stanoví povinnost členských států oznamovat záměry poskytnout nebo upravit podpory.
In that regard, it is appropriate to note that the first sentence of Article 88(3) EC imposes on the Member States an obligation to inform the Commission of any plans to grant or alter aid.
88 odst. 3 poslední věty ES, členský stát, který má v úmyslu poskytnout podporu, neprovede zamýšlená opatření, dokud Komise v uvedeném řízení nepřijme konečné rozhodnutí.
Under the final sentence of Article 88(3) EC, the Member State which envisages granting aid must not put its proposed measures into effect until that procedure has resulted in a final decision of the Commission.
Cílem zákazu stanoveného tímto ustanovením je zabezpečit, aby účinky podpory nenastaly dříve, než Komise mohla v přiměřené lhůtě záměr podpory podrobně přezkoumat a případně zahájit řízení podle druhého odstavce téhož článku (rozsudek ze dne 14. února 1990, Francie v. Komise, nazvaný „Boussac Saint Frères“, C-301/87, Recueil, s. I-307, bod 17).
The prohibition laid down by that provision is designed to ensure that a system of aid cannot become operational before the Commission has had a reasonable period in which to study the proposed measures in detail and, if necessary, to initiate the procedure provided for in Article 88(2) EC (Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, ‘Boussac’, paragraph 17).
Je totiž důležité chránit subjekty dotčené narušením hospodářské soutěže způsobeným poskytnutím protiprávní podpory (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 5. října 2006, Transalpine Ölleitung in Österreich a další, C-368/04, Sb. rozh. s. I-9957, bod 46).
It is, indeed, important to protect parties affected by the distortion of competition caused by the grant of the unlawful aid (see, to that effect, Case C-368/04 Transalpine Ölleitung in Österreich and Others [2006] ECR I-9957, paragraph 46).
Konečné rozhodnutí Komise nemá totiž za následek dodatečné odstranění protiprávnosti prováděcích aktů, jejichž neplatnost byla způsobena jejich přijetím v rozporu se zákazem uvedeným v tomto článku.
The Commission’s final decision does not have the effect of regularising, retrospectively, implementing measures which were invalid because they had been taken in disregard of the prohibition laid down by that article.
88 odst. 3 poslední věty ES dotyčným členským státem a zbavil by toto ustanovení jeho užitečného účinku (výše uvedený rozsudek FNCE, bod 16).
Any other interpretation would have the effect of according a favourable outcome to the non-observance, by the Member State concerned, of the last sentence of Article 88(3) EC and would deprive it of its effectiveness (‘FNCE’, cited above, paragraph 16).
CELF A MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION finančních podpor poskytnutých v rozporu s tímto ustanovením (výše uvedené rozsudky FNCE, bod 12, a SFEI a další, bod 40, jakož i rozsudek ze dne 21. října 2003, van Calster a další, C-261/01 a C-262/01, Recueil, s. I-12249, bod 64, a výše uvedený rozsudek Transalpine Ölleitung in Österreich a další, bod 47).
CELF AND MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION and the recovery of financial support granted in disregard of that provision (‘FNCE’, paragraph 12, and SFEI and Others, cited above, paragraph 40, as well as Joined Cases C-261/01 and C-262/01 van Calster and Others [2003] ECR I-12249, paragraph 64, and Transalpine Ölleitung in Österreich and Others, cited above, paragraph 47).
Mohou se však vyskytnout mimořádné okolnosti, za kterých by bylo nepřiměřené nařídit navrácení podpory (výše uvedený rozsudek SFEI a další, bod 70).
However, there may be exceptional circumstances in which it would be inappropriate to order repayment of the aid (SFEI and Others, paragraph 70).
V tomto ohledu Soudní dvůr již rozhodl, pokud jde o situaci, kdy Komise přijala záporné konečné rozhodnutí, že není vyloučeno, aby se příjemce protiprávní podpory dovolával mimořádných okolností, které mohly legitimně odůvodnit jeho očekávání, že při poskytování podpory byla zachována příslušná pravidla, a z toho důvodu odmítl její navrácení.
In that regard, the Court has already held, in respect of a situation in which the Commission had adopted a negative final decision, that a recipient of illegally granted aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus declining to refund that aid.
V takovém případě je úkolem vnitrostátního soudu, před kterým bude probíhat jednání, aby posoudil, případně poté, co položí Soudnímu dvoru předběžné otázky týkající se výkladu, okolnosti věci (rozsudek ze dne 20. září 1990, Komise v. Německo, C-5/89, Recueil, s. I-3437, bod 16).
If such a case is brought before a national court, it is for that court to assess the circumstances of the case, if necessary after obtaining a preliminary ruling on interpretation from the Court of Justice (Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 16).
1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88 ES] (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s.
As regards the Commission, Article 14(1) of Council Regulation No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88 EC] (OJ 1999 L 83, p.
88 odst. 3 poslední větě ES přezkoumáván poté, co Komise přijala kladné rozhodnutí, je vnitrostátní soud povinen, bez ohledu na prohlášení dotčené podpory za slučitelnou se společným trhem, rozhodnout o platnosti prováděcích aktů a o navrácení poskytnutých finančních podpor.
In a situation such as that in the main proceedings, where a claim based on the last sentence of Article 88(3) EC is examined after the Commission has adopted a positive decision, the national court, notwithstanding the declaration of the compatibility of the aid in question with the common market, must adjudicate on the validity of the implementing measures and on the recovery of the financial support granted.