natgillin/translations-raw huggingface dataset:
14 — Stanovisko generálního advokáta Mazáka ve věci Palacios de la Villa je velmi ilustrativní jak pro své odůvodnění, tak pro jasnost, s jakou vyjadřuje nesouhlas s judikaturou Mangold.
14 — The opinion of Advocate General Mázak in Palacios de la Villa is most illuminating both for its grounds and for the clarity with which the advocate general expresses his disagreement with the Mangold case-law.
Snad nejnázornější ukázka se nachází v závěru, kde se tvrdí, že „[…] směrnic[i] […] jako akt sekundárního práva Společenství [je zpravidla možné] vykládat a posuzovat ve světle obecných zásad, na nichž je postavena.
Perhaps the most revealing section is contained in his closing points when he states that ‘… as a rule … where a directive has been adopted, such an act of secondary Community law may be interpreted in the light of the general principles underlying it and measured against those principles.
Obecným právním zásadám – na které se Soudní dvůr na základě článku 220 ES odvolává jako na součást primárního práva Společenství – se tak prostřednictvím zvláštní právní úpravy Společenství dostává vyjádření a účinku. […] Problematická situace by však mohla vzniknout tehdy, pokud by se tato koncepce takřka obrátila na hlavu tím, že by se obecné zásadě práva Společenství […] vyjádřen[é] ve zvláštní právní úpravě Společenství, přiznal takový stupeň samostatnosti, že by bylo možné se jí dovolávat místo nebo nezávisle na této právní úpravě. Nejen že by takový přístup vyvolal vážné pochybnosti v souvislosti s právní jistotou, ale zpochybnil by také rozdělení kompetencí mezi Společenství a členské státy a obecně přidělení pravomocí podle Smlouvy. […]“ (body 136 až 138).
Thus general principles of law — referred to by the Court on the basis of Article 220 EC as part of primary Community law — are given expression and effect through specific Community legislation …A problematic situation could arise, however, if this concept were to be turned practically upside down by allowing a general principle of Community law which, as in the present case, may be considered to be expressed in specific Community legislation, a degree of emancipation such that it can be invoked instead or independently of that legislation.Not only would such an approach raise serious concerns in relation to legal certainty, it would also call into question the distribution of competence between the Community and the Member States, and the attribution of powers under the Treaty in general …’ (paragraphs 136 to 138).
16 — Jiný aspekt se objevuje, když směrnice vyžaduje od států provedení ve světle základních práv Evropské unie.
16 — A different situation arises where a directive requires the Member States to transpose it in the light of the fundamental rights of the European Union.
Soudní dvůr, následuje přitom generálního advokáta Mischa, v rozsudku ze dne 10. července 2003, Booker Aquaculture (C-20/00 a C-64/00, Recueil, s. I-7411), uvedl, že základní práva, jako obecné zásady práva Společenství, musí být respektována ze strany států při provádění směrnice v jejich právních řádech.
In the judgment in Joined Cases C-20/00 and C-64/00 Booker Aquaculture and Hydro Seafood [2003] ECR I-7411, the Court, in line with the opinion of Advocate General Mischo, declared that, in so far as they are general principles of Community law, the fundamental rights must be observed by States when transposing directives into their national legal systems.
Je jasné, že základní práva Unie slouží nejen k výkladu, ale také ke kontrole činnosti státní veřejné moci.
Indeed, the fundamental rights of the European Union are useful not only for interpretation but also for reviewing acts of the public authorities.
Tato funkce je založena na materiálně ústavní povaze základních práv, neboť nadto, že poskytují jednotlivci prostor svobody, také legitimují činnost Unie.
That function is derived from the essentially constitutional nature of the fundamental rights, in that, as well as conferring areas of freedom on individuals, they also legitimise the acts of the Union.
MICHAELER A DALŠÍ důchodu, kterého mohli využít jen zaměstnanci, kteří pracovali na plný úvazek dohromady nejméně tři roky během posledních pěti let 17.
MICHAELER AND OTHERS years. 17However, the Court held that the disputed scheme concerned working conditions, thereby excluding Directive 97/81 and avoiding the need to consider the question which has arisen in the present case. 18
Podle mého názoru se na pochybnosti italského soudu uplatní dvě směrnice: směrnice 97/81, výslovně zmíněná soudním orgánem, která upravuje práci na částečný úvazek, a směrnice 76/207 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky.
In my opinion, the uncertainties raised by the Italian court are governed by two directives: Directive 97/81, to which that court has expressly referred and which governs parttime work, and Directive 76/207, which concerns the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
Ačkoli se předkládající soud dovolává článku 137 ES, jeho otázky se vztahují k právě zmíněné směrnici 76/207.
Although the referring court cites Article 137 EC, its questions pertain to Directive 76/207.
O rok později se znovu otevřela otázka koexistence těchto směrnic ve věci Wippel, ve které bylo konečně připuštěno jejich souběžné použití v konkrétním případě 19.
One year later, the question of the relationship between the two directives arose again in Wippel, in which the Court finally agreed that they could apply simultaneously in an individual case. 19 I feel it would be appropriate to recall at this juncture the opinion of Advocate General Kokott in that case.
Považuji za příhodné připomenout zde stanovisko generální advokátky Kokott v této věci 20.
20 The advocate general took the view, which I fully support, that the two directives pursue different objectives.
Podle jejího názoru, který plně sdílím, sledují obě směrnice rozdílné cíle.
In the absence of any material similarity, it is not possible to assume a relationship of general rule to special rule between the provisions. 21
V důsledku toho je možno si v projednávaném případě vystačit s výkladem směrnic v souladu s obecnými zásadami a vyhnout se použití obecných zásad jako samostatných norem, což by znamenalo rozšíření sféry vlivu směrnic, a to zadními vrátky a mimo demokratické rozhodovací procesy.
Accordingly, in the present case it will be appropriate to interpret those directives in accordance with the general principles, while ensuring that those principles are not applied as autonomous rules which would have the effect of widening the scope of the directives by the back door and bypassing democratic decisionmaking processes.
Po upřesnění použitelnosti směrnic jak ve vztahu k zásadám, tak v jejich vztahu vzájemném je nyní třeba přezkoumat
Now that the nature of the application of the directives has been identified, in terms of their relationship with the principles and
Je konečně třeba hlouběji prostudovat vztah mezi směrnicemi 97/81 a 76/207.
Finally, it will be necessary to examine in detail the relationship between Direct- ive 97/81 and Directive 76/207.
17 — Stanovisko generálního advokáta Tizzana, přednesené dne 3. dubna 2003, Erika Steinicke (C-77/02, Recueil, s. I-9027).
17 — Opinion of Advocate General Tizzano in Case C-77/02 Steinicke [2003] ECR I-9027.
19 — Rozsudek ze dne 12. října 2004, Nicole Wippel (C-313/02, Sb. rozh. s. I-9483).
18 — Judgment in Steinicke, cited in footnote 17, paragraph 52.19 — Judgment in Case C-313/02 Wippel [2004] ECR I-9483
20 — Stanovisko generální advokátky Kokott ze dne 18. května 2004, Nicole Wippel (C-113/02, Sb. rozh. s. I-9483, body 64 až 67).
20 — Opinion of Advocate General Kokott in Wippel, cited in footnote 19, points 64 to 67.
21 — Jak uvádí generální advokátka Kokott v bodě 67 svého stanoviska v citované věci Wippel, „zákaz diskriminace ve směrnici 76/207/EHS je použitelný ostatně také vedle zákazu znevýhodňování pracovníků na částečný pracovní úvazek podle Rámcové dohody o částečném pracovním úvazku, protože oba předpisy upravují rozdílný skutkový stav a sledují rozdílné cíle.
21 — As the Advocate General states in point 67 of her Opinion in Wippel, ‘the prohibition on discrimination in Directive 76/207 is also applicable alongside the prohibition on discrimination against parttime workers under the Framework Agreement on parttime work because the two provisions relate to different facts and pursue different objectives.
Jejich příslušné zákazy diskriminace mají rozdílná pojítka.
Their particular prohibitions on discrimination are based on different circumstances.
Nejsou k sobě navzájem ve vztahu speciality“.
There is no relationship between them of general rule to special rule.’
Ve věci Steinicke nespatřoval generální advokát Tizzano žádnou překážku použití obou směrnic na pracovněprávní vztahy na částečný úvazek s výhledem na odchod do
In Steinicke, Advocate General Tizzano saw no reason not to apply the two directives to a parttime employment scheme with a view to retirement that was open only to employees who had worked fulltime for a total of at least three of the last five
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA RUIZ-JARABA – SPOJENÉ VĚCI C-55/07 a C-56/07 meritum otázky Landesgericht Bozen a prostudovat napřed soulad sporných italských opatření se směrnicí 97/81 a následně je konfrontovat se směrnicí 76/207.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 between parttime and fulltime employment contracts.
naci mezi pracovními smlouvami na částečný a na plný pracovní úvazek.
That aim is enshrined in Clause 1(a) of the Framework Agreement annexed to the directive, which states that its purpose is ‘to provide for the removal of discrimination against parttime workers and to improve the quality of parttime work’.
B – Administrativní povinnosti vyplývající z nařízení s mocí zákona č. 61/2000 ve světle směrnice 97/81
B — The administrative obligations imposed by Legislative Decree 61/2000 in the light of Directive 97/81
Rovné zacházení, které vyžaduje směrnice, se vztahuje hlavně na obsahové podmínky pracovněprávního vztahu.
The equal treatment required by the directive is aimed principally at the substantive conditions of the employment relationship.
Usiluje o odstranění jakékoli nerovnováhy mezi těmito druhy smluvního pracovního vztahu v neprospěch pracovního vztahu na částečný úvazek.
The directive seeks to abolish all discrimination between the two types of contract which disadvantages parttime workers.
Judikatura Soudního dvora v této oblasti potvrzuje tento záměr 23.
The caselaw of the Court in this field confirms that view. 23
Předmět otázky
Purpose of the question
Nyní zkoumaný případ se však nedotýká obsahu pracovní smlouvy, protože italský právní předpis zavádí byrokratická opatření do administrativních povinností zaměstnavatelů.
However, the present case does not concern the subjectmatter of the employment contract; instead, the Italian legislation introduces bureaucratic measures into the administrative obligations of employers.
Týká se tedy vertikálního vztahu mezi veřejnou mocí (pracovním inspektorátem) a jednotlivcem (zaměstnavatelem).
Accordingly, this case relates to a vertical relationship between the State (the employment authority) and an individual (the employer).
Landesgericht Bozen žádá o výklad směrnice 97/81/ES za účelem posouzení toho, zda jsou s tímto předpisem Společenství slučitelná dvě ustanovení nařízení s mocí zákona č.
The Landesgericht Bozen requests an interpretation of Directive 97/81 in order to assess the compatibility with that Community act of two provisions of Legislative Decree 61/2000 (Articles 2 and 8).
61/2000 (články 2 a 8), která ukládají zaměstnavateli povinnost, aby do 30 dnů po uzavření smlouvy na částečný pracovní úvazek zaslal její kopii příslušnému pracovnímu inspektorátu, spojenou s přísným režimem správního trestání, podle kterého se uloží pokuta ve výši 15 eur za každého dotčeného zaměstnance a každý den zpoždění, aniž by byla stanovena její horní hranice.
In accordance with those provisions, employers must send a copy of parttime employment contracts, within 30 days of their conclusion, to the competent employment authority, with infringement being punished by severe administrative penalties under which a fine of EUR 15 is imposed for each employee concerned and for each day of delay; there is no ceiling on the amount payable.
23 — Rozsudek Wippel, citovaný v poznámce pod čarou 19.
23 — Wippel, cited in footnote 19.
Některé aspekty práce na částečný úvazek zkoumám ve svém stanovisku ze dne 10. července 2007, Ursula Voß (C-300/06, Sb. rozh. s. I-10573, body 28 až 31).
I examined certain aspects of parttime work in my opinion in Case C-300/06 Voß [2007] ECR I-10573, paragraphs 28 to 31.
Směrnice 97/81 za účelem podpory zaměstnanosti odstranila jakoukoli diskrimi-
With a view to promoting employment, Directive 97/81 abolished all discrimination
MICHAELER A DALŠÍ představuje porušení práva Společenství.
MICHAELER AND OTHERS constitutes an infringement of Community law.
Je tudíž třeba vyjasnit, zda má rozdílné zacházení objektivní a přiměřené odůvodnění.
Consequently, it is necessary to identify whether there is an objective, reasonable justification for the different treatment.
zakazuje směrnice 97/81 především, přetrvává zájem na přezkoumání opatření přijatých v Itálii.
constitutes the main objective of Direct- ive 97/81, it is still important to examine the measures adopted in Italy.
Ustanovení 5 odst. 1 písm. a) Rámcové dohody zavazuje členské státy, aby zjišťovaly překážky právní nebo administrativní povahy, které by mohly omezovat možnosti částečného pracovního úvazku, a popřípadě je odstranily.
Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement calls on the Member States to identify obstacles of a legal or administrative nature which may limit the opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them.
Je tedy zřejmé, že byrokratická omezení uvalená na uzavírání smluv na částečný úvazek by mohla porušovat směrnici 97/81.
It is clear, therefore, that the bureaucratic restrictions imposed on the conclusion of parttime contracts are liable to infringe Directive 97/81.
Judikatura Soudního dvora a soudní praxe řady členských států přiznaly zásadě proporcionality význačné místo při hodnocení zásady zákazu diskriminace obsažené v právu Společenství.
The principle of proportionality has been accorded a prominent position in the assessment of the Community principle of nondiscrimination by the caselaw of the Court and the judicial practice of a number of Member States.
Totéž připustila i právní nauka 24. Trojitý test proporcionality tedy nabízí relevantní nástroj pro rozhodnutí dilematu, zda je diskriminace vhodná, nezbytná a přiměřená v užším smyslu 25.
24 The threefold proportionality test provides a useful tool for resolving the problem, requiring that the discrimination must be appropriate, necessary and proportionate in the strict sense.
Tímto trojím hodnocením, které probíhá po etapách, a nikoli kumulativním způsobem, se posouzení rovnosti stává transparentnějším a vede k větší právní jistotě.
25Using that threefold evaluation, which is carried out in stages rather than cumulatively, the assessment of equality becomes more transparent and generates greater legal certainty.
61/2000 se zmíněným ustanovením 5 odst. 1 písm. a) směrnice 97/81.
Accordingly, my reply will focus on whether Legislative Decree 61/2000 is compatible with Clause (5)(1)(a) of the Framework Agreement annexed to Direct- ive 97/81.
Předně bude třeba zkoumat oprávněnost oznamovací povinnosti a následně i oprávněnost sankčního režimu.
It is appropriate to assess the lawfulness of the notification obligation first of all, followed by the lawfulness of the punitive measures.
Oba aspekty porušují zásadu zákazu diskriminace mezi pracovněprávními smlouvami vyhlášenou ve směrnici 97/81/ES.
The provisions concerned are both contrary to the principle of nondiscrimination between employment contracts laid down in Directive 97/81.
Z důvodu konceptuální a výkladové jasnosti je třeba odděleně poukázat na slabé stránky těchto režimů.
For reasons of conceptual and expositional clarity, the failings of the two provisions must be dealt with separately.
Ověření zásady proporcionality také potvrzuje myšlenky nadnesené v bodech 17
The assessment of the principle of proportionality also confirms the points put
Administrativní oznamovací povinnost
The administrative notification obligation
25 — Toto trojí hodnocení provádí Soudní dvůr dost pravidelně.
25 — The Court carries out this threefold evaluation on a regular basis.
K těmto třem stupňům proporcionality v právu Společenství, Schwarze, J., European Administrative Law, Sweet & Maxwell, Londýn, 2006; de Búrca, G., The Principle of Proportionality and its Application in EC Law, Yearbook of European Law, roč. 13, 1993; Emiliou, N., The Principle of Proportionality in European Law, Kluwer, 1996, a Ellis, E. (uspoř.), The Principle of Proportionality in the Law of Europe, cit. dílo. K teoretické konstrukci zásady proporcionality, v metodologické perspektivě a se zdůrazněním ústavní podoby zásady, Bernal Pulido, C., El principio de proporcionalidad y los derechos fundamentales, 2. vyd., Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2006. 36.
On the three steps for establishing proportionality in Community law, see Schwarze, J., European Administrative Law, Sweet & Maxwell, London, 2006; de Búrca, G., ‘The Principle of Proportionality and its Application in EC Law’, Yearbook of European Law, vol. 13, 1993; Emiliou, N., The Principle of Proportionality in European Law, Kluwer, 1996; and Ellis, E. (ed.), The Principle of Proportionality in the Law of Europe, op. cit. On the theoretical structure of the principle of proportionality, using a methodological perspective and with the emphasis on the constitutional nature of the principle, see Bernal Pulido, C., El principio de proporcionalidad y los derechos fundamentales, 2nd edition., Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2006. 36.
Landesgericht Bozen se ptá, zda povinnost oznamovat všechny pracovní smlouvy na částečný úvazek pracovnímu úřadu
The Landesgericht Bozen asks whether the obligation to notify all parttime employment contracts to the employment authority
volného pohybu jako referenční bod.
forward in paragraphs 17 to 22 of this Opinion.
Navzdory zřejmým rozdílům mezi úpravou svobod a harmonizovaným odvětvím, jako jsou pracovněprávní vztahy, jsou kontrolní techniky používané Soudním dvorem užitečné pro vypracování pravidel výkladu směrnice 97/81.
In the case of a directive which harmonises a specific sector, the general principles perform an interpretative function. In the present case, the principle of proportionality helps to determine the meaning of Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement annexed to Directive 97/81.
Judikatura nabízí mnohé příklady národních úprav, které kladou překážky dosažení cílů Společenství 26. Nejplodnější oblastí jsou svobody pohybu.
Caselaw provides many examples of national provisions which impede the attainment of Community objectives. 26 The most prolific area is the freedoms of movement.
V tomto odvětví potírá Soudní dvůr zvláště přísně opatření přímo diskriminační, protože vyvolávají otevřenou nerovnost, jejíž odůvodnění je úkolem členských států.
In that field, the Court reserves particularly harsh criticism for directly discriminatory measures, because they lead to open inequality which it is for the Member States, to justify.
Jsou-li však opatření nepřímo diskriminační, je způsob kontroly vždy uměřenější a opatrnější vzhledem k obtížím, které tento typ posuzování klade na soudce 27.
However, in the case of indirectly discriminatory measures, the standard of review is always more measured and cautious in view of the difficulties which this type of assessment creates for the court performing it. 27
Domnívám se, že pro vyřešení této předběžné otázky vystupuje judikatura v oblasti
It is my view that the caselaw on freedom of movement must become the point of
Volný pohyb služeb a svoboda usazování umožnily Soudnímu dvoru vyslovit se ke slučitelnosti práva Společenství a některých vnitrostátních administrativních formalit směřujících výlučně vůči osobám, které využívají volného pohybu při výkonu povolání.
The freedom to provide services and the freedom of establishment have provided the Court with the opportunity to rule on the compatibility with Community law of a number of national administrative procedures aimed solely at professionals exercising the right to freedom of movement.
V rozsudku Vander Elst 28se uvádí, že „vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje poskytování služeb na vnitrostátním území […] vydáním správního povolení, představuje omezení volného pohybu služeb“ 29.
In Vander Elst, 28the Court held that ‘national legislation which makes the provision of certain services on national territory … subject to the issue of an administrative licence constitutes a restriction on the freedom to provide services’.
Tento právní názor, opakovaný v mnoha rozhodnutích a potvrzený jako test proporcionality, je založen na vhodnosti a na nutnosti správních opatření.
29 That finding, which has become settled caselaw and been endorsed as a test of proportionality, is founded on the appropriateness and necessity of the administrative measures concerned.
Soudní dvůr zaprvé hodnotí, zda je dán logický vztah mezi vnitrostátní povinností a účelem, který sleduje 30. Zadruhé se zjišťuje, zda existují méně omezující
30 Second, the Court evaluates whether there are less restrictive alternatives which would enable the State to achieve the same objectives using less
27 — Zásada proporcionality vyžaduje předchozí určení úrovně ochrany a jejího standardu, které musí soudce provést v závislosti na skutkovém, institucionálním a normativním kontextu konkrétního případu.
27 — The principle of proportionality requires the prior determination of a level of protection, which must be adopted by the court carrying out the assessment on the basis of the factual, institutional and legislative context of each individual case.
Tak tomu je ve všech právních řádech členských států, které převzaly tuto zásadu.
That occurs in all the legal systems of the Member States which have recognised the principle.
Podle Craig, P., cit. dílo, s. 657: „In any system of administrative law the courts will have to decide not only which tests to apply to determine the legality of administrative action, but also the rigour or intensity with which to apply them. In some legal systems this is worked out to a high degree, but the issue is pertinent for all systems. The relative intensity of judicial review is just as much a live question in relation to proportionality in the EU.“
According to Craig, P., op. cit., p.
30 — Rozsudek Vander Elst (citovaný v poznámce pod čarou 28, body 18 až 22).
28 — Case C-43/93 [1994] ECR I-3803.29 — Judgment in Vander Elst, cited in footnote 28, paragraph 15.30 — Judgment in Vander Elst, paragraphs 18 to 22.
MICHAELER A DALŠÍ alternativy, pomocí nichž by stát dosáhl téhož účelu méně zatěžujícími prostředky 31.
MICHAELER AND OTHERS onerous means.
Tato druhá fáze kontroly vyúsťuje často v odhalení porušení práva Společenství.
31That second stage of the test frequently culminates in a finding that there has been an infringement of Community law.
v Německu, zapsat se do živnostenského rejstříku. Spolková republika Německo zakládala tuto povinnost na nezbytnosti zaručit kvalitu řemeslných prací, ale Soudní dvůr dospěl k závěru, že taková námitka není určující a že je třeba jít jinou cestou, spojenou s účinností příslušných správních předpisů.
Federal Republic of Germany argued that that obligation was necessary to guarantee the quality of skilled work, but the Court held that that justification was not decisive and that it was necessary to take a different approach, linked to the effectiveness of the administrative provisions in issue.