natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Je zřízen Evropský fond měnové spolupráce říjen
The European Monetary Cooperation Fund (EMCF) is set
ECB vyhlašuje strategii a operační rámec
The ECB announces the strategy and the operational up to ensure the proper operation of the snake.
(EMCF), který má zajišťovat řádné fungování tzv.
framework for the single monetary policy it will conduct
jednotné měnové politiky, kterou bude provádět hada.
The European Monetary System (EMS) is created.
Vzniká Evropský měnový systém (EMS).
The Single European Act (SEA) is signed.
leden
Jan. 1999
Je zahájena třetí etapa HMU, euro se stává únor
Stage Three of EMU begins; the euro becomes the single
Evropská rada pověřuje výbor odborníků pod stanoveny přepočítací koeficienty mezi eurem a vedením Jacquesa Delorse (tzv.
The European Council mandates a committee of experts currency of the euro area; conversion rates are fixed under the chairmanship of Jacques Delors (the “Delors irrevocably for the former national currencies of the par-
Delorsův výbor), původními národními měnami zúčastněných aby předložil návrh na realizaci HMU.
Committee”) to make proposals for the realisation of EMU.
členských států, v eurozóně je prováděna květen
ticipating Member States; a single monetary policy is con-
Evropské radě je předložena tzv. Delorsova jednotná měnová politika.
The “Delors Report” is submitted to the European Council.
zpráva.
ducted for the euro area.
Evropská rada souhlasí s realizací HMU ve třech leden
The European Council agrees on the realisation of EMU
Přechod na hotovostní euro – zavádějí se etapách.
Jan. 2001 Greece becomes the 12th Member State to join the euro in three stages.
Je zahájena první etapa HMU.
Stage One of EMU begins.
února 2002 stávají jediným zákonným platidlem.
2002 The euro cash changeover: euro banknotes and coins are
Je zahájena mezivládní konference pro přípravu květen
An Intergovernmental Conference to prepare for Stages introduced and become sole legal tender in the euro area
Národní centrální banky deseti nových členských druhé a třetí etapy HMU.
Two and Three of EMU is launched.
států EU se stávají členy ESCB.
by the end of February 2002.
únor
Feb. 1992
Je podepsána Smlouva o Evropské unii (tzv.
The Treaty on European Union (the “Maastricht Treaty”)
leden
ESCB.
Vstupem Bulharska a Rumunska se zvyšuje
Monetary Institute (EMI) and of the ECB, and a President
celkový počet členských států EU na 27. Obě říjen
Member States to 27 and join the ESCB at the same time.
Jako sídlo Evropského měnového institutu a ECB země se současně stávají členy ESCB.
The Treaty on European Union enters into force.
Smlouva o Evropské unii nabývá účinnosti.
Alexandre Lamfalussy is appointed President of the EMI,
Do eurozóny vstupují Malta a Kypr, a počet prosinec
2008 Cyprus and Malta join the euro area, thereby increasing to be established on 1 January 1994.
Prezidentem EMI, který má vzniknout 1. ledna jejích členů se tak zvyšuje na 15.
the number of Member States to 15.
1994, je jmenován Alexandre Lamfalussy.
Jan. 1994
členů se tak zvyšuje na 16.
Member States to 16.
Zdroj: Scheller (2004), s.
Source: Scheller (2004), p.
16, aktualizováno
16, updated
V prosinci 1996 předložil EMI Evropské radě a následně také veřejnosti vybraný návrh série eurobankovek, které měly být 1. ledna 2002 uvedeny do oběhu.
In December 1996 the EMI also presented to the European Council, and subsequently to the public, the selected design series for the euro banknotes to be put into circulation on 1 January 2002.
Druhá etapa HMU – vznikEM I a ECB Založení Evropského měnového institutu (EMI) 1. ledna 1994 znamenalo zahájení druhé etapy HMU.
Stage Two of EMU: the establishment of the EMI and the ECB The establishment of the European Monetary Institute (EMI) on 1 January 1994 marked the start of the second stage of EMU.
Se založením EMI zanikl Výbor guvernérů. Přechodná existence EMI byla odrazem stavu měnové integrace uvnitř Společenství: EMI neodpovídal za provádění měnové politiky v Evropské unii (měnová politika zůstala v působnosti národních orgánů) ani neměl pravomoci k provádění devizových intervencí.
Henceforth, the Committee of Governors ceased to exist.The EMI’s transitory existence also mirrored the state of monetary integration within the Community: the EMI had no responsibility for the conduct of monetary policy in the European Union (this remained the responsibility of the national authorities) nor did it have any competence for carrying out foreign exchange intervention.
V prosinci 1996 byl představen vybraný návrh série eurobankovek.
In December 1996 the selected design series for the euro banknotes was presented.
Současně ministři financí členských států, které přijímaly jednotnou měnu, souhlasili společně s guvernéry národních centrálních bank, Evropskou komisí a EMI, že pro stanovení neodvolatelných přepočítacích koeficientů pro euro budou použity centrální parity měn zúčastněných členských států v mechanismu směnných kurzů.
The two main tasks of the EMI were first to strengthen central bank cooperation and monetary policy coordination; and second to make the preparations required for the establishment of the ESCB, for the conduct of the single monetary policy and for the creation of a single currency in the third stage.
V prosinci 1995 se Evropská rada na zasedání v Madridu shodla na názvu „euro“ pro evropskou měnovou jednotku, která má být zavedena při zahájení třetí etapy, a potvrdila, že třetí etapa HMU začne 1. ledna 1999.
In December 1995 the European Council meeting in Madrid agreed on the name of the European currency unit to be introduced at the start of Stage Three, the “euro”, and confirmed that Stage Three of EMU would start on 1 January 1999.
Pro přechod na euro byl předem ohlášen chronologický sled událostí.
A chronological sequence of events was preannounced for the changeover to the euro.
Tento scénář vycházel především z podrobných návrhů, které připravil EMI.
This scenario was based mainly on detailed proposals drawn up by the EMI.
Současně byl EMI pověřen, aby prováděl přípravné práce na budoucích měnových a kurzových vztazích mezi eurozónou a ostatními státy EU.
At the same time, the EMI was given the task of carrying out preparatory work on the future monetary and exchange rate relationships between the euro area and other EU countries.
V prosinci 1996 také předložil EMI Evropské radě zprávu, která tvořila základ usnesení Evropské rady o zásadách a hlavních prvcích nového mechanismu směnných kurzů (ERM II), které bylo přijato v červnu 1997.
In December 1996 the EMI presented a
Dne 25. května 1998 jmenovaly vlády 11 zúčastněných členských států prezidenta, viceprezidenta a čtyři další členy Výkonné rady ECB. Jejich jmenování nabylo účinnosti 1. června 1998 a představovalo vznik ECB.
At the same time, the finance ministers of the Member States adopting the single currency agreed, together with the governors of the NCBs, the European Commission and the EMI, that the ERM central rates of the currencies of the participating Member States would be used to determine the irrevocable conversion rates for the euro.
Tím EMI splnil svou úlohu.
THE INSTITUTIONAL FRAMEWORK
Podle článku 123 Smlouvy o založení Evropského společenství pak vstoupil do likvidace.
The European System of Central Banks The ECB was established on 1 June 1998 and is one of the world’s youngest central banks.
Veškeré přípravné práce, jimiž byl EMI pověřen, byly včas dokončeny a ECB se po zbývající část roku věnovala závěrečným zkouškám systémů a postupů.
However, it has inherited the credibility and expertise of all euro area NCBs, which together with the ECB implement the monetary policy for the euro area.
Evropský systém centrálních bank ECB vznikla 1. června 1998, a je tedy jednou z nejmladších centrálních bank na světě.
Their appointment came into effect on 1 June 1998 and marked the establishment of the ECB.
Těží však z důvěryhodnosti a zkušeností všech národních centrálních bank, které společně s ECB provádějí měnovou politiku eurozóny.
With this, the EMI had completed its tasks. In accordance with Article 123 of the Treaty establishing the European Community, the EMI went into liquidation.
Třetí etapa HMU, neodvolatelné stanovení směnných kurzů Neodvolatelným stanovením směnných kurzů měn 11 členských států, které se zpočátku účastnily měnové unie, a prováděním jednotné měnové politiky v působnosti ECB začala 1. ledna 1999 třetí a závěrečná etapa HMU.
All the preparatory work entrusted to the EMI was concluded in good time and the ECB spent the rest of 1998 carrying out final tests of systems and procedures.
Právní základ ECB a Evropského systému centrálních bank (ESCB) je dán Smlouvou o založení Evropského společenství.
The legal basis for the ECB and the ESCB is the Treaty establishing the European Community.
Podle ní se ESCB skládá z ECB a národních centrálních bank všech členských států EU (od 1. ledna 2007 jich je 27). Statut ESCB a ECB je připojen ke Smlouvě jako protokol.
According to this Treaty, the ESCB is composed of the ECB and the NCBs of all EU Member States (27 since 1 January 2007).The Statute of the ESCB and of the ECB is attached to the Treaty as a protocol.
Po vstupu Řecka do třetí etapy HMU vzrostl 12. ledna 2001 počet zúčastněných členských států na 12.
Stage Three of EMU: the irrevocable fixing of exchange rates On 1 January 1999 the third and final stage of EMU began with the irrevocable fixing of the exchange rates of the currencies of the 11 Member States which had initially participated in monetary union and with the conduct of a single monetary policy under the responsibility of the ECB.
Tento krok vycházel z rozhodnutí přijatého 19. června 2000, v němž bylo potvrzeno, že Řecko splnilo kritéria konvergence. V lednu 2007 vstoupilo do eurozóny Slovinsko, a počet zúčastněných zemí tak vzrostl na 13.
The number of participating Member States increased to 12 on 1 January 2001, when Greece joined the third stage of EMU.This followed on from a decision taken on 19 June 2000 by the EU Council, in which it was acknowledged that Greece fulfilled the convergence criteria.
Na základě rozhodnutí Rady EU z 10. července 2007 o zrušení dočasné výjimky Kypru a Malty pro zavedení eura se 1. ledna 2008 i tyto země staly součástí Eurosystému. 1. ledna 2009 zavedlo euro Slovensko, a stalo se tak 16. zúčastněnou zemí.
Following the decision of the EU Council on the abrogation of the derogation status of Cyprus and Malta, taken on 10 July 2007, Cyprus and Malta joined the Eurosystem on 1 January 2008.
Tento vývoj vycházel z rozhodnutí Rady EU přijatého 8. července 2008, v němž bylo potvrzeno, že Slovensko splnilo kritéria konvergence.
This followed the decision of the EU Council on 8 July 2008 which acknowledged that Slovakia had fulfilled the convergence criteria.
Pověření ESCB Podle Smlouvy je „prvořadým cílem ESCB udržovat cenovou stabilitu“ a dále, „aniž je dotčen cíl cenové stability, podporuje ESCB obecné hospodářské politiky ve Společenství se záměrem přispět k dosažení cílů Společenství, jak jsou vymezeny v článku 2“.
Mandate of the ESCB The Treaty states that “the primary objective of the ESCB shall be to maintain price stability” and that “without prejudice to the objective of price stability, the ESCB shall support the general economic policies in the Community with a view to contributing to the achievement of the objectives of the Community as laid down in Article 2”.
Článek 2 Smlouvy uvádí jako cíle Společenství mimo jiné „vysokou úroveň zaměstnanosti (...), trvale udržitelný a neinflační růst, vysoký stupeň konkurenceschopnosti a konvergenci ekonomické výkonnosti“. Smlouva tak určuje jasnou hierarchii cílů a přikládá nadřazený význam cenové stabilitě.
Article 2 of the Treaty mentions as objectives of the Community, inter alia, “a high level of employment (…), sustainable and non-inflationary growth, a high degree of competitiveness and convergence of economic performance”.The Treaty thus establishes a clear hierarchy of objectives and assigns overriding importance to price stability.
Zaměřením měnové politiky ECB na tento prvořadý cíl Smlouva jednoznačně ukazuje, že zajištění cenové stability je nejvýznamnějším prvkem, kterým může měnová politika přispět k dosažení příznivého hospodářského prostředí a vysoké míry zaměstnanosti.
By focusing the monetary policy of the ECB on this primary objective, the Treaty makes it clear that ensuring price stability is the most important contribution that monetary policy can make to achieving a favourable economic environment and a high level of employment.
Kterákoli země EU může zavést euro později, ale jen pokud splní kritéria konvergence (podrobnější popis je uveden v rámečku níže).
The NCBs of the Member States which had not adopted the euro in 2009 are not involved in the decisionmaking regarding the single monetary policy for the euro area and conduct their own monetary policies.
Tak tomu bylo v případě Slovinska, které euro zavedlo 1. ledna 2007.
An EU country can adopt the euro at a later stage but only once it has fulfilled the convergence criteria (see Box 5.2 below for a more detailed description).
Eurosystém Eurosystém tvoří národní centrální banky eurozóny společně s ECB.
The Eurosystem The euro area NCBs and the ECB together form the Eurosystem.
Název Eurosystém vybrala Rada guvernérů pro pojmenování systému, jehož prostřednictvím Evropský systém centrálních bank (ESCB) plní své úkoly v eurozóně.
This term was chosen by the Governing Council of the ECB to describe the arrangement by which the ESCB carries out its tasks within the euro area.
Dokud existují členské státy EU, které dosud nezavedly euro, je třeba rozlišovat mezi Eurosystémem a ESCB.
As long as there are EU Member States which have not yet adopted the euro, this distinction between the Eurosystem and the ESCB will need to be made.
Inflace se měří pomocí indexu spotřebitelských cen na srovnatelném základě s přihlédnutím k rozdílnému vymezení pojmů v jednotlivých členských státech.“
BOX 5.2 CONVERGENCE CRITERIA measured by means of the consumer price index on a comparable basis, taking into account differences in national definitions”.
Podmínky pro zavedení eura jsou stanoveny v článku 121 Smlouvy a v Protokolu o kritériích konvergence, který je ke Smlouvě připojen a který na kritéria konvergence uvedená v článku 121 odkazuje.
The conditions for the adoption of the euro are laid down in Article 121 of the Treaty and the Protocol annexed to the Treaty on the convergence criteria referred to in Article 121.
K posouzení, zda členský stát dosáhl vysokého stupně udržitelné konvergence, se používají čtyři kritéria: cenová stabilita, udržitelnost veřejných financí, kurzová stabilita a dlouhodobé úrokové sazby.
To assess whether a Member State has achieved a high degree of sustainable convergence, four criteria are used: price stability, a sound fiscal position, exchange rate stability and converging interest rates.
Podle článku 104 odst. 1 Smlouvy se členské státy „vyvarují nadměrných schodků veřejných financí“.
Under Article 104(1) of the Treaty, Member States “shall avoid excessive government deficits”.
Komise zkoumá dodržování rozpočtové disciplíny zejména na základě těchto kritérií:
The Commission examines compliance with budgetary discipline, based in particular on the following criteria:
„a) zda poměr plánovaného nebo skutečného schodku veřejných financí k hrubému domácímu produktu nepřekračuje doporučovanou hodnotu (definovanou v Protokolu o postupu při nadměrném schodku jako 3 % HDP), ledaže by:
The first indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the achievement of a high degree of price stability” and states that “this will be apparent from a rate of inflation which is close to that, at most, of the three best performing Member States in terms of price stability”.Article 1 of the Protocol states in addition that “the criterion on price stability (…) shall mean that a Member State has a price performance that is sustainable and an average rate of inflation, observed over a period of one year before the examination, that does not exceed by more than 11/2 percentage points that of, at most, the three best performing Member States in terms of price stability. Inflation shall be
První odrážka článku 121 odst. 1 Smlouvy požaduje „dosažení vysokého stupně cenové stability patrného z míry inflace, která se blíží míře inflace nejvýše tří členských států, jež dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků“.
“(a) whether the ratio of the planned or actual government deficit to gross domestic product exceeds a reference value (defined in the Protocol
b) zda poměr veřejného zadlužení k hrubému domácímu produktu nepřekračuje doporučovanou hodnotu (definovanou v Protokolu o postupu při nadměrném schodku jako 60 % HDP), ledaže se poměr dostatečně snižuje a blíží se uspokojivým tempem k doporučované hodnotě.“ systému, která se odráží v úrovních dlouhodobých úrokových sazeb“.
the Member State and of its participation in the exchange rate mechanism of the European Monetary System being reflected in the long-term interest rate levels”.
V článku 4 Protokolu se dále uvádí, že „kritérium konvergence úrokových sazeb (...) znamená, že v průběhu jednoho roku před šetřením průměrná dlouhodobá nominální úroková sazba členského státu nepřekračovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýše tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků.
Article 4 of the Protocol states in addition that “the criterion on the convergence of interest rates (…) shall mean that, observed over a period of one year before the examination, a Member State has had an average nominal long-term interest rate that does not exceed by more than 2 percentage points that of, at most, the three best performing Member States in terms of price stability.
Úrokové sazby se zjišťují na základě dlouhodobých státních dluhopisů nebo srovnatelných cenných papírů, s přihlédnutím k rozdílnému vymezení pojmů v jednotlivých členských státech.“
Interest rates shall be measured on the basis of long-term government bonds or comparable securities, taking into account differences in national definitions”.
Ve třetí odrážce článku 121 odst. 1 Smlouvy se požaduje „dodržování normálního fluktuačního rozpětí stanoveného mechanismem směnných kurzů Evropského měnového systému podobu alespoň dvou let, aniž by došlo k devalvaci vůči měně jiného členského státu“.
The third indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the observance of the normal fluctuation margins provided for by the exchange rate mechanism of the European Monetary System, for at least two years, without devaluing against the currency of any other Member State”.
Článek 3 Protokolu dále stanoví, že „kritérium účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového systému (...) znamená, že členský stát alespoň podobu posledních dvou let před šetřením dodržoval fluktuační rozpětí stanovené mechanismem směnných kurzů Evropského měnového systému, aniž by byl směnný kurz vystaven silným tlakům.
Article 3 of the Protocol states in addition that “the criterion on participation in the exchange rate mechanism of the European Monetary System (…) shall mean that a Member State has respected the normal fluctuation margins provided for by the exchange rate mechanism of the European Monetary System without severe tensions for at least two years before the examination.
Zejména pak nesměl členský stát v tomto období z vlastního podnětu devalvovat dvoustranný střední kurz své měny vůči měně kteréhokoli jiného členského státu.“
In particular, the Member State shall not have devalued its currency’s bilateral central rate against any other Member State’s currency on its own initiative for the same period”.
Kromě těchto ekonomických požadavků stanoví kritéria konvergence také požadavek právní konvergence, které má zajistit, aby vnitrostátní legislativa, včetně statutů národních centrálních bank, byla slučitelná se Smlouvou i se statutem ESCB a ECB.
In addition to these economic requirements, the convergence criteria also require there to be legal convergence to ensure that national legislation, including the statutes of NCBs, is compatible with both the Treaty and the Statute of the ESCB and of the ECB.
Smlouva ukládá ECB a Komisi povinnost podávat Radě Evropské unie alespoň jedenkrát během dvou let nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka, zprávu o pokroku dosaženém členskými státy při plnění konvergenčních kritérií.
The Treaty requires the ECB and the Commission to report to the Council of the European Union at least once every two years or at the request of a Member State with a derogation, on the progress made by Member States in terms of their fulfilment of the convergence criteria.
Podle konvergenčních zpráv předkládaných samostatně ECB a Komisí a na základě návrhu Komise může Rada, zasedající na úrovní hlav států nebo předsedů vlád, po poradě s Evropským parlamentem rozhodnout, zda členský stát kritéria splňuje, a umožnit mu vstup do eurozóny.
On the basis of the convergence reports submitted separately by the ECB and the Commission, and on the basis of a proposal by the Commission, the Council, having consulted the European Parliament and having met in the composition of Heads of State or Government, may decide on the fulfilment of the criteria by a Member State and allow it to join the euro area.
Od začátku třetí etapy vydala ECB několik konvergenčních zpráv.
Since the beginning of Stage Three, the ECB has prepared several convergence reports.
1 Smlouvy se požaduje „stálost konvergence dosažené členským státem a jeho účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového
The fourth indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the durability of convergence achieved by
Rada guvernérů Nejvyšším rozhodovacím orgánem ECB je Rada guvernérů.
The Governing Council The highest decisionmaking body of the ECB is the Governing Council.
Skládá se ze šesti členů Výkonné rady a z guvernérů národních centrálních bank eurozóny (16 v roce 2009).
It consists of the six members of the Executive Board and the governors of the NCBs of the euro area (16 in 2009).
Radě guvernérů i Výkonné radě předsedá prezident ECB (viz také schéma níže).
Both the Governing Council and the Executive Board are chaired by the President of the ECB (see also the chart below).
Prvořadým úkolem Rady guvernérů je určovat měnovou politiku eurozóny.
… and its basic tasks … The basic tasks of the Eurosystem are to: define and implement the monetary policy for the euro area; conduct foreign exchange operations and to hold and manage the official foreign reserves of the euro area countries; promote the smooth operation of payment systems.
Konkrétně je Rada guvernérů oprávněna stanovovat úrokové sazby, za něž mohou úvěrové instituce získávat likviditu (peníze) od Eurosystému.
The key task of the Governing Council is to formulate the monetary policy for the euro area.
Rada guvernérů tak nepřímo ovlivňuje úrokové sazby v hospodářství celé eurozóny, včetně sazeb, které úvěrové instituce účtují svým zákazníkům za úvěry, i těch, kterými jsou úročeny vklady spořitelů.
Specifically, it has the power to determine the interest rates at which credit institutions may obtain liquidity (money) from the Eurosystem.Thus the Governing Council indirectly influences interest rates throughout the euro area economy, including the rates that credit institutions charge their customers for loans and those that savers earn on their deposits.
V rámci plnění svých povinností Rada guvernérů formálně přijímá obecné zásady a rozhodnutí.
The Governing Council fulfils its responsibilities by adopting guidelines and taking decisions.
GENERÁLNÍ RADA
GENERAL COUNCIL
Čtyřidalší členové Výkonné rady
Fourothermembersof the Executive Board
Guvernéři národních centrálních bank všech členskýchstátů EU
It also prepares the meetings of the Governing Council and manages the day-to-day business of the ECB.
Guvernéři národních centrálních bank zemíeurozóny
Governorsof theeuro area NCBs
Zdroj: European Central Bank. The monetary policy of the ECB. 2004, s. 10
Governorsof the NCBs of all EU Member States