natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Její třetí a čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného rozložení důkazního břemene z toho důvodu, že jí Soud uložil celé toto břemeno, přičemž zamítl její návrhy na předložení důkazních prostředků a provedení důkazů.
The appellant’s third and fourth grounds of appeal allege that the burden of proof was wrongly allocated because the Court of First Instance imposed on it the entire burden of proof but rejected its offers of evidence and the measures of inquiry it requested.
Nesprávné právní posouzení tvrzených porušení povinností ze strany tureckých orgánů a Komise je předmětem pátého důvodu kasačního opravného prostředku.
Errors in the legal classification of the failings alleged against the Turkish authorities and the Commission form the subjectmatter of the fifth ground of appeal.
V tomto ohledu navrhovatelka uvádí několik výtek, které se týkají posouzení sporných osvědčení jakožto nesprávných nebo nepravých, nepředání vzorů razítek a podpisových vzorů, porušení povinnosti varování dovozců, způsobu, jimiž byla vedena šetření v Turecku, a toho, že nebylo zpřístupněno zaevidování sporných osvědčení.
In that regard, the appellant puts forward a number of heads of complaints concerning the assessment of the certificates at issue as irregular or inauthentic, failure to send specimens of stamps or signatures, breach of the obligation to warn importers, the way in which the investigations in Turkey were carried out and the non-disclosure of the registration of the certificates at issue.
Svým šestým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka kritizuje napadený rozsudek ohledně toho, že se v něm uvádí, že Komise nebyla povinna předložit věc celnímu výboru nebo Radě přidružení.
By its sixth ground of appeal, the appellant criticises the statement in the judgment under appeal that the Commission was not required to bring the matter before the Joint Committee or the Association Council.
Neuznání jejího legitimního zájmu na zrušení sporného rozhodnutí ohledně osvědčení A. TR. 1 D437214 je předmětem sedmého důvodu kasačního opravného
The seventh ground of appeal alleges that the Court of First Instance failed to have regard to the appellant’s legitimate interest in the annulment of the contested
C.A.S. v. KOMISE prostředku, zatímco neposouzení na základě rizika a ekvity v napadeném rozsudku tvoří předmět důvodu osmého.
C.A.S. v COMMISSION decision with respect to A.TR.1 certificate D 437214, and the eighth ground of appeal alleges that the Court of First Instance failed to assess considerations of equity and risks in the judgment under appeal.
Především je třeba uvést, že navrhovatelka na jednání tvrdila, že provádění článku 2 sporného rozhodnutí bylo pozastaveno pouze částečně a že zaplatila část dovozního cla souvisejícího se spornými osvědčeními.
First, it must be pointed out that the appellant submitted at the hearing that the implementation of Article 2 of the contested decision was only partly suspended and that it has paid a part of the import duty relating to the certificates at issue.
Proto se tedy jedná jak o vrácení dovozního cla, co se týče částek navrhovatelkou zaplacených, tak o jeho prominutí, co se týče cla, jež bylo zaúčtováno dodatečně, ale jež navrhovatelka nezaplatila.
Consequently, the situation is one of both repayment of import duty, as regards the sums which were paid by the appellant, and remission of such duty, as regards the duty which was subsequently entered in the accounts, but which the appellant did not pay.
Zadruhé je třeba zdůraznit, že navrhovatelka na podporu svého kasačního opravného prostředku uváděla celou řadu výtek ohledně porušení podstatných formálních náležitostí i porušení hmotněprávních předpisů.
Secondly, it must be stated that the appellant has put forward, in support of its appeal, a number of complaints relating both to infringement of essential procedural requirements and infringement of substantive rules.
Úvodem je tudíž třeba prozkoumat všechny tyto výtky.
Therefore, those complaints as a whole must be examined at the outset.
K porušení článku 239 CKS
Infringement of Article 239 of the CCC
Navrhovatelka v podstatě kritizuje Soudem provedenou právní kvalifikaci pochybení přičitatelných jednak tureckým orgánům, a jednak Komisi.
In essence, the appellant criticises the legal classification by the Court of First Instance of the failings attributable, first, to the Turkish authorities and, secondly, to the Commission.
Co se týče pochybení vytýkaných tureckým orgánům, má navrhovatelka za to, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení v řadě ohledů:
As regards the failings alleged against the Turkish authorities, the appellant submits that the Court of First Instance erred in law in respect of a number of aspects:
– při posouzení sporných osvědčení, a zejména osvědčení A. TR. 1 D437214, v tom smyslu, že jsou výsledkem padělání;
— during the assessment of the certificates at issue, in particular of certificate A.TR.1 D 437214, in so far as those certificates were found to be forgeries;
– co se týče pochybení uvedených orgánů souvisejících s jejich povinnostmi ohledně razítek a podpisů, které používají, a s registrací osvědčení, která vydávají;
— as regards the failings of those authorities in relation to their obligations regarding specimens of the stamps and signatures which they use and the registration of certificates issued by them;
– v rámci vzájemné pomoci ohledně spolupůsobení tureckých orgánů při vystavování sporných osvědčení a
— in connection with mutual assistance, regarding whether assistance was provided by the Turkish authorities in issuing the certificates at issue, and
– ohledně ostatních skutkových okolností, které podle navrhovatelky prokazují pochybení tureckých orgánů, a jež ve vztahu k ní zakládají zvláštní situaci.
— in respect of other evidence which, in the appellant’s opinion, shows that there were failings on the part of the Turkish authorities constitutive of a special situation with regard to the appellant.
Ohledně tvrzených porušení povinností Komise zastává navrhovatelka názor, že existují dostatečné objektivní indicie pro systematická a vědomá porušování práva tureckými orgány, jež měla být důvodem pro zesílenou kontrolu režimu preferenčního zacházení Komisí.
With regard to the failings alleged against the Commission, the appellant submits that there were sufficient objective indications of systematic and deliberate infringements by the Turkish authorities, which should have justified an intensified review of the system of preferential arrangements by the Commission.
Opírajíc se o článek 93 prováděcího nařízení k CKS a článek 4 rozhodnutí 1/96, zastává navrhovatelka rovněž názor, že Turecká republika a Komise měly právní povinnost předávat vzory razítek tureckých celních orgánů příslušným celníkům, popřípadě si takovéto vzory vyžádat, a to i během dotčeného období, to znamená v létech 1995–1997.
The appellant is also of the opinion, taking as its basis Article 93 of the CCC implementing regulation and Article 4 of Decision No 1/96, that the Republic of Turkey and the Commission were legally obliged during the period in question, namely 1995 to 1997, to send to the competent customs officials or demand specimens of the stamps used by the Turkish customs authorities.
Zdůrazňuje, že Soud se nesprávného právního posouzení dopustil i tím, že nedospěl k závěru, že Komise byla povinna varovat dovozce koncentrátů ovocných šťáv nejpozději koncem roku 1994 nebo počátkem roku 1995 před nesrovnalostmi, k nimž docházelo v Turecku při vydávání průvodních osvědčení A. TR. 1 a že byla rovněž povinna obrátit se na smíšený výbor nebo Radu pro přidružení.
The appellant maintains that the Court of First Instance also made an error of law when it did not conclude that the Commission was obliged to warn importers of fruit juice concentrates, by the end of 1994 or the beginning of 1995 at the latest, of irregularities in Turkey in the issuing of A.TR.1 certificates and it maintains that the Commission was also obliged to bring the matter before the Joint Committee or the Association Council.
Navíc UCLAF porušila své povinnosti provést v Turecku řádné šetření, neboť neuplatnila určité vyšetřovací metody.
Moreover, UCLAF failed to comply with its obligations to carry out a proper investigation in Turkey, since it did not implement certain methods of investigation.
Konečně, navrhovatelka Soudu vytýká, že nevzal na zřetel, že zásadě spravedlivosti a přiměřenosti, která je základem článku 239 CKS odporuje, vzhledem ke vztahu mezi hospodářským subjektem a správou, aby navrhovatelka nesla škodu vyplývající ze sporného rozhodnutí.
Lastly, the appellant alleges that the Court of First Instance failed to have regard to the fact that it is contrary to the principle of equity which underlies Article 239 of the CCC, given the relationship between economic operators and the administration, to leave the appellant to bear the loss which stems from the contested decision.
Komise úvodem zastává názor, že důvody kasačního opravného prostředku uplatňované navrhovatelkou ohledně nesplnění povinností vytýkaných jí i tureckým
The Commission submits, first, that the grounds of appeal raised by the appellant as regards the failings which are alleged against it and the Turkish authorities do not
2008 – VĚC C-204/07 P orgánům se netýkají právních otázek, ale vycházejí ze skutkových zjištění, která nemohou být v rámci kasačního opravného prostředku napadána.
2008 — CASE C-204/07 P concern points of law, but are assessments of fact which cannot be challenged on appeal.
Krom toho tvrdí, že Turecká republika ani Komise nebyly podle právních norem použitelných v daném případě povinny předkládat vzory razítek nebo podpisové vzory ani vést rejstříky osvědčení A. TR. 1.
Furthermore, it maintains that neither the Republic of Turkey nor the Commission was obliged, under the provisions applicable here, to send specimens of stamps or signatures or to keep registers of A.TR.1. certificates.
Co se týče varování dovozců, Komise připomíná, že dovozy, které jsou sporné v této věci, byly uskutečněny v období od dubna 1995 do listopadu 1997, zatímco pochybnosti o pravosti a obsahové správnosti tureckých osvědčení A. TR. 1 vyvstaly teprve později, počínaje rokem 1998.
With regard to the duty to warn importers, the Commission points out that the imports at issue here dated from the period between April 1995 and November 1997, whereas doubts regarding the authenticity and the accuracy of the A.TR.1 certificates arose only subsequently, namely as of 1998.
Zdůrazňuje rovněž, že vzhledem k trvalé a plné ochotě tureckých orgánů ke spolupráci neměla důvod předkládat věc smíšenému výboru nebo Radě pro přidružení.
It also contends that, in view of the Turkish authorities’ impeccable willingness to cooperate, it had no reason to bring the matter before the Joint Committee or the Association Council.
Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka četné skutečnosti, které podle jejího názoru zakládají zvláštní situaci ve smyslu článku 239 CKS.
In support of its appeal, the appellant relies on a number of circumstances which, in its opinion, constitute a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC.
S ohledem na tyto okolnosti je třeba zkoumat, zda zakládají zvláštní situaci ve smyslu článku 239 CKS.
It is in the light of those circumstances that the question whether they constitute a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC must be examined.
Výtky uplatňované v rámci kasačního opravného prostředku tak představují kritiku uplatnění článku 239 CKS v napadeném rozsudku Soudem, který rozhodl, že okolnosti případu nezakládají zvláštní situaci.
The complaints put forward in the appeal thus effectively criticise the application of Article 239 of the CCC by the Court of First Instance in the judgment under appeal, in that it held that the circumstances of the present case do not constitute a special situation.
Tato právní kvalifikace představuje právní otázku, kterou Soudnímu dvoru přísluší zkoumat v rámci kasačního opravného prostředku.
That legal characterisation is a point of law which it is for the Court to examine in an appeal.
Námitku nepřípustnosti vznesenou Komisí je tudíž nutno zamítnout.
Consequently, the objection of inadmissibility raised by the Commission must be rejected.
– K věci samé
— Substance
Nejprve je třeba zdůraznit, že podle ustálené judikatury představuje článek 239 CKS generální klauzuli spravedlivosti a přiměřenosti (viz zejména rozsudek ze dne 3. dubna 2008, Militzer & Münch, C-230/06, Sb. rozh. s. I-1895, bod 50). I - 6207
It must be pointed out at the outset that, according to settled caselaw, Article 239 of the CCC is a general equitable provision (see, inter alia, Case C-230/06 Militzer & Münch [2008] ECR I-1895, paragraph 50). I - 6207
Podle článku 239 CKS má osoba povinná zaplatit clo nárok na vrácení nebo prominutí cla, pokud jsou splněny dvě podmínky, a sice existence zvláštní situace a absence hrubé nedbalosti a podvodného jednání této osoby.
Under Article 239 of the CCC, the person liable is entitled to repayment or remission of customs duty provided that two conditions are met, namely the existence of a special situation and the absence of obvious negligence or deception on his part.
Co se týče péče navrhovatelky a neexistence její hrubé nedbalosti, je třeba upřesnit, že nejsou předmětem projednávaného kasačního opravného prostředku.
As regards the appellant’s due care and the absence of deception on its part, it must be pointed out that they are not the subjectmatter of this appeal.
Jak totiž konstatoval Soud v bodě 295 napadeného rozsudku, Komise nezaujala v části sporného rozhodnutí týkající se sporných osvědčení stanovisko k otázce péče nebo nedbalosti navrhovatelky.
As the Court of First Instance stated in paragraph 295 of the judgment under appeal, the Commission did not, in the part of the contested decision dealing with the certificates at issue, express its view on the issue of the appellant’s due care or negligence.
Co se týče existence zvláštní situace ve smyslu článku 239 CKS, je tato situace prokázána, jak bylo připomenuto v bodě 82 tohoto rozsudku, jestliže z okolností daného případu vyplývá, že osoba povinná zaplatit clo se ve srovnání s ostatními ekonomickými subjekty vykonávajícími tutéž činnost nachází ve výjimečné situaci a že by v případě, kdy by tyto okolnosti nenastaly, neutrpěla škodu spojenou s dodatečným zaúčtováním cla (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 26. března 1987, Coopérative agricole d’approvisionnement des Avirons, 58/86, Recueil, s. 1525, bod 22).
As regards the existence of a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC, that situation is established, as has been pointed out in paragraph 82 of this judgment, where it is clear from the circumstances of the case that the person liable is in an exceptional situation as compared with other operators engaged in the same business and that, in the absence of such circumstances, he would not have suffered the disadvantage caused by the subsequent entry in the accounts of customs duties (see, to that effect, Case 58/86 Coopérative agricole d’approvisionnement des Avirons [1987] ECR 1525, paragraph 22).
Komise tudíž musí pro posouzení, zda okolnosti daného případu zakládají zvláštní situaci, jež neznamená hrubou nedbalost ani podvodné jednání dotčené osoby ve smyslu článku 239 CKS, vzít na zřetel veškeré relevantní skutkové poznatky (v tomto smyslu viz rozsudek Soudního dvora ze dne 15. května 1986, Oryzomyli Kavallas a Oryzomyli Agiou Konstantinou v. Komise, 160/84, Recueil, s. 1633, bod 16).
Therefore, in order to determine whether the circumstances of the case constitute a special situation in which no deception or obvious negligence may be attributed to the person concerned within the meaning of Article 239 of the CCC, the Commission must assess all the relevant facts (see, to that effect, Case 160/84 Oryzomyli Kavallas and Oryzomyli Agiou Konstantinou v Commission [1986] ECR 1633, paragraph 16).
Tato povinnost vyžaduje – v případě jako v projednávané věci, kdy se osoba povinná zaplatit clo na podporu své žádosti o vrácení nebo prominutí dovozního cla dovolávala existence určitých závažných pochybení tureckých orgánů a Komise v rámci uplatňování Dohody o přidružení – aby Komise při zkoumání tohoto návrhu provedla posouzení všech skutečností týkajících se sporných osvědčení, o nichž se
That obligation implies, in a case such as this one where the person liable has relied, in support of his application for repayment or remission of import duties, on the existence of serious errors on the part of the Turkish authorities and the Commission in the implementation of the Association Agreement, that the Commission must base its assessment, when examining that application for repayment or remission of import duties, on all the facts relating to the certificates at issue of which it
C.A.S. v. KOMISE dozvěděla v rámci výkonu své funkce dohledu nad řádným prováděním uvedené dohody a jeho kontroly.
C.A.S. v COMMISSION was aware in the performance of its task of supervising and monitoring the proper implementation of that agreement.
Tento závěr je ostatně posilován článkem 904 písm. c) prováděcího nařízení k CKS, který stanoví, že dovozní clo se nevrátí ani nepromine, je-li žádost o vrácení nebo prominutí cla v daném případě odůvodněna „pouze tím“, že na podporu žádosti o vrácení nebo prominutí cla byly, byť i v dobré víře, předloženy – za účelem uplatnění preferenčního sazebního zacházení pro zboží navrhované v celním prohlášení k propuštění do volného oběhu – doklady, které se později projevily jako chybné, padělané nebo k tomuto účelu neplatné.
Furthermore, that finding is reinforced by Article 904(c) of the CCC implementing regulation which provides that import duties must not be repaid or remitted where the ‘only grounds’ relied on in the application for repayment or remission are presentation, for the purpose of obtaining preferential tariff treatment, of documents subsequently found to be forged, falsified or not valid for that purpose, even where such documents were presented in good faith.
Jinými slovy předložení chybných, padělaných nebo neplatných osvědčení samo o sobě nezakládá zvláštní situaci ve smyslu článku 239 CKS.
In other words, the presentation of forged, falsified or invalid certificates does not per se constitute a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC.
Naopak jiné okolnosti uváděné na podporu žádosti o vrácení nebo prominutí dovozního cla, jako je nedostatečná kontrola správného uplatňování Dohody o přidružení Komisí, takovouto zvláštní situaci zakládat mohou.
By contrast, other circumstances relied on in support of an application for repayment or remission of import duty, such as inadequate monitoring by the Commission of the proper implementation of the Association Agreement, may constitute such a special situation.
Přitom Komise sice má prostor pro uvážení ohledně uplatňování článku 239 CKS, avšak nemůže se zbavit povinnosti provést skutečně poměření na jedné straně zájmu Společenství na zajištění dodržování celních předpisů, ať již se jedná o předpisy Společenství, nebo předpisy, které Společenství zavazují, a na druhé straně zájmu dovozce, který jednal v dobré víře, na tom, aby nenesl škody přesahující běžné obchodní riziko.
Although the Commission has some discretion as regards the application of Article 239 of the CCC, it cannot disregard its duty to balance, on the one hand, the Community interest in full compliance with the provisions of customs legislation, whether that be Community legislation or other legislation binding on the Community, and, on the other hand, the interest of an importer acting in good faith not to suffer harm which goes beyond the normal commercial risk.
Toto poměření proti sobě stojících zájmů vychází ze struktury zmíněného článku 239, který představuje, jak bylo připomenuto v bodě 85 tohoto rozsudku, generální klauzuli spravedlivosti a přiměřenosti.
That balancing underlies the scheme of Article 239 which, as has been pointed out in paragraph 85 of this judgment, is a general equitable provision.
Komise se tudíž při zkoumání žádosti o vrácení nebo prominutí dovozního cla nemůže spokojit s posuzováním chování a jednání dovozce a vývozce.
Consequently, when examining an application for repayment or remission of import duty, the Commission is not entitled merely to assess the behaviour and activities of the importer and the exporter.
Zejména musí v rámci své povinnosti provádět dohled a kontrolu vzít v úvahu též vliv svého vlastního chování na konkrétní situaci v projednávané věci.
It must also take into account, in particular, the effect of its own behaviour on the specific situation in the course of its duty to supervise and monitor.
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že z článku 211 ES vyplývá, že Komise je jakožto strážkyně Smlouvy o ES a dohod uzavřených na jejím základě povinna ujistit se pomocí prostředků stanovených dohodou mezi třetí zemí a Společenstvím nebo rozhodnutími přijatými na jejím základě o tom, že tato třetí země řádně plní povinnosti, jež na sebe vzala na základě této dohody.
In that regard, it must be pointed out that it follows from Article 211 EC that the Commission, as guardian of the EC Treaty and of the agreements concluded under it, must ensure the correct implementation by a third country of the obligations it has assumed under an agreement concluded with the Community, using the means provided for by the agreement or by the decisions taken pursuant thereto.
Tato povinnost vyplývá rovněž ze samotné Dohody o přidružení, jakož i z četných rozhodnutí přijatých k jejímu provádění.
That obligation is also apparent from the Association Agreement itself and from the many decisions adopted in respect of its implementation.
Tak článek 7 Dohody o přidružení ve spojení s článkem 211 ES vyžaduje, aby Komise přijala všechna obecná nebo zvláštní opatření potřebná k zajištění plnění povinností vyplývajících z této dohody.
Thus, Article 7 of that agreement, in conjunction with Article 211 EC, requires that the Commission take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure the fulfilment of the obligations arising from that agreement.
2 rozhodnutí č. 1/95 svolat smíšený výbor v případě, že se Společenství nebo Turecká republika setkají s obtížemi při provádění tohoto rozhodnutí.
Thus, under Article 52(2) of Decision No 1/95, the Commission may call upon the Joint Committee where difficulties arise for the Community or the Republic of Turkey in the implementation of that decision.
Komise má ostatně v Turecku své stálé zastoupení, což jí přinejmenším umožňuje spolehlivou informovanost o právním vývoji v tomto státě, a konkrétně o stavu uplatňování uvedené dohody.
Moreover, the Commission has a permanent representation in Turkey which enables it, at the very least, to be reliably informed of legal developments in that State and, in particular, of the stage which the implementation of that agreement has reached.
Dále je třeba uvést, že Komise má v rámci své povinnosti provádět dohled nad řádným provádění Dohody o přidružení a jeho kontrolu značné pravomoci.
The Commission also has significant rights and powers available to it in connection with its obligation of supervising and monitoring the proper implementation of the Association Agreement.
Komise si tak může v souladu s ustanoveními článku 3 přílohy 7 rozhodnutí č. 1/95 vyžádat od tureckých orgánů jakékoli informace, které jí umožní, aby se ubezpečila, že jsou řádně uplatňovány celní předpisy.
Thus, under the provisions of Article 3 of Annex 7 to Decision No 1/95, the Commission may request from the Turkish authorities any information which may enable it to ensure that customs legislation is correctly applied.