natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelky uplatňují, že se Soud dopustil zjevně nesprávného posouzení tím, že v podstatě rozhodl, že Komise je po odpovědi na oznámení námitek povinna provést nová šetření na trhu.
By the second ground of appeal, the appellants claim that the Court of First Instance committed an error of law in holding, in essence, that the Commission is required to undertake new market investigations following the response to the statement of objections.
Proto je jeho závěr, že se Komise dopustila nesprávných posouzení a odůvodnění, protože nepřistoupila k novým šetřením, neopodstatněný.
Its finding that the Commission committed errors of assessment and of reasoning because it did not undertake any new investigations is accordingly without foundation.
První částí třetího důvodu kasačního opravného prostředku, kterou je třeba se zabývat spolu s druhým důvodem kasačního opravného prostředku, navrhovatelky poukazují na to, že Soud v bodě 414 napadeného rozsudku ve skutečnosti naznačoval, že důkazy ve prospěch předložené oznamujícími stranami v odpovědi na oznámení námitek podléhají vyšším požadavkům, než jsou požadavky na důkazy uvedené Komisí na podporu jejich námitek v oznámení námitek.
By the first part of the third ground, which should be considered together with the second ground, the appellants maintain that the Court of First Instance in effect suggested in paragraph 414 of the judgment under appeal that the exculpatory evidence submitted by the notifying parties in response to the statement of objections is subject to a higher standard of proof than that applied to the evidence cited by the Commission in the statement of objections.
Na podporu navrhovatelek Komise zaprvé tvrdí, že s ohledem na krátké lhůty, kterým podléhá podle nařízení, musí mít možnost opřít se o důkazy předložené navrhovatelkami v odpovědi na oznámení námitek, přičemž uvedená odpověď je součástí formálního řízení.
In support of the appellants, the Commission argues, first, that in view of the tight deadlines that it faces under the Regulation it must be able to rely on the evidence submitted by the appellants in the reply to the statement of objections, since that reply forms part of the formal proceedings.
Stejně jako navrhovatelky připomíná, že nařízení stanoví ukládání pokut nebo penále, jestliže byly předány nepřesné nebo zavádějící informace, a opravňuje Komisi, aby odvolala rozhodnutí, které se zakládá na nesprávné informaci, za kterou nese odpovědnost některý z podniků nebo která byla získána podvodně.
Like the appellants, it observes that the Regulation provides for the imposition of fines or periodic penalty payments where incorrect or misleading information is submitted and gives the Commission the power to revoke a decision based on incorrect information for which one of the undertakings is responsible or which has been obtained by deceit.
Zadruhé má Komise za to, že bod 414 napadeného rozsudku, který popisuje přístup sledovaný Soudem v bodech 415 až 457 uvedeného rozsudku ohledně všech důkazů, vykazuje řadu spojených nesprávných právních posouzení týkajících se zejména síly důkazních prostředků předložených v odpovědi na oznámení námitek.
Secondly, the Commission considers that paragraph 414 of the judgment under appeal, which sets out the approach followed by the Court of First Instance in paragraphs 415 to 457 of the judgment to a large body of evidence, reveals a number of related errors of law concerning, among other things, the probative value of the evidence submitted in response to the statement of objections.
Impala tvrdí, že Soud zohlednil striktní lhůty stanovené nařízením.
Impala submits that the Court of First Instance took into account the strict timetables laid down by the Regulation.
Pouze konstatoval skutečnost, že Komise neprovedla žádná dodatečná šetření na trhu, aniž by uvedl, zda po slyšení měla být šetření na trhu provedena.
It merely found as a fact that the Commission had failed to carry out any market investigations whatsoever, without stating whether, after the hearing, market investigations should have been carried out.
Podle Impala měla Komise prošetřit problematiku transparentnosti a slev před vydáním oznámení námitek.
According to Impala, the Commission should have investigated the problem of transparency and discounts before issuing the statement of objections.
K první části třetího důvodu kasačního opravného prostředku Impala tvrdí, že z bodu 414 napadeného rozsudku vyplývá, že Soud odkazuje na teoretickou situaci, ve které účastnice spojení podniků předloží důkazy v posledním okamžiku a Komisi neponechají žádnou možnost k provedení nezbytných šetření.
As regards the first part of the third ground of appeal, Impala submits that it is clear from paragraph 414 of the judgment under appeal that the Court of First Instance referred to a hypothetical situation in which the parties to a concentration provide evidence at the very last minute, giving the Commission no opportunity to carry out the necessary investigations.
Podle Impala rovněž z téhož bodu napadeného rozsudku vyplývá, že je třeba předpokládat, že Soud se nedomníval, že Komise měla vést šetření k uvedené problematice po slyšení, ale že měla v tomto smyslu jednat spíše v průběhu formálního řízení.
It is also clear, according to Impala, from that paragraph of the judgment under appeal that it must be inferred that the Court of First Instance considered, not that the Commission should have investigated those matters after the hearing, but that it should have done so earlier in the formal proceedings.
Je nejprve třeba zamítnout tezi Impala uvedenou v bodě 86 tohoto rozsudku, podle které se bod 414 napadeného rozsudku vztahuje k hypotetické situaci.
It is necessary at the outset to reject Impala’s argument set out in paragraph 86 of this judgment that paragraph 414 of the judgment under appeal refers to a hypothetical situation.
Takový výklad uvedeného bodu 414 je popřen jeho samotným zněním, z něhož vyplývá, že se poznámky Soudu kritizované v rámci první části třetího důvodu kasačního opravného prostředku vztahují k řízení, které vedlo k přijetí sporného rozhodnutí.
Such an interpretation of that paragraph is refuted by its very wording, which makes it clear that the observations of the Court of First Instance that are criticised in the first part of the third ground of appeal referred to the procedure leading to the adoption of the contested decision.
Dále je třeba připomenout, že jak vyplývá z bodů 61 a 62 tohoto rozsudku, dodržování práva na obhajobu před přijetím jakéhokoliv rozhodnutí, které může nepříznivě zasáhnout do postavení dotyčných podniků, je v řízeních o kontrole spojování podniků nezbytné.
Next, as is clear from paragraphs 61 and 62 of this judgment, compliance with the rights of the defence prior to the adoption of any decision which may impact adversely on the undertakings concerned is imperative in procedures for the control of concentrations.
V důsledku toho není v zásadě možné vytýkat oznamujícím stranám, že předkládají určité, případně rozhodující, argumenty, skutečnosti nebo důkazy teprve v rámci
Accordingly, the notifying parties cannot, as a rule, be criticised for putting forward certain — potentially decisive — arguments, facts or evidence only in their arguments
BERTELSMANN A SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA své argumentace v odpovědi na oznámení námitek.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA in reply to the statement of objections.
Teprve až z tohoto oznámení námitek se totiž mohou účastnice spojení dozvědět podrobné informace o tom, které námitky Komise vznáší proti jejich návrhu spojení podniků, jakož i o které argumenty a důkazy se za tímto účelem opírá.
It is only with that statement that the parties to the concentration can obtain detailed indications as to the reservations of the Commission in relation to their proposed concentration and as to the arguments and evidence on which it relies in that regard.
13 odst. 2 prováděcího nařízení, že tyto podniky mají v rámci jejich písemného a ústního slyšení, po obdržení oznámení námitek, právo uvést vše, co jim umožňuje vyvrátit námitky Komise a přimět ji, aby povolila jejich navrhované spojení.
As is apparent from paragraph 62 of this judgment, it flows from the notifying undertakings’ rights of defence laid down in the second sentence of Article 18(3) of the Regulation and in Article 13(2) of the Implementing Regulation that those undertakings have the right to submit in their written and oral hearing following receipt of the statement of objections all material which they consider capable of refuting the Commission’s objections and of leading it to approve their proposed concentration.
V rozporu s tím, co naznačuje Soud zejména v bodě 414 napadeného rozsudku, je argumentace předložená v odpovědi na oznámení námitek součástí šetření, které se provádí v rámci formálního řízení.
Contrary to what the Court of First Instance suggests, in particular in paragraph 414 of the judgment under appeal, a line of argument put forward in reply to the statement of objections forms part of the investigation to be undertaken in the formal proceedings.
Taková argumentace není opožděná, ale dochází k ní v okamžiku stanoveném za tímto účelem v řízení o kontrole spojení.
Such a line of argument is not submitted out of time, but at the time laid down for that purpose in the procedure for the control of concentrations.
Krom toho je třeba rovněž připomenout, že jak vyplývá z bodu 49 tohoto rozsudku, požadavek rychlosti, který charakterizuje obecnou systematiku nařízení, ukládá Komisi dodržovat přísné lhůty pro přijetí konečného rozhodnutí.
Furthermore, as is apparent from paragraph 49 of this judgment, the need for speed which characterises the general scheme of the Regulation requires the Commission to comply with strict timelimits for the adoption of the final decision.
Za těchto podmínek s ohledem zejména na časová omezení, která vyplývají z procesních lhůt stanovených nařízením, nemůže být Komise v zásadě v každém jednotlivém případě povinna zaslat po oznámení námitek a slyšení dotyčných podniků řadě hospodářských subjektů žádosti o informace krátce před předáním svého návrhu rozhodnutí poradnímu výboru pro kontrolu spojování podniků na základě článku 19 nařízení.
In those circumstances, having regard in particular to the time constraints which arise by virtue of the procedural timelimits laid down by the Regulation, the Commission cannot, in principle, be required, in every individual case, to send, following communication of the objections and after hearing the undertakings concerned, requests for extensive information to numerous economic operators shortly before transmitting its draft decision to the Advisory Committee on concentrations, pursuant to Article 19 of the Regulation.
Krom toho, jak uvádí Komise, odpověď na oznámení námitek může upoutat zvláštní pozornost na skutečnosti, které oznamující strany považují za zásadní pro výsledek formálního řízení.
In addition, as the Commission observes, the reply to the statement of objections may concentrate on the elements which the notifying parties consider to be crucial to the outcome of the formal proceedings.
Takové skutečnosti nemusely být považovány za zásadní v oznámení námitek.
Such elements may not have been regarded as crucial in the statement of objections.
Přitom jejich nezohlednění by mohlo být součástí kritiky oznamujících podniků vůči předběžnému posouzení Komise.
A failure to take those elements into account may be a component of the parties’ criticisms of the Commission’s preliminary assessment.
S ohledem na požadavky práva na obhajobu nemůže argumentace oznamujících stran v odpovědi na oznámení námitek podléhat vyšším požadavkům ohledně jejich důkazní síly a přesvědčivosti, než jsou
Having regard to the requirements of the rights of the defence, the arguments of the notifying parties submitted in reply to the statement of objections
2008 – VĚC C-413/06 P požadavky ve vztahu k argumentaci soutěžitelů, zákazníků a ostatních třetích osob, které Komise v průběhu správního řízení vyslechla nebo ve vztahu k informacím, které oznamující podniky předložily v dřívější fázi šetření Komise.
2008 — CASE C-413/06 P cannot be subject to more demanding standards as to their probative value and their cogency than those imposed in relation to the arguments of competitors, customers and other third parties questioned by the Commission in the course of the administrative procedure or in the light of information provided by the notifying undertakings at a previous stage of the Commission’s investigation.
Krom toho, když Komise zkoumá ve svém rozhodnutí argumenty na obhajobu oznamujících podniků a využije tuto příležitost k tomu, aby znovu zvážila své předběžné závěry obsažené v oznámení námitek a případně se od nich odchýlila, „nedeleguje“ šetření na uvedené podniky.
Furthermore, when the Commission examines in its decision the arguments in defence submitted by the notifying undertakings and takes the opportunity to reconsider its provisional findings in the statement of objections, with a view to possibly departing from them, it does not ‘delegate’ the investigation to those undertakings.
Komise jistě musí argumenty účastnic spojení podniků pečlivě přezkoumat s ohledem na jejich správnost, úplnost a přesvědčivost a v případě odůvodněných pochybností je nezohlednit.
It is true that the Commission is required to examine carefully the arguments of the parties to the concentration as regards their exactitude, completeness and cogency and to disregard them where justified doubts arise.
Z toho vyplývá, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení jednak tím, že v podstatě uložil Komisi, aby byla obzvláště náročná, pokud jde o průkaznost důkazů
It follows that the Court of First Instance committed an error of law, first, in requiring, in essence, that the Commission apply particularly demanding requirements as
BERTELSMANN A SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA a argumentace přednesené oznamujícími stranami v odpovědi na oznámení námitek, a jednak tím, že z toho vyvodil závěr, že když po oznámení námitek nebyly provedeny dodatečné studie trhu a Komise převzala argumentaci navrhovatelek na obhajobu, rovnalo se to protiprávnímu přenesení šetření na účastnice spojení podniků.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA regards the probative character of the evidence and arguments put forward by the notifying parties in reply to the statement of objections and, secondly, in finding that the lack of additional market investigations after communication of the statement of objections and the adoption by the Commission of the appellants’ arguments in defence amounted to an unlawful delegation of the investigation to the parties to the concentration.
Nicméně tímto nesprávným právním posouzením není stižen celý napadený rozsudek, zejména část, která se týká nedostatků odůvodnění sporného rozhodnutí, jakož i posouzení Soudu v bodě 377 napadeného rozsudku, podle kterého „závěry, které jsou vyvozeny z důkazů zmíněných v [uvedeném] rozhodnutí, nelze o tyto důkazy opřít“.
Nevertheless, that error of law does not vitiate the whole of the judgment under appeal, in particular that part of it which relates to the inadequacies of reasoning in the contested decision and the finding of the Court of First Instance in paragraph 377 of the judgment under appeal that ‘the evidence, as mentioned in the [contested decision], does not support the conclusions drawn from it’.
Proto je třeba přistoupit k přezkumu dalších důvodů kasačního opravného prostředku.
Further grounds of appeal thus fall to be examined.
K sedmému důvodu kasačního opravného prostředku, vycházejícímu z nesprávného právního posouzení v rozsahu, v němž se Soud opíral o důkazy, které nebyly zpřístupněny účastnicím spojení podniků
The seventh ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance relied on evidence that was not disclosed to the parties to the concentration
V bodě 352 napadeného rozsudku v rámci přezkumu provedeného Soudem týkajícího se transparentnosti cen a zejména možnosti sledování maloobchodního trhu velkými společnostmi prostřednictvím týdenních monitorovacích zpráv vytvořených jejich obchodními zástupci, uvádí Soud zjištění Komise obsažené ve sporném rozhodnutí, podle kterého navrhovatelky zavedly systém týdenních zpráv zahrnujících rovněž informace o soutěžitelích.
In paragraph 352 of the judgment under appeal, when examining price transparency and, in particular, the possibility that the retail market was monitored by the majors through weekly reports drawn up by their sales representatives, the Court of First Instance referred to a finding of the Commission in the contested decision that the appellants had set up a system of weekly reports which also included information on competitors.
V bodech 356 až 360 napadeného rozsudku Soud v této souvislosti doplňkově odkazuje na řadu dokumentů předložených společností Impala, které byly kvalifikovány jako důvěrné.
In paragraphs 356 to 360 of the judgment under appeal, the Court of First Instance referred additionally in that regard to a number of documents submitted by Impala, which were classified as confidential.
Body 356 až 360 napadeného rozsudku ve verzi zveřejněné ve Sbírce rozhodnutí jsou tak vyznačené pouze jako „[důvěrné]“.
Accordingly, paragraphs 356 to 360 of the version of the judgment under appeal published in the European Court Reports are simply marked ‘[confidential]’.
Na týdenní monitorovací zprávy se odkazuje rovněž v bodech 389 a 451 uvedeného rozsudku, přičemž uvedený bod 389 obsahuje ve své verzi zveřejněné ve Sbírce rozhodnutí pasáž vyznačenou jako „[důvěrná]“.
Reference is also made to the weekly monitoring reports in paragraphs 389 and 451 of the judgment under appeal, with paragraph 389 containing a section marked ‘[confidential]’ in the version published in the European Court Reports.
Navrhovatelky tvrdí, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení tím, že se v bodech 356 až 360 napadeného rozsudku opíral o důkazy, které Komise neměla k dispozici v době, kdy přijala sporné rozhodnutí, a které jim nebyly nikdy zpřístupněny.
The appellants maintain that the Court of First Instance committed an error of law in relying, in paragraphs 356 to 360 of the judgment under appeal, on evidence that was not before the Commission when the contested decision was adopted and which had never been disclosed to them.
V tomto ohledu je obtížné pochopit, proč Soud tyto dokumenty uvedl v pěti bodech svého rozsudku, a odkazoval pak na ně ještě dvakrát v bodech 389 a 451 napadeného rozsudku, ačkoli je nepovažoval za rozhodné pro výsledek svého přezkumu.
According to the appellants, it is hard to imagine why the Court of First Instance would have discussed those documents over five paragraphs of its judgment and referred to them on two other occasions, in paragraphs 389 and 451 of the judgment under appeal, if it did not consider them relevant to the outcome of its review.
Impala uvádí, že dotčené informace byly zmíněny při jednání ve dnech 14. a 15. června 2004 za přítomnosti účastnic řízení a byly po těchto diskuzích sděleny Komisi jako důvěrné.
Impala submits that the information in question was mentioned during the hearing of 14 and 15 June 2004 in the presence of the parties and was provided to the Commission on a confidential basis after the hearing.
Podle společnosti Impala tak navrhovatelky při těchto diskuzích věděly o tom, že se jedná o jejich vlastní praktiky sledování cen ve Francii, a podaly řadu připomínek k tomuto aspektu režimu stanovování cen jak v průběhu správního řízení, tak řízení před Soudem.
According to Impala, the appellants were accordingly aware, as a result of the hearing, that that information concerned their own price monitoring practices in France and they gave ample comments on that aspect of the pricing system during both the administrative procedure and the proceedings before the Court of First Instance.
Každopádně podle společnosti Impala, i kdyby byly výtky navrhovatelek vyjádřené v rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku opodstatněné, nelze je zohlednit, neboť uvedené informace neměly vliv na výsledek napadeného rozsudku.
In any event, according to Impala, even if the appellants’ complaint underlying this ground of appeal were correct, it cannot be taken into account since that evidence did not influence the outcome of the judgment under appeal.
Nejprve je třeba odmítnout argument společnosti Impala uvedený v bodě 99 tohoto rozsudku, podle něhož byly navrhovatelky dostatečně informovány o obsahu dokumentů uvedených v bodech 356 až 360 napadeného rozsudku, při jednání před Komisí.
It is necessary, first of all, to reject Impala’s argument set out in paragraph 99 of this judgment that the appellants were adequately informed of the content of the documents forming the subjectmatter of paragraphs 356 to 360 of the judgment under appeal at the hearing before the Commission.
Z kasační odpovědi společnosti Impala před Soudním dvorem totiž vyplývá, že „[t]ato informace byla zmíněna v průběhu jednání […] a byla pak po jednání sdělena Komisi jako důvěrná“.
Impala’s written response to the appeal states that ‘the information was mentioned during the … hearing … and was then provided to the Commission on a confidential basis post the hearing’.
Za těchto okolností nelze tvrdit, že obsah těchto dokumentů byl oznámen včas, a to s nezbytnou přesností a koherencí, aby bylo navrhovatelkám případně umožněno odpovědět účinně na návrhy, které Impala předložila Komisi na základě uvedených dokumentů.
In those circumstances, it cannot be claimed that the content of those documents was disclosed in good time and in a manner which was sufficiently precise and clear to allow the appellants, if necessary, to reply effectively to the inferences which Impala drew from those documents before the Commission.
Z toho vyplývá, že jelikož se navrhovatelky nemohly včas seznámit s obsahem dotyčných důvěrných dokumentů, nemůže se Komise pro účely sporného rozhodnutí o tyto dokumenty opírat.
It follows that, since the appellants were unable to acquaint themselves in sufficient time with the tenor of the confidential documents in question, the Commission could not rely on those documents for the purposes of the contested decision.
Soud se proto dopustil nesprávného právního posouzení tím, že za účelem zrušení sporného rozhodnutí vycházel z dokumentů, které Impala předložila jako důvěrné, jelikož je ani samotná Komise nemohla použít pro účely přijetí uvedeného rozhodnutí z důvodu jejich důvěrného charakteru.
The Court of First Instance therefore committed an error of law in relying, as a basis for the annulment of the contested decision, on documents submitted by Impala on a confidential basis, since the Commission itself could not have used them for the purposes of adopting that decision by reason of their confidential nature.
Aniž by bylo třeba vyjádřit se k otázce, zda zohlednění uvedených dokumentů mohlo mít dopad na výsledek přezkumu argumentů týkajících se zjevně nesprávného posouzení Komise, který provedl Soud, postačí uvést, že nesprávné právní posouzení zjištěné v rámci tohoto sedmého důvodu kasačního opravného prostředku nemůže každopádně zpochybnit závěr Soudu uvedený v bodě 325 napadeného rozsudku, jehož podstatou je, že sporné rozhodnutí musí být zrušeno z důvodu nedostatečného odůvodnění.
Without it being necessary to adjudicate on the question whether the taking into account of those documents could have had an impact on the outcome of the examination by the Court of First Instance of the arguments relating to manifest errors of assessment on the Commission’s part, it need only be stated that the error of law identified in the seventh ground of appeal is not, in any event, capable of invalidating the finding of the Court of First Instance in paragraph 325 of the judgment under appeal that, in substance, the contested decision should be annulled on the ground of its inadequate reasoning.
Je tedy nezbytné přezkoumat ostatní důvody kasačního opravného prostředku.
Further grounds of appeal thus fall to be examined.