natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V´rozsudku ze dne 11.´února 2009 Iride aIrede Energia v.Komise (T-25/07, dosud nezveřejněný, probíhá řízení o´kasačním opravném prostředku) se Tribunál vyjádřil k´otázce, zda je liberalizace určitého trhu součástí vývoje, který musí hospodářské subjekty očekávat, nebo zda naopak obvyklé tržní podmínky znamenají zachování stávajícího právního rámce.
In Case T-25/07 Iride and Irede Energia v Commission (judgment of 11 February 2009, under appeal), the Court ruled on whether the liberalisation of a market was among the developments which are only to be expected by operators or whether, on the contrary, normal market conditions implied the stability of the legislative framework.
Připomněl, že v´demokratickém státě může být právní rámec kdykoli změněn, a´to tím spíše jestliže starší právní rámec počítal s´uzavřeností vnitrostátního či regionálního trhu s´cílem vytvářet monopolní postavení.
It observed that in a democratic State the legislative framework could be changed at any time — all the more so where the previous framework provided for the partitioning of a market along national or regional lines, so that monopoly situations arose.
Z´toho vyplývá, že takové otevření dříve uzavřeného trhu nelze ve vztahu k´obvyklým tržním podmínkám kvalikovat jako anomálii.
It followed that the opening-up of a previously partitioned market could not be regarded as anomalous in relation to normal market conditions.
Hospodářské subjekty v´tomto ohledu mají právo na ochranu svého legitimního očekávání.
Economic operators are in that respect entitled to protection of their legitimate expectations.
Nicméně pokud jim tato ochrana byla skutečně poskytnuta, nelze přijmout jejich požadavek, aby se uskutečnila určitým způsobem spíše než jiným, a´sice tak, že podpora vyrovnávající ztrátu utrpěnou změnou rámce bude vyloučena z´pojmu „podpora“ ve smyslu čl.´87 odst.´1´ES, a´nikoli tak, že toto opatření bude prohlášeno za slučitelné se společným trhem na základě čl.´87 odst.´3´ES.
Nevertheless, where they have in fact received that protection, they cannot be allowed to claim that it should be implemented by one means rather than another, that is to say, by means of the exclusion from the concept of aid within the meaning of Article 87(1) EC of aid compensating for loss sustained by reason of the legislative changes, rather than by a declaration of the compatibility of that measure with the common market, in accordance with Article 87(3) EC.
Tribunál rovněž použil zásadu stanovenou v´rozsudku Soudního dvora ze dne 15.´května 1997, TWD v.Komise17, podle níž Komise nepřekračuje posuzovací pravomoc, kterou disponuje, pokud v´případě, že je jí předložen záměr podpory, kterou členský stát hodlá poskytnout určitému podniku, přijme rozhodnutí, kterým tuto podporu prohlásí za slučitelnou se společným trhem, avšak s´výhradou, že podnik nejprve vrátí starší protiprávní podporu, a´to z´důvodu kumulovaného účinku dotčených podpor.
The Court also applied the principle stated in the judgment of the Court of Justice in TWD v Commission (17), according to which the Commission does not exceed the limits of its discretion when, in the case of aid which a Member State proposes to grant to an undertaking, it takes a decision declaring that aid to be compatible with the common market, but subject to the condition of prior repayment by the undertaking of unlawful aid received earlier, by reason of the cumulative e¥ect of the aid in question.
Skutečnost, že starší protiprávní podpora nebyla poskytnuta jako individuální podpora, ale v´rámci režimu podpor a´že přesný přínos pro podniky, které byly jejími příjemci, nemohl být kvůli nedostatku spolupráce dotyčného členského státu Komisí určen, nemůže odůvodnit neuplatnění uvedené zásady, neboť jakékoliv jiné řešení by znamenalo odměnit nedodržování povinnosti loajální spolupráce a´zbavilo by systém kontroly státních podpor účinnosti.
The fact that the earlier unlawful aid was not granted as individual aid but as part of an aid scheme and that the exact bene¤t for the recipient undertakings could not, because of the lack of cooperation from the Member State concerned, be determined by the Commission was not justi¤cation for not applying the principle in question, since any other approach would be tantamount to rewarding a failure to comply with the duty to cooperate in good faith and would deprive the system for the review of State aid of e¥ectiveness.
Činnost dřívější rozhodnutí Komise.
Proceedings
Skutečnost, že Komise nemohla v´rámci předběžného přezkumného řízení podle čl.´88 odst.´2´ES provést úplný přezkum, pokud jde o´posouzení přiměřené povahy výše vyrovnání poskytnutého za službu obecného hospodářského zájmu, tak představuje indicii o´existenci závažných obtíží s´posouzením, zda je podpora slučitelná se společným trhem.
Thus, the fact that the Commission had not been in a position, during the preliminary examination procedure under Article 88(2) EC, to carry out a complete examination of whether the level of compensation awarded to a service of general economic interest was appropriate constituted evidence of the existence of serious diculties in establishing whether aid was compatible with the common market.
Ve výše uvedeném rozsudku TF1 v.Komise Tribunál potvrdil, že podmínky stanovené v´rozsudku Altmark, jejichž cílem je určit existenci státní podpory ve smyslu čl.´87 odst.´1´ES, nelze zaměňovat s´přezkumem podle čl.´86 odst.´2, který umožňuje stanovit, zda lze opatření představující státní podporu považovat za slučitelné se společným trhem.
In TF1 v Commission, the Court con¤rmed that the conditions laid down in Altmark, seeking to determine the existence of State aid within the meaning of Article 87(1) EC, are not to be confused with the Article 86(2) EC test, which is used to determine whether a measure constituting State aid may be regarded as compatible with the common market.
Tribunál rovněž zdůraznil, že vzhledem k´tomu, že zkoumání existujících podpor může vést pouze k´opatřením do budoucnosti, případná nadměrná kompenzace v´minulosti sice může být relevantní pro posouzení slučitelnosti existující podpory se společným trhem, avšak to nic nemění na tom, že takové prošetření není samo o´sobě nutně nezbytné pro správné posouzení potřeby navrhnout vhodná opatření do budoucnosti a´pro vymezení těchto opatření.
The Court also pointed out that — as the assessment of existing aid can lead only to measures which produce e¥ects for the future — although any over-compensation in the past may possibly be relevant to an assessment of the compatibility of existing aid with the common market, the fact nevertheless remains that an examination as to whether there has been such over-compensation is not, in itself, absolutely necessary for a proper assessment of the need to propose appropriate measures for the future and determination of what those measures should be.
Riziko nebo neexistence rizika budoucí nadměrné kompenzace závisí nakonec hlavně na konkrétní úpravě samotného režimu nancování, a´nikoli na okolnosti, že tento režim v´praxi způsobil nadměrnou kompenzaci v´minulosti.
The risk or otherwise of over-compensation for the future ultimately depends essentially on the speci¤c detailed arrangements of the ¤nancing scheme itself, and not on the fact that the scheme has, in practice, led to over-compensation in the past.
Kritérium soukromého investora v´tržním hospodářství
Private investor in a market economy test
V´rozsudku ze dne 15.´prosince 2009, EDF v.Komise (T-156/04, dosud nezveřejněný) Tribunál připomněl, že zásah orgánů veřejné moci do kapitálu určitého podniku v´jakékoli podobě může představovat státní podporu.
In Case T-156/04 EDF v Commission (judgment of 15 December 2009), the Court recalled that investment by public authorities in the capital of an undertaking, in whatever form, can constitute State aid.
Tak tomu však není v´případě, kdy za použití zásady rovného zacházení s´veřejnými a´soukromými podniky poskytne stát přímo či nepřímo kapitál určitému podniku za okolností, které odpovídají obvyklým tržním podmínkám.
However, by virtue of the principle that the public and private sectors are to be treated equally, that cannot be the case where capital is placed directly or indirectly at the disposal of an undertaking by the State in circumstances which correspond to normal market conditions.
V´situacích, kdy zásah nespadá do oblasti výkonu veřejné moci, se tedy uplatní kritérium soukromého hospodářského subjektu za účelem určení, zda by tento zásah mohl být učiněn soukromým hospodářským subjektem za účelem dosažení zisku.
In situations where the intervention does not form part of the exercise of public powers the private operator test applies in order to determine whether a private operator with a view to pro¤t would have been likely to make the investment.
V´tomto ohledu Tribunál zdůrazňuje, že z´ustálené judikatury vyplývá, že pro posouzení, zda opatření přijatá státem spadají do výsad veřejné moci, nebo vyplývají z´povinností, které musí plnit stát jakožto akcionář, je třeba posoudit tato opatření nikoli v´závislosti na jejich formě, ale v´závislosti na jejich povaze, předmětu a´pravidlech, kterým podléhají, přičemž se musí přihlédnout k´cíli sledovanému dotčenými opatřeními.
In that regard, the Court pointed out that it is settled case-law that, in order to determine whether measures taken by the State represent the exercise of public powers or whether they are the consequence of obligations that the State must assume as shareholder, it is important to look not at the form of those measures, but at their nature, their subject matter and the rules to which they are subject, while taking into account the objective which they pursue.
Tribunál nakonec uvedl, že kritérium soukromého investora má konkrétně za cíl ověřit, zda by navzdory tomu, že má stát k´dispozici prostředky, které nemá k´dispozici soukromý investor, přijal posledně uvedený za stejných okolností rozhodnutí o´investici srovnatelné s´rozhodnutím státu.
In the case in point, the Court observed that the Commission had not examined whether the capital increase in Électricité de France (EDF), carried out by the French Republic by means of the waiver of a tax claim, constituted a legal measure in the light of the private investor test. In the Commission’s view, that test could not apply to a tax advantage since the waiver stemmed from the exercise by the State of its regulatory powers or even of its rights and powers as a public authority.
Povaha pohledávky přeměněné na kapitál, a´tudíž skutečnost, že soukromý investor nemůže mít daňovou pohledávku, tedy nejsou relevantní, pokud jde o´otázku, zda se musí či nemusí uplatnit kritérium soukromého investora.
Lastly, the Court stated that the very purpose of the private investor test is to establish whether, despite the fact that the State has at its disposal means which are not available to a private investor, the latter would, in the same circumstances, have taken an investment decision comparable to that taken by the State.
Tribunál v´důsledku toho dospěl k´závěru, že Komise se tím, že odmítla přezkoumat sporné opatření v´jeho kontextu a´uplatnit kritérium soukromého investora, dopustila nesprávného právního posouzení.
The nature of the claim converted into capital and, therefore, the fact that a private investor cannot hold a tax claim are therefore irrelevant to the issue of whether or not the private investor test must be applied.
Tribunál z´toho důvodu rozhodl o´částečném zrušení napadeného rozhodnutí.
Accordingly, the Court concluded that the Commission, by refusing to examine the contested measure in its context and to apply the private investor test, had erred in law.
Povinnost navrácení podpory
Obligation to recover aid
V´rozsudcích ze dne 30.´listopadu 2009, Francie v.Komise aFrance Télécom v.Komise (T-427/04 a´T-17/05, dosud nezveřejněný) Tribunál znovu potvrdil judikaturu, podle níž výpočet částky podpory, která má být navrácena, musí být na základě údajů uvedených v´rozhodnutí možné uskutečnit bez nadměrných obtíží.
In Joined Cases T-427/04 and T-17/05 France and France Télécom v Commission (judgment of 30 November 2009), the Court con¤rmed the line of case-law according to which it must be possible, having regard to the information given in the decision, to calculate the amount of the aid to be recovered without overmuch diculty.
Rozhodl, že Komise jednala oprávněně, když se omezila na konstatování povinnosti navrácení dotčené podpory a´ponechala starost o´výpočet přesné částky podpory k´vrácení na vnitrostátních orgánech, a´to zejména vyžaduje-li tento výpočet, aby byly vzaty v´úvahu režimy zdanění nebo sociálního zabezpečení, jejichž podmínky jsou stanoveny použitelnou vnitrostátní právní úpravou.
It held that the Commission is justi¤ed in con¤ning itself to ¤nding that there is an obligation to repay the aid in question and leaving it to the national authorities to calculate the exact amount of aid to be repaid, particularly where that calculation requires tax and social security systems, the detailed rules of which are laid down in the applicable national legislative provisions, to be taken into account.
V´daném případě je třeba zdůraznit skutečnost, že Komise stanovila určité rozpětí.
In the case in point attention must be drawn to the fact that the Commission had used a range of amounts.
Tribunál v´tomto ohledu uvádí, že Komise v´napadeném rozhodnutí stanovila, že částka podpory by měla být od 798 do 1140 milionů eur.
In that connection, the Court pointed out that the Commission had stated, in the contested decision, that the amount of aid in question was between EUR 798 million and EUR 1 140 million.
Z´toho vyplývá, že částku 798 milionů eur je třeba považovat za minimální částku podpory, která má být navrácena.
It followed that the amount of EUR 798 million had to be considered to be the minimum aid amount to be recovered.
Částky tvořící dané rozpětí, do něhož spadá částka dotčené podpory, mají pouze informativní charakter, a´napadené rozhodnutí tak obsahuje přiměřené informace, které měly Francouzské republice samotné bez nadměrných obtíží umožnit určit konečnou částku podpory k´navrácení.
As the amounts comprising the range in which the amount of the aid fell were not indicative, the contested decision thus contained appropriate information which should have enabled the French Republic to determine itself, without too much diculty, the ¤nal aid amount to be recovered.
Tribunál mimoto potvrdil judikaturu, na základě níž musí být možné provést výpočet částky pokuty k´navrácení bez nadměrných obtíží s´ohledem na informace uvedené v´rozhodnutí Komise.
The Court also con¤rmed the line of cases stating that it must be possible to calculate the amount of the aid to be recovered, having regard to the information given in the Commission decision, without overmuch diculty.
Rozsudek ze dne 18.´října 2007, Komise v. Francie (C-441/06, Sb. rozh. s.´I-8887).
In view of the Court of Justice’s interpretation of the
Ve výše uvedeném rozsudku Francie v.Komise aFrance Télécom v.Komise uvedl mimoto Tribunál, že skutečnost, že Komise v´napadeném rozhodnutí změnila analýzu oproti rozhodnutí zahajujícímu formální vyšetřovací řízení, může vést k´porušení práva státu na obhajobu pouze tehdy, pokud informace uvedené v´tomto rozhodnutí nebo následně poskytnuté při diskusi v´rámci správního řízení, neumožnily tomuto státu se užitečně vyjádřit k´veškerým otázkám skutkového a´právního stavu, který je popsán v´napadeném rozhodnutí.
On another point, in France and France Télécom v Commission, the Court stated that the fact that the Commission had, in the contested decision, altered its analysis by comparison with the decision to initiate a formal investigation procedure would lead, in the case of the State concerned, to infringement of the rights of the defence only if the information contained in that decision or subsequently provided during the exchange of arguments in the administrative procedure had not enabled the State to comment properly on all the matters of law or fact contained in the contested decision.
Naproti tomu rozdíly mezi napadeným rozhodnutím a´rozhodnutím o´zahájení řízení vyplývající z´toho, že Komise zcela nebo částečně převzala argumenty předložené tímto státem, nemohou pojmově vést k´porušení práva tohoto státu na obhajobu.
By contrast, di¥erences between the contested decision and the opening decision which resulted from the Commission accepting, in whole or in part, the arguments put forward by the Member State, could not, by de¤nition, give rise to an infringement of the rights of the defence of that State.
Stejně tak v´rozsudku ze dne 4.´září 2009, Itálie v.Komise (T-211/05, dosud nezveřejněný) uvedl Tribunál, že formální vyšetřovací řízení umožňuje prohloubit a´objasnit otázky vznesené v´rozhodnutí o´zahájení řízení, takže případný rozpor mezi tímto rozhodnutím a´konečným rozhodnutím nemůže být sám o´sobě považován za vadu, jíž je stižena legalita tohoto konečného rozhodnutí.
Similarly, in Case T-211/05 Italy v Commission (judgment of 4 September 2009), the Court held that the formal investigation procedure allows there to be a more in-depth examination and clari-¤cation of the questions raised in the decision to initiate the procedure, so that any di¥erence between that decision and the ¤nal decision cannot be regarded in itself as constituting a defect rendering the ¤nal decision unlawful.
Z´žádného ustanovení týkajícího se přezkumu státních podpor nevyplývá, že by Komise byla povinna dotčený členský stát informovat o´svém postoji před tím, než přijme své rozhodnutí, pokud členský stát byl vyzván k´podání připomínek.
The provisions relating to the review of State aid do not require the Commission to inform the Member State concerned of its position before adopting its decision, where the Member State has been given notice to submit its comments.
Ve věci, v´níž byl vydán rozsudek ze dne 9.´září 2009, Diputación Foral de Álava adalší v.Komise (T-30/01 až T-32/01 a´T-86/02 až T-88/02, dosud nezveřejněný, probíhá řízení o´kasačním opravném prostředku) žalobci tvrdili, že chování Komise představovalo výjimečnou okolnost, která mohla vyvolat jejich legitimní očekávání ohledně souladu dotčených režimů podpor s´právními předpisy z´důvodu nezveřejnění upozornění pro případné příjemce podpor stanoveného ve sdělení z´roku´1983 o´protiprávních podporách.
The applicants in Joined Cases T-30/01 to T-32/01 and T-86/02 to T-88/02 Diputación Foral de Álava and Others v Commission (judgment of 9 September 2009, under appeal) had argued, inter alia, that the Commission’s conduct had constituted an exceptional circumstance capable of justifying their legitimate expectation that the aid schemes at issue were lawful, on the ground that there had been a failure to publish a notice to potential aid recipients, as provided for in the 1983 Communication on illegal aid.
Tribunál měl tedy za to, že Francie měla toto opatření oznámit Komisi.
) Case C-441/06 Commission v France [2007] ECR°I-8887.
Ve výše uvedených rozsudcích Francie v.Komise a´France Télécom v.Komise poskytl Tribunál významné upřesnění týkající se postupu přijímání rozhodnutí Komise v´oblasti státních podpor.
In particular, if the system of monitoring State aid established by the Treaty were to be maintained, the recovery of illegally granted aid could not be rendered impossible merely because there had been no publication of such a notice by the Commission.
Tribunál totiž rozhodl, že nelze vyloučit, aby kolegium členů Komise pověřilo, jak stanoví čl.´13 druhý pododstavec jednacího řádu Komise20, jednoho nebo více svých členů, aby přijali konečné znění rozhodnutí, jehož obsah byl již vymezen během jednání.
The Court concluded that the failure to publish the notice provided for in the 1983 Communication on illegal aid did not constitute an exceptional circumstance capable of justifying any expectation whatever that the illegally granted aid was lawful.
Využije-li Komise této možnosti, přísluší soudu, který rozhoduje o´otázce řádného výkonu tohoto pověření, aby ověřil, zda lze mít za to, že kolegium členů Komise přijalo dotčené rozhodnutí ohledně všech jeho skutkových a´právních prvků.
In addition, in France and France Télécom v Commission, the Court stated that very aim of the obligation to notify measures which were liable to grant undertakings State aid was to enable any doubts to be dispelled as to whether those measures did in fact amount to State aid.
Tribunál v´daném případě konstatoval, že formální rozdíly mezi verzí napadeného rozhodnutí, která byla přijata dne 2.´srpna 2004, a´textem, který byl schválen kolegiem členů Komise ve dnech 19. a´20.´července 2004, nemají vliv na dosah napadeného rozhodnutí, a´žalobnímu důvodu nevyhověl.
At the date of adoption of the law which provided for the special tax regime applicable to France Télécom, there was some doubt as to whether that regime conferred an advantage on the undertaking.
Ochranná známka Společenství
The Court thus held that France should have noti¤ed the Commission of the measure in question.
Rozhodnutí týkající se použití nařízení (ES) č.´40/94 nahrazeného nařízením (ES) č.´207/200921, které však v´podstatě pouze kodikovalo pravidla o´ochranné známce Společenství, jež byla vícekrát a´zásadním způsobem od roku 1994 novelizována, představují v´roce 2009 stále významnou část věcí vyřízených Tribunálem (168 věcí, tedy 30´% z´celkového počtu věcí vyřízených v´roce 2009).
Since it had failed to give that noti¤cation before the implementation of the tax regime in question, it could not rely on the principle of protection of legitimate expectations unless it could prove that there were exceptional circumstances.
Článek 7 odst.´1 písm.´c) nařízení č.´40/94 zakazuje, aby jako ochranné známky Společenství byla zapsána označení, která z´důvodu jejich popisného charakteru nejsou způsobilá plnit funkci údaje o´obchodním původu výrobků nebo služeb, jež označují.
The Court held that it is possible, as provided in the second paragraph of Article 13 of the Rules of Procedure of the Commission (20), for the College of Commissioners to instruct one or more of its Members to adopt the de¤nitive text of any decision the substance of which has already been determined in discussion.
Podle ustálené judikatury krom toho musí být popisný charakter označení posuzován s´ohledem jednak na předmětné výrobky nebo služby a´jednak na jeho vnímání relevantní veřejností22.
Since this Court found here that the technical di¥erences between the version of the contested decision adopted on 2 August 2004 and the text which had been approved by the College of Commissioners on 19 and 20 July 2004 did not a¥ect the scope of the contested decision, it did not uphold the plea.
Tento závěr není zpochybněn skutečností, že výraz„konopí“ je evokativním pojmem a´narážkou, která vyvolává myšlenku požitku, úniku nebo relaxace.
21) which is essentially limited however to codifying the rules on the Community
Nařízení Rady (ES) č.´40/94 ze dne 20.´prosince 1993 o´ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L´11, s.´1; Zvl. vyd.
26.(21) Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L°11, p.
Tato zpráva nicméně obsahuje odkazy pouze na číslování článků podle nařízení č.´40/94.
However, in this Report, reference is made only to the numbering of the articles in Regulation No 40/94.
Co se týče obrazových označení tvořených čísly zarámovanými v´obdélníku a´doplněnými barevnými ozdobami, byl Tribunál rovněž vyzván k´tomu, aby se v´rozsudku ze dne 19.´listopadu 2009, Agencja Wydawnicza Technopol v.OHIM (100 a300) (T-425/07 a´T-426/07, dosud nezveřejněný) vyjádřil k´důsledkům skutečnosti, že podnik, jenž podal přihlášku těchto označení jako ochranných známek Společenství, odmítl v´souladu s čl.´38 odst.´2 nařízení č.´40/94 prohlásit, že se vzdává uplatnění výlučného práva ve vztahu k´uvedeným číslům.
Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 prohibits the registration as a Community trade mark of signs which, by reason of their descriptiveness, are incapable of ful¤lling the function of indicating the commercial origin of the goods and services in question.