natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domnívají se v podstatě, že osvobození P. Derouina od zaplacení CSG a CRDS podle smlouvy o zamezení dvojího zdanění nezpochybňuje zásady stanovené v nařízení č. 1408/71, k nimž patří zásada použití právních předpisů jediného státu, jelikož se na P. Derouina vztahují francouzské právní předpisy v oblasti sociálního zabezpečení a je nadále příjemcem veškerých dávek, které tyto právní předpisy upravují.
They consider in essence that the exemption from payment of the CSG and the CRDS which Mr Derouin would receive under the Double Taxation Convention would not affect the principles of Regulation No 1408/71, which include the single State principle, since Mr Derouin remains subject to French social security legislation and continues to receive all the benefits provided for by that legislation.
Viz rovněž výše uvedený rozsudek Piatkowski (bod 33).
See also Piatkowski, paragraph 33.
25 — Výše uvedený rozsudek Nikula, bod 33.
25 — Nikula, paragraph 33.
Viz rovněž v tomto smyslu rozsudek ze dne 15. června 2000, Sehrer (C-302/98, Recueil, s. I-4585, bod 36).
See also to that effect Case C-302/98 Sehrer [2000] ECR I-4585, paragraph 36.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-103/06 které se vztahuje, takže příspěvky, které jsou placeny v členském státě, jehož právní předpisy jsou určeny, aby byly použity, se vypočítávají na základě celkového příjmu osoby, kterého dosahuje ve všech dotyčných členských státech 28.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 tions which must be paid in the Member State whose legislation is designated are calculated on the basis of the person’s total income obtained in all of the Member States concerned. 28
nařízení č. 1408/71 brání vybírání takového příspěvku, jako je snižující příspěvek, ze všech příjmů osoby z jejích samostatných výdělečných činností vykonávaných v členském státě jejího bydliště a v některém jiném členském státě.
Article 13 et seq. of Regulation No 1408/71 preclude the imposition of a contribution such as the moderation contribution on the whole of the income of a selfemployed person in respect of professional activities as a selfemployed person both in the State of residence and in another Member State.
Soudní dvůr potvrdil toto posouzení ve výše uvedeném rozsudku Allard.
The Court upheld this view in its judgment in Allard, delivered on 26 May 2005.
Pan Allard, který měl bydliště v Belgii a jemuž plynuly příjmy ze samostatných výdělečných činností vykonávaných v tomto členském státě a ve Francii, napadl právní úpravu Belgického království, podle níž měl tento stát možnost stanovit vyměřovací základ pro takzvaný „snižující příspěvek“, který spadal do systému starobních a pozůstalostních důchodů osob samostatně výdělečně činných, ze všech uvedených příjmů, aniž by tento příspěvek zakládal nárok na sociální nebo jinou dávku jako protihodnotu 29.
In that case Mr Allard, who was resident in Belgium and was in receipt of income from professional activities pursued in a selfemployed capacity in that Member State and in France, contested whether it was possible for the Kingdom of Belgium to assess the so-called ‘moderation contribution’, allocated to the selfemployed persons’ old-age and survivor’s pension scheme, on the basis of all that income, without that contribution giving rise, in return, to any entitlement to benefit. 29
Belgický soud se na Soudní dvůr obrátil s otázkou, zda článek 13 a následující
In a matter referred to it by a Belgian court, the Court was asked mainly whether
14d odst. 1 uvedeného nařízení za to, že „osoba, která se nachází v situaci popsané v předkládacím rozhodnutí a která vykonává samostatné výdělečné činnosti současně v Belgii a ve Francii, musí podléhat z důvodu své samostatné výdělečné činnosti ve Francii odpovídajícím belgickým právním předpisům za týchž podmínek, jako kdyby vykonávala tuto samostatnou výdělečnou činnost v Belgii“ 31.
Noting that the situation in the main proceedings did fall within the substantive and personal scope of Regulation No 1408/71, and in particular that Mr Allard was, according to Article 14a(2) of that regulation, subject to the Belgian social security scheme, 30 the Court held in respect of Article 14d(1) of that regulation that ‘a person in the situation described in the order for reference who is simultaneously selfemployed in Belgium and in France must be subject, as a result of the latter activity, to the appropriate Belgian legislation under the same conditions as if he was selfemployed in Belgium’.
Z toho podle Soudního dvora vyplývá, že při výpočtu takového sociálního příspěvku, jako je snižující příspěvek, který je v Belgii povinen zaplatit J. Allard, „musí být brány v úvahu příjmy ve Francii“ 32.
31 It follows, according to the Court, that a social security contribution such as the moderation contribution payable in Belgium by Mr Allard ‘must be calculated taking into account the income received in France’.
Soudní dvůr tedy dospěl k závěru, že „články 13 a následující nařízení č. 1408/71 vyžadují, aby při stanovení takového příspěvku, jako je snižující příspěvek, byly do příjmů
32The Court therefore concluded that ‘Article 13 et seq. of Regulation No 1408/71 require a contribution such as the moderation contribution to be calcu-
28 — Viz bod 68 stanoviska generálního advokáta Ruiz-Ja-rabo Colomera předneseného dne 30. dubna 1998 ve věci Terhoeve (rozsudek ze dne 26. ledna 1999, C-18/95, Recueil, s. I-345); bod 41 jeho stanoviska předneseného dne 8. února 2000 ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Sehrer; bod 24 jeho stanoviska předneseného dne 24. října 2000 ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Komise v. Německo (C-68/99, Recueil, s.
28 — See point 68 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-18/95 Terhoeve [1998] ECR I-345); point 41 of his Opinion in Sehrer; point 24 of his Opinion in Commission v Germany, and point 55 of the Opinion of Advocate General Jacobs in Hervein and Others.
Viz rovněž bod 20 stanoviska generálního advokáta Gulmanna předneseného dne 2. února 1994 ve věci Van Poucke (rozsudek ze dne 24. března 1994, C-71/93, Recueil, s. I-1101).
See also point 20 of the Opinion of Advocate General Gulmann in Case C-71/93 VanPoucke [1994] ECR I-1101.
29 — Jak vyplývá z bodu 15 uvedeného rozsudku, povaha tohoto příspěvku, podobně jako CSG a CRDS v projednávané věci, se zdála být sporná, jelikož se vnitrostátní soud domníval, že takový příspěvek se jeví spíše jako „druh krizové daně“ než sociální příspěvek patřící do oblasti věcné působnosti nařízení č. 1408/71.
29 — As is clear from paragraph 15 of Allard, the nature of that contribution, like the CSG and the CRDS in the present case, appeared to be in dispute because the national court considered that that contribution is more like ‘a form of emergency tax’ than a contribution falling within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
DEROUIN z výdělečných činností zahrnuty též příjmy z výdělečné činnosti získané na území členského státu odlišného od státu, jehož sociálně právní předpisy se mají použít“, a to i když zaplacení tohoto příspěvku nezakládá nárok na žádnou sociální nebo jinou dávku jako protihodnotu 33.
DEROUIN lated in such a way as to include under the heading of occupational income the income obtained in the territory of a Member State other than the Member State whose social legislation is applicable’ even if payment of that contribution does not give rise to any benefit in return. 33
2 tohoto nařízení č. 1408/71, musí ukládat příspěvky spadající do působnosti uvedeného nařízení ze všech příjmů osoby samostatně výdělečně činné, které jí plynou ze samostatných výdělečných činností vykonávaných v členském státě, jehož právní předpisy se mají použít, a v jiném členském státě 35.
The fact remains, as the Commission has stated, that it follows in particular from the interpretation of Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 given in Allard that the Member State whose social security legislation is designated in accordance with Article 14a(2) of Regulation No 1408/71 must levy contributions falling within the scope of that regulation on the total income of a selfemployed person derived from selfemployment both in the Member State whose legislation is designated and in another Member State. 35
Je ostatně třeba doplnit, že v projednávaném případě nezpochybňuje ani P. Derouin, ani francouzská vláda, že na rozdíl od CSG a CRDS jsou rodinné příspěvky, které odvádí P. Derouin, vyměřeny správně z veškerých příjmů, které získal při výkonu svých samostatných výdělečných činností ve Francii a ve Spojeném království.
It should be added, moreover, that in the present case neither Mr Derouin nor the French Government denies that, unlike the CSG and the CRDS, the family allowance contributions paid by Mr Derouin are, quite rightly, based on the latter’s total income from selfemployment in France and in the United Kingdom.
34 — Je třeba poznamenat, že bod 24 výše uvedeného rozsudku Van Poucke, na který odkazuje bod 21 výše uvedeného rozsudku Allard, nicméně na část věty, jejíž opomenutí je zde kritizováno, odkazuje.
35 — It may be appropriate to point out that this interpretation was also given in Article 13(5) of Regulation No 883/2004, which provides that persons who pursue activities in two or more Member States are to be treated as though they were pursuing all their activities as employed or selfemployed persons and were receiving all their income in the Member State whose legislation is determined in accordance with Article 13(1) to (4).
1 nařízení č. 1408/71, lze, jak se zdá, vysvětlit snahou zajistit v oblasti sociálního zabezpečení co možná nejlépe rovné zacházení s migrujícími pracovníky na jedné straně a všemi pracovníky, kteří vykonávají činnost na území členského státu, na straně druhé.
The obligation under Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 appears to arise from a concern to ensure, so far as possible, equal treatment in the area of social security between, on the one hand, migrant workers, and, on the other hand, workers in general active in the territory of a Member State.
současně právní předpisy sociálního zabezpečení dvou členských států, na jejichž území vykonává určitý pracovník současně zaměstnání a samostatnou výdělečnou činnost.
application of the social security legislation of two Member States in whose territory a worker pursues activities as an employed and a selfemployed person.
1 uvedeného nařízení je dostatečně jasné k odůvodnění domněnky, že zákonodárce Společenství nezamýšlel ponechat členským státům možnost, aby se mezi
More specifically, the wording of Article 14d(1) of that regulation is sufficiently clear to give legitimate reason to believe that
Souvislosti, kterých se týká toto upřesnění, se samozřejmě liší od souvislostí projednávaného případu.
Of course, the background to that statement is different from that to the present case.
14c písm. b) nařízení č. 1408/71 a v příloze VII tohoto nařízení, což je výjimka, která připouští, aby členské státy uvedené v této příloze uplatňovaly
In Hervein and Others the Court was questioned on the validity of the derogation from the single State principle contained in Article 14c(b) of Regulation No 1408/71 and Annex VII thereto, a derogation which allows, in the case of the Member States listed in Annex VII to that regulation, simultaneous
37 — Toto poslední upřesnění vychází z výše uvedeného rozsudku Piatkowski (body 27 až 29).
37 — This statement was made in the judgment in Piatkowski, paragraphs 27 to 29.
Jelikož nařízení č. 1408/71 zakazuje v případech uvedených v jeho příloze VII uložení dvojích příspěvků ze stejného příjmu, podléhá pojištěná osoba, pokud jde o zaměstnání, právním předpisům členského státu, ve kterém toto zaměstnání vykonává, a pokud jde o samostatně výdělečnou činnost, právním předpisům členského státu, ve kterém vykonává tuto činnost.
As Regulation No 1408/71 precludes the imposition of double contributions in respect of the same income, in the cases referred to in Annex VII to Regulation No 1408/71 an insured person is subject to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as an employed person as regards that activity, and to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as a selfemployed person as regards such self-employment.
DEROUIN rovněž cíl, kterým je rovné zacházení se všemi pracovníky činnými na území jednoho členského státu, aniž by byly znevýhodněny osoby, které využily svého práva na volný pohyb 38.
DEROUIN those who exercise their right to freedom of movement.
sebou dvoustranně dohodly na tom, že se na část činností pracovníka vykonávajícího na jejich území samostatné výdělečné činnosti, nepoužijí žádné právní předpisy v oblasti sociálního zabezpečení.
38 the Community legislature did not intend to allow Member States to agree bilaterally that a person who pursues activities in their respective territories in a selfemployed capacity should avoid all social security legislation as regards a part of his activities.
Přitom je třeba rovněž připomenout, že povinnost vypočítat příspěvky, které spadají do oblasti působnosti nařízení č. 1408/71, na základě veškerých příjmů ze samostatných výdělečných činností, kterých dosáhl pracovník v situaci, která je popsána v čl.
It will also be remembered that the obligation to calculate contributions falling within the scope of Regulation No 1408/71 on the basis of the whole income from activities pursued in a selfemployed capacity by a person in the situation referred to in Article 14a(2) of that regulation was held to be in keeping with Article 43 EC. 39
Je třeba nicméně připustit, že ve věci v původním řízení tomu tak není.
Nonetheless, it must be agreed that this is not so in the case in the main proceedings.
Skutečnost, že Francouzská republika neukládá CSG a CRDS u příjmů ze samostatných výdělečných činností P. Derouina dosažených ve Spojeném království, totiž nevede k celkovému osvobození od sociálních příspěvků, které má povinnost z uvedených činností hradit ve Francii, a neznamená tedy, že u těchto činností nebudou použity žádné právní předpisy sociálního zabezpečení, jelikož P. Derouin, jak bylo připomenuto v bodě 53 tohoto stanoviska, hradí nadále v souladu s francouzskými právními předpisy sociálního zabezpečení mimo jiné rodinné příspěvky ze všech svých příjmů pocházejících z jeho samostatných výdělečných činností v obou členských státech.
The refusal of the French Republic to levy the CSG and the CRDS on the income Mr Derouin received from selfemployment in the United Kingdom does not result in total exemption from social security levies payable in France in respect of those activities and hence to the application of no social security legislation in respect of those activities, since Mr Derouin, as was stated in point 53 of this Opinion, continues to pay, among other things, family allowance contributions in accordance with French social security legislation on the whole of his income derived from selfemployment in both Member States.
Philippe Derouin a francouzská vláda však v podstatě tvrdí, že nařízení č. 1408/71 nebrání tomu, aby členský stát, jehož právní předpisy jsou podle tohoto nařízení určeny jako rozhodné, zacházel na základě svých závazků z daňových smluv provedených do vnitrostátního práva výhodněji s pracovníkem, který využil svého práva na volný pohyb, ve srovnání s osobou, která vykonává své veškeré samostatné výdělečné činnosti v tomto členském státě.
However, Mr Derouin and the French Government contend, in essence, that it is not contrary to Regulation No 1408/71 for a Member State whose legislation is designated in accordance with that regulation to grant, in pursuance of its commitments under tax conventions, which have entered into domestic law, more favourable treatment to a worker who has exercised his right to freedom of movement than to a worker who pursues all his activities in a selfemployed capacity in that Member State.
Aniž by bylo popíráno tvrzení, že s P. Derouinem je na základě smlouvy
At first sight, and without wishing to undermine the claim that Mr Derouin
38 — Viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Allard, bod 31.39 — Tamtéž, body 28 až 32 a bod 2 výroku.
38 — See to that effect, Allard, paragraph 31.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-103/06 o zamezení dvojího zdanění (alespoň z pohledu dostupnosti čistých příjmů plynoucích z výkonu samostatných výdělečných činností) zacházeno výhodněji než s osobou samostatně výdělečně činnou, která vykonává srovnatelné činnosti výlučně ve Francii, se tato analýza zdá být prima facie přesvědčivá.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 receives more favourable treatment (at least from the point of view of the availability of net income obtained from pursuing his activities in a selfemployed capacity), under the Double Taxation Convention, than a selfemployed person pursuing activities exclusively in that capacity in France, this view would seem convincing.
Naráží však na několik překážek, jak bude vysvětleno dále.
However, it comes up against several obstacles, as will be explained below.
zdanění příjmů, aby odstranily – případně prostřednictvím smlouvy – dvojí zdanění.
the competence to decide on the criteria for the taxation of income in order, where appropriate by means of a convention, to avoid double taxation.
Jak jsem měl již příležitost uvést 41, současná judikatura Soudního dvora činí rozdíl mezi, na jedné straně, rozdělením daňové pravomoci mezi členské státy a, na straně druhé, výkonem daňové pravomoci členskými státy, včetně případu, kdy tento výkon vyplývá z předchozího dvoustranného či jednostranného rozdělení jejich daňové pravomoci, kdy jsou členské státy povinny dodržovat normy Společenství 42.
As I have stated elsewhere, 41the current caselaw of the Court draws a distinction between, on the one hand, the allocation of powers of taxation between Member States and, on the other hand, the exercise of the power of taxation by Member States, including the case where this is the result of a previous allocation of their powers of taxation by bilateral or unilateral agreement, in respect of which the Member States must comply with the Community rules. 42
Je tedy nesporné, že při výkonu své daňové pravomoci nebo v projednávaném případě v rámci svého rozhodnutí nevyměřovat CSG a CRDS z příjmů P. Derouina plynoucích z činností ve Spojeném království na základě smlouvy o zamezení dvojího zdanění musí Francouzská republika dodržovat právo Společenství.
There is, therefore, no question but that, in the exercise of its powers of taxation or, in the present case, as a result of its choice to refrain from assessing the CSG and the CRDS on Mr Derouin’s UK-source income under the Double Taxation Convention, the French Republic must act in accordance with Community law.
Jak správně uvedly vláda Spojeného království a Komise, z ustálené judikatury vyplývá, že členské státy mají při výkonu své pravomoci, zejména v oblasti přímých daní, povinnost dodržovat právo Společenství 40.
As the United Kingdom Government and the Commission have rightly maintained, it is settled caselaw that in the exercise of their powers, in particular in the matter of direct taxation, the Member States are required to observe Community law.
Jak bylo uvedeno v bodě 27 tohoto stanoviska, zůstávají členské státy, pokud jde o zamezení nebo odstranění dvojího zdanění, při neexistenci příslušných opatření ke sjednocení nebo harmonizaci v rámci Společenství, příslušné pro stanovení kritérií pro
40As was stated in point 27 above, with regard to the prevention or avoidance of double taxation, irrespective of any relevant measure of unification or harmonisation within the Community context, Member States retain
41 — Bod 84 mého stanoviska ve výše uvedené věci Columbus Container Services.
41 — Point 84 of my Opinion in Columbus Container Services.
14d odst. 1 tohoto nařízení.
DEROUIN were covered by the concept of ‘legislation laid down’ used in Article 14d(1) of that regulation.
právní předpisy příslušného členského státu, případně včetně, jako je tomu v projednávaném případě, smlouvy o zamezení dvojího zdanění, která je součástí francouzského vnitrostátního práva.
Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, refers to all the legislation of the competent Member State, including, where appropriate and in the present case, the Double Taxation Convention introduced into French domestic law.
V důsledku toho Francouzská republika pouze použije své vlastní právní předpisy podle mechanismu řešení kolizí právních norem sociálního zabezpečení, upraveného příslušnými ustanoveními nařízení č. 1408/71.
Consequently, the French Republic does no more than apply its own legislation in accordance with the mechanism for resolving conflicts of social security law provided for by the relevant provisions of Regulation No 1408/71.
Naopak, jak výstižně uvedly Urssaf a Komise, úmluvy o sociálním zabezpečení uzavřené mezi dvěma nebo více členskými státy a ustanovení jakékoli úmluvy, která,
However, as the URSSAF and the Commission have aptly pointed out, social security conventions concluded between two or more Member States and the provisions of any convention which, regardless of the fact that it does not formally govern the area of social security, falls within the scope of Regulation No 1408/71, form the subject of specific provisions of that regulation, that is to say, Articles 6 to 8 thereof.
I kdybychom přijali tezi, kterou zastává ostatně správně Komise, podle níž spadají dotčená ustanovení smlouvy o zamezení
Even if one were to accept the Commission’s argument, which does in fact have merit, that the provisions of the Double Taxation Convention at issue fall within the substantive scope of Regulation No 1408/71, it would still not mean that those provisions
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-103/06 ačkoli úmluva neupravuje formálně oblast sociálního zabezpečení, spadají do oblasti působnosti nařízení č.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 where the workers in question have exercised their right to freedom of movement by one or other of those dates. 44
Jak víme, článek 6 nařízení č. 1408/71 zakotvuje zásadu, podle které toto nařízení nahrazuje zejména jakoukoli úmluvu o sociálním zabezpečení zavazující výhradně dva členské státy.
We are aware that Article 6 of Regulation No 1408/71 sets out the principle that that regulation replaces inter alia any social security convention binding two Member States exclusively.
Tato zásada by se měla podle mého názoru vztahovat také na ustanovení jiných dvoustranných smluv, která spadají do oblasti působnosti tohoto nařízení.
That principle should, in my view, extend to the provisions of other bilateral conventions which fall within the scope of that regulation.
Odlišný výklad by umožnil členským státům obejít zásadu zakotvenou v uvedeném článku 6 tím, že by jim povolil pouze na základě využití taxonomického postupu vyloučit z oblasti působnosti tohoto nařízení smluvní ustanovení, na která se vztahuje.
Any other interpretation would enable Member States to evade the principle laid down in Article 6 by allowing them, by merely using a classification procedure, to remove from the scope of that regulation provisions of a convention which fall within it.
1408/71 zůstává nedotčena a je nadále v souladu s ustanoveními Smlouvy, pokud pracovníci využili svého práva na volný pohyb po vstupu tohoto nařízení v platnost, a to buď v době, kdy již byla dvoustranná úmluva o sociálním zabezpečení nahrazena uvedeným nařízením, včetně případu, kdy by bylo použití této úmluvy pro pojištěné příznivější 45.
Substitution of the principle laid down in Regulation No 1408/71 for bilateral conventions between Member States is however subject to several exceptions, but I shall mention only those which appear to have a relevant link with this case.
Podle této dichotomie, která by podle mého názoru neměla být zpochybněna, by se P. Derouin nemohl dovolat ustanovení
Following this distinction, which it does not appear to me ought to be challenged, Mr Derouin would be unable to rely on the
45 — Rozsudek ze dne 9. listopadu 1995, Thévenon (C-475/93, Recueil, s. I-3813, body 26 a 28).
45 — Case C-475/93 Thévenon [1995] ECR I-3813, paragraphs 26 and 28).