natgillin/translations-raw huggingface dataset:
19 odst. 2 šesté směrnice musí být vykládán tak, že nezahrnuje majetek, který leasingová společnost pořizuje, aby jej pronajala a poté po skončení leasingových smluv prodala, pokud je prodej uvedeného majetku při skončení nájmu nedílnou součástí obvyklých hospodářských činností tohoto podniku.
That is why my proposed reply to the question under consideration is that the expression ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ in Article 19(2) of the Sixth Directive must be interpreted as not including goods purchased by a leasing undertaking with a view, first of all, to leasing them and, subsequently, to reselling them at the end of the leasing contracts, in the case where the sale of the goods at the end of the lease forms an integral part of the usual business activities of that undertaking.
Ve věci v původním řízení vyplývá z údajů poskytnutých předkládajícím soudem, že pořízení a prodej vozidel daných do pronájmu bylo organizováno profesionálním a systematickým způsobem a že předpokládaný výnos z prodeje byl vzat v úvahu při stanovení výše nájemného.
In the main proceedings in the present case, the information provided by the national court indicates clearly that the purchase and sale of leased vehicles were organised professionally and systematically and that the expected sales proceeds were taken into account in determining the amount of the rental.
Z toho plyne, že prodej těchto vozidel neměl charakter příležitostné činnosti, nýbrž byl běžnou
It follows that the sale of those vehicles was not in the nature of an
S ohledem na výše uvedené úvahy navrhuji na předběžnou otázku položenou Højesteret odpovědět takto:
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court reply as follows to the question referred for a preliminary ruling by the Højesteret:
19 odst. 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán tak, že nezahrnuje majetek, který leasingová společnost pořizuje, aby jej pronajala a poté po skončení leasingových smluv prodala, pokud je prodej uvedeného majetku při skončení nájmu nedílnou součástí obvyklých hospodářských činností tohoto podniku.“
‘The expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” in Article 19(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as not including goods purchased by a leasing undertaking with a view, first of all, to leasing them and, subsequently, to reselling them at the end of the leasing contracts, in the case where the sale of the goods at the end of the lease contracts forms an integral part of the usual business activities of that undertaking.’
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (čtvrtého senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)
Ve věci C-98/07, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Højesteret (Dánsko) ze dne 19. února 2007, došlým Soudnímu dvoru dne 21. února 2007, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Højesteret (Denmark), made by decision of 19 February 2007, received at the Court on 21 February 2007, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a J. Malenovský (zpravodaj), soudci, generální advokát: Y. Bot, vedoucí soudní kanceláře: C. Strömholm, rada,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
* Jednací jazyk: dánština.
* Language of the case: Danish.
2008 – VĚC C-98/07 s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 6. prosince 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
2008 — CASE C-98/07 having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za dánskou vládu B. Weis Fogh, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s K. Lundgaard Hansenem, advokat,
— the Danish Government, by B. Weis Fogh, acting as Agent, assisted by K. Lund-gaard Hansen, advokat,
– za Komisi Evropských společenství D. Triantafyllouem a S. Schønbergem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 13. prosince 2007, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou and S. Schøn-berg, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, gives the following
19 odst. 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 19(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společnostmi Nordania Finans A/S (dále jen „Nordania Finans“) a BG Factoring A/S (dále jen „BG Factoring“), která je právní nástupkyní společnosti BG Erhvervsfinans A/S (dále jen „Erhvervsfinans“), přičemž všechny tři společnosti jsou založeny podle dánského práva, na straně jedné, a Skatteministeriet (ministerstvo financí), na straně druhé, ve věci nároku na částečný odpočet daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“), který Erhvervsfinans mohla uplatnit ze svých obecných nákladů.
The reference has been made in the course of proceedings between Nordania Finans A/S (‘Nordania Finans’) and BG Factoring A/S (‘BG Factoring’), successors in law to BG Erhvervsfinans A/S (‘Erhvervsfinans’), all three of which are companies governed by Danish law, and Skatteministeriet (Ministry of Fiscal Affairs) regarding the right to partial deduction of the value added tax (‘VAT’) on Erhvervsfinans’ overall costs.
Dvanáctý bod odůvodnění šesté směrnice zní:
Under the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive:
„[…] pravidla pro odpočet daně by měla být harmonizována do té míry, aby se týkala skutečně vybraných částí; […] výše odpočtu daně by měla být vypočítávána ve všech členských státech obdobným způsobem.“
‘… the rules governing deductions should be harmonised to the extent that they affect the actual amounts collected; … the deductible proportion should be calculated in a similar manner in all the Member States’.
Článek 17 odst. 5 šesté směrnice stanoví:
Article 17(5) of the Sixth Directive provides:
„V případě zboží a služeb, které osoba povinná k dani hodlá použít jak pro plnění, na která se vztahují odstavce 2 a 3 a u nichž je [DPH] odpočitatelná, tak i pro plnění, u nichž [DPH] odpočitatelná není, je odpočitatelný jen podíl [DPH] připadající na hodnotu prvního druhu plnění.
‘As regards goods and services to be used by a taxable person both for transactions covered by paragraphs 2 and 3, in respect of which [VAT] is deductible, and for transactions in respect of which [VAT] is not deductible, only such proportion of the [VAT] shall be deductible as is attributable to the former transactions.
2008 – VĚC C-98/07
2008 — CASE C-98/07
Tento podíl se stanoví v souladu s článkem 19 pro všechna plnění uskutečňovaná osobou povinnou k dani.
This proportion shall be determined, in accordance with Article 19, for all the transactions carried out by the taxable person.
Článek 19 šesté směrnice, nazvaný „Výpočet odpočitatelného podílu“, zní následovně:
Article 19 of the Sixth Directive, headed ‘Calculation of the deductible proportion’, is worded as follows:
– ve jmenovateli celkovou výši ročního obratu vztahujícího se k plněním zahrnutým do čitatele a plněním, u nichž není [DPH] odpočitatelná, bez [DPH].
— as denominator, the total amount, exclusive of [VAT], of turnover per year attributable to transactions included in the numerator and to transactions in respect of which [VAT] is not deductible.
11 části A odst. 1 písm. a).
The Member States may also include in the denominator the amount of subsidies, other than those specified in Article 11A(1)(a).
Podíl se stanoví ročně a definuje se jako procentní podíl zaokrouhlený na celé procento.
The proportion shall be determined on an annual basis, fixed as a percentage and rounded up to a figure not exceeding the next unit.
Odchylně od odstavce 1 se z výpočtu odpočitatelného podílu vylučuje výše obratu vztahující se k dodáním investičního majetku, který osoba povinná k dani využila pro potřeby svého podniku. Rovněž se vylučuje výše obratu vztahující se k plněním uvedeným v čl.
By way of derogation from the provisions of paragraph 1, there shall be excluded from the calculation of the deductible proportion amounts of turnover attributable to the supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business.
13 části B písm. d), jsou-li to příležitostná plnění, a dále vztahující se k příležitostným operacím s nemovitostmi a příležitostným finančním operacím. Uplatní-li členské státy možnost volby danou čl.
Amounts of turnover attributable to transactions specified in Article 13B(d), in so far as these are incidental transactions, and to incidental real estate and financial transactions shall also be excluded.
20 odst. 5 a nebudou požadovat opravu daně vzhledem k investičnímu majetku, mohou k prodeji investičního majetku přihlédnout při výpočtu odpočitatelného podílu.
Where Member States exercise the option provided under Article 20(5) not to require adjustment in respect of capital goods, they may include disposals of capital goods in the calculation of the deductible proportion.
Článek 20 šesté směrnice, který zakotvuje některá pravidla týkající se opravy odpočtů, stanoví:
Article 20 of the Sixth Directive, which sets out certain rules relating to adjustments of deductions, provides:
Původní odpočet se opraví postupy stanovenými členskými státy, […]
The initial deduction shall be adjusted according to the procedures laid down by the Member States, …
U investičního majetku se oprava rozloží na pět let včetně roku, kdy bylo zboží pořízeno nebo vyrobeno. […]
In the case of capital goods, adjustment shall be spread over five years including that in which the goods were acquired or manufactured. …
Pro účely použití odstavců 2 a 3 mohou členské státy:
For the purposes of applying the provisions of paragraphs 2 and 3, Member States may:
– vymezit obsah pojmu investiční majetek,
— define the concept of capital goods,
Jestliže by v některém členském státě byly důsledky používání odstavců 2 a 3 zanedbatelné, nemusí tento členský stát s výhradou konzultací podle článku 29 tyto odstavce použít s ohledem na celkový daňový dopad v dotyčném členském státě a na zamezení nadbytečné administrativy za podmínky, že nebude narušena hospodářská soutěž.
If in any Member State the practical effect of applying paragraphs 2 and 3 would be insignificant, that Member State may, subject to the consultation provided for in Article 29, forego application of these paragraphs having regard to the need to avoid distortion of competition, the overall tax effect in the Member State concerned and the need for due economy of administration.
Zákon o DPH (momsloven) provádí šestou směrnici. Článek 38 odst.
The VAT Law (momsloven) transposes the Sixth Directive into Danish national law.
1 tohoto zákona, ve znění ze dne 18. května 1994, stanoví:
Under Article 38(1) of that Law, in the version applicable as at 18 May 1994:
„V případě zboží a služeb, které zaregistrovaný podnik využívá pro potřeby podniku jak pro účely zakládající nárok na odpočet podle článku 37, tak pro další účely, lze provést odpočet vzhledem k té části daně, která odpovídá obratu, jehož bylo dosaženo částí činnosti podléhající registraci.
‘In respect of goods and services which a registered undertaking uses both for purposes giving rise to entitlement to a deduction under Article 37 and for other purposes in its business, a deduction may be made in respect of that part of the tax which is proportionate to the turnover in the part of the business which must be registered.
Nordania Finans a BG Factoring jsou dvě společnosti náležející do téže skupiny, které vznikly na základě restrukturalizace této skupiny po likvidaci společnosti Erhvervsfinans v roce 2001.
Nordania Finans and BG Factoring are two companies belonging to the same group and arose out of the restructuring of that group following the demerger, in 2001, of Erhvervsfinans.
V průběhu období zahrnujícího roky 1995 až 1998 Erhvervsfinans vykonávala činnost leasingu automobilů podléhající DPH.
In the period 1995 to 1998, Erhvervsfinans operated a business involving the financial leasing of cars, which was liable to VAT.
V roce 1998 se tato činnost týkala 4 500 vozidel.
In 1998, that business related to 4 500 vehicles.
Erhvervsfinans rovněž poskytovala finanční služby osvobozené od DPH.
Erhvervsfinans also had a business involving the provision of financial
2008 – VĚC C-98/07
2008 — CASE C-98/07 services, which was VAT-exempt.
Byla tudíž povinna vypočítat podíl pro určení částky, které se týkal nárok na částečný odpočet DPH, jejž mohla uplatnit ze svých obecných nákladů.
It thus had to calculate a proportion in order to establish the amount to which the partial deductibility of VAT on its overall costs related.
Do tohoto výpočtu Erhvervsfinans zahrnula obrat vyplývající z prodeje vozidel po skončení leasingových smluv.
For the purpose of that calculation, Erhvervsfinans took into consideration the turnover from the sale of the vehicles upon termination of the respective lease contracts.
Rozhodnutím ze dne 17. listopadu 1999 vyjádřily dánské místní daňové orgány s tímto posouzením nesouhlas a domnívaly se, že uvedená vozidla takový investiční majetek představují, a tudíž že obrat vyplývající z prodeje těchto vozidel nelze zahrnout do výpočtu uvedeného podílu.
By decision of 17 November 1999, the Danish local tax authorities objected to that assessment, taking the view that the vehicles did constitute such goods and that the turnover from the sale of those vehicles could therefore not be taken into consideration in the calculation of that proportion.
Erhvervsfinans toto rozhodnutí napadla u Landsskatteret (daňový soud), který její žalobě usnesením ze dne 27. dubna 2001 vyhověl.
Erhvervsfinans lodged an appeal against that decision before the Landsskatteret (National Tax Tribunal) which, by order of 27 April 2001, upheld its claim.
Skatteministeriet se proti tomuto rozhodnutí odvolalo k Østre Landsret (regionální soud pro východ), který, maje za to, že dotyčná vozidla jsou investičním majetkem, změnil rozhodnutí Landsskatteret rozsudkem ze dne 16. prosince 2003.
Skatteministeriet lodged an appeal against that order before the Østre Landsret (Eastern Regional Court), which, as it took the view that the relevant vehicles were capital goods, reversed the order of the Landsskatteret by judgment of 16 December 2003.
Nordania Finans a BG Factoring, které se mezitím staly právními nástupkyněmi Erhvervsfinans, napadly tento rozsudek u Højesteret (nejvyšší soud) dne 9. února 2004.
Nordania Finans and BG Factoring, which had in the meantime become the successors in law to Erhvervsfinans, lodged an appeal against that judgment before the Højesteret (Supreme Court) on 9 February 2004.
V tomto kontextu se Højesteret rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
It was in those circumstances that the Højesteret decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
19 odst. 2 šesté směrnice […], vykládán tak, že zahrnuje majetek, který leasingová společnost pořizuje jednak za účelem jej pronajímat, a jednak za účelem jej po skončení leasingových smluv prodat?“
‘Is the expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” contained in Article 19(2) of the Sixth Directive … to be interpreted as covering goods which a leasing undertaking purchases with a view to both leasing and resale upon termination of the respective leasing contracts?’
19 odst. 2 šesté směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „investiční majetek, který osoba povinná k dani využila pro potřeby svého podniku“, zahrnuje vozidla, která leasingová společnost pořizuje, aby je jako ve věci v původním řízení pronajala a poté po skončení leasingových smluv prodala.
By its question the national court asks specifically whether Article 19(2) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ includes vehicles which a leasing undertaking purchases with a view, as in the case in the main proceedings, to leasing them and subsequently selling them upon termination of the respective leasing contracts.
V tomto ohledu je nutno konstatovat, že čl.
In those circumstances, it is important to take into account the context and objectives of that provision.
17 odst. 2 uvedené směrnice, který se týká daně, jež na vstupu zatěžuje zboží nebo služby použité osobou povinnou k dani pro účely jejích zdanitelných plnění, je zcela sejmout z podnikatele zatížení DPH, která je splatná nebo byla odvedena v rámci jeho veškerých hospodářských činností.
The right to deduct, which is laid down in Article 17(2) of that directive, and relates to the input tax on the goods and services used by the taxable person for the purposes of his taxable transactions, is meant to relieve the trader entirely of the burden of the VAT payable or paid in the course of all his economic activities.
Společný systém DPH tak zajišťuje dokonalou neutralitu daňové zátěže všech hospodářských činností za podmínky, že tyto činnosti v zásadě samy podléhají DPH (viz v tomto smyslu zejména rozsudek ze dne 8. února 2007, Investrand, C-435/05, Sb. rozh. s. I-1315, bod 22 a citovaná judikatura).
The common system of VAT consequently ensures complete neutrality of taxation of all economic activities, provided that they are themselves subject in principle to VAT (see to that effect, inter alia, Case C-435/05 Investrand [2007] ECR I-1315, paragraph 22 and the caselaw cited).
17 odst. 5 šesté směrnice stanoví, že odpočitatelný je jen podíl DPH připadající na hodnotu zdanitelných plnění.
Where the taxable person effects both taxable transactions, in respect of which VAT is deductible, and exempt transactions, in respect of which VAT is not deductible, Article 17(5) of the Sixth Directive provides that only such proportion of the VAT is deductible as is attributable to the taxable transactions.
Tento podíl se vypočítá postupem vymezeným v článku 19 uvedené směrnice.
That proportion is to be calculated according to the detailed rules set out in Article 19 of that directive.
Jak uvedl generální advokát v bodě 65 svého stanoviska, mají tato ustanovení za cíl umožnit osobě povinné k dani, která pořizuje zboží nebo služby
As the Advocate General has noted at point 65 of his Opinion, those provisions are intended
NORDANIA FINANS A BG FACTORING pro výkon zdanitelných činností a zároveň i činností osvobozených od daně, odečíst v plném rozsahu část DPH zatěžující pořízení tohoto zboží nebo těchto služeb, která by měla odpovídat poměru, ve kterém jsou používány pro účely zdanitelných činností.
NORDANIA FINANS AND BG FACTORING to enable a taxable person who acquires goods or services in order to carry on both taxable and exempt activities to deduct in full the amount of the VAT paid on the acquisition of those goods or services which is deemed to correspond to the proportion used for the purpose of the taxable activities.
V tomto kontextu sice odstavec 1 článku 19 šesté směrnice stanoví, že odpočitatelný podíl je dán zlomkem, který má v čitateli obrat vztahující se ke zdanitelným plněním a ve jmenovateli roční obrat, případně zvýšený o některé dotace, avšak odstavec 2 téhož článku uvádí, že se odchylně vylučuje zejména výše obratu vztahující se k dodáním investičního majetku, který osoba povinná k dani využila pro potřeby svého podniku, nebo vztahující se k příležitostným operacím s nemovitostmi a příležitostným finančním operacím.
It is against that background that, while Article 19(1) of the Sixth Directive provides that the deductible proportion is to be made up of a fraction having, as numerator, the turnover attributable to taxable transactions and, as denominator, the total turnover plus, in some circumstances, certain subsidies, Article 19(2) provides that, by way of derogation, amounts of, inter alia, turnover attributable to the supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business or attributable to incidental real estate and financial transactions are to be excluded.
Cíl uvedeného odstavce 2 vyplývá z důvodové zprávy k návrhu šesté směrnice předloženému Komisí Evropských společenství Radě Evropských společenství dne 29. června 1973 (viz Bulletin Evropských společenství, doplněk 11/73, s.
The objective of Article 19(2) is apparent from the Explanatory Memorandum to the proposal for the Sixth Directive, which was submitted by the Commission of the European Communities to the Council of the European Communities on 29 June 1973 (see Bulletin of the European Communities, supplement 11/73, p.
20), podle které „položky uvedené v tomto odstavci musejí být vyloučeny z výpočtu odpočitatelného podílu, aby bylo zabráněno tomu, že by mohly zkreslit jeho skutečný význam v rozsahu, v němž takové položky neodrážejí podnikatelskou činnost osoby povinné k dani.
19), according to which ‘[t]he factors mentioned in this paragraph must be excluded from the calculation of the proportion lest, being unrepresentative of the taxable person’s business activity, they should deprive the amount of any real significance.
To se týká prodeje investičního majetku a operací s nemovitostmi a finančních operací, jež jsou pouze příležitostnými činnostmi, které tedy mají pouze druhořadý či okrajový význam ve vztahu k celkovému obratu podniku.
Such is the case with sales of capital items and real estate and financial transactions which are only ancillary operations, that is to say are only of secondary importance in relation to the total turnover of the business.
Tyto činnosti jsou ostatně vyloučeny pouze tehdy, nejsou-li součástí obvyklé podnikatelské činnosti osoby povinné k dani.“ (neoficiální překlad)
These factors are only excluded if they are not part of the usual business activity of the taxable person’.
V tomto ohledu Soudní dvůr již rozhodl, že příležitostné činnosti nejsou zahrnuty do jmenovatele zlomku použitého pro výpočet podílu v souladu s článkem 19 šesté směrnice proto, aby byl dodržen cíl úplné neutrality, kterou společný systém DPH zaručuje. Kdyby do uvedeného jmenovatele měly být zahrnuty veškeré výnosy
In that regard, the Court has already held that the purpose of excluding incidental financial transactions from the denominator of the fraction used to calculate the deductible proportion in accordance with Article 19 of the Sixth Directive is to comply with the objective of complete neutrality guaranteed by the common system
2008 – VĚC C-98/07 finančních operací osoby povinné k dani, které souvisejí se zdanitelnými plněními, a to i v případě, že dosažení takových výnosů nepředpokládá žádné použití zboží nebo služeb podléhajících DPH, nebo předpokládá pouze jejich velmi omezené použití, byl by výpočet odpočtu zkreslený (rozsudek ze dne 11. července 1996, Régie dauphinoise, C-306/94, Recueil, s. I-3695, bod 21).
2008 — CASE C-98/07 of VAT. If all receipts from a taxable person’s financial transactions linked to a taxable activity were to be included in that denominator, even where the creation of such receipts did not entail the use of goods or services subject to VAT or, at least, entailed only their very limited use, calculation of the deduction would be distorted (Case C-306/94 Régie dauphinoise [1996] ECR I-3695, paragraph 21).