natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– nedodržel příslušná právní kritéria použitelná v oblasti vytvoření nebo posílení společného dominantního postavení;
— misconstrued the relevant legal criteria applying to the creation or strengthening of a collective dominant position;
– použil nesprávnou normu, pokud jde o odůvodnění rozhodnutí o povolení spojení, a
— applied an incorrect standard of reasoning as regards decisions approving a concentration; and
– opíral se o důkaz, jenž nebyl zpřístupněn účastnicím spojení podniků.
— relied on evidence that was not disclosed to the parties to the concentration.
Sony BMG Music Entertainment BV zcela přistupuje ke kasačnímu opravnému prostředku, jakož i k návrhovým žádáním navrhovatelek.
Sony BMG Music Entertainment BV adopts in full both the appeal and the forms of order sought by the appellants.
Návrhová žádání Komise jsou v podstatě stejná jako návrhová žádání navrhovatelek.
The forms of order sought by the Commission are, in substance, the same as those of the appellants.
Komise podporuje první, druhý a čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku, jakož i první část třetího důvodu kasačního opravného prostředku.
The Commission supports the first, second and fourth grounds of appeal, together with the first part of the third ground.
Impala navrhuje, aby Soudní dvůr zamítl kasační opravný prostředek a uložil navrhovatelkám náhradu nákladů řízení.
Impala requests the Court to dismiss the appeal and to order the appellants to pay the costs.
Úvodem namítá nepřípustnost celého kasačního opravného prostředku nebo jeho části.
As a preliminary point, it pleads that the appeal is inadmissible in whole or in part.
Krom toho nemůže podle Impala kasační opravný prostředek v každém případě vést ke zrušení napadeného rozsudku, protože navrhovatelky nezpochybnily bod 528 napadeného rozsudku, který by sám o sobě postačoval k odůvodnění zrušení sporného rozhodnutí.
It also argues that the appeal could not in any event lead to the setting aside of the judgment under appeal, since the appellants have failed to challenge paragraph 528 of the judgment, which is itself sufficient justification for the annulment of the contested decision.
Navrhovatelky, jakož i Komise navrhují zamítnutí jak námitky nepřípustnosti, tak argumentace týkající se bodu 528 napadeného rozsudku, shrnuté ve výše uvedeném bodě tohoto rozsudku.
The appellants and the Commission claim that both the plea of inadmissibility and the line of argument relating to paragraph 528 of the judgment under appeal sum -marised in the preceding paragraph of this judgment should be rejected.
Na konci své kasační odpovědi Komise uvedla „dodatečná vyjádření k ‚hlavním důvodům‘ sporného rozhodnutí“.
At the end of its response, the Commission made some ‘additional observations on the “essential grounds” of the [contested] decision’.
Navrhovatelky podporují uvedená vyjádření.
The appellants support those observations.
K obecné námitce nepřípustnosti
The general plea of inadmissibility
Impala úvodem namítá nepřípustnost kasačního opravného prostředku v rozsahu, v němž představuje snahu o nové přezkoumání skutkových otázek týkajících se nedostatku odůvodnění sporného rozhodnutí a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, jímž je rozhodnutí stiženo, které již Soud vyřešil.
As a preliminary point, Impala pleads that the appeal is inadmissible in that it constitutes an attempt to reopen questions of fact relating to the inadequacy of reasoning in the contested decision and to the manifest error of assessment vitiating the contested decision, which were settled by the Court of First Instance.
Kasační opravný prostředek se totiž ve značně velké míře snaží o znovupřezkoumání skutkových otázek, které nespadají do příslušnosti Soudního dvora.
The appeal seeks, to a very large extent, to re-examine questions of fact which are beyond the jurisdiction of the Court of Justice.
Impala navíc v tomto ohledu tvrdí, že otázka, zda je rozhodnutí dostatečně odůvodněné, je skutkovou otázkou.
Impala also submits in this respect that the question whether a decision is sufficiently reasoned is a question of fact.
Konečně doplňuje, že její individuální odpovědi na důvody kasačního opravného prostředku vznesené navrhovatelkami mají být chápány jako podpůrné.
Lastly, it adds that its individual replies to the grounds of appeal raised by the appellants should be understood as being in the alternative.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že z článku 225 ES a z prvního pododstavce článku 58 statutu Soudního dvora vyplývá, že kasační opravný prostředek se omezuje na právní otázky.
In this regard, it is clear from Article 225 EC and the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice that an appeal lies on points of law only.
Jedině Soud je proto příslušný jednak zjistit skutkový stav, kromě případu, kdy věcná nesprávnost jeho zjištění vyplývá z písemností ve spise, které mu byly předloženy, a jednak tento skutkový stav posoudit.
The Court of First Instance accordingly has exclusive jurisdiction, first, to find the facts, except where the substantive inaccuracy of its findings is apparent from the documents submitted to it and, second, to assess those facts.
Pokud Soud zjistil nebo posoudil skutkový stav, Soudní dvůr je na základě článku 225 ES příslušný k výkonu přezkumu právní kvalifikace těchto skutkových okolností a právních důsledků, které z nich Soud vyvodil.
When the Court of First Instance has found or assessed the facts, the Court of Justice has jurisdiction under Article 225 EC to review the legal characterisation of those facts by the Court of First Instance and the legal conclusions it has drawn from them.
Soudní dvůr tedy není příslušný ke zjišťování skutkového stavu ani v zásadě k přezkoumávání důkazů, které Soud přijal na podporu tohoto skutkového stavu.
The Court of Justice thus has no jurisdiction to establish the facts or, in principle, to examine the evidence which the Court of First Instance accepted in support of those facts.
Pokud totiž tyto důkazy byly řádně získány a byly dodrženy obecné právní zásady a procesní pravidla použitelná v oblasti důkazního břemene a provádění důkazů, přísluší samotnému Soudu posoudit hodnotu, kterou je třeba přidělit důkazům, které mu byly předloženy.
Provided that the evidence has been properly obtained and the general principles of law and the rules of procedure in relation to the burden of proof and the taking of evidence have been observed, it is for the Court of First Instance alone to assess the value which should be attached to the evidence produced to it.
Takové posouzení tudíž nepředstavuje, s výhradou případu zkreslování těchto důkazů, právní otázku, která by jako taková podléhala přezkumu Soudního dvora v rámci kasačního opravného prostředku (viz zejména rozsudky ze dne 17. prosince 1998, Baustahlgewebe v. Komise, C-185/95 P,
Save where the clear sense of the evidence has been distorted, that appraisal does not therefore constitute a point of law which is subject as such to review by the Court of Justice (see, inter alia, Case C-185/95 P
Pokud jde o projednávanou věc, jak vyplývá zejména z bodu 22 tohoto rozsudku a je v rozporu s tvrzením Impala, navrhovatelky nesměřují svým kasačním opravným prostředkem obecně ke zpochybnění skutkových posouzení provedených Soudem jako takových.
As regards the present case, as is apparent from, among other things, paragraph 22 of this judgment and contrary to what Impala contends, the appellants do not, by their appeal, seek generally to call into question the findings of fact made by the Court of First Instance, as such.
Naopak uplatňují hlavně právní otázky, které mohou být v souladu s právem předmětem kasačního opravného prostředku.
By contrast, they raise for the most part questions of law which can form a valid basis for an appeal.
Je tedy třeba odmítnout obecnou námitku nepřípustnosti vznesenou Impala.
Impala’s general plea of inadmissibility should therefore be rejected.
Vzhledem k tomu je třeba se v rozsahu, v němž Impala konkrétněji namítá nepřípustnost určitých konkrétních částí kasačního opravného prostředku, zabývat těmito námitkami v rámci přezkumu dotyčných důvodů kasačního opravného prostředku.
That being said, to the extent that Impala puts forward more detailed objections of inadmissibility in relation to a number of specific parts of the appeal, those objections fall to be addressed in the context of the grounds of appeal concerned.
K námitce nepřípustnosti vycházející z toho, že navrhovatelky nenapadly rozhodující část napadeného rozsudku
The plea of inadmissibility based on the appellants having omitted to challenge a critical passage of the judgment under appeal
Impala tvrdí, že Soud v každém případě v bodě 528 napadeného rozsudku konstatoval, že Komise nepřistoupila k analýze pravděpodobného vývoje ohledně otázky, zda by dotčené spojení vytvářelo společné dominantní postavení, a rozhodl z tohoto jediného důvodu, že druhý žalobní důvod uplatněný Impala byl opodstatněný, což by samo o sobě postačovalo k tomu, aby bylo sporné rozhodnutí zrušeno.
Impala submits that, in any event, the Court of First Instance held in paragraph 528 of the judgment under appeal that the Commission did not carry out a prospective analysis of whether the concentration would create a collective dominant position, and held that for this reason alone that Impala’s second plea in law at first instance was well founded.
V důsledku toho, podle Impala, i když navrhovatelky dosáhnou uznání opodstatněnosti jednoho nebo více svých důvodů, kasační opravný prostředek musí být v každém případě
That, in itself, is sufficient to annul the contested decision. Accordingly, even if the appellants succeed on one or more of their grounds of appeal, the
BERTELSMANN A SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA odmítnut z důvodu, že nezpochybňují zjištění, podle kterého nebyla provedena žádná analýza pravděpodobného vývoje.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA appeal must in any event be dismissed, since the appellants do not contest the finding that no prospective analysis was carried out.
V tomto ohledu stačí konstatovat, že v úvodním vyjádření kasačního opravného prostředku je ve výčtu konkrétně kritizovaných částí napadeného rozsudku výslovně odkázáno na bod 528 tohoto rozsudku, jakož i na body 533, 539 a 541 uvedeného rozsudku, které jsou rovněž věnovány otázce vytvoření společného dominantního postavení.
In that regard, it is sufficient to hold that the appeal expressly refers, in a list of the passages in the judgment under appeal that are specifically subject to criticism, to paragraph 528 of that judgment, as well as to paragraphs 533, 539 and 541, which also address the question of the creation of a collective dominant position.
Za těchto okolností nelze platně tvrdit, že se kasační opravný prostředek omezuje na objasnění Soudu k otázce posílení již existujícího společného dominantního postavení, a že tedy musí být v plném rozsahu odmítnut jako nepřípustný.
That being the case, it cannot validly be argued that the appeal is limited to the reasoning of the Court of First Instance regarding the question of the strengthening of a pre-existing collective dominant position with the result that it should be rejected as inadmissible in its entirety.
Sedm důvodů kasačního opravného prostředku uplatněných navrhovatelkami se v různých aspektech překrývá.
The seven grounds of appeal relied on by the appellants overlap in a number of respects.
V podstatě se první až čtvrtý důvod, jakož i sedmý důvod kasačního opravného prostředku týkají způsobů přezkumu vykonávaného Soudem, zejména ve vztahu k důkazním otázkám.
Essentially, the first to fourth grounds, together with the seventh ground, concern the manner in which the Court of First Instance carried out its review, particularly with respect to questions of proof.
Pátý důvod se týká pojmu „společné dominantního postavení“.
The fifth ground concerns the concept of a collective dominant position.
Šestý důvod se týká posouzení Soudu ohledně nedostatečného odůvodnění sporného rozhodnutí.
The sixth ground relates to the findings of the Court of First Instance with respect to the failure of the contested decision to state adequate reasons.
Je třeba zahájit meritorní přezkum tohoto kasačního opravného prostředku důvody, které se vztahují k podmínkám zacházení s důkazy uplatněnými Soudem a nejdříve druhou částí třetího důvodu kasačního opravného prostředku.
It is appropriate to begin the examination of the substance of this appeal by considering the grounds of appeal concerning the manner in which the Court of First Instance approached issues of evidence and proof, and, in the first place, by considering the second part of the third ground.
K druhé části třetího důvodu kasačního opravného prostředku, vycházející z nesprávného právního posouzení v rozsahu, v němž Soud použil nepřiměřené podmínky dokazování pokud jde o rozhodnutí o povolení spojení
The second part of the third ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance applied an excessive burden and standard of proof as regards decisions approving a concentration
Zejména z bodů 289, 366 a 459 napadeného rozsudku vyplývá, že Soud zkoumal, zda skutečnosti sloužící za základ sporného rozhodnutí mohly odůvodnit posouzení Komise obsažené v tomto rozhodnutí, podle kterého nebyly relevantní trhy dostatečně transparentní, aby umožnily společné dominantní postavení.
It is apparent from, among others, paragraphs 289, 366 and 459 of the judgment under appeal that the Court of First Instance considered whether the considerations on which the contested decision was based were capable of justifying the Commission’s finding in that decision that the markets in question were not sufficiently transparent to allow a collective dominant position.
Svým třetím důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelky poukazují na to, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení tím, že použil nesprávné a nepřiměřené podmínky dokazování, pokud jde o rozhodnutí o povolení spojování.
By their third ground of appeal, the appellants maintain that the Court of First Instance committed an error of law by applying an incorrect and excessive standard of proof as regards merger clearance decisions.
V rámci druhé části tohoto důvodu navrhovatelky tvrdí, že Soud nesprávně vyložil podmínky dokazování použitelné na taková rozhodnutí.
In the second part of that ground, the appellants submit that the Court of First Instance misconstrued the burden and standard of proof which applies to those decisions.
Jelikož podle navrhovatelek Komisi přísluší, aby podložila rozhodnutí zakazující spojení, musí, pokud nemohla shromáždit důkazy odpovídající vysokému standardu pro odůvodnění takového zákazu stanovenému judikaturou Společenství, zejména když se opře o tezi společného dominantního postavení, povolit zamýšlené spojení.
According to the appellants, since it is for the Commission to substantiate a decision prohibiting a concentration, where it has not been able to collect evidence which meets the high standard set by the Community judicature to justify such a prohibition, particularly where the Commission is pursuing a theory of collective dom -inance, it must approve the proposed concentration.
Navíc navrhovatelky v tomto ohledu tvrdí, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nepřipustil, že Komise musí v případě zákazu spojení vyhovět vyšším důkazním požadavkům než v případě povolení takového spojení, protože zákaz představuje závažnou překážku obchodní svobody oznamujících stran a protože ve prospěch spojení musí svědčit domněnka slučitelnosti se společným trhem.
The appellants also maintain in that regard that the Court of First Instance committed an error of law in failing to recognise that the Commission is obliged to satisfy a higher standard of proof when a concentration is prohibited than when such a concentration is approved, since a prohibition represents a serious limitation of the commercial freedom of the notifying parties and since concentrations should benefit from a presumption that they are compatible with the common market.
Z judikatury vyplývá, že Komise musí prokázat opodstatněnost rozhodnutí zakazujícího spojení v souladu s přísnějším kritériem, než je kritérium vycházející z pouhého vážení pravděpodobností, a že v důsledku toho Komise nepodléhá stejné povinnosti v oblasti dokazování pro rozhodnutí povolující spojení a pro rozhodnutí, které je zakazuje.
It is clear from the caselaw that the Commission must prove that a decision prohibiting a concentration is well founded in accordance with a standard which is stricter than one based on the mere balancing of probabilities and, consequently, that the Commission is not subject to the same burden and standard of proof in the case of an approval decision as it is in the case of a prohibition decision.
Podle přísnějšího standardu, než je pouhé vážení pravděpodobností, je totiž Komise ve skutečnosti povinna předložit pouze důkaz o opodstatněnosti rozhodnutí, které zakazuje spojení.
Under a stricter standard than the mere balancing of probabilities, the Commission is, in reality, required only to prove that a decision prohibiting a concentration is well founded.
Podle navrhovatelek nepřipuštění takového „asymetrického“ důkazního standardu prostupuje posouzení Soudu týkající se sporného rozhodnutí a důkazů, o které se Komise opřela.
According to the appellants, the failure to accept such an ‘asymmetric’ standard of proof permeates the assessment by the Court of First Instance of the contested decision and of the evidence on which the Commission relied.
Navrhovatelky krom toho tvrdí, že Soud se v důsledku toho dopustil nesprávného právního posouzení tím, že požadoval od Komise, aby prokázala netransparentnost trhu s hudebními nahrávkami, zatímco měl zkoumat, zda v okamžiku přijetí napadeného rozhodnutí umožňovaly dostatečné důkazy prokázat právně dostatečným způsobem existenci uvedené transparentnosti.
The appellants go on to submit that, as a result, the Court of First Instance committed an error of law in requiring the Commission to prove the absence of transparency in the recorded music market, when it should have examined whether, at the date of the contested decision, there was sufficient evidence to prove to the requisite legal standard that that transparency existed.
Tímto pochybením je stižen celý napadený rozsudek a zejména, s ohledem na různé aspekty podrobně popsané v úvodním vyjádření kasačního opravného prostředku, jeho body 381 až 387, 389, 420, 428, 429 jakož i 433.
That error vitiates the whole of the judgment under appeal and, in particular, in various respects described in detail in the appeal, paragraphs 381 to 387, 389, 420, 428, 429 and 433.
Podle Impala by přijetí argumentace navrhovatelek na podporu druhé části třetího důvodu kasačního opravného prostředku a uznání existence domněnky ve prospěch povolení spojování mohlo mít závažné dopady na režim kontroly těchto operací, jako je riziko zneužití systému.
According to Impala, to follow the appellants’ line of argument in support of the second part of the third ground of appeal and to accept that there is a presumption in favour of the approval of concentrations could have grave repercussions for the merger control regime, such as the risk of abuse of the system.
Uvedená argumentace porušuje jemnou rovnováhu vytvořenou právní úpravou Společenství ohledně kontroly spojování mezi soukromými a veřejnými zájmy a „povinnost dvojí symetrie“ uloženou Komisi, aby zakázala spojení, která jsou neslučitelná se společným trhem, a povolila ta, která jsou s ním slučitelná.
That line of argument ignores the delicate balance created by the Community legislation on merger control between private and public interests and the symmetrical double obligation imposed on the Commission to prohibit mergers which are incompatible with the common market and to approve those that are compatible with it.
Podmínky dokazování vyžadované v tomto ohledu odpovídají vážení pravděpodobností a je věcí Komise, aby prokázala, co je pravděpodobnější.
The standard of proof required in that regard is that of the balance of probabilities and it is for the Commission to demonstrate where the balance falls.
2008 – VĚC C-413/06 P přesvědčujících důkazů, které prokazovaly transparentnost dotčených trhů, ale že se nicméně nakonec domnívala, že tato transparentnost je nedostatečná, přičemž se opřela o existenci „nižší průhlednosti“ propagačních slev.
Court of First Instance concluded that the Commission had found a large body of convincing evidence showing that there was transparency on the markets concerned, but that it had ultimately decided that there was not sufficient transparency on the basis of ‘less transparent’ campaign discounts.
Krom toho Soud rovněž konstatoval, že důkazy, které měly prokázat tuto nedostatečnou transparentnost, ji nepotvrzovaly.
The Court of First Instance also found that the evidence that was supposed to establish that insufficiency of transparency did not support it.
Impala má krom toho za to, že se zdá, že navrhovatelky argumenty uvedenými v bodě 41 tohoto rozsudku vyzývají Soudní dvůr, aby se vrátil k posouzením skutkových okolností provedeným Soudem.
Impala also considers that in putting forward the arguments referred to in paragraph 41 of this judgment the appellants appear to be inviting the Court to reopen the findings of fact made by the Court of First Instance.
V rozsahu, v němž Impala v rámci své obecné námitky nepřípustnosti konkrétně namítá nepřípustnost celého třetího důvodu kasačního opravného prostředku, nemůže tato argumentace být přijata.
Thus, in so far as Impala, under its general plea of inadmissibility, specifically argues that the third ground of appeal is inadmissible in its entirety, that argument cannot be accepted.
Pokud jde o věc samou, jak uvádí Impala, druhá část třetího důvodu kasačního opravného prostředku se soustřeďuje na tvrzení, že se požadavky v oblasti dokazování liší podle toho, zda se jedná o rozhodnutí povolující spojení, nebo o rozhodnutí, které ho zakazuje.
As regards the substance, as Impala points out, at the heart of the second part of the third ground of appeal is the premiss that the standard of proof will differ according to whether a decision approving a concentration or a decision prohibiting a concentration is involved.
V tomto ohledu účastnice řízení nezpochybnily, že Soud v napadeném rozsudku použil stejné důkazní požadavky ve vztahu ke spornému rozhodnutí, jež je rozhodnutím povolujícím spojení, jako požadavky, které by použil na rozhodnutí zakazující spojení.
In this connection, it is common ground between the parties that in the judgment under appeal the Court of First Instance applied the same standard of proof to the contested decision — an approval decision — as that which it would have applied to a prohibition decision.
V tomto ohledu je třeba nejdříve připomenout, že ze znění odstavců 2 a 3 článku 2 nařízení nevyplývá, že ukládá rozdílné důkazní požadavky, pokud jde jednak o rozhodnutí povolující spojení, a jednak o rozhodnutí zakazující takové spojení.
In that regard, it should be noted at the outset that there is nothing in Article 2(2) or (3) of the Regulation which states that it imposes different standards of proof in relation to decisions approving a concentration, on the one hand, and decisions prohibiting a concentration, on the other.