natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bod 54 tohoto rozsudku, kterého se dovolává O2, ve skutečnosti tento výklad nepodporuje, jelikož ačkoli v něm Soudní dvůr uvedl, že „na inzerenta reklamy nelze nahlížet tak, že protiprávně těží z dobré pověsti rozlišovacích znaků soutěžitele, jestliže účinná soutěž na relevantním trhu je podmíněna odkazem na tyto znaky“, nic neukazuje na to, že měl v úmyslu rovněž uvést, že naopak, pokud odkaz na takové znaky není podmínkou pro účinnou soutěž na zmiňovaném trhu, znamená nezbytně, že inzerent reklamy protiprávně těžil z jejich dobré pověsti.
Paragraph 54 of that judgment, cited by O2, does not really support that interpretation since, although the Court stated in that paragraph that ‘an advertiser cannot be considered as taking unfair advantage of the reputation attached to distinguishing marks of his competitor if effective competition on the relevant market is conditional upon a reference to those marks’, there is no indication that it also meant to imply that, conversely, where effective competition on that market is not conditional upon a reference to those marks, a reference to them would necessarily imply that the advertiser was taking unfair advantage of their reputation.
V rozsudku Toshiba Soudní dvůr měl spíše za to, že použití rozlišovacích znaků soutěžitele umožňuje inzerentovi reklamy „protiprávně těžit z jejich dobré pověsti pouze tehdy, kdy se důsledkem jejich
In Toshiba, the Court held on the contrary that use of the distinguishing marks of a competitor enables the advertiser ‘to take unfair advantage of the reputation attached to those marks only if the effect of the reference to them is to create, in the mind of the
3a odst. 1 písm. g), ale vrátil se k němu později ve výše uvedeném rozsudku Siemens, ze kterého vyplývá, že za účelem přezkoumání, zda použitím ochranné
The Court did not take a position on the interpretation of Article 3a(1)(g) in Pippig Augenoptik, but returned to it later in Siemens, from which it is to be deduced that in determining whether an advertiser’s use
32 — Výše uvedený rozsudek Toshiba, bod 60 (viz rovněž bod 57).
32 — Toshiba, paragraph 60 (see also paragraph 57).
Zdůraznění provedené mnou.
Emphasis added.
6 odst. 1 písm. c) směrnice 89/104.
In point 86 Advocate General Léger also notes, as O2 has done in the present proceedings, that the same philosophy underlies the provisions of Article 6(1)(c) of Directive 89/104.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-533/06 známky nebo jiného rozlišovacího znaku soutěžitele ve srovnávací reklamě inzerent reklamy protiprávně netěží z dobré pověsti dotčené ochranné známky nebo znaku, je třeba jednak přezkoumat, zda důsledkem tohoto použití může být to, že v mysli veřejnosti, které je reklama určena, vznikne spojení mezi soutěžitelem a zmiňovaným inzerentem reklamy, jelikož uvedená veřejnost by přenesla dobrou pověst výrobků soutěžitele na výrobky inzerenta 34, a jednak zohlednit výhodu, kterou pro spotřebitele představuje dotčená srovnávací reklama 35.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 of a competitor’s trade mark or other distinguishing marks in comparative advertising takes unfair advantage of the reputation of the trade mark or other distinguishing marks, it is necessary, on the one hand, to determine whether such use could cause the public at whom the advertising is directed to associate the competitor with the advertiser, since the public might associate the reputation of the former’s products with the products distributed by the latter 34 and, on the other, to take into account the benefit to consumers of the comparative advertising in question. 35
Aplikační kriterium zvolené Soudním dvorem ve výše uvedených rozsudcích, založené na analýze dojmů vyvolaných u veřejnosti ohledně vztahů mezi podniky identifikovanými v reklamě, je dosti příznivé pro inzerenta reklamy, jelikož umožňuje odkaz na rozlišovací znak jiné osoby, a to i v případě, kdy uvedený odkaz neslouží ke splnění legitimního požadavku souvisejícího s reklamou, pokud v mysli veřejnosti nevzniká spojení doprovázené přenesením dobré pověsti zmiňované v těchto rozsudcích.
The criterion chosen by the Court in those judgments, based on an analysis of the impressions created in the public as to the relations between the undertakings identified in the advertising, tends to favour the advertiser by permitting a reference to another’s distinguishing marks, even where it does not appear to serve any legitimate requirement connected with the advertisement, if it does not actually create in the minds of the public that association with the transfer of reputation mentioned in those judgments.
Osobně mám za to, že úvahy ubírající se směrem založeným na existenci takového požadavku, jak to, jak se zdá, zvažoval rovněž generální advokát Léger v úvodních úvahách pro svou argumentaci, uvedených v bodu 51 výše, mohou vést k vyváženějšímu sladění protichůdných zájmů inzerenta reklamy a jeho soutěžitele, jelikož umožňují považovat za zakázaný odkaz na rozlišovací znak jiné osoby, jestliže se srovnávací reklama ukáže být ve skutečnosti pouze záminkou pro parazitní využití dobré pověsti dotčeného znaku, nezávisle na skutečnosti, zda je dojde k výše uvedenému spojení.
I personally take the view that an approach that calls for the existence of such a requirement, as Advocate General Léger too appeared to foreshadow in the introduction to the line of reasoning reported in point 51 above, may achieve a more balanced reconciliation between the conflicting interests of the advertiser and his competitor, in that it would prohibit reference to another’s distinguishing marks where it is clear that comparative advertising is in reality merely a pretext to exploit the reputation of that mark in a parasitical manner, quite apart from creating the aforesaid association.
Pokud, jak často uvádí právní nauka, je nejčastějším cílem srovnávací reklamy srovnání s významnějším soutěžitelem, a tato reklama tak sama o sobě zahrnuje určité „pouto“ s jeho dobrou pověstí nebo jeho rozlišovacími znaky, prospěch těžený z tohoto pouta se podle rozsudků Toshiba a Siemens stane neoprávněným pouze tehdy, kdy v myslích dotčené veřejnosti způsobí spojení mezi inzerentem reklamy a soutěžitelem, takže zmiňovaná veřejnost by mohla rozšířit dobrou pověst výrobku soutěžitele na výrobky inzerenta.
If, as legal commentators generally observe, the subject-matter of comparative advertising is in most cases a comparison with a more established competitor and therefore involves the establishment of a certain ‘link’ with the competitor’s reputation or the reputation of the distinguishing marks concerned, the advantage gained by the establishment of such a link would be unfair, on the basis of Toshiba and Siemens, only if it results, in the minds of the persons to whom it is addressed, in an association between the advertiser and his competitor that might cause the public to associate the reputation of the former’s products with the latter’s.
Podle těchto rozsudků se jedná o důsledek, který je třeba posoudit v každém jednotlivém případě, samozřejmě s vyloučením úvah týkajících se nezbytné povahy odkazu na rozlišovací znak soutěžitele.
This is, according to those judgments, a matter that must be determined in each specific case, a process that clearly excludes considerations relating to the indispensability of a reference to the competitor’s distinguishing marks.
34 — Výše uvedený rozsudek Siemens, body 18 až 20.35 — Tamtéž, body 22 až 24.
34 — Judgment in Siemens, paragraphs 18 to 20.35 — Ibid., paragraphs 22 to 24.
3a odst. 1 písm. g) směrnice 84/450, postačuje připomenout, že rozsudky Toshiba a Siemens nestanoví, ba dokonce implicitně vylučují, kriterium nezbytnosti (nebo nutnosti) ohledně použití ochranné známky nebo jiného rozlišovacího znaku soutěžitele ve srovnávací reklamě.
In any case, for the purposes of the present reference for a preliminary ruling there is no need for a general explanation of the criteria to be used when applying Article 3a(1)(g) of Directive 84/450; it is enough to say that Toshiba and Siemens do not admit, but on the contrary exclude by implication, the criterion of indispensability (or necessity) with regard to the use of a competitor’s trade mark or other distinguishing mark in comparative advertising.
Nelze tvrdit, jak činí O2, že, jelikož toto použití není nezbytné za účelem identifikace soutěžitele nebo jeho zboží nebo služeb, srov-
That is to say, it cannot be maintained, as O2 argues, that when such use is not indispensable for the purpose of identifying the competitor or
O2 HOLDINGS A O2 (UK) označení shodného nebo označení, které je pouze podobné ochranné známce soutěžitele.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tive of whether it concerns the use of a sign which is identical or a sign which is merely similar to the competitor’s trade mark.
návací reklama může ispo facto způsobit inzerentovi reklamy neoprávněný prospěch, vycházející z dobré pověsti ochranné známky nebo dotčeného znaku.
the goods or services concerned, the comparative advertising is ipso facto such as to enable the advertiser to take unfair advantage of the reputation of that trade mark or distinguishing mark.
Jak poznamenává Komise, takový neoprávněný prospěch je naopak třeba přezkoumat in concreto, aniž je možné vyvozovat domněnku o jeho existenci na základě toho, že odkaz na dotčenou ochrannou známku nebo rozlišovací znak ve srovnávací reklamě není nezbytný.
As the Commission points out, it would instead have to be established whether or not such unfair advantage had been taken, which cannot be assumed to follow from the fact that the reference to that trade mark or distinguishing mark in the comparative advertising is not indispensable.
Ostatně jak uvádějí jak H3G, tak i Court of Appeal v předkládacím rozhodnutí, požadavek použití výkladu podmínek přípustnosti srovnávací reklamy, který je pro tuto reklamu nejvýhodnější, neustále potvrzovaný v judikatuře Soudního dvora 36, je argumentem proti existenci takové podmínky nezbytnosti.
Moreover, as rightly observed both by H3G and by the Court of Appeal in the order for reference, the requirement that the conditions required of comparative advertising must be interpreted in the sense most favourable to it argues against asserting that there exists a condition of indispensability of that kind. 36
Kromě toho, z konkrétního hlediska, jež nicméně překračuje rámec toho, co je nezbytné pro odpověď na první část druhé předběžné otázky 37, dodávám, že je obtížné si představit, že H3G mohla protiprávně těžit z použití ve srovnávací reklamě obrázků s bublinami podobných ochranným známkám O2 s bublinami, pokud se má za to, že dotčená reklama identifikuje rovněž soutěžitele výslovným způsobem prostřednictvím odkazů na ochrannou známku O2, přičemž přípustnost jejich použití již není O2 zpochybňována, a že, jak vyplývá z předkládacího rozhodnutí, si spotřebitelé v kontextu mobilních telekomunikačních služeb spojují obrázky s bublinami s O2.
I would, moreover, add that as a matter of fact going, however, far beyond what is necessary to answer the first part of the second question, 37it is difficult to imagine that H3G can have taken unfair advantage of the use in the advertisement at issue of bubbles similar to O2’s bubbles trade marks, in view of the fact that the advertising in question also explicitly identifies the competitor by means of references to the O2 trade mark, the lawfulness of the use of which is no longer disputed by O2, and that, as is clear from the order for reference, consumers associate images of bubbles in the context of mobile phones with O2.
Jestliže proto ke vzniku pouta se soutěžitelem dochází již na základě odkazu na ochrannou známku O2, aniž by toto bylo O2 zpochybněno, nechápu, jaký neoprávněný prospěch by mohl být pro H3G spojen s tím, že ve sporné reklamě byla použita rovněž označení podobná ochranným známkám s bublinami, jejichž majitelem je právě O2.
So if a link with the competitor is already established by means of the reference to O2’s trade mark, without any objection on the subject from O2, I do not see what unfair advantage H3G could gain from the additional use in the advertisement at issue of signs similar to the bubbles trade marks likewise owned by O2.
Úvahy, které jsem vylíčil, týkající se použití ochranné známky soutěžitele ve srovnávací reklamě, platí samozřejmě rovněž ve vztahu k použití, v tomtéž kontextu, označení, které není totožné, nýbrž podobné dotčené ochranné známce.
The foregoing considerations regarding the use of a competitor’s trade mark in comparative advertising naturally apply also to the use in that context of a sign which is not identical but similar to that trade mark.
Právní otázka položená Soudnímu dvoru, zda na základě článku 3a směrnice 84/850 použití označení k identifikaci soutěžitele musí splňovat podmínku nezbytnosti, je podle mého názoru stejná bez ohledu na to, zda se týká použití
In my view, the question put to the Court whether, on the basis of Article 3a of Directive 84/450, the use of a sign to identify a competitor is subject to a condition of indispensability arises in the same terms, irrespec-
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-533/06 druhou část druhé předběžné otázky ani třetí otázku, které předpokládají opačné řešení, než jaké navrhuji.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 concerned, there is no need to examine the second part of the second question or the third question, which assume a solution other than that which I have just suggested.
Kromě toho připomínám, vzhledem k tomu, že O2 zejména na jednání zvláště zdůrazňovala skutečnost, že sporná reklama obsahovala deformované vyobrazení jejích ochranných známek s bublinami, čímž bylo zasaženo do rozlišovací způsobilosti a dobré pověsti těchto ochranných známek, že tvrzená deformace by mohla zakládat nepřípustnost zmiňované reklamy pouze za předpokladu, že by byla v rozporu s jednou z podmínek stanovených v článku 3a směrnice 84/850.
I would also point out, since O2 has laid special emphasis, particularly at the hearing, on the fact that the advertisement at issue presented a distorted version of its bubbles trade marks, thereby causing detriment to the distinctive character and repute of those trade marks, that the alleged distortion is irrelevant in the sense of rendering the said advertisement unlawful unless it does not comply with one of the conditions laid down in Article 3a of Directive 84/450.
Přitom se zde může jednat pouze o úmyslnou volbu zákonodárce Společenství, který měl zjevně za to, že je třeba upřednostnit zájem na účinné srovnávací reklamě, jež je informačním nástrojem pro spotřebitele a stimulačním nástrojem pro soutěž mezi dodavateli zboží a služeb (viz zejména druhý bod odůvodnění směrnice 97/55), před zájmem na ochraně rozlišovací způsobilosti ochranných známek.
This must represent a deliberate choice by the Community legislature, which clearly considered that it had a duty to prefer the interest in effective comparative advertising which acts as an instrument to inform consumers and a stimulus to competition between suppliers of goods and services (see, in particular, the second recital in the preamble to Directive 97/55) to the interest of protecting the distinctive character of trade marks.
Ve světle výše uvedených úvah navrhuji, aby Soudní dvůr na druhou předběžnou otázku odpověděl následujícím způsobem:
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court should answer the second question as follows:
3a odst. 1 písm. e) směrnice 84/450.
In particular, if the distortion of the bubbles trade marks in the advertisement at issue were such as to present those trade marks or the image of their proprietor in a negative light, O2 could complain, citing the national provision transposing Article 3a(1)(e) of Directive 84/450.
„Článek 3a směrnice 84/450 nelze vykládat tak, že umožňuje, aby ve srovnávací reklamě bylo použito označení totožné se zapsanou ochrannou známkou soutěžitele nebo této známce podobné pouze v případě, kdy se uvedené použití ukáže jako nezbytné pro účely identifikace soutěžitele nebo jeho zboží nebo služeb.“
‘Article 3a of Directive 84/450 is not to be interpreted as permitting the use, in a comparative advertisement, of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor only when that use is indispensable for the purpose of identifying the competitor or the goods or services concerned.’
Naproti tomu mezi podmínkami uvedenými v tomtéž článku 3a se nevyskytuje zcela odlišný požadavek chránit rozlišovací způsobilost ochranné známky.
On the other hand, the conditions contained in Article 3a do not include the separate requirement that the distinctive character of the trade mark should be protected.
Posledně uvedený požadavek, stanovený, ve svém dvojím rozměru zákazu narušení této
That requirement, covered in its dual aspect of prohibition of causing detriment to that
V důsledku Soudnímu dvoru navrhuji, aby na předběžné otázky položené Court of Appeal (England & Wales) odpověděl následujícím způsobem: „1.
In conclusion, I propose that the Court give the following answer to the questions referred by the Court of Appeal (England and Wales):
2008 – VĚC C-533/06
2008 — CASE C-533/06
Ve věci C-533/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) ze dne 14. prosince 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 28. prosince 2006, v řízení O2 Holdings Limited,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division), made by decision of 14 December 2006, received at the Court on 28 December 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič (zpravodaj) a E. Levits, soudci,
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič (Rapporteur) and E. Levits, Judges,
O2 HOLDINGS A O2 (UK) generální advokát: P. Mengozzi, vedoucí soudní kanceláře: J. Swedenborg, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 29. listopadu 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 29 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za Komisi Evropských společenství W. Wilsem, jako zmocněncem, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 31. ledna 2008, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by W. Wils, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008, gives the following
365, dále jen „směrnice 84/450“).
18; ‘Directive 84/450’).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společnostmi O2 Holdings Limited a O2 (UK) Limited [dále společně „O2 a O2 (UK)“] na jedné straně a Hutchison 3G UK Limited (dále „H3G“) na straně druhé ve věci použití ochranných známek, jejichž majiteli jsou O2 a O2 (UK), v rámci srovnávací reklamy společností H3G.
The reference was made in the context of a dispute between O2 Holdings Limited and O2 (UK) Limited (‘O2 and O2 (UK)’) and Hutchison 3G UK Limited (‘H3G’) concerning the use by H3G, in comparative advertising, of marks belonging to O2 and O2 (UK).
Právní úprava Společenství
Community law
Článek 5 směrnice 89/104, nazvaný „Práva z ochranné známky“, stanoví:
Article 5 of Directive 89/104, entitled ‘Rights conferred by a trade mark’, provides:
Majitel je oprávněn zakázat všem třetím osobám, které nemají jeho souhlas, aby v obchodním styku užívaly:
The proprietor shall be entitled to prevent all third parties not having his consent from using in the course of trade:
O2 HOLDINGS A O2 (UK) a) označení totožné s ochrannou známkou pro zboží nebo služby, které jsou totožné s těmi, pro něž je známka zapsána; b) označení, u něhož z důvodu jeho totožnosti nebo podobnosti s ochrannou známkou a totožnosti či podobnosti zboží nebo služeb označovaných ochrannou známkou a označením existuje nebezpečí záměny u veřejnosti, včetně nebezpečí asociace označení s ochrannou známkou.
(b) any sign where, because of its identity with, or similarity to, the trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trade mark and the sign, there exists a likelihood of confusion on the part of the public, which includes the likelihood of association between the sign and the trade mark.
Pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavcích 1 a 2, může být zakázáno zejména: a) umísťovat označení na zboží nebo jeho obaly; b) nabízet zboží pod tímto označením, uvádět je na trh nebo skladovat za tímto účelem anebo nabízet či poskytovat pod tímto označením služby; c) dovážet či vyvážet pod tímto označením zboží;
(b) offering the goods, or putting them on the market or stocking them for these purposes under that sign, or offering or supplying services thereunder;
2008 – VĚC C-533/06 d) užívat toto označení v obchodních listinách a v reklamě.
2008 — CASE C-533/06
Článek 6 směrnice 89/104, nazvaný „Omezení účinků ochranné známky“, ve svém odstavci 1 stanoví:
Article 6 of Directive 89/104, entitled ‘Limitation of the effects of a trade mark’, provides in paragraph 1:
„Ochranná známka neopravňuje majitele, aby zakázal třetí osobě užívat v obchodním styku: a) své jméno a adresu; b) údaje týkající se druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu, doby výroby zboží nebo poskytnutí služby anebo jiných jejich vlastností; c) ochrannou známku, je-li to nezbytné k označení účelu zboží nebo služby, zejména v případě příslušenství nebo náhradních dílů;
(b) indications concerning the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of goods or of rendering of the service, or other characteristics of goods or services;
O2 HOLDINGS A O2 (UK) pokud je užívá v souladu s poctivými zvyklostmi v průmyslu nebo v obchodě.“
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) provided he uses them in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.’
Ustanovení týkající se srovnávací reklamy byla do směrnice 84/450 zavedena směrnicí 97/55.
The provisions on comparative advertising were inserted in Directive 84/450 by Directive 97/55.
Třináctý až patnáctý bodu odůvodnění směrnice 97/55 znějí následovně:
Recitals 13 to 15 in the preamble to Directive 97/55 read as follows:
„(13) vzhledem k tomu, že článek 5 […] směrnice […] 89/104 […] přiznává majiteli zapsané známky výlučné právo, které obsahuje zejména právo zakázat všem třetím osobám používat v obchodním styku označení totožné s ochrannou známkou nebo jí podobné pro zboží nebo služby stejného druhu nebo popřípadě pro další zboží;
… Article 5 of … Directive 89/104 … confers exclusive rights on the proprietor of a registered trade mark, including the right to prevent all third parties from using, in the course of trade, any sign which is identical with, or similar to, the trade mark in relation to identical goods or services or even, where appropriate, other goods;
(14) vzhledem k tomu, že však může být nezbytné, ve snaze učinit srovnávací reklamu účinnou, identifikovat zboží nebo služby soutěžitele odvolávkou na jeho ochrannou známku nebo jeho obchodní firmu;
… it may, however, be indispensable, in order to make comparative advertising effective, to identify the goods or services of a competitor, making reference to a trade mark or trade name of which the latter is the proprietor;
(15) vzhledem k tomu, že takové použití ochranné známky, obchodní firmy nebo jiného rozlišovacího znaku jiného soutěžitele neporušuje toto výlučné právo v případech, že jsou dodrženy podmínky stanovené touto směrnicí a je-li jeho cílem pouze mezi nimi rozlišit a objektivně tak vyzdvihnout rozdíly“.
… such use of another’s trade mark, trade name or other distinguishing marks does not breach this exclusive right in cases where it complies with the conditions laid down by this Directive, the intended target being solely to distinguish between them and thus to highlight differences objectively.’