natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Článek 10 téže vyhlášky žadateli o dotaci ukládá povinnost zajistit, aby byl projekt spravován odděleně, a včas shromažďovat veškeré podklady k ověření a stanoví kontroly ze strany správních orgánů.
Article 10 of the regulation provides that the applicant for a subsidy is responsible for ensuring that the project is administered by its own project administration, in which all information to be verified is recorded at the right time, and also provides for supervision by the authorities.
Konečně článek 14 ESF Regeling upřesňuje, že dotace se vyplatí ve výši zohledňující provedení projektu, a článek 15 vyhlášky stanoví pro případ nedodržení podmínek vázaných na dotaci zrušení dotace.
Finally, Article 14 of the ESF Regulation provides that the amount of the subsidy is determined in accordance with the implementation of the project and Article 15 of the regulation provides for withdrawal of the subsidy if the conditions under which it was granted are not complied with.
Díl 4.2 obecného zákona o správním právu (Algemene wet bestuursrecht, Stb. 1995, č.
In addition, Title 4.2 of the General Statute on administrative law (Algemene wet bestuursrecht, Stb.
315, dále jen „Awb“) pak zavádí právní rámec pro přiznávání, stanovování výše a zpětné vymáhání dotací.
1995, No 315, hereinafter ‘AWB’) creates a legal framework for the grant, determination and recovery of subsidies.
Podle tohoto zákona systém dotací sestává ze dvou fází: přiznání a stanovení výše.
Under that measure, the rules on subsidies are divided into stages, namely, the grant and the determination.
Rozhodnutí o přiznání dotace je rozhodnutím vydaným před začátkem provádění podporované činnosti.
The decision to grant the subsidy must be adopted before the subsidised activity commences.
Tímto rozhodnutím se žadateli o dotaci přiznává nárok na finanční prostředky k realizaci podporovaného projektu za předpokladu, že dodrží povinnosti, které mu mohou být uloženy. Pokud je činnost
The decision entitles the applicant to finance in order to carry out the subsidised activity in accordance with any obligations that may have been imposed upon him.
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-383/06 AŽ C-385/06 realizována a žadatel přitom dodrží uvedené povinnosti, správní orgán nemůže rozhodnutí o přiznání zrušit.
If the applicant carries out the activities and complies with the said obligations, the administrative authority can no longer revoke the granting of the subsidy.
Finančně se tedy zavazuje již od této fáze řízení.
It thus incurs a financial obligation right from that stage of the procedure.
Příslušná ustanovení Awb pojednávající o stanovování výše a o zpětném vymáhání dotací jsou následující:
The provisions of the AWB concerning the determination and recovery of subsidies are as follows:
„Článek 4:46
‘Article 4:46
Bylo-li vydáno správní rozhodnutí o přiznání dotace, správní orgán dotaci stanoví ve výši v něm uvedené.
Where an order determining a subsidy is issued, the administrative authority shall determine the subsidy in accordance with the subsidy granted.
Dotace může být snížena, pokud: a. činnosti, pro které byla dotace přiznána, nebyly provedeny úplně nebo vůbec; b. příjemce dotace nedodržel povinnosti vázané na přiznání dotace;
The subsidy may be determined at a lower level where: a. the activities in respect of which the subsidy was granted have not, or not fully, occurred; b. the subsidy recipient has failed to fulfil the obligations attached to the subsidy;
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING A DALŠÍ c. příjemce dotace uvedl nesprávné nebo neúplné údaje a o žádosti o dotaci by bylo při správných nebo úplných údajích rozhodnuto jinak, anebo d. rozhodnutí o přiznání dotace bylo nesprávné z jiného důvodu a příjemce o tom věděl nebo vědět měl.
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING AND OTHERS c. the subsidy recipient has provided incorrect or incomplete information and the provision of correct or complete information would have resulted in a different decision in response to the application for the grant of a subsidy, or d. the subsidy granted was otherwise incorrect and the subsidy recipient was, or ought to have been, aware thereof.
Článek 4:49
Article 4:49
Správní orgán může rozhodnutí o stanovení výše dotace zrušit nebo změnit v neprospěch příjemce: a. z důvodu skutečností nebo okolností, o nichž nemohl v době stanovení z rozumných důvodů vědět a na jejichž základě by dotace byla stanovena ve výši nižší než uvedené v rozhodnutí o jejím přiznání; b. pokud rozhodnutí o stanovení dotace bylo nesprávné a příjemce o tom věděl nebo vědět měl, anebo
(a) there are facts or circumstances of which it could not reasonably have been aware at the time the subsidy was determined and which would have resulted in a lower subsidy being determined than that in the order on the granting of the subsidy;
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-383/06 AŽ C-385/06 c. pokud po rozhodnutí o stanovení výše dotace příjemce nedodrží povinnosti vázané na přiznání dotace.
(c) after the determination of the subsidy, the recipient has not fulfilled the obligations attached thereto.
Není-li stanoveno jinak, mají zrušení a změna zpětný účinek k datu, k němuž byla výše dotace stanovena.
Save as otherwise provided, withdrawal or alteration has effect retroactively to the date on which the subsidy was determined.
Rozhodnutí o stanovení výše dotace nelze zrušit ani změnit v neprospěch příjemce po uplynutí pěti let ode dne jeho oznámení, respektive ode dne porušení povinnosti nebo dne, kdy měla být povinnost splněna, jde-li o případ podle odst. 1 písm. c).
The decision determining the subsidy may not be withdrawn or altered to the detriment of the recipient once five years have elapsed from the date on which the decision was made known or, in the case referred to in paragraph 1(c), from the date of the infringement of the obligation or the date on which that obligation should have been fulfilled.
Článek 4:57
Article 4:57
Spory v původních řízeních a předběžné otázky
The actions in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Skutkové okolnosti sporů v původních řízeních jsou podle předkládacích rozhodnutí následující.
The facts at issue in the main proceedings, as they appear in the national court’s decision, are as follows.
Věc C-383/06
Case C­383/06
Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening v roce 1998 požádala o dotaci na projekt nazvaný „Vzdělávání partnerů v oblasti chráněného zaměstnání“ v rámci projektů ESF pro studium a odborné vzdělávání.
In the course of 1998, the Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening applied for a subsidy for a project entitled ‘Training of sheltered employment partners’ in the framework of the ESF’s apprenticeship and training programmes.
Na projekt se vztahovala příloha 1 ESF Regeling týkající se návratu mimořádně vyloučených nezaměstnaných na trh práce prostřednictvím prominutí podmínky vzdělání.
That project was provided for in Annex 1 to the ESF Regulation, which deals with the return to the labour market by providing training for unemployed persons who were excluded from it.
Rozhodnutím ze dne 8. prosince 1998 generální ředitelství přiznalo dotace ve výši maximálně 3 000 000 NLG na rok 1998 a maximálně 4 140 849 NLG na rok 1999.
By decision of 8 December 1998 the Directorate General granted subsidies of a maximum of NLG 3 000 000 for 1998 and of a maximum of NLG 4 140 849 for 1999.
Rozhodnutím ze dne 3. prosince 1999 byla výše dotace na rok 1999 zvýšena na 6 686 850 NLG.
By decision of 3 December 1999, the amount of the subsidy for 1999 was amended and increased to NLG 6 686 850.
Rozhodnutím ze dne 16. června 2000 byla výše dotací nakonec stanovena na 2 900 000 NLG na rok 1999 a na 3 786 850 NLG na rok 2000, neboť činnost, na niž byla dotace poskytnuta, pokračovala i v roce 2000.
Finally, by decision of 16 June 2000, the amount of the subsidy was fixed at NLG 2 900 000 for 1999 and at NLG 3 786 850 for 2000 on the basis that the activities for which the subsidy had been granted continued during 2000.
Všechna uvedená rozhodnutí stanovila, že přiznání dotací je vázáno na podmínku realizace výše uvedeného projektu v souladu s žádostí a dodržení požadavků ESF Regeling.
The three decisions specified that the subsidies were granted subject to an obligation to implement the abovementioned project in accordance with the application and in compliance with the rules laid down in the ESF Regulation.
11 odst. 2 ESF Regeling nebylo předloženo přesné a souhlasné závěrečné prohlášení shrnující údaje za roky 1998, 1999 a 2000.
The Ministry considered that no precise and consistent final declaration summarising the data for 1998, 1999 and 2000 had been submitted, contrary to Article 11(2) of the ESF Regulation.
V rozporu s ustanoveními citované vyhlášky navíc nebylo provedeno ani shrnutí dopadů provedené akce.
Moreover, no summary of the effects of the activity carried out had been made, contrary to the rules laid down in that regulation.
Ministerstvo mělo konečně za to, že v rozporu se zněním žádosti o dotaci projekt neusiloval o přechod z chráně-
Finally, the Ministry considered that the project was not directed at the movement from sheltered employment to the normal labour market, contrary to the terms of the application for the subsidy, and that the
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-383/06 AŽ C-385/06 ného zaměstnání na tradiční trh práce a že počet hodin odpracovaných jednotlivými účastníky byl zjevně nižší než počet hodin stanovený v projektu.
2008 — JOINED CASES C-383/06 TO C-385/06 number of hours put in by each participant was much below what the project had provided for.
Stížnost Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening proti rozhodnutí ze dne 28. ledna 2002 ministerstvo prohlásilo za neopodstatněnou.
The Ministry declared unfounded the complaint lodged by Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening against the decision of 28 January 2002.
Uvedlo zejména, že nesplnění povinnosti realizovat projekt v souladu s žádostí nelze zhojit a posteriori jako formální vadu.
The Ministry indicated, in particular, that the failure to fulfil the obligation to implement the project in accordance with the application was not rectified by the subsequent regularisation of the rules relating to form.
Poté, co Rechtbank te’s-Gravenhage správní žalobu proti tomuto rozhodnutí zamítl, Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening podala opravný prostředek k předkládajícímu soudu.
Since the appeal lodged against that decision was dismissed by the Rechtbank te’s-Gravenhage (The Hague District Court), Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening lodged an appeal with the court making the reference.
Raad van State (státní rada) uvádí, že podle článku 4:46 Awb správní orgán, zpravidla ve fázi stanovení výše dotace, zjišťuje, zda byla podporovaná činnost provedena správně a zda byly dodrženy povinnosti spojené s dotacemi.
The Raad van State states that, under Article 4.46 of the AWB, the administrative authority ascertains, generally at the time that the subsidy is determined, whether the subsidised activity has been correctly carried out and whether the obligations linked to the subsidy have been fulfilled.
Raad van State má za to, že v projednávaném případě tomu tak bylo, neboť cíle popsaného v projektu nebylo dosaženo.
The Raad van State considers that that is so in this case because the objective set out in the project has not been achieved.
Předkládající soud se však domnívá, že článek 4:46 Awb umožňuje pouze stanovení výše dotace, nikoli však zpětné vymáhání již vyplacené částky.
However, the national court considers that Article 4.46 of the AWB merely authorises determination of the subsidy and not the recovery of an amount already paid.
Rovněž má za to, že zpětně vymáhat již vyplacenou částku lze pouze podle článku 4:57 Awb, který rozhodujícímu správnímu orgánu k tomu přiznává diskreční pravomoc, a tedy i dává prostor pro vyvážení zájmů veřejné správy a zájmů příjemce dotace.
Similarly, it considers that only Article 4.57 of the AWB permits such recovery by conferring on the administrative authority which is to do so a discretionary power in that regard, and therefore, a discretion to balance the interests of the administration and the recipient of the subsidy.
Podle Raad van State však žádný vnitrostátní předpis nezakazuje rozhodnout o snížení dotace na nulu a o navrácení již vyplacených částek jediným rozhodnutím.
However, in the view of the Raad van State, no rule of national law prohibits the decision fixing the subsidy at zero and the decision recovering amounts already paid from being incorporated into a single decision.
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING A DALŠÍ že ministerstvo připustilo, že od začátku mělo vědět, že sledovaného cíle nebylo možno dosáhnout, a v důsledku toho dospěl k závěru, že nedodržení pravidel ESF Regeling, která vyplývají z právní úpravy Společenství, je přičitatelné tomuto správnímu orgánu.
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING AND OTHERS national court states that the Ministry admitted that it should have been aware from the outset that the objective could not be attained and the court considers, consequently, that the failure to comply with the rules laid down in the ESF Regulation, which flow from Community rules, is imputable to that administrative authority.
Na závěr uvádí, že s ohledem na zásadu ochrany legitimního očekávání v rámci vnitrostátního práva ministerstvo mělo upustit od vymáhání dotace v plné výši, a že vnitrostátní právo v tomto případě tudíž neposkytuje pro zpětné vymáhání právní základ.
It concludes that in the light of the national law principle of the protection of legitimate expectations, the Ministry should not have sought to claim back the unduly paid amounts in full and that, consequently, in the present case, national law provides no basis for recovery.
23 odst. 1, zabýval otázkou, zda toto ustanovení práva Společenství může členskému státu nebo správnímu orgánu přiznat přímou pravomoc ke zpětnému vymáhání uvedených prostředků.
After noting that the Kingdom of the Netherlands has adopted no measure to recover amounts lost within the meaning of Article 23(1), the national court states that it is uncertain whether that provision of Community law confers a direct power on a Member State or an administrative authority to recover such losses.
Další otázkou je, zda zásada ochrany legitimního očekávání v rámci vnitrostátního práva může mít širší rozsah než tatáž zásada v rámci práva Společenství.
In addition, it is uncertain whether the principle of the protection of legitimate expectations in national law can go further than the same principle as understood in Community law.
Věc C-384/06
Case C­384/06
Gemeente Rotterdam požádala v roce 1998 o dotaci na vzdělávací projekt podle ESF Regeling.
In 1998, Gemeente Rotterdam applied for a subsidy for a training project under the ESF Regulation.
Dotace byla přiznána ve výši 483 108 NLG a podléhala povinnosti zajistit oddělenou správu projektu.
A subsidy of NLG 483 108 was granted and was subject to an obligation that the project be administered by its own project administration.
Rozhodnutím ze dne 28. května 1999 byla dotace na rok 1998 snížena na 122 612,81 NLG, nicméně za podmínky, že správa projektu bude odpovídat požadavkům ESF Regeling.
By decision of 28 May 1999, the subsidy for 1998 was determined in the amount of NLG 122 612.81, subject to the condition that the project was administered in accordance with the provisions of the ESF Regulation. Gemeente Rotterdam lodged
28. května 1999, snížilo dotace na nulu a domáhalo se vrácení již vyplacených částek.
2008 — JOINED CASES C-383/06 TO C-385/06 a complaint with the Ministry who, by decision of 18 July 2001, adopted on the basis of Article 4.49(1)(a) of the AWB and Article 14 of the ESF Regulation, withdrew the decision of 28 May 1999, determined the subsidy at zero and claimed repayment of the amounts already paid.
Stížnost Gemeente Rotterdam proti rozhodnutím ze dne 28. května 1999 a ze dne 18. července 2001 ministerstvo prohlásilo za neopodstatněnou.
The Ministry declared unfounded the complaint lodged by Gemeente Rotterdam against the decisions of 28 May 1999 and 18 July 2001.
Poté, co Rechtbank te Rotterdam správní žalobu proti posledně uvedenému rozhodnutí zamítl, Gemeente Rotterdam podala opravný prostředek k předkládajícímu soudu.
Since the appeal against the latter decision was dismissed by the Rechtbank te Rotterdam, Gemeente Rotterdam appealed to the court making the reference.
Raad van State se zaprvé domnívá, že stanovení výše dotace nemohlo být podmínečné a že nedodržení podmínky nemohlo být důvodem pro její zrušení.
The Raad van State considers, first, that the determination of the subsidy cannot be conditional and that failure to fulfil such a condition cannot constitute the basis for the withdrawal.
Zadruhé konstatuje, že Gemeente Rotterdam nezajistila oddělenou správu svého projektu, jak stanoví ESF Regeling.
Secondly, it finds that Gemeente Rotterdam did not have the project administered by its own project administration, as required by the provisions of the ESF Regulation.
4:49 odst. 1 písm. a) Awb ani na žádné další situaci uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
The Raad van State considers that the withdrawal decision cannot therefore be based on Article 4.49(1)(a) of the AWB nor on any of the other cases falling under paragraph 1 of that article.
Věc C-385/06
Case C­385/06
Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant požádala v roce 1998 o dotaci podle ESF Regeling na projekt opětovného začlenění dlouhodobě nezaměstnaných do pracovního procesu.
In the course of 1998, Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant applied for a subsidy under the ESF Regulation for a project for the integration of the longterm unemployed.
Dotace byla přiznána ve výši 410 772 NLG a podléhala
A subsidy was granted in the amount of NLG 410 772 and was
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING A DALŠÍ povinnosti zajistit oddělenou správu projektu.
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING AND OTHERS subject to an obligation to have the project administered by its own project administration.
Rozhodnutím ze dne 22. července 1999 byla dotace snížena na 185 892 NLG, poté na nulu rozhodnutím generálního ředitelství ze dne 21. září 2000 přijatým na základě článku 4:46 Awb.
By decision of 22 July 1999, the subsidy was determined in the amount of NLG 185 892, then determined at zero by decision of the Directorate General dated 21 September 2000 on the basis of Article 4.46 of the AWB.
Generální ředitelství se dále domáhalo vrácení již vyplacených částek.
The Directorate General also claimed back the amounts already paid.
Rozhodnutím ze dne 23. listopadu 2001 generální ředitelství prohlásilo stížnost Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant za neopodstatněnou a uvedlo, že základem pro rozhodnutí o snížení dotace na nulu není již článek 4:46 Awb, nýbrž nově článek 4:49 téhož zákona.
By decision of 23 November 2001, the Directorate General dismissed as unfounded the complaint lodged by Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant, although it stated that the decision to determine the subsidy at zero was no longer based on Article 4.46 of the AWB but on Article 4.49 thereof.
Generální ředitelství odůvodnilo své rozhodnutí ze dne 23. listopadu 2001 skutečností, že v okamžiku přijímání rozhodnutí ze dne 22. července 1999 nevědělo o porušení pravidel ESF Regeling.
The decision of 23 November 2001 is based on the fact that, at the date of the decision of 22 July 1999, the Directorate General was unaware that the rules in the ESF Regulation had not been complied with.
Poté, co Rechtbank Breda zamítl správní žalobu proti rozhodnutí ze dne 23. listopadu 2001, Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant podala opravný prostředek k předkládajícímu soudu.
Since the appeal against the decision of 23 November 2001 was dismissed by the Rechtbank Breda, Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant appealed to the court making the reference.
Tento soud má ovšem za to, že generální ředitelství v době přijetí rozhodnutí o stanovení výše dotace muselo o porušení této povinnosti vědět.
However, that court considers that the Directorate General could not have been unaware that the abovementioned obligation had not been fulfilled at the time of the determination decision.
Generální ředitelství totiž stanovilo výši dotace vědomě bez prověření podkladů, které předložila Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant.
In fact, the Directorate General deliberately determined the subsidy without examining the documents supplied by Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant.
Raad van State dospěla k závěru, že generální ředitelství nemohlo rozhodnutí o zrušení odůvodnit žádným z případů uvedených v článku 4:49 Awb ani článkem 15 ESF Regeling.
The Raad van State concludes that the Directorate General cannot base its withdrawal decision either on one of the cases referred to in Article 4.49 of the AWB or on Article 15 of the ESF Regulation.
Domnívá se proto, že vnitrostátní právo neumožňuje zrušit dotaci po stanovení její výše.
Consequently, it considers that national law does not contain any basis for withdrawing the subsidy after it had been determined.
Uvedená omezení možností vymáhání, zavedená vnitrostátním právem, vyplývají ze zásady právní jistoty a zásady ochrany legitimního očekávání v rámci vnitrostátního práva.
Those limitations on recovery laid down in national law flow from the domestic law principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations.
Tento soud poukazuje i na to, že Nizozemské království nepřijalo žádné opatření ke zpětnému vymáhání
That court also points out that the Kingdom of the Netherlands has
Zabývá se jednak otázkou, zda tento členský stát může vyvozovat pravomoc přímo z uvedeného nařízení Společenství, a jednak zda případně svěřená pravomoc umožňuje členskému státu nebo jeho správnímu orgánu zpětně vymáhat již vyplacené prostředky.
The national court is unsure, on the one hand, whether a Member State can derive a power directly from the abovementioned Community regulation and, on the other, whether any such power permits a Member State or one of its administrative authorities to recover amounts already paid.
Nakonec si klade otázku, zda zásada ochrany legitimního očekávání v rámci vnitrostátního práva může mít širší rozsah než tatáž zásada v rámci práva Společenství.
Finally, it is unsure as to whether the principle of the protection of legitimate expectations in national law can go further that the same principle in Community law.
Za těchto podmínek se Raad van State rozhodla přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
It was in those circumstances that the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Otázky společné pro všechny věci
Questions which are identical in the three cases
„1) a) Může členský stát nebo jeho orgán vyvozovat pravomoc přímo z nařízení, tedy bez opory ve vnitrostátním právu?
‘(1) ( a) Can a Member State or an administrative authority of that State derive a power directly — that is to say without a basis in national law — from a regulation?
Otázka pouze ve věci C-383/06
Question specific to Case C-383/06
„2) Pokud ne, musí být vnitrostátní ustanovení, jako je článek 4:57 [Awb], na jehož základě lze zpětně vymáhat dotace a zálohy vyplacené bez právního základu, podle článku 10 ES ve spojení s článkem 249 ES vykládáno v souladu s nařízením [č. 4253/88]?“
‘(2) If not, does Article 10 EC, read in conjunction with Article 249 EC thereof, mean that a national provision such as Article 4.57 of the [AWB] — under which amounts of subsidy or advances unduly paid may be recovered — must be interpreted in conformity with [Regulation No 4253/88]?’
Otázka společná pro věci C-384/06 a C-385/06
Question which is identical in both Case C-384/06 and C- 385/06
Otázka společná pro všechny věci
Question identical in all three cases