natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Každý má právo na to, aby jeho záležitosti byly orgány, institucemi a subjekty Unie řešeny nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.
Every person has the right to have his or her affairs handled impartially, fairly and within a reasonable time by the institutions, bodies, offices and agencies of the Union.
Článek II-101 Ústavy.
Article II-101 of the Constitution.
Odstavec 3 opakuje právo, které nyní zaručuje článek III-431 Ústavy.
Paragraph 3 reproduces the right now guaranteed by Article III-431 of the Constitution.
Právo na účinnou soudní ochranu, které představuje důležitou součást této otázky, je zaručeno v článku 47 této listiny (2).
The right to an effective remedy, which is an important aspect of this question, is guaranteed in Article 47 of this Charter (2).
Článek 42 (
Article 42 (3
Každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se sídlem v členském státě má právo na přístup k dokumentům orgánů, institucí a subjektů Unie bez ohledu na použitý nosič.
Any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, has a right of access to documents of the institutions, bodies, offices and agencies of the Union, whatever their medium.
Právo zaručené tímto článkem je převzato z článku 255 Smlouvy o ES, na jehož základě bylo později přijato nařízení č. 1049/2001.
The right guaranteed in this Article has been taken over from Article 255 of the EC Treaty, on the basis of which Regulation 1049/2001 has subsequently been adopted.
Článek 43 (
Article 43 (4
Každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se sídlem v členském státě má právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv v případě nesprávného úředního postupu orgánů, institucí nebo subjektů Unie, s výjimkou Soudního dvora Evropské unie při výkonu jeho soudních pravomocí.
Any citizen of the Union and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State has the right to refer to the European Ombudsman cases of maladministration in the activities of the institutions, bodies, offices or agencies of the Union, with the exception of the Court of Justice of the European Union acting in its judicial role.
Právo zaručené v tomto článku je právem zaručeným články I-10 a III-335 Ústavy. V souladu s čl.
The right guaranteed in this Article is the right guaranteed by Articles I-10 and III-335 of the Constitution.
52 odst. 2 Listiny ( je vykonáváno za podmínek vymezených v uvedených dvou článcích.
In accordance with Article 52(2) of the Charter (1), it applies under the conditions defined in these two Articles.
Článek II-107 Ústavy.
Article II-107 of the Constitution.
Článek II-102 Ústavy.
Article II-102 of the Constitution.
Článek II-103 Ústavy.
Article II-103 of the Constitution.
Právo zaručené v tomto článku je právem zaručeným články I-10 a III-334 Ústavy. V souladu s čl.
The right guaranteed in this Article is the right guaranteed by Articles I-10 and III-334 of the Constitution.
52 odst. 2 Listiny ( je vykonáváno za podmínek vymezených v uvedených dvou článcích.
In accordance with Article 52(2) of the Charter (2), it applies under the conditions defined in these two Articles.
Článek 45 (
Article 45 (3
I-10 odst. 2 písm. a) Ústavy (viz rovněž právní základ v článku III-125 a rozsudek Soudního dvora ze dne 17. září 2002, C-413/99 Baumbast, [2002] Sb. rozh. 709).
The right guaranteed by paragraph 1 is the right guaranteed by Article I-10(2)(a) of the Constitution (cf. also the legal base in Article III-125; and the judgement of the Court of Justice of 17 September 2002, C-413/99 Baumbast, [2002]
52 odst. 2 Listiny (2) je vykonáváno za podmínek a v rámci omezení vymezených v části III Ústavy.
In accordance with Article 52(2) of the Charter (2), it applies under the conditions and within the limits defined for which provision is made in Part III of the Constitution.
Odstavec 2 odkazuje na pravomoc svěřenou Unii články III-265 až III-267 Ústavy.
Paragraph 2 refers to the power granted to the Union by Articles III-265 to III-267 of the Constitution.
Článek 46 (
Article 46 (4
Článek II-104 Ústavy. Čl.
Article II-104 of the Constitution.
Článek II-105 Ústavy.
Article II-105 of the Constitution.
Článek II-106 Ústavy.
Article II-106 of the Constitution.
Právo zaručené v tomto článku je právem zaručeným článkem I-10 Ústavy; viz rovněž právní základ v článku III-127.
The right guaranteed by this Article is the right guaranteed by Article I-10 of the Constitution; cf. also the legal base in Article III-127.
HLAVA VI
Articles.
Článek 47 (
Article 47 (2
„Každý, jehož práva a svobody přiznané touto Úmluvou byly porušeny, musí mít účinné právní prostředky nápravy před národním orgánem, i když se porušení dopustily osoby při plnění úředních povinností.“
Everyone whose rights and freedoms as set forth in this Convention are violated shall have an effective remedy before a national authority notwithstanding that the violation has been committed by persons acting in an official capacity.
Evropský konvent posoudil systém soudního přezkumu v Unii, včetně pravidel přípustnosti, a potvrdil je s úpravami v některých oblastech, jak odrážejí články III-353 až III-381 Ústavy, a zejména čl.
The European Convention has considered the Union's system of judicial review including the rules on admissibility, and confirmed them while amending them as to certain aspects, as reflected in Articles III-353 to III-381 of the
III-365 odst. 4.
Constitution, and in particular in Article III-365(4).
Článek 47 (2) se vztahuje na orgány Unie a členských států, provádějí-li právo Unie, a to pro všechna práva zaručená právem Unie.
Article 47(2) applies to the institutions of the Union and of Member States when they are implementing Union law and does so for all rights guaranteed by Union law.
„Každý má právo na to, aby jeho záležitost byla spravedlivě, veřejně a v přiměřené lhůtě projednána nezávislým a nestranným soudem, zřízeným zákonem, který rozhodne o jeho občanských právech nebo závazcích nebo o oprávněnosti jakéhokoli trestního obvinění proti němu.
In the determination of his civil rights and obligations or of any criminal charge against him, everyone is entitled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal established by law.
Rozsudek musí být vyhlášen veřejně, avšak tisk a veřejnost mohou být vyloučeny buď podobu celého nebo části procesu v zájmu mravnosti, veřejného pořádku nebo národní bezpečnosti v demokratické společnosti, nebo když to vyžadují zájmy nezletilých nebo ochrana soukromého života účastníků anebo, v rozsahu považovaném soudem za zcela nezbytný, pokud by, vzhledem ke zvláštním okolnostem, veřejnost řízení mohla být na újmu zájmům spravedlnosti.“
Judgment shall be pronounced publicly but the press and public may be excluded from all or part of the trial in the interests of morals, public order or national security in a democratic society, where the interests of juveniles or the protection of the private life of the parties so require, or to the extent strictly necessary in the opinion of the court in special circumstances where publicity would prejudice the interests of justice.
V právu Unie není právo na soudní projednání omezena na spory týkající se občanských práv nebo závazků.
In Union law, the right to a fair hearing is not confined to disputes relating to civil law rights and obligations.
Jeto jeden z důsledků skutečnosti, že Unie je právním společenstvím, jak prohlásil Soudní dvůr ve věci 294/83, „Les Verts“ vs. Evropský parlament (rozsudek ze dne 23. dubna 1986, [1988] Sb. rozh. 1339).
That is one of the consequences of the fact that the Union is a community based on the rule of law as stated by the Court in Case 294/83, Les V ert s v European Parliament (judgment of 23 April 1986, [1988] ECR 1339).
Článek 48 (
Article 48 (1
Článek 48 má totožné znění jako čl.
Article 48 (
6 odst. 2 a 3 EÚLP, které znějí:
) is the same as Article 6(2) and(3) of the ECHR, which reads as follows:
Každý, kdo je obviněn z trestného činu, má tato minimální práva: a) být neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí, podrobně seznámen s povahou a důvodem obvinění proti němu; b) mít přiměřený čas a možnosti k přípravě své obhajoby;
(a) to be informed promptly, in a language which he understands and in detail, of the nature and cause of the accusation against him;
Článek II-108 Ústavy.
Article II-108 of the Constitution.
Zá c) obhajovat se osobně nebo za pomoci obhájce podle vlastního výběru nebo, pokud nemá prostředky na zaplacení obhájce, aby mu byl poskytnut bezplatně, jestliže to zájmy spravedlnosti vyžadují; d) vyslýchat nebo dát vyslýchat svědky proti sobě a dosáhnout předvolání a výslech svědků ve svůj prospěch za stejných podmínek, jako svědků proti sobě; e) mít bezplatnou pomoc tlumočníka, jestliže nerozumí jazyku používanému před soudem nebo tímto jazykem nemluví.“
(c) to defend himself in person or through legal assistance of his own choosing or, if he has not sufficient means to pay for legal assistance, to be given it free when the interests of justice so require;
1) má toto právo stejný smysl a rozsah jako právo zaručené EÚLP.
1), this right has the same meaning and scope as the right
Článek 49 (
Article 49 (2
Nikdo nesmí být odsouzen za jednání nebo opomenutí, které v době. kdy bylo spácháno, nebylo podle vnitrostátního nebo mezinárodního práva trestným činem.
No one shall be held guilty of any criminal offence on account of any act or omission which did not constitute a criminal offence under national law or international law at the time when it was committed.
Tento článek nebrání souzení a potrestání osoby za jednání nebo opomenutí, které v době, kdy bylo spácháno, bylo trestné podle obecných právních zásad uznávaných civilizovanými národy.“
This Article shall not prejudice the trial and punishment of any person for any act or omission which, at the time when it was committed, was criminal according to the general principles of law recognised by civilised nations.
Článek II-109 Ústavy.
Article II-109 of the Constitution.
V odstavci 2 bylo pouze zrušeno slovo „civilizovanými“; nemění to však smysl tohoto odstavce, který se týká zejména zločinů proti lidskosti.
In paragraph 2, the reference to civilised nations has been deleted; this does not change the meaning of this paragraph, which refers to crimes against humanity in particular.
Odstavec 3 přebírá obecnou zásadu přiměřenosti mezi trestnými činy a tresty, která je zakotvena ve společných ústavních tradicích členských států a v judikatuře Soudního dvora Společenství.
Paragraph 3 states the general principle of proportionality between penalties and criminal offences which is enshrined in the common constitutional traditions of the Member States and in the caselaw of the Court of Justice of the Communities.
Článek 50 (
Article 50 (2
Od tohoto článku nelze odstoupit podle článku 15 Úmluvy.“
No derogation from this Article shall be made under Article 15 of the Convention.
Je upřesněno, že pravidlo zakazující kumulaci se týká kumulace dvou sankcí stejného druhu, v tomto případě trestů.
The rule prohibiting cumulation refers to cumulation of two penalties of the same kind, that is to say criminal law penalties.
V souladu s článkem 50 (2) platí pravidlo „non bis in idem“ nejen v rámci soudní pravomoci jednoho členského státu, ale též mezi soudními pravomocemi více členských států.
In accordance with Article 50 (2), the non bis in i de m rule applies not only within the jurisdiction of one State but also between the jurisdictions of several Member States.
To odpovídá acquis práva Unie; viz články 54 až 58 Schengenské úmluvy a rozsudek Soudního dvora ze dne 11. února 2003, C-187/01 Gözütok (dosud nezveřejněný), článek 7 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství a článek 10 Úmluvy o boji proti korupci.
That corresponds to the acquis in Union law; see Articles 54 to 58 of the Schengen Convention and the judgment of the Court of Justice of 11 February 2003, C-187/01 Gözütok (not yet published), Article 7 of the Convention on the Protection of the European Communities' Financial Interests and Article 10 of the Convention on the fight against corruption.
Na velmi omezené výjimky v uvedených úmluvách, které umožňují členským státům odchylku od pravidla „non bis in idem“, se vztahuje horizontální ustanovení v čl. 52 odst.
The very limited exceptions in those Conventions permitting the Member States to derogate from the non bis in i de m rule are covered by the horizontal clause in Article 52(1) of the Charter (3) concerning limitations.
1 Listiny (3) o omezeních. Pokud jde o situace uvedené v článku 4 protokolu 7, totiž použití zásady v rámci jednoho členského státu, mají zaručená práva stejný smysl a stejný rozsah jako odpovídající právo v EÚLP.
As regards the situations referred to by Article 4 of Protocol No 7, namely the application of the principle within the same Member State, the guaranteed right has the same meaning and the same scope as the corresponding right in the ECHR.
Článek II-110 Ústavy. Čl.
Article II-110 of the Constitution.
II-112 odst. 1 Ústavy.
Article II-112(1) of the Constitution.
Účelem článku 51 (1) je určit oblast použití Listiny.
The aim of Article 51 (1) is to determine the scope of the Charter.
6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, podle kterého Unie musí respektovat základní lidská práva, a v souladu s mandátem daným Evropskou radou na zasedání v Kolíně nad Rýnem.
This provision was drafted in keeping with Article 6(2) of the Treaty on European Union, which required the Union to respect fundamental rights, and with the mandate issued by Cologne European Council.
Pojem „orgány“ je zakotven v části I Ústavy.
The term institutions is enshrined in Part I of the Constitution.
Výraz „instituce a subjekty“ je běžně používán v Ústavě jako odkaz na všechny subjekty zřízené Ústavou nebo sekundárními právními předpisy (viz například článek I-50 nebo I-51 Ústavy).
The expression bodies, offices and agencies is commonly used in the Constitution to refer to all the authorities set up by the Constitution or by secondary legislation (see, e.g., Articles I-50 or I-51 of the Constitution).
Odstavec 2 ve spojení s druhou větou odstavce 1 potvrzuje, že Listina nemůže mít rozšiřující účinek na pravomoci a úkoly, které ostatní části Ústavy svěřují Unii.
Paragraph 2, together with the second sentence of paragraph 1, confirms that the Charter may not have the effect of extending the competences and tasks which the other Parts of the Constitution confer on the Union.
Základní práva zaručená v Unii nemají jiný účinek než v rámci pravomocí stanovených částmi I a III Ústavy.
The fundamental rights as guaranteed in the Union do not have any effect other than in the context of the powers determined by Parts I and III of the Constitution.
Z toho vyplývá, že povinnost podle druhé věty odstavce 1, která ukládá orgánům Unie prosazovat zásady stanovené v Listině, může existovat pouze v mezích těchto pravomocí.
Consequently, an obligation, pursuant to the second sentence of paragraph 1, for the Union's institutions to promote principles laid down in the Charter, may arise only within the limits of these same powers.
Článek II-111 Ústavy.
Article II-111 of the Constitution.
Odstavec 2 rovněž potvrzuje, že Listina nesmí rozšiřovat oblast působnosti práva Unie nad rámec pravomocí Unie stanovených jinými částmi Ústavy.
Paragraph 2 also confirms that the Charter may not have the effect of extending the field of application of Union law beyond the powers of the Union as established in the other Parts of the Constitution.
Soudní dvůr již stanovil toto pravidlo v případě základních práv uznávaných jako součást práva Unie (rozsudek ze dne 17. února 1998, C-249/96 Grant, 1998 Sb. rozh. I-621, 45. odstavec odůvodnění).
The Court of Justice has already established this rule with respect to the fundamental rights recognised as part of Union law (judgment of 17 February 1998, C-249/96 Grant, 1998 ECR I-621, paragraph 45 of the grounds).
Podle tohoto pravidla je zjevné, že začlenění Listiny do Ústavy nelze vykládat jako rozšíření rozsahu činností členských států považovaných za „provádění práva Unie“ (ve smyslu odstavce 1 a judikatury uvedené výše).
In accordance with this rule, it goes without saying that the incorporation of the Charter into the Constitution cannot be understood as extending by itself the range of Member State action considered to be implementation of Union law (within the meaning of paragraph 1 and the abovementioned case-law).
Článek 52 (
Article 52 (1
Ustanovení této listiny, která obsahují zásady, mohou být prováděna akty přijímanými orgány, institucemi a subjekty Unie a akty členských států, provádějí-li právo Unie, při výkonu jejich pravomocí.
The provisions of this Charter which contain principles may be implemented by legislative and executive acts taken by institutions, bodies, offices and agencies of the Union, and by acts of Member States when they are implementing Union law, in the exercise of their respective powers.
Článek II-112 Ústavy.
Article II-112 of the Constitution.
Účelem článku 52 (1) je stanovit rozsah práva zásad obsažených v Listině a stanovit pravidla pro jejich výklad.
The purpose of Article 52(1) is to set the scope of the rights and principles of the Charter, and to lay down rules for their interpretation.
Znění je založeno na judikatuře Soudního dvora: „… v judikatuře je jasně stanoveno, že na výkon základních práv je možné uvalit omezení, mimo jiné v rámci společné organizace trhu, pokud tato omezení skutečně odpovídají cílům obecného zájmu sledovaným Společenstvím a nepředstavují vzhledem ke sledovanému cíli nepřiměřené a neopodstatněné omezování ohrožující samu podstatu těchto práv“ (rozsudek ze dne 13. dubna 2000, věc C-292/97, 45. odstavec odůvodnění).
The wording is based on the caselaw of the Court of Justice: ... it is well established in the caselaw of the Court that restrictions may be imposed on the exercise of fundamental rights, in particular in the context of a common organisation of the market, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of general interest pursued by the Community and do not constitute, with regard to the aim pursued, disproportionate and unreasonable interference undermining the very substance of those rights (judgment of 13 April 2000, Case C-292/97, paragraph 45 of the grounds).
Odstavec 2 odkazuje na práva, která již byla výslovně zaručena Smlouvou o založení Evropského společenství a uznána Listinou a která jsou nyní obsahem jiných častí Ústavy (zejména práva vyplývající z občanství Unie).
Paragraph 2 refers to rights which were already expressly guaranteed in the Treaty establishing the European Community and have been recognised in the Charter, and which are now found in other Parts of the Constitution (notably the rights derived from Union citizenship).
Stanoví, že taková práva nadále podléhají podmínkám a omezením platným pro právo Unie, na kterém jsou založeny a které je nyní součástí částí I a III Ústavy.
It clarifies that such rights remain subject to the conditions and limits applicable to the Union law on which they are based, and for which provision is now made in Parts I and III of the Constitution.
Tato Listina nemění systém práv svěřených Smlouvou o ES a nyní přejatých částí I a III Ústavy.
The Charter does not alter the system of rights conferred by the EC Treaty and now taken over by Parts I and III of the Constitution.
Odstavec 3 má zajistit nezbytný soulad mezi Listinou a EÚLP stanovením pravidla, že pokud práva zaručená Listinou odpovídají právům zaručeným EÚLP, je jejich smysl a rozsah včetně povolených omezení stejný jako stanoví EÚLP.
Paragraph 3 is intended to ensure the necessary consistency between the Charter and the ECHR by establishing the rule that, insofar as the rights in the present Charter also correspond to rights guaranteed by the ECHR, the meaning and scope of those rights, including authorised limitations, are the same as those laid down by the ECHR.
Smysl a rozsah zaručených práv jsou určeny nejen zněním těchto aktů, ale též judikaturou Evropského soudu pro lidská práva a Soudního dvora Evropské unie.
The meaning and the scope of the guaranteed rights are determined not only by the text of those instruments, but also by the caselaw of the European Court of Human Rights and by the Court of Justice of the European Union.
Články Listiny, jejichž smysl i rozsah je stejný jakou odpovídajících článků EÚLP:
Articles of the Charter where both the meaning and the scope are the same as the corresponding Articles of the ECHR:
— článek 2 (
Article 2 (
— článek 4 (
Article 4 (
1 a 2 odpovídá článku 4 EÚLP;
2 ) correspond to Article 4 of the ECHR
— článek 5 (
Article 5(1) and (2) (
3 ) odpovídá článku 5 EÚLP;
) corresponds to Article 5 of the ECHR
— článek 7 ( článek 10 (5) odst.
Article 7 (
1 odpovídá článku 9 EÚLP;
) corresponds to Article 8 of the ECHR
10 odst. 1 EÚLP;
Article 10(1) (
7 ) odpovídá článku 1 protokolu k EÚLP;
7 ) corresponds to Article 1 of the Protocol to the ECHR
— článek 17 (
Article 17 (
1 odpovídá článku 4 protokolu č. 4;
Article 19(1) (
— článek 19 (
Article 19(2) (
— článek 19 odst. 2 odpovídá článku 3 EÚLP, jak je vykládán Evropským soudem pro lidská práva;
) corresponds to Article 3 of the ECHR as interpreted by the European Court of Human Rights
6 odst. 2 a 3 EÚLP;
Article 48 (
— článek 48 ( článek 49 (10) odst.
) corresponds to Article 6(2) and(3) of the ECHR
1 (s výjimkou poslední věty) a 2 odpovídají článku 7 EÚLP.
Article 49(1) (with the exception of the last sentence) and (2) ( 10
— článek 9 (11) zahrnuje stejnou oblast jako článek 12 EÚLP, ale jeho rozsah může být rozšířen na jiné formy sňatku, jsou-li vnitrostátními právními předpisy zavedeny;
Article 9 (11) covers the same field as Article 12 of the ECHR, but its scope may be extended to other forms of marriage if these are established by national legislation
— článek 12 (
Article 12(1) (
— článek 14 (2) odst. 1 odpovídá článku 2 protokolu k EÚLP, ale jeho rozsah je rozšířen, aby zahrnoval přístup k odbornému a dalšímu vzdělání;
) corresponds to Article 11 of the ECHR, but its scope is extended to European Union level
— článek 14 odst. 3 odpovídá článku 2 protokolu k EÚLP, pokud jde o práva rodičů;
Article 14(1) (2) corresponds to Article 2 of the Protocol to the ECHR, but its scope is extended to cover access to vocational and continuing training
6 odst.
Article 14(3) (
1 EÚLP, ale omezení na určení občanských práva závazků nebo trestního obvinění neplatí pro právo Unie a jeho uplatňování;
) corresponds to Article 2 of the Protocol to the ECHR as regards the rights of parents
— článek 50 (4) odpovídá článku 4 protokolu č.
Article 47(2) and(3) (3) correspond to Article 6(1) of the ECHR, but the limitation to the determination of civil rights and obligations or criminal charges does not apply as regards Union law and its implementation
7 k EÚLP, ale jeho rozsah je rozšířen na úroveň Evropské unie mezi soudy členských států;
Article 50 (4) corresponds to Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR, but its scope is extended to European Union level between the Courts of the Member States.
Podle tohoto pravidla, spíše než zvolením postupu „nejnižšího společného jmenovatele“, by se měla dotčená práva Listiny vykládat způsobem, který nabízí vysoký standard ochrany, dostatečný pro právo Unie a v souladu se společnými ústavními tradicemi.
Under that rule, rather than following a rigid approach of a lowest common de no m in at or, the Charter rights concerned should be interpreted in a way offering a high standard of protection which is adequate for the law of the Union and in harmony with the common constitutional traditions.
Odstavec 5 vyjasňuje rozdíl mezi „právy“ a „zásadami“ stanovenými v Listině.
Paragraph 5 clarifies the distinction between rights and principles set out in the Charter.
Podle tohoto rozlišení musí být subjektivní práva respektována, zatímco zásady musí být dodržovány (odstavec 1 článku 51 (5)).
According to that distinction, subjective rights shall be respected, whereas principles shall be observed (Article 51 (1)) (5).