natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Míra nezaměstnanosti (2006)
Unemployment rate (2006)
Rozdíl v postavení že na mužů
The gender gap
Ve všech zemích EU vydělávají ženy v průměru méně než muži.
In all EU countries, women earn (on average) less than men.
Největší rozdíl v platech mužů a žen je v Estonsku a na Kypru, kde ženy v roce 2005 vydělávaly o 25 % méně než muži.
The gender pay gap is widest in Estonia and Cyprus, where women earned 25% less than men in 2005.
Nejmenší rozdíl v platech (4 %) je na Maltě.
It is narrowest (4%) in Malta.
Pokud má EU zvýšit počet pracujících lidí, potřebuje lepší platy a podmínky, aby přilákala na pracovní trh více žen.
If the EU is to increase its working population, better pay and conditions are needed to attract more women into the labour market.
Průměrný rozdíl v platech mezi pohlavími v EU se snížil ze 17 % v roce 1998 na 15 % v roce 2005.
The average gender pay gap in the EU narrowed from 17% to 15% between 1998 and 2005.
EU musí také muže i ženy přesvědčit, aby pracovali déle.
The EU must also keep both men and women working longer.
Vyvíjí velké úsilí, aby pomohla lidem všech věkových kategorií nalézt práci a udržet si ji.
It is making a special effort to help people of all ages to find jobs and keep them.
To zahrnuje například plány podporující práci na částečný úvazek a usnadňující skloubení kariéry a soukromého života.
That includes policies to encourage part-time work and to remove conflicting pressures between work and family life.
Rozdíl v platech mezi muži a ženami (2005)
Gender pay gap (2005)
Zdroj: Eurostat.
Sources: Eurostat.
Ve všech věkových kategoriích má v EU práci více mužů než žen.
In each age bracket, more men than women have jobs in the EU.
Někdy je to způsobeno diskriminací na pracovišti, jindy jde o výsledek osobního rozhodnutí nebo kulturních tradic.
This is sometimes due to discrimination in the workplace, sometimes the result of personal choice or cultural traditions.
Míra zaměstnanosti podle věkových kategorií a pohlaví, EU-27 (2006)
Employment rate by age group and gender, EU-27 (2006)
Zdroj: Eurostat, výběrové šetření pracovních sil, roční průměr.
Sources: Eurostat, labour force survey, annual average.
V průběhu posledních 50 let, a zejména od 80 . let 20 . století, bylo učiněno mnoho pro odstranění překážek mezi národními ekonomikami států EU a pro vytvoření jednotného trhu, který umožňuje volný pohyb zboží, osob, peněz a služeb.
Over the past 50 years, and especially since the 1980s, much has been done to break down the barriers between the EU’s national economies and to create a single market where goods, people, money and services can move around freely.
Objem obchodu mezi státy EU značně vzrostl a zároveň se EU stala přední světovou obchodní velmocí.
Trade between EU countries has greatly increased and, at the same time, the EU has become a major world trading power.
Hrubý domácí produkt (HDP) Evropské unie, tedy objem zboží a služeb, které její hospodářství produkuje, neustále roste.
The EU’s gross domestic product (GDP) — i.e. the economy’s output of goods and services — is steadily growing.
Po přistoupení nových členských států v roce 2004 je nyní HDP EU vyšší než HDP Spojených států.
Following the entry of new member states in 2004, the EU’s GDP is now greater than that of the United States.
0 Zdroj: MMF, Eurostat.
0 Sources: IMF, Eurostat.
Ve všech státech EU produkuje více než 60 % HDP sektor služeb (ten zahrnuje např. bankovnictví, cestovní ruch, dopravu a pojišťovnictví).
In all EU countries, over 60% of GDP is generated by the service sector (this includes things such as banking, tourism, transport and insurance).
Průmysl a zemědělství, i když zůstávají důležité, v minulých letech značně ztratily ze svého hospodářského významu.
Industry and agriculture, although still important, have declined in economic importance in recent years.
Přestože HDP Evropské unie stále roste, v posledních letech byl jeho růst pomalejší než ve Spojených státech, ale rychlejší než v Japonsku.
Although the Union’s GDP continues to rise, it has grown more slowly than that of the United States in recent years, but faster than that of Japan.
Růst HDP (procentní změna za poslední rok)
GDP growth (percentage change over previous year)
Za peníze kvalita
Delivering value for money
Jednotný trh je jedním z největších úspěchů EU.
The single market is one of the EU’s greatest achievements.
Odstranil v Evropě ekonomické hranice a zvýšil konkurenci, což má za důsledek lepší kvalitu a nižší cenu zboží i služeb.
It has broken down economic frontiers in Europe and has increased competition, which has resulted in better quality and lower prices for goods and services.
Nejdramatičtější snížení cen proběhlo v oblasti letecké přepravy a komunikací.
Some of the most dramatic price reductions have been in areas like air travel and communications.
Jako příklad uveďme desetiminutový telefonní hovor do Spojených států.
Take the case of a 10-minute telephone call to the United States.
Cena za tento hovor v Nizozemsku se od roku 1997 do roku 2005 snížila o 90 %.
Prices in the Netherlands fell by 90% between 1997 and 2005. Callers from Latvia have been less fortunate.
Lidé, kteří volají z Lotyšska, tak velké štěstí neměli.
The cost in euro of a 10-minute phone call to the US: standard weekday tariffs, including tax
U zemí, které přistoupily k EU v roce 2004, čísla v levém sloupci udávají informace za rok 2000 nebo 2001. Zdroj: Eurostat, Teligen.
For countries joining the EU since 2004, the figures in the left-hand column are for 2000 or 2001.Sources: Eurostat, Teligen.
Přední obchodní velmoc
A major trading power
Ačkoliv v EU žije pouze 7 % světového obyvatelstva, její obchod se zbytkem světa představuje zhruba jednu pětinu světového dovozu a vývozu.
Although the EU makes up only 7% of the world’s population, its trade with the rest of the world accounts for approximately a fifth of global exports and imports.
Vývoz do ostatních zemí EU jako procento z celkového vývozu země (2005)
Exports to other EU members as a percentage of each country’s total exports (2005)
Dvě třetiny celkového objemu obchodu EU tvoří obchod mezi státy EU, jehož míra je v každém státě různá.
Trade between EU countries themselves represents two thirds of all EU trade, although levels vary between the member states.
Díky jednotnému trhu je obchodování mezi zeměmi EU mnohem snazší, neboť zboží, služby, kapitál a osoby se nyní mohou volně pohybovat přes národní hranice.
The single market has made trade between them much easier as goods, services, capital and people can now move freely across national borders.
Graf ukazuje, jak velký podíl z celkového vývozu jednotlivých zemí EU činí export v rámci EU.
The graph below shows how much EU countries exported to each other in 2005 as a share of their total exports.
Na prvním místě je Lucembursko, následované Slovenskem a Českou republikou.
Luxembourg comes first, followed by Slovakia and the Czech Republic.
EU je největším vývozcem na světě a v dovozu je na druhém místě.
The EU is the main exporter in the world and the second biggest importer.
Nejdůležitějším obchodním partnerem EU jsou Spojené státy a hned po nich Čína.
The United States is the EU’s most important trading partner, followed by China.
V roce 2005 byl podíl EU na světovém vývozu 18,1 % a na globálním dovozu 18,9 %.
In 2005, the EU accounted for 18.1% of world exports and 18.9% of global imports.
EU je také důležitým obchodním partnerem méně rozvinutých zemí; na většinu jejich zboží není při vývozu do EU uvalováno žádné clo nebo se používá snížená celní sazba.
The European Union is also an important trading partner for less developed countries, most of whose exports enter the EU duty-free or at reduced rates of duty.
Cílem tohoto zvýhodněného přístupu na trh EU je podpora hospodářského růstu chudších zemí celého světa.
This preferential access to the EU market is aimed at boosting the economic growth of poorer countries around the world.
Mezinárodní obchod se zbožím, v miliardách eur (2005)
International trade in goods, in billions of euro (2005)
Dovoz
Exports
Vývoz
Imports
Zdroj: Eurostat, MMF.
Sources: Eurostat, IMF.
EU – boj proti chudobě ve světě
The EU: fighting world poverty
Více než miliarda lidí po celém světě – jedna třetina z nich v subsaharské Africe – žije za méně než dolar za den.
More than 1 billion people around the world, one third of them in sub-Saharan Africa, live on less than a dollar a day.
Vzhledem k tomu, že EU je jednou z předních obchodních velmocí, bojuje jak obchodem, tak přímou pomocí proti chudobě ve světě a za podporu globálního rozvoje.
As a major economic power, the EU plays its part through trade and aid to fight world poverty and promote global development.
Snaží se využít svůj vliv ve Světové obchodní organizaci a zajistit spravedlivá pravidla světového obchodu, aby globalizace přinášela užitek všem národům, včetně těch nejchudších.
It seeks to use its influence within the World Trade Organisation to ensure fair rules for world trade and to make globalisation benefit all nations, including the poorest.
Je také největším poskytovatelem oficiální rozvojové pomoci na světě.
It is the world’s biggest donor of official development assistance.
Oficiální rozvojová pomoc vyjádřená jako poměr z celkové pomoci, kterou poskytly hlavní země OECD (2005) %
Official development aid as a proportion of total aid given by the main OECD countries (2005)
0 Jiné
0 Others
Doprava, energetika a životní prostředí
Transport, energy and the environment
Doprava a energetika jsou pro hospodářství EU životně důležité.
Transport and energy are vital to the EU economy.
Evropané a produkty, které ve stále větším množství a míře rozmanitosti spotřebovávají, se po kontinentu přepravují všemi možnými dopravními prostředky, nejčastěji však po silnici.
Europeans and the products they consume in ever increasing quantity and variety are carried across the continent by all modes of transport — but most of all by road.
S rostoucím hospodářstvím roste i poptávka po dopravě a energii.
As the economy grows, so does the demand for transport and energy.
Důsledkem tohoto růstu je však stále hustší doprava a větší spotřeba paliv, což vede k většímu znečištění.
But this growth means increasing congestion and fuel consumption, which in turn create more pollution.
Tyto problémy se týkají celé Evropy a vyžadují řešení na celoevropské úrovni, o kterých rozhoduje EU.
These are Europe-wide problems that require Europe-wide solutions which are decided at EU level.
Udržitelný rozvoj je pro EU hlavní prioritou, a proto při vytváření všech svých strategií a plánů bere Evropská unie v úvahu i aspekt životního prostředí.
Sustainable development is a top priority for the EU, which takes environmental concerns into account in all its policymaking.
Železnice a vnitrozemské vodní cesty (tj. řeky a kanály), které byly kdysi pro přepravu zboží a cestujících po Evropě tak důležité, dnes převážejí jen malé procento nákladů a cestujících.
Railways and inland waterways (i.e. rivers and canals), once so important for moving goods and passengers around Europe, now carry only a small percentage of the total.
Tři čtvrtiny nákladů v EU jsou nyní přepravovány po silnici, stejně jako více než tři čtvrtiny cestujících.
Three quarters of the European Union’s freight now goes by road — as do more than three quarters of travellers in the EU.
EU se snaží snížit hustotu dopravy na silnicích a zlepšit životní prostředí tím, že přesvědčuje lidi, aby cestovali veřejnou dopravou, a nabádá dopravní firmy, aby náklad převážely po železnici nebo po vodě.
To ease congestion on the roads and improve the environment, the EU is encouraging people to travel by public transport and urging transport firms to move freight to trains, barges and ships.
EU se také snaží řešit hustotu dopravy na evropských letištích, a proto vytváří jednotný celoevropský systém řízení leteckého provozu („jednotné evropské nebe“).
To tackle congestion at Europe’s airports, the EU is creating a unified Europe-wide system of air traffic management (the ‘single European sky’).
Používání čtyř způsobů přepravy cestujících v EU-25 vyjádřené jako procento celkového objemu přepravy cestujících, měřeno počtem přepravených cestujících na kilometr (2000, 2010, 2030)
Use of four means of passenger transport in the EU-25 as a percentage of total passenger transport, measured in passenger-kilometres (2000, 2010 and 2030)
Zajištění dodávek energie
Secure energy supplies
Více než polovina energie, kterou EU spotřebuje, musí být dodávána odjinud.
EU countries depend on imports for more than half the energy they consume.
Míra závislosti jednotlivých zemí na dovozu se však velmi liší: Kypr, Lucembursko a Malta jsou téměř úplně odkázány na dovoz, Dánsko je naopak čistým vývozcem energie a Polsko a Spojené království jsou na dovozu závislé relativně málo.
However, the level of import-dependence differs greatly, with Cyprus, Luxembourg and Malta almost totally reliant on imports, while Denmark is actually a net exporter of energy and Poland and the UK have relatively low levels of import dependence.
Čistá závislost na dovozu energie jako procento z celkové spotřeby, EU-27 (2005)
Net dependence on energy imports as a percentage of total consumption, EU-27 (2005)
* Záporná číslice označuje, že Dánsko bylo čistým vývozcem energie. ** Kypr dovezl více energie, než za příslušný rok spotřeboval.
* The negative rate indicates that Denmark was a net energy exporter.** Cyprus imported more energy than it used during the year. The surplus was stocked.Source: Eurostat.
Celková míra závislosti EU na dovozu energie dosáhla v roce 2005 52,3 % a předpokládá se, že s ubýváním domácích zdrojů se tato závislost bude zvyšovat.
The overall level of the EU’s reliance on imported energy was 52.3% in 2005 and is forecast to rise as domestic resources dwindle.
V současnosti získává EU asi 50 % plynu, který spotřebuje, pouze ze tří zdrojů – z Ruska, Norska a Alžírska.
At present, the EU gets about 50% of the gas it consumes from just three sources — Russia, Norway and Algeria.
Aby EU vyřešila rostoucí závislost na dovozu, velmi se snaží zlepšit energetickou účinnost, vytvářet obnovitelné zdroje a rozšiřovat okruh externích dodavatelů.
To handle its growing import dependence, the EU is working hard to increase energy efficiency, develop renewable resources and diversify its range of outside suppliers.
Efektivnější využívání energie a přechod na obnovitelné zdroje, které produkují menší množství znečišťujících látek, jsou také součástí strategie EU pro boj proti globálnímu oteplování způsobenému spalováním fosilních paliv, obzvláště uhlí a ropy.
Using energy more efficiently and switching to low-polluting renewable resources also make sense as part of the EU’s strategy to combat global warming resulting from burning fossil fuels, especially coal and oil.
Spalování fosilních paliv k výrobě energie uvolňuje do atmosféry oxid uhličitý, což přispívá ke globálnímu oteplování.
Using fossil fuels to produce energy releases carbon dioxide into the atmosphere, contributing to global warming.
EU si vytyčila cíl do roku 2010 vyrábět 21 % elektřiny z obnovitelných zdrojů, jako je energie větrná, solární, vodní, geotermální a energie získaná z biomasy.
The EU has set a target of generating 21% of its electricity from renewable sources such as wind, solar, hydro, geothermal and biomass by 2010.
Procento elektřiny vyrobené z obnovitelných energetických zdrojů, EU-27 (2005)
Percentage of electricity produced from renewable energy sources, EU-27 (2005)
S rostoucí prosperitou se Evropané musí snažit produkovat méně odpadu a zacházet s ním efektivněji.
As Europeans grow more prosperous, they have a responsibility to produce less waste and to manage it more efficiently.
V současné době každý občan v EU-27 vyprodukuje průměrně přes půl tuny komunálního odpadu za rok.
At present, each citizen in the EU-27 produces on average just over half a tonne of municipal waste a year.
Tento odpad musí být recyklován, spálen nebo odvezen na skládku.
This waste has to be recycled or disposed of in landfills or by incineration.
* označuje odhady nebo prozatímní čísla. Zdroj: Eurostat.
* Means estimated or provisional figures.Source: Eurostat.
Ve většině zemí EU se množství komunálního odpadu z domácností, kanceláří a veřejných institucí v posledních letech ustálilo nebo snížilo.
In most EU countries the amount of municipal waste from households, offices and public institutions has stabilised in recent years or is falling.
Jinde však stále narůstá.
But it is still rising in others.
Nejvíce odpadu na jednoho obyvatele má Irsko a nejméně Polsko.
Ireland has the highest level of waste per capita and Poland the lowest.
Hlavní příčinou globálního oteplování jsou takzvané skleníkové plyny, které do ovzduší vypouštějí elektrárny, továrny, zemědělské podniky, dopravní pro-
A main cause of global warming are the so-called greenhouse gases emitted by power plants, factories, farms, the transport sector and households.
) – hlavně kvůli využívání fosilních paliv (uhlí, ropy a plynu) – a metan.
These include carbon dioxide, principally from the use of fossil fuels (coal, oil and gas), and methane.
Podle mezinárodního Kjótského protokolu musí 15 starých členských států EU v letech 2008–2012 snížit emise skleníkových plynů o 8 % (ve srovnání s rokem 1990, který slouží jako výchozí).
Under the international Kyoto Protocol, the EU-15 must cut its global greenhouse gas emissions by 8% (compared with levels in 1990, which serves as the base year) by 2008–12.
Ve snaze splnit tento cíl uzavřelo 15 starých členských států EU vzájemnou dohodu, na jejímž základě mohou hospodářsky méně rozvinuté země emise ještě zvyšovat, zatímco ostatní je budou snižovat.
To reach this target, EU-15 countries have agreed a burden-sharing arrangement whereby the economically less advanced can still increase emissions while the rest reduce theirs.
Jednotlivé národní cíle jsou uvedeny v tabulce.
The individual national targets are set out in the table.
Emise skleníkových plynů v roce 2004 jako procento úrovně ve výchozím roce
Greenhouse gas emissions in 2004 as a percentage of the base year
Některé země EU si vybraly jiný referenční rok než rok 1990; jejich plán snižování emisí je tomu přizpůsoben. Zdroj: Evropská agentura pro životní prostředí, Evropské tematické centrum pro ovzduší a změnu klimatu.
Some EU countries have chosen a reference year other than 1990; their reductions are calculated accordingly.Sources: European Environment Agency, European Topic Centre on Air and Climate Change.
Deset zemí, které vstoupily do EU v roce 2004, má vlastní cíle snižování emisí.
Ten countries that have joined the EU since 2004 have individual emission reduction targets.
Kypr a Malta žádný takový cíl nemají.
Cyprus and Malta do not.
Japonsko se podle Kjótského protokolu zavázalo k šestiprocentnímu snížení.
Under Kyoto, Japan is committed to a 6% reduction.
Spojené státy Kjótský protokol neratifikovaly.
The United States has not ratified the Kyoto Protocol.
Občané EU se stále více vzájemně poznávají a rozvíjí s eu nich pocit, že jako Evropané patří k sobě – i když ne všichni jsou nadšenými zastánci EU.
Increasingly, EU citizens are getting to know one another and developing their sense of belonging together as Europeans — though not all are equally enthusiastic about the EU.
Mnozí tráví dovolenou v jiné evropské zemi a stále větší počet lidí díky volnému pohybu v rámci EU studuje nebo pracuje v zahraničí.
Many spend their holidays in another European country, and increasing numbers of people go to study or work abroad, thanks to freedom of movement within the EU.
Velké procento evropských školáků se také kromě vlastního jazyka učí alespoň jeden další evropský jazyk.
A high percentage of European school pupils learn at least one European language besides their own.
V průzkumu veřejného mínění Eurobarometr provedeném na jaře 2006 řeklo osm z deseti občanů EU, že jsou celkem nebo velmi spokojeni se svým životem, a většina vidí budoucnost optimisticky.
In a Eurobarometer survey carried out in spring 2006, eight out of 10 EU citizens said they were fairly or very satisfied with their life, and most were optimistic about the future.
„Velmi spokojených“ bylo 21 % dotázaných ve srovnání s 23 % v předchozím průzkumu na podzim 2005.
The ‘very satisfied’ percentage was 21% compared with 23% in the previous survey in autumn 2005.
Podíl lidí, kteří tvrdí, že jsou zcela nespokojeni, se v posledních deseti letech drží poměrně nízko – na 4 %.
The number of people who say they are not at all satisfied has, for the past decade, remained relatively small at around 4%.
Procento občanů EU-25, kteří jsou velmi spokojeni, celkem spokojeni, nepříliš spokojeni nebo zcela nespokojeni se svým životem (2006)
Percentage of EU-25 citizens who are very satisfied, fairly satisfied, not very satisfied or not at all satisfied with their lives (2006)
0 Velmi spokojeni
0 Very satisfied
Celkem spokojeni
Fairly satisfied
Nepříliš spokojeni
Not very satisfied
Zcela nespokojeni
Not at all satisfied
Ačkoliv jsou Evropané se svým životem v zásadě spokojeni, mají i určité starosti a problémy.
Although generally happy with their life, Europeans do have concerns and worries.
Většina lidí v EU vidí jako hlavní problém nezaměstnanost.
Unemployment remains the main concern for many people in the EU.
V průzkumu z roku 2006 jen 10 % dotazovaných uvedlo, že jedním ze dvou nejzávažnějších problémů jejich země je terorismus.
In a 2006 survey, only 10% of participants felt that terrorism was one of the top two issues facing their country.
Výsledky se sice liší a odrážejí rozmanitost kultur a názorů v EU, ale tento průzkum ukazuje, že občané EU mají mnoho společných problémů.
Although results vary, reflecting the diversity of cultures and opinions in the EU, the survey shows that EU citizens share many common concerns.
Procento občanů EU-25, kteří se domnívají, že příslušná oblast patří mezi dva nejzávažnější problémy jejich země (situace na jaře roku 2006)
Percentage of EU-25 citizens who see each issue as one of the two most important facing their country in spring 2006
Rostoucí
Taxation
Školství
Edu cati o
Terorismus ceny/inflace ř s ká situace
Healthcare price y m e g r a tion sys t s / i nfla l sys t nomic situ n t e m e m a tion nfla tion
Ovládat cizí jazyk je v mnoha směrech užitečné – pro studium v zahraničí, cestování, pracovní kontakty a mezinárodní přátelství – a přináší to mnoho nových pracovních příležitostí.
Speaking a foreign language is useful for many purposes — studying abroad, travel, business contacts and international friendship — and it opens up all sorts of job opportunities.
Proto EU vede své občany k tomu, aby se kromě svého mateřského jazyka naučili ještě další dva jazyky.
That is why the EU encourages its citizens to learn two languages in addition to their mother tongue.
Více než polovina Evropanů (56 %) uvádí, že dokážou konverzovat v jednom cizím jazyce.
A clear majority of Europeans (56%) say they can hold a conversation in one foreign language.
Někteří z nich znají dvě nebo dokonce tři cizí řeči.
Of these, some can speak two or even three foreign languages.
Ovšem 44 % Evropanů nezná kromě své mateřštiny žádný jiný jazyk.
However, 44% of Europeans know no language other than their mother tongue.
Procento lidí, kteří dokážou konverzovat v jiném než mateřském jazyce (2005)
Percentage of people who can hold a conversation in a language other than their mother tongue (2005)
V žádném jazyce ěv jednom ě ve dvou ě ve třech jazycích jazycích jazyce
At least one two three lang lang lang u a u a g e g e s uag es
Jako cizí jazyk používají Evropané nejčastěji angličtinu, francouzštinu a němčinu.
The languages most commonly used by non-native speakers are English, French and German.
V zemích střední a východní Evropy, které k EU přistoupily v roce 2004, hovoří mnoho lidí rusky.
Russian is widely spoken in the central and east European countries which have joined the EU since 2004.
Procento žáků na středních školách všeobecného směru, kteří se učí angličtinu, francouzštinu nebo němčinu jako cizí jazyk (2005)
Percentage of pupils in upper secondary level general education who are learning English, French or German as a foreign language (2005)