natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Každý členský stát může rovněž stanovit, že majitel je oprávněn zakázat všem třetím osobám, které nemají jeho souhlas, aby užívaly v obchodním styku označení totožné s ochrannou známkou nebo jí podobné pro zboží nebo služby, které nejsou podobné těm, pro něž byla ochranná známka zapsána, jestliže tato ochranná známka získala v členském státě dobré jméno a užívání takového označení bez řádného důvodu by protiprávně těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména ochranné známky nebo jim působilo újmu.
Any Member State may also provide that the proprietor shall be entitled to prevent all third parties not having his consent from using in the course of trade any sign which is identical with, or similar to, the trade mark in relation to goods or services which are not similar to those for which the trade mark is registered, where the latter has a reputation in the Member State and where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
Odstavce 1 až 4 se nedotknou těch ustanovení členského státu, která se týkají ochrany proti užívání označení k jinému účelu, než je rozlišování zboží nebo služeb, pokud užívání tohoto označení bez řádného důvodu protiprávně těží z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména ochranné známky nebo jim působí újmu.“
Paragraphs 1 to 4 shall not affect provisions in any Member State relating to the protection against the use of a sign other than for the purposes of distinguishing goods or services, where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.’
Pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavcích 1 a 2, může být zakázáno zejména:
The following, inter alia, may be prohibited under paragraphs l and 2:
Článek 6 směrnice 89/104, nazvaný „Omezení účinků ochranné známky“, v odstavci 1 stanoví: a) umísťovat označení na zboží nebo jeho obaly;
Article 6(1) of Directive 89/104, under the heading ‘Limitation of the effects of a trade mark’, establishes that:
„Ochranná známka neopravňuje majitele, aby zakázal třetí osobě užívat v obchodním styku: b) nabízet zboží pod tímto označením, uvádět je na trh nebo skladovat za tímto účelem anebo nabízet či poskytovat pod tímto označením služby; a) své jméno a adresu; c) dovážet či vyvážet pod tímto označením zboží; b) údaje týkající se druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu, doby výroby zboží nebo poskytnutí služby anebo jiných jejich vlastností; d) užívat toto označení v obchodních listinách a v reklamě.
(b) indications concerning the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of goods or of rendering of the service, or other characteristics of goods or services;
Článek 3a odst. 1 směrnice 84/450 stanoví: pokud je užívá v souladu s poctivými zvyklostmi v průmyslu nebo v obchodě.“
Article 3a(1) of Directive 84/450 provides as follows:
„Srovnávací reklama, pokud jde o srovnání, je dovolena při splnění následujících podmínek: a) není klamavá ve smyslu čl.
‘Comparative advertising shall, as far as the comparison is concerned, be permitted when the following conditions are met: provided he uses them in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.’
Směrnicí 97/55 byla do směrnice 84/450, jež se původně týkala pouze klamavé reklamy, zavedena ustanovení o srovnávací reklamě.
Directive 97/55 introduced a number of provisions on comparative advertising into Directive 84/450, which originally related only to misleading advertising.
Článek 2 bod 2a směrnice 84/450, ve znění směrnice 97/55 (dále jen „směrnice 84/450“) 5, vymezuje „srovnávací reklamu“ pro účely této směrnice jako „každou reklamu, která výslovně, nebo nepřímo c) objektivně srovnává jeden nebo více základních, důležitých, ověřitelných a charakteristických rysů tohoto zboží nebo těchto služeb, mezi nimiž může být i cena
(b) it compares goods or services meeting the same needs or intended for the same purpose; amended by Directive 97/55 (‘Directive 84/450’), 5 defines ‘comparative advertis- ing’, for the purposes of the directive, as ‘any advertising which explicitly or by implication identifies a competitor or goods or services offered by a competitor’.
5 — Směrnice 84/450 byla následně změněna směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) (Úř. věst. L 149, s. 22).
5 — Directive 84/450 was subsequently amended by Directive 2005/29/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 concerning unfair business-to-consumer practices in the internal market (‘the Unfair Practices Directive’) (OJ 2005 L 149, p. 22).
Některé ze změn zavedených směrnicí 2005/29 se týkají ustanovení směrnice 84/450 týkajících se srovnávací reklamy, včetně jejího článku 3a.
Some of the amendments made by Directive 2005/29 relate to provisions of Directive 84/450 concerning comparative advertising, including Article 3a.
Směrnice 2005/29 byla nicméně přijata až po skutečnostech projednávaného případu; proto v tomto stanovisku použiji text směrnice 84/450 ve znění změny provedené směrnicí 97/55, a nikoli i ve znění změn zavedených směrnicí 2005/29.
However, Directive 2005/29 was adopted after the events at issue; the text I shall have in mind in this Opinion is therefore the text of Directive 84/450 as amended by Directive 97/55 and not the text resulting from the further amendments introduced by Directive 2005/29.
Směrnice 84/450 byla mimoto ode dne 12. prosince 2007 zrušena a nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě (Úř. věst. L 376, s.
Also, Directive 84/450 has recently been repealed and replaced, as from 12 December 2007, by Directive 2006/114/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006, concerning misleading and comparative advertising (OJ 2006 L 376, p.
Věc v původním řízení a předběžné otázky obchodními firmami, jinými rozlišovacími znaky, zbožím nebo službami inzerenta reklamy a soutěžitele; e) nemá za následek oslabení důvěry nebo hanobení ochranné známky, obchodní firmy, jiného rozlišovacího znaku, zboží, služeb, činností nebo postavení soutěžitele;
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling trade marks, trade names, other distinguishing marks, goods or services and those of a competitor;
O2 používá pro účely reklamy zejména na své mobilní telekomunikační služby různé obrázky bublin.
For the purpose of promoting its mobile phone services, in particular, O2 uses images of bubbles in various ways.
Kromě ochranné známky sestávající z kombinace písmene O a čísla 2 (dále jen „ochranné známky O2“) je zejména majitelem dvou obrazových ochranných známek, jež každá představuje statický obrázek bublin, které jsou zapsány ve Spojeném království pro telekomunikační zařízení a telekomunikační služby (dále jen „ochranné známky s bublinami“).
It is the proprietor, inter alia, of trade marks consisting of the combination of the letter O and the number 2 (‘the O2 trade marks’) and also of two pictorial trade marks, both consisting of static pictures of bubbles, registered in the United Kingdom for telecommunications apparatus and services (‘the bubbles trade marks’).
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že je prokázáno, že si spotřebitelé spojují obraz bublin ve vodě (zvláště na odstupňovaném modrém pozadí) v kontextu mobilních telekomunikačních služeb pouze s O2.
It is apparent from the order for reference that it is established that consumers associate images of bubbles in water (particularly against a graduated blue background) in the context of mobile phones exclusively with O2.
f) u výrobků s označením původu se vždy odvolává na výrobky se stejným označením; g) protiprávně netěží z dobré pověsti ochranné známky, obchodní firmy nebo jiných rozlišovacích znaků soutěžitele anebo označení původu konkurujících výrobků;
(g) it does not take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor or of the designation of origin of competing products;
H3G ve Spojeném království nabízí mobilní telekomunikační služby označované jako „3“ teprve od března 2003, zatímco jiní poskytovatelé služeb, mezi nimi O2, byli již na trhu dobře zavedeni.
H3G started providing mobile phone services in the United Kingdom, under the mark ‘3’, only in March 2003 when four other providers, including O2, were well established in the market.
V březnu 2004 H3G přišla s předplacenou službou označovanou jako „Threepay“ a během tohoto roku zahájila srovnávací reklamní kampaň, v jejímž rámci byla v televizi vysílána reklamní sdělení obsahující srovnání cen se službami soutěžících poskytovatelů služeb.
In March 2004 H3G launched a pay-as-you-go service called ‘Threepay’ and, in the same year, started their comparative advertising campaign using TV advertisements to make a price comparison with their competitors’ services.
O2 podala u High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, proti H3G žalobu z důvodu porušení práv k ochranným známkám O2 a ochranným h) nepředstavuje zboží nebo službu jako napodobeninu nebo reprodukci jiného zboží či služby, nesoucích chráněnou známku nebo chráněn[ou]á obchodní firm[u].“ I - 4238
(h) it does not present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name.’
6 odst. 1 písm. b) směrnice 89/104 byly splněny.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) referred to in Article 6(1)(b) of Directive 89/104 were satisfied.
známkám s bublinami v televizní reklamě rozšiřované posledně uvedenou společností, ve které byl využit pojem „O2“ a obrázky bublin v pohybu a stylizovaný animovaný obrázek čísla 3, a ze které v podstatě vyplývalo, že služba „Threepay“ je levnější než podobná služba poskytovaná O2 (dále jen „sporná reklama“).
trade marks in respect of a TV advertisement put out by H3G, in which the term ‘O2’ and moving pictures of bubbles were used, together with a stylised animated picture of a 3, and which implied essentially that the ‘Threepay’ service was cheaper than the similar service provided by O2 (‘the advertisement at issue’).
O2 se proti tomuto rozsudku odvolala ke Court of Appeal, přičemž zpochybňovala použití uvedené výjimky.
O2 brought an appeal against that judgment before the Court of Appeal, contending that the defence referred to did not apply.
Během tohoto řízení O2 následně upustila od uplatňování porušení ochranných známek O2 6a připustila, že srovnání ohledně cen odpovídalo skutečnosti a že jako celek nebyla sporná reklama v žádném ohledu klamavá, a nevyvolávala zvláště dojem žádné formy obchodního spojení mezi O2 a H3G.
In the course of the proceedings, O2 subsequently abandoned the claim of infringement of the O2 trade marks 6and accepted that the price comparison was true and that as a whole, the advertisement at issue was not misleading in any way and that, in particular, it did not suggest any form of trade connection between 02 and 3.
Průměrný divák by chápal použití O2 a bublin jako odkaz na O2 a její image a došel by k názoru, že šlo o reklamu soutěžitele, 3, který uvádí, že je levnější 7.
The average member of the public would see the use of 02 and the bubbles as a reference to 02 and its imagery and realise that this was an advertisement by a trade rival, 3, claiming that its own service cost less. 7
Za účelem rozhodnutí tohoto sporu považoval Court of Appeal rozhodnutím ze dne 14. prosince 2006 za nezbyté položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
In order to settle the dispute, the Court of Appeal, by decision of 14 December 2006, considered it necessary to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Žaloba na porušení práv z ochranné známky, směřovaná nadále pouze proti použití obrázků bublin ve sporné reklamě, byla zamítnuta rozsudkem ze dne 23. března 2006.
The action for infringement, now directed only against the use of the bubbles images in the advertisement at issue, was dismissed by judgment of 23 March 2006.
3a odst. 1 směrnice 84/450, takže podmínky pro použití
In essence, the court before which the action was brought held that the use of the bubbles images in the advertisement fell within Article 5(1)(b) of Directive 89/104, but that the advertisement complied with Article 3a(1) of Directive 84/450 and so the conditions for application of the defence
6 — Viz předkládací rozhodnutí, bod 3; písemné vyjádření O2, s.
6 — See order for reference, paragraph 3; O2’s written observations, p.
14, poznámka 4 a písemné vyjádření H3G, body 5 a 6.
14, note 4, and H3G’s written observations, paragraphs 5 and 6.
7 — Viz předkládací rozhodnutí, bod 11.
7 — See order for reference, paragraph 11.
Právní analýza
Legal analysis
Užívá-li obchodník ve srovnávací reklamě zapsanou ochrannou známku soutěžitele, musí být takové použití „nezbytné“, aby bylo v souladu s článkem 3a směrnice 84/450/EHS, ve znění pozdějších změn, a pokud ano, jaká jsou kritéria, podle nichž má být tato nezbytnost posuzována?
(2) Where a trader uses, in a comparative advertisement, the registered trade mark of a competitor, in order to comply with Article 3a of Directive 84/450 as amended must that use be “indispensable” and if so what are the criteria by which indispensability is to be judged?
K první předběžné otázce
The first question referred
Konkrétněji, pokud by existoval požadavek nezbytnosti, vylučoval by jakékoli použití označení, které není totožné se zapsanou ochrannou známkou, ale je jí velmi podobné?“
(3) In particular, if there is a requirement of indispensability, does the requirement preclude any use of a sign which is not identical to the registered trade mark but is closely similar to it?’
Pouze okrajově je třeba úvodem zmínit, že podle ustálené judikatury směrnice sama o sobě nemůže zakládat jednotlivci povinnost a není možno se jí jako takové vůči němu dovolávat, ale že při uplatnění vnitrostátních právních předpisů, ať už přijatých před nebo po směrnici, je vnitrostátní soud povinen vykládat toto právo v co možná největším rozsahu ve světle znění a účelu směrnice, aby tak dosáhl výsledku jí zamýšleného a vyhověl tak čl. 249 třetímu pododstavci ES 8.
It is scarcely necessary to point out first that, according to settled caselaw, a directive cannot of itself impose obligations on an individual and cannot therefore be relied upon as such against an individual but that, when applying domestic law, whether adopted before or after the directive, the national court which has to interpret that law must do so, as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive so as to achieve the result it has in view and thereby comply with the third paragraph of Article 249 EC.
Odkazy na ustanovení směrnic 89/104 a 84/450 je třeba v tomto řízení o předběžné otázce chápat právě v tomto kontextu.
8 That is the context in which the references to the provisions of Directives 89/104 and 84/450 are to be understood for the purposes of the present reference for a preliminary ruling.
5 odst. 1 písm. a) směrnice 89/104, s přístupem obsaženým v novější judikatuře, která směřuje spíše k opačnému řešení.
I note in particular, in this connection, the difficulty of reconciling the approach adopted by the Court in BMW, 10from which it seems to follow that the use by a third party of another’s trade mark, not to distinguish that party’s own goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of the trade mark, does not of itself escape Article 5(1)(a) of Directive 89/104, with the approach adopted in more recent judgments, which tend rather to favour the opposite solution.
V rozsudku BMW měl Soudní dvůr za to, že použití ochranné známky jiné osoby v reklamě za účelem odlišení zboží maji­tele ochranné známky jako předmětu služeb poskytovaných inzerentem reklamy spadá do působnosti čl.
In BMW, the Court held that the use in an advertisement of another’s trade mark to distinguish the goods of the proprietor of the trade mark as the subject of the services provided by the advertiser fell within the ambit of Article 5(1)(a) of Directive 89/104, subject to the provisions of Article 6 or Article 7 of that directive. 11
5 odst. 1 směrnice 89/104, pokud třetí osoba v rámci obchodních činností
In Hölterhoff, 12the Court held that the proprietor of a trade mark cannot rely on his exclusive right under Article 5(1) of Directive 89/104 where a third party, in the
10 — Rozsudek ze dne 23. února 1999 (C-63/97, Recueil, s. I-905).
10 — Case C-63/97 [1999] ECR I-905.
11 — Výše uvedený rozsudek BMW, bod 38.
11 — BMW, paragraph 38.
Jednalo se prodej ojetých vozidel a o servis automobilů BMW.
The services in question were the sale of second-hand BMW cars and the repair and maintenance of BMWs.
12 — Rozsudek ze dne 14. května 2002 (C-2/00, Recueil, s. I-4187, bod 17).
12 — Case C-2/00 [2002] ECR I-4187, paragraph 17.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-533/06 neskrývá, že zboží pochází z její vlastní výroby, a používá dotčenou ochrannou známku pouze pro účely popisu zvláštních vlastností zboží, které nabízí 13, takže je vyloučeno, aby použitá ochranná známka byla vykládána tak, že odkazuje na podnik, ve kterém bylo uvedené zboží vyrobeno.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 course of commercial negotiations, reveals the origin of goods which he has produced himself and uses the sign in question solely to denote the particular characteristics of the goods he offers for sale, 13so that there can be no question of the trade mark used being perceived as a sign indicative of the undertaking of origin.
věcné vazby v obchodním styku mezi zbožím třetí osoby a majitelem ochranné známky, a mohlo tedy ohrozit záruku původu, která představuje základní funkci ochranné známky.
material link in the course of trade between the goods concerned and the trade mark proprietor and was therefore liable to jeopardise the guarantee of origin which constitutes the essential function of the mark.
Soudní dvůr rozhodl, že se tudíž jednalo použití, proti kterému se majitel ochranné známky mohl bránit v souladu s čl. 5 odst.
The Court held that it was consequently a use which the trade mark proprietor might prevent in accordance with Article 5(1) of Directive 89/104. 16
V rozsudku Arsenal Football Club 14Soudní dvůr upřesnil, že výlučné právo stanovené v čl.
In Arsenal Football Club, 14the Court ruled that the exclusive right under Article 5(1)(a) of Directive 89/104 was conferred ‘in order to enable the trade mark proprietor to protect his specific interests as proprietor, that is, to ensure that the trade mark can fulfil its functions’ and that ‘[t]he exercise of that right must therefore be reserved to cases in which a third party’s use of the sign affects or is liable to affect the functions of the trade mark, in particular its essential function of guaranteeing to consumers the origin of the goods’. 15
5 odst. 1 písm. a) směrnice [89/104] musí být vykládán v tom smyslu, že se týká užívání označení totožného s ochrannou známkou pro zboží uváděné na trh nebo služby poskytované třetí osobou, které jsou totožné s těmi, pro něž je ochranná známka zapsána“.
In Adam Opel 17the Court held that, ‘[a]part from [the] specific case of use of a trade mark by a thirdparty provider of services having as subject-matter the products bearing that trade mark’, such as the case examined in the judgment in BMW, ‘Article 5(1)(a) of the directive [Directive 89/104] must be interpreted as covering the use of a sign identical to the trade mark in respect of goods marketed or services supplied by the third party which are identical to those in respect of which the trade mark is registered’.
V tomtéž rozsudku Soudní dvůr uvedl, že použití dotčeného označení nebylo v daném případě zjevně určeno pro čistě popisné účely, což by jinak bylo vyloučeno z působnosti zmíněného ustanovení, ale mělo takovou povahu, že způsobilo dojem
In the same judgment, the Court noted that, in that particular case, the use of the sign in question was obviously not intended for purely descriptive purposes, which would otherwise be excluded from the scope of the abovementioned provision, but was such as to create the impression that there was a
Použití ochranné známky jiné osoby třetí osobou za účelem odlišení zboží a služeb
Thus, the use of another’s trade mark by a third party to distinguish the goods or
13 — V tomto případě bylo prokázáno, že třetí osoba používala označení chráněná ochrannou známkou jiné osoby pouze za účelem popisu vlastností, a konkrétně typu výbrusu drahých kamenů, které nabízela k prodeji (viz výše uvedený rozsudek Hölterhoff, bod 10).
13 — In that case, it was established that the third party used the descriptions covered by another’s trade mark solely in order to describe the qualities and, more specifically, the type of cut of the precious stones offered for sale (see Hölterhoff, paragraph 10).
14 — Rozsudek ze dne 12. listopadu 2002 (C-206/01, Recueil, s. I-10273).
14 — Case C-206/01 [2002] ECR I-10273.
17 — Výše uvedený, body 27 a 28 (kurziva provedena autorem tohoto stanoviska).
16 — Arsenal Football Club, paragraphs 54 to 56 and 60.17 — Paragraphs 27 and 28 (emphasis added).
Co se týče tohoto posledně uvedeného aspektu, dotčená směrnice zavedením článku 3a do směrnice 84/450 upřesňuje podmínky přípustnosti srovnávací reklamy 18, v jejichž světle, jak to vyplývá ze sedmého bodu odůvodnění směrnice 97/55, je možné „určit, jaká jednání v oblasti srovnávací reklamy mohou narušit soutěž, způsobit újmu soutěžitelům a negativně ovlivnit spotřebitelovu volbu“.
In that connection, that directive, by introducing Article 3a into Directive 84/450, specifies the conditions on which comparative advertising is permitted, 18in the light of which, as explained in the seventh recital in the preamble to Directive 97/55, it is possible ‘to determine which practices relating to comparative advertising may distort competition, be detrimental to competitors and have an adverse effect on consumer choice’.
Jak Soudní dvůr již zdůraznil, cílem bylo „stanovit podmínky, za kterých musí být srovnávací reklama považována za dovolenou v rámci vnitřního trhu“ 19.
As the Court has already noted, the objective was ‘the establishment of conditions in which comparative advertising must be regarded as lawful in the context of the internal market’.
Z toho podle Soudního dvora vyplývá, že „směrnicí 84/450 byla provedena vyčerpávající harmonizace podmínek přípustnosti srovnávací reklamy v členských státech“, a „tato harmonizace svou povahou znamená, že přípustnost srovnávací reklamy v celém Společenství je třeba posuzovat výlučně ve světle kriterií stanovených zákonodárcem Společenství“ 20.
19It follows, according to the Court, that ‘Directive 84/450 carried out an exhaustive harmonisation of the conditions under which comparative advertising in Member States might be lawful’, and that ‘[s]uch harmonisation implies by its nature that the lawfulness of comparative advertising throughout the Community is to be assessed solely in the light of the criteria laid down by the Community legislature’. 20
18 — Viz článek 1 směrnice 84/450, na základě kterého je jejím „účelem chránit spotřebitele, osoby provozující obchod, živnost, řemeslo nebo vykonávající svobodné povolání, jakož i zájmy široké veřejnosti proti klamavé reklamě a jejím nekalým účinkům, a stanovit podmínky, za nichž je dovolena srovnávací reklama“ (kurziva provedena autorem tohoto stanoviska).
18 — See Article 1 of Directive 84/450, according to which ‘the purpose of [the] Directive is to protect consumers, persons carrying on a trade or business or practising a craft or profession and the interests of the public in general against misleading advertising and the unfair consequences thereof and to lay down the conditions under which comparative advertising is permitted’ (my emphasis).
19 — Rozsudek ze dne 8. dubna 2003, Pippig Augenoptik (C-44/01, Recueil, s. I-3095, bod 38; viz rovněž bod 43).
19 — Case C-44/01 Pippig Augenoptik [2003] ECR I-3095, paragraph 38; see also paragraph 43.