natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rozhodl, že v rámci trestního řízení, a konkrétněji v rámci vykonávacího řízení probíhajícího po vydání konečného odsuzujícího rozsudku pojem „oběť“ ve smyslu tohoto rámcového rozhodnutí nezahrnuje právnické osoby, které utrpěly škodu přímo způsobenou konáním či opomenutím, jež porušuje trestněprávní předpisy členského státu, jelikož cílem zákonodárce bylo zahrnout pod tento pojem výlučně fyzické osoby, které jako oběti utrpěly škodu v důsledku trestného činu.
The framework decision is not intended to harmonise the substantive criminal law of the Member States: it provides for approximation of the laws and regulations of the Member States with regard to judicial cooperation in criminal matters and its purpose is to introduce a simplied system for the surrender, between national judicial authorities, of convicted persons or suspects for the purpose of enforcing judgments or conducting criminal proceedings.
Tento výklad nemůže být podle Soudního dvora zpochybněn z důvodu, že není v souladu s ustanovením směrnice Rady 2004/8050o odškodňování obětí trestných činů, neboť i za předpokladu, že by ustanovení směrnice přijaté na základě Smlouvy o ES mohla mít nějaký dopad na výklad ustanovení rámcového rozhodnutí, které se zakládá na Smlouvě o Evropské unii, a že by pojem „oběť“ ve smyslu této směrnice mohl být vykládán tak, že zahrnuje právnické osoby, upravují rámcové rozhodnutí a uvedená směrnice odlišné oblasti a nejsou ve vztahu, který by si žádal jednotný výklad dotčeného pojmu.
It was not adopted in a manner contrary to Article 34(2) EU, which lists and denes, in general terms, the dierent types of legal instruments which may be used in the pursuit of the objectives of the Union set out in Title VI of the Treaty on European Union, and cannot be construed as meaning that the approximation of the laws and regulations of the Member States by the adoption of a framework decision cannot relate to areas other than those mentioned in Article 31(1)(e) EU and, in particular, the matter of the European arrest warrant.
Několik rozsudků Soudního dvora spadá do oblasti boje proti terorismu.
Nor does Article 34(2) EU establish any order of priority between the dierent instruments listed.
Ve věci PKK a KNK v. Rada (rozsudek ze dne 18. ledna 2007, C-229/05 P, Sb. rozh. s.
This conclusion is not invalidated by the fact that the framework decision was to replace from 1 January 2004, solely in relations between Member States, the corresponding provisions of the earlier conventions on extradition.
I-439) Soudní dvůr zejména zdůraznil požadavky spojené s právem jednotlivců na účinnou soudní ochranu, a to konkrétně v případě nařízení č.
Any other interpretation, unsupported by either Article 34(2) EU or any other provision of the Treaty on European Union, would risk depriving of its essential eectiveness the Council’s recognised power to adopt framework decisions in fields previously governed by international conventions.
2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům [entitám] s cílem bojovat proti terorismu.
Moreover, the fact that the framework decision dispenses with verication of the requirement of double criminality in respect of certain oences is in keeping with the principle of the legality of criminal oences and penalties and with the principle of equality and nondiscrimination.
V souvislosti s prováděním rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1373(2001) rozhodla Rada Evropské unie v roce 2002 zapsat Stranu pracujících Kurdistánu (PKK) na seznam teroristických organizací, což vedlo ke zmrazení jejích nančních prostředků.
In Case C-467/05 Dell’Orto (judgment of 28 June 2007), the Court was called upon to rule on the concept of victim for the purposes of Council Framework Decision 2001/220/JHA (49).
Proti tomuto rozhodnutí byla podána žaloba prvním žalobcem jménem PKK a druhým žalobcem jménem Národního kongresu Kurdistánu (KNK). Jelikož Soud prvního stupně odmítl žalobu jako nepřípustnou, podali oba žalobci kasační opravný prostředek k Soudnímu dvoru.
It ruled that, in criminal proceedings and, in particular, in enforcement proceedings following a judgment which resulted in a final criminal conviction, the concept of ‘victim’ for the purposes of that framework decision does not include legal persons who have suered harm directly caused by acts or omissions violating the criminal law of a Member State, the legislature’s object being to limit its scope exclusively to natural persons who are victims of
Rámcové rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 (Úř. věst. L 82, s. 1; Zvl. vyd. 19/07, s. 65).
Council Framework Decision 2001/220/JHA of 15 March 2001 on the standing of victims in criminal proceedings (OJ 2001 L 82, p. 1).
Vývoj a činnost nančním službám, pokud jde o osoby, skupiny nebo entity, kterých se toto nařízení týká, ale i jejich pověst a politická činnost je poškozena skutečností, že jsou označeny za teroristy.
Proceedings harm resulting from a criminal act. This interpretation cannot, according to the Court, be challenged on the ground that it is not in keeping with the provision of Directive 2004/80 (50) relating to compensation to crime victims, for even supposing that the provisions of a directive adopted on the basis of the EC Treaty were capable of having any eect on the interpretation of the provisions of a framework decision based on the Treaty on European Union and that the concept of victim for the purposes of the directive could be interpreted to include legal persons; the directive and the framework decision regulate dierent fields and are not linked in a manner calling for a uniform interpretation of the concept in question.
1 odst. 4 až 6 společného postoje 2001/93152 může být osoba, skupina nebo entita zahrnuta na seznam osob, skupin a entit, na které se toto nařízení vztahuje, pouze tehdy, existují-li určité důkazy a s výhradou přesné identikace uvedených osob, skupin nebo entit.
In Case C-229/05 P PKK and KNK v Council [2007] ECR I-439, in the particular instance of Regulation No 2580/2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism, the Court stressed the requirements linked to the right of individuals to eective judicial protection.
Mimoto je upřesněno, že jméno osoby, skupiny nebo entity může být na uvedeném seznamu ponecháno pouze na základě pravidelného prověření její situace Radou.
In the context of the implementation of Resolution 1373 (2001) of the United Nations Security Council, the Council of the European Union decided in 2002 to include the Kurdistan Workers’ Party (PKK) in a list of terrorist organisations, which led to the freezing of its funds.
Musí být umožněno, aby všechny tyto skutečnosti mohly být přezkoumány soudem.
An action challenging that decision was brought by a first applicant on behalf of the PKK and by a second applicant on behalf of the Kurdistan National Congress (KNK).
Soudní dvůr z toho vyvodil, že má-li zákonodárce Společenství za to, že určitá entita má existenci dostatečnou k tomu, aby byla předmětem omezujících opatření stanovených nařízením č.
The latter held, in particular, that in respect of the abovementioned regulation, it is especially important for judicial protection to be eective because the restrictive measures laid down by that regulation have serious consequences.
2580/2001, koherence a spravedlnost si vynucují uznat, že tato entita i nadále požívá existence dostatečné ke zpochybnění těchto opatření. Jakýkoliv jiný závěr by měl za následek, že by určitá organizace mohla být zahrnuta na seznam teroristických organizací, aniž by mohla proti tomuto zahrnutí podat žalobu.
Not only are all financial transactions and financial services thereby prevented in the case of a person, group or entity covered by the regulation, but also their reputation and political activity are damaged by the fact that they are classied as terrorists.
V důsledku toho Soudní dvůr zrušil usnesení Soudu prvního stupně v rozsahu, v němž odmítl žalobu podanou žalobcem jednajícím jménem PKK.
According to Article 2(3) of Regulation No 2580/2001 (51), read in conjunction with Article 1(4) to (6) of Common Position 2001/931/CFSP (52), a person, group or entity can be included in the list of persons, groups and entities to whom and to which that regulation applies only if there is certain reliable information, and the persons, groups or entities covered must be precisely identied.
Ve věcech Gestoras Pro Amnistía a další v. Rada, jakož i Segi a další v. Rada (rozsudky ze dne 27. února 2007, C-354/04 P, Sb. rozh. s.
In addition, it is made clear that the names of persons, groups or entities can be kept on the list only if the Council reviews their situation periodically.
I-1579, a C-355/04 P, Sb. rozh. s.
All these matters must be open to judicial review.
Poznamenal nejprve, že mu zákonodárce Společenství nepřiznává v rámci hlavy VI Smlouvy o Evropské unii týkající se policejní a soudní spolupráce v trestních věcech žádnou pravomoc rozhodovat o žalobách na náhradu škody.
The Court concluded therefrom that if the Community legislature takes the view that an entity retains an existence sucient for it to be subject to the restrictive measures laid down
2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 70; Zvl. vyd. 18/01, s. 217).
Regulation (EC) No 2580/2001 of 27 December 2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism (OJ 2001 L 344, p. 70).
Společný postoj Rady 2001/931/SZBP ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 93).
Common Position 2001/931/CFSP of 27 December 2001 on the application of specic measures to combat terrorism (OJ 2001 L 344, p. 93).
Soudní dvůr otázkou náležet ve vztahu ke všem ustanovením přijatým Radou bez ohledu na jejich povahu nebo formu, která vyvolávají právní účinky ve vztahu k třetím osobám.
Court of Justice by Regulation No 2580/2001, it must be accepted, on grounds of consistency and justice, that that entity continues to have an existence sucient to contest those measures.
Bylo by pak věcí Soudního dvora, aby případně určil, že společný postoj vyvolává právní účinky ve vztahu k třetím osobám, aby mu vrátil jeho opravdovou kvalikaci a rozhodl o předběžné otázce.
In consequence, the Court set aside the order of the Court of First Instance in so far as it dismissed the application of the appellant acting on behalf of the PKK.
Soudní dvůr pak dále konstatoval, že je věcí vnitrostátních soudů vykládat a uplatňovat svá vnitrostátní procesní pravidla upravující podání žaloby takovým způsobem, jaký umožňuje fyzickým a právnickým osobám napadnout soudní cestou legalitu všech rozhodnutí a jiných vnitrostátních opatření týkajících se vypracování nebo použití aktu Evropské unie vůči nim a požadovat náhradu případně utrpěné škody.
In Case C-354/04 P Gestoras Pro Amnistía and Others v Council [2007] ECR I-1579 and C-355/04 P Segi and Others v Council [2007] ECR I-1657, the Court rejected the appeals brought by two organisations seeking damages for the harm allegedly sustained as a result of their inclusion in the list of persons, groups or entities involved in terrorist acts, annexed to a common position of the Council (53).
Soudní dvůr tedy dospěl k závěru, že navrhovatelé nejsou zbaveni účinné soudní ochrany a že usnesení Soudu nezasahují do jejich práva na takovou ochranu.
First, the Court observed that, in the framework of Title VI of the Treaty on European Union on police and judicial cooperation in criminal matters, the Community legislature has conferred no jurisdiction on the Court of Justice to entertain any action for damages whatsoever.
Ve věci Möllendorf a Möllendorf-Niehuus (rozsudek ze dne 11. října 2007, C-117/06) rozhodl Soudní dvůr, že prodej nemovitosti nesmí být proveden v případě, že právo Společenství v mezidobí uložilo povinnost zmrazit hospodářské zdroje kupujícího.
Nevertheless, the Court continued, applicants wishing to challenge before the courts the lawfulness of a common position are not deprived of all judicial protection.
Poté, co byla u německého soudu podána žaloba proti rozhodnutí, kterým Grundbuchamt (správní orgán příslušný k zápisům do katastru nemovitostí) zamítl provést konečný vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí, jež je v německém právu nezbytnou podmínkou k nabytí vlastnického práva k nemovitosti, dotázal se tento soud Soudního dvora, zda ustanovení nařízení č.
Article 35(1) EU, in that it does not enable national courts to refer a question to the Court for a preliminary ruling on a common position but only a question concerning decisions or framework decisions, treats as acts capable of being the subject of such a reference for a preliminary ruling all measures adopted by the Council and intended to produce legal effects in relation to third parties.
881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem54 zakazují provedení vkladu vlastnického práva kupujícímu, který byl po uzavření kupní smlouvy zapsán na seznam osob spojených s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem, který je připojený k uvedenému nařízení.
Given that the preliminary ruling procedure is designed to guarantee observance of the law in the interpretation and application of the Treaty, the right to make a reference to the Court for a preliminary ruling must therefore exist in respect of all measures adopted by the Council, whatever their nature or form, which are intended to have legal effects in relation to third parties.
Soudní dvůr odpověděl kladně, když konstatoval, že čl. 2 odst.
It would then fall to the Court to nd, where appropriate, that the common position is intended to produce legal eects in relation to third parties, to accord it its true classication and to give a preliminary ruling.
3 nařízení č. 881/2002 musí být vykládán v tom smyslu, že v situaci, kdy jak smlouva o koupi nemovitosti, tak i dohoda o převodu vlastnického práva k této nemovitosti byly uzavřeny před datem zápisu kupujícího na seznam nacházející se v příloze I uvedeného nařízení a kdy kupní cena byla rovněž zaplacena před tímto datem, zakazuje toto ustanovení po uvedeném datu provést konečný vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí v rámci plnění uvedené smlouvy.
Finally, the Court found that it is for the courts and tribunals of the Member States to interpret and apply national procedural rules governing the exercise of rights of action in a way that enables natural and legal persons to challenge before the courts the lawfulness of any decision or other national measure relating to the drawing up of an act of the European Union or to its application to them and to seek compensation for any loss suered.
Soudní dvůr měl totiž jednak za to, že se uvedené ustanovení použije na jakékoliv zpřístupnění hospodářského zdroje, a tudíž rovněž na akt, který vyplývá z plněnísynallagmatické smlouvy a který byl dohodnut výměnou za platbu hospodářského protiplnění.
The Court replied that they do, finding that in a situation in which both the contract for the sale of immovable property and the agreement on the transfer of ownership of that property have been concluded before the date on which the purchaser is included in the list in Annex I to that regulation, and in which the sale price has also been paid before that date, Article 2(3) of Regulation (No 881/2002 must be interpreted as prohibiting final registration, in performance of that contract, of the transfer of ownership in the land register after that date.
Dále musí být článek 9 stejného nařízení chápán tak, že opatření, která ukládá toto nařízení, mezi nimiž se nachází zmrazení hospodářských zdrojů, zakazují rovněž dokonání aktů, jež směřují k naplnění smluv uzavřených před vstupem uvedeného nařízení v platnost.
Further, Article 9 of that regulation must be understood as meaning that the measures laid down in the regulation, which include the freezing of economic resources, also prohibit the completion of acts which implement contracts concluded before the entry into force of that regulation.
(Protokolární pořádek ze dne 7. října 2007)
(Order of precedence as at 7 October 2007)
První řada, zleva doprava:
First row, from left to right:
Předsedové senátů J. Klučka a P. Kūris; první generální advokátka J. Kokott; předsedové senátů A. Rosas a P. Jann; předseda Soudního dvora V. Skouris; předsedové senátů C. W. A. Timmermans, K. Lenaerts, R. Schintgen a E. Juhász.
J. Klučka, President of Chamber; P. Kūris, President of Chamber; J. Kokott, First Advocate General; A. Rosas, President of Chamber; P. Jann, President of Chamber; V. Skouris, President of the Court; C. W. A. Timmermans, President of Chamber; K. Lenaerts, President of Chamber; R. Schintgen, President of Chamber; E. Juhász, President of Chamber.
Druhá řada, zleva doprava:
Second row, from left to right:
Soudci G. Arestis, K. Schiemann, soudkyně R. Silva de Lapuerta a soudce A.Tizzano; generální advokát D. Ruiz-Jarabo Colomer; soudkyně J. N. Cunha Rodrigues; generální advokát M. Poiares Maduro; soudci J. Makarczyk a A. Borg Barthet.
G. Arestis, Judge; K. Schiemann, Judge; R. Silva de Lapuerta, Judge; A. Tizzano, Judge; D. Ruiz-Jarabo Colomer, Advocate General; J. N. Cunha Rodrigues, Judge; M. Poiares Maduro, Advocate General; J. Makarczyk, Judge; A. Borg Barthet, Judge.
Třetí řada, zleva doprava:
Third row, from left to right:
Generální advokát P. Mengozzi; soudci L. Bay Larsen, E. Levits, J. Malenovský, M. Ilešič, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh; generální advokátka E. Sharpston; soudkyně P. Lindh.
P. Mengozzi, Advocate General; L. Bay Larsen, Judge; E. Levits, Judge; J. Malenovský, Judge; M. Ilešič, Judge; U. Lõhmus, Judge; A. Ó Caoimh, Judge; E. Sharpston, Advocate General; P. Lindh, Judge.
Čtvrtá řada, zleva doprava:
Fourth row, from left to right:
Vedoucí soudní kanceláře R. Grass; soudci A. Arabadžev a T. von Danwitz; generální advokáti J. Mazák a Y. Bot; soudce J.-C. Bonichot; generální advokátka V. Trstenjak; soudkyně C. Toader.
R. Grass, Registrar; A. Arabadjiev, Judge; T. von Danwitz, Judge; J. Mazák, Advocate General; Y. Bot, Advocate General; J.-C. Bonichot, Judge; V. Trstenjak, Advocate General; C. Toader, Judge.
Vassilios Skouris narozen v roce 1948; diplom obdržel na svobodné univerzitě v Berlíně (1970); doktorát z ústavního a správního práva na univerzitě v Hamburku (1973); profesor na univerzitě v Hamburku (1972–1977); profesor veřejného práva na univerzitě v Bielefeldu (1978); profesor veřejného práva na univerzitě v Soluni (1982); ministr vnitra (v letech 1989 a 1996); člen správního výboru na krétské univerzitě (1983–1987); ředitel Centra mezinárodního a evropského hospodářského práva v Soluni (od roku 1997–2005); předseda Řeckého sdružení pro evropské právo (1992–1994); člen Řeckého národního výboru pro výzkum (1993–1995); člen Vrchního výboru pro výběr řeckých zaměstnanců státní správy (1994–1996); člen vědecké rady Akademie evropského práva v Trevíru (od 1995); člen správního výboru Řecké národní školy veřejné správy (1995–1996); člen vědecké rady ministerstva zahraničních věcí (1997–1999); předseda Řecké ekonomické a sociální rady v roce 1998; soudce Soudního dvora od 8. června 1999; předseda Soudního dvora od 7. října 2003.
Born 1948; graduated in law from the Free University, Berlin (1970); awarded doctorate in constitutional and administrative law at Hamburg University (1973); Assistant Professor at Hamburg University (1972–77); Professor of Public Law at Bielefeld University (1978); Professor of Public Law at the University of Thessaloniki (1982); Minister for Internal Aairs (in 1989 and 1996); Member of the Administrative Board of the University of Crete (1983–87); Director of the Centre for International and European Economic Law, Thessaloniki (1997–2005); President of the Greek Association for European Law (1992–94); Member of the Greek National Research Committee (1993–95); Member of the Higher Selection Board for Greek Civil Servants (1994–96); Member of the Academic Council of the Academy of European Law, Trier (from 1995); Member of the Administrative Board of the Greek National Judges’ College (1995–96); Member of the Scientic Committee of the Ministry of Foreign Aairs (1997–99); President of the Greek Economic and Social Council in 1998; Judge at the Court of Justice since 8 June 1999; President of the Court of Justice since 7 October 2003.
Dámaso Ruiz-Jarabo Colomer narozen v roce 1949; soudce; soudce Consejo General del Poder Judicial (Vrchní soudcovské rady); profesor; vedoucí kanceláře předsedy Vrchní soudcovské rady; soudce ad hoc Evropského soudního dvora pro lidská práva; soudce Tribunal Supremo od roku 1996; generální advokát Soudního dvora od 19. ledna 1995.
Born 1949; Judge at the Consejo General del Poder Judicial (General Council of the Judiciary); Professor; Head of the Private Oce of the President of the Consejo General del Poder Judicial; ad hoc Judge at the European Court of Human Rights; Judge at the Tribunal Supremo (Supreme Court) from 1996; Advocate General at the Court of Justice since 19 January 1995.
Romain Schintgen narozen v roce 1939; vysokoškolské studium na právnické a ekonomické fakultě univerzit v Montpellier a Paříži; doktor práv (1964); advokát (1964); advokát oprávněný vystupovat před vyššími soudy (1967); ministerský rada na ministerstvu práce a sociálních věcí; člen (1978–1989), poté předseda (1988–1989) Hospodářské a sociální rady; člen představenstva Národní úvěrové a investiční společnosti a Evropské satelitní společnosti (až do roku 1989); člen (1993–1995), poté předseda rady Mezinárodního univerzitního institutu v Lucemburku (1995–2004); vyučující na Lucemburské univerzitě; vládní člen výboru Evropského sociálního fondu, poradního výboru pro volný pohyb pracovníků a správní rady Evropské nadace pro zlepšování pracovních a životních podmínek (do roku 1989); soudce Soudu prvního stupně od 25. září 1989 do 11. července 1996; soudce Soudního dvora od 12. července 1996.
Born 1939; university studies in the Faculties of Law and Economics at Montpellier and Paris; Doctor of Laws (1964); Lawyer (1964); Lawyeradvocate (1967); General Administrator at the Ministry of Labour and Social Security; Member (1978–89), then President (1988–89), of the Economic and Social Council; Director of the Société nationale de crédit et d’investissement and of the Société européenne des satellites (until 1989); Member (1993–95), then Chairman of the Board (1995–2004), of the International University Institute of Luxembourg; Lecturer at the University of Luxembourg; Government Representative on the European Social Fund Committee, the Advisory Committee on Freedom of Movement for Workers and the Administrative Board of the European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions (until 1989); Judge at the Court of First Instance from 25 September 1989 to 11 July 1996; Judge at the Court of Justice since 12 July 1996.