natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Invazivní druhy představují významnou a rychle narůstající hrozbu pro původní biologickou rozmanitost v Evropě.
There is a range of options: from ‘business as usual’, to better implementing or adapting existing EU legislation, or to drawing up a new, comprehensive approach.
Rostliny a živočichové, kteří proniknou do nových, neznámých biotopů, mohou původní flóru a faunu vytlačit a poškodit životní prostředí.
The North European and Baltic Network on Invasive Alien Species (NOBANIS) is a regional portal supplying information on alien species in northern and central Europe.
Tyto organismy se označují jako „invazivní druhy “.
It involves 18 partner countries within and beyond the EU, and connects with regional and global networks and projects on invasive aliens species.
Invazivní druhy mají také ekonomické a sociální dopady, například na lidské zdraví, rybolov, zemědělství a na výrobu potravin.
In the meantime, there are moves to set up a European Early Warning and Information System, which would be an important step forward.
Rozšíření těchto druhů urychlily mezinárodní obchod, cestovní ruch a přeprava zboží.
Of the 724 recorded animal extinctions in the last 400 years, about half were island species.
Nedávno EU předložila návrhy celoevropské strategie pro řešení problematiky invazivních druhů.
EU website: http://ec.europa.eu/environment/nature/invasivealien/index_en.htm
Důležité je včasné odhalení: je daleko snazší a nákladově efektivnější zasáhnout proti nově příchozím druhům předtím, než v novém prostředí zdomácní.
Scope for EU action: http://ec.europa.eu/environment/nature/invasivealien/docs/2006_06_ias_scope_options.pdf
Abychom v tomto boji zvítězili, je třeba zvyšovat povědomí veřejnosti o invazivních druzích.
The UN has chosen Invasive Alien Species as the theme for the annual International Day for Biological Diversity, on 22 May 2009.
EU prot proti i změně změně k k l li m a tu i m a tu
EU action against climate change
Systém EU pro
The EU Emissions Trading Scheme
Verze 2009
2009 edition
Bezplatná telefonní linka* :00 800 6 7 8 9 10 11* Někteří operátoři mobilních sítí neumožňují volání na čísla s předvolbou 00 800 nebo tyto hovory zpoplatňují.
Europe Direct is a service to help you find answersto your questions about the European Union New freephone number:00 800 6 7 8 9 10 11(*) Certain mobile telephone operators do not allow access to 00 800 numbers or these calls may be billed.
Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na Internetu.Můžete se s nimi seznámit na evropském serveru (http://ec.europa.eu).Katalogové údaje jsou uvedeny na konci této publikace.Lucemburk : Úřad pro úřední tisky Evropských společenství, 2009
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet.It can be accessed through the Europa server (http://ec.europa.eu).Cataloguing data can be found at the end of this publication.Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 2008
ISBN 978-92-79-13400-5doi 10.2779/81254© Evropská společenství, 2009Kopírování je povoleno pouze se souhlasem autora.
ISBN 978-92-79-12255-2© European Communities, 2008Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
Vytištěno na recyklovaném papíře, kterému byla udělena ekoznačka EU pro grafický papír (http://ec.europa.eu/ecolabel)
Printed on recycled paper that has been awarded the EU eco-label for graphic paper (http://ec.europa.eu/environment/ecolabel)
Akce EU proti změně klimatu
EU action against climate change
Úvod Zásady systému EU pro obchodování s emisemi Realizace ve fázích Emisní povolenky Jaký užitek budou mít z obchodu s emisemi společnostia jak prospěje životnímu prostředí?
Introduction Principles of the EU ETS Implementation in phases Emission allowances How does emissions trading benet companies and the environment?
Revidovaný systém od roku 2013 Co systém EU pro obchodování s emisemi zahrnuje Národní alokační plány Přidělování povolenek od roku 2013 Zajištění dodržování pravidel Monitorování, ohlašování a ověřování emisí Registry transakcí Obchodování v praxi Vytváření poptávky po kreditech třetích zemí Propojení s dalšími systémy obchodování s emisemi
A revised system from 2013 What the EU ETS covers National allocation plans Allocation of allowances from 2013 Ensuring compliance Monitoring, reporting and verifying emissions Transaction registries Trading in practice Creating demand for third-country credits Linking up with other emissions trading systems
Otevřený systém pro snížení emisí skleníkových plynů a podporu globální inovace
An open system for cutting greenhouse gas emissions and driving global innovation
Evropská unie je hlavním aktérem v globálním úsilí o snížení emisí skleníkových plynů vyprodukovaných lidskou činností. Hrozí totiž, že tyto emise způsobí nebezpečné změny světového klimatu.
The European Union is leading global efforts to reduce greenhouse gas emissions from human activities that are threatening to cause dangerous changes in the world’s climate.
Svou strategii, jak nákladově efektivním způsobem snížit vlastní emise skleníkových plynů, staví Evropská unie na systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS).
As the cornerstone of its strategy for cutting its own greenhouse gas emissions cost-effectively, the European Union has developed the EU Emissions Trading Scheme (EU ETS).
Byl spuštěn na začátku roku 2005 a je celosvětově prvním mezinárodním systémem, který stropy pro povolenky na emise oxidu uhličitého (CO
Launched at the start of 2005, the EU ETS is the world’s first international company-level ‘cap-and- trade’ system of allowances for emitting carbon dioxide (CO2) and other greenhouse gases.
– mezinárodní obchod s emisemi, mechanismus čistého rozvoje (CDM) a společná realizace (JI) – a rychle se stal hnací silou růstu mezinárodního trhu s uhlíkem.
Clean Development Mechanism (CDM) and Joint Implementation (JI) – the mandatory system has rapidly become the dynamo behind the expansion of the international carbon market.
Systém EU ETS zpoplatňuje každou tunu vypuštěného uhlíku, a stimuluje tak investice do nízkouhlíkových technologií.
By putting a price on each tonne of carbon emitted, the EU ETS is driving investment in low-carbon technologies.
Přinutil představitele společností, aby se náklady spojenými s emisemi programově zabývali, a zasazuje se tak o to, aby podniky usilovaly o důmyslná a kreativní řešení vedoucí k inovačním a co nejhospodárnějším způsobům boje proti změně klimatu.
It has forced the cost of emissions onto the agenda of company boards, thus marshalling the ingenuity and creativity of the business community in finding innovative and least-cost ways to fight climate change.
Dal vzniknout celé řadě přidružených sektorů v odvětví služeb, jako jsou obchodování s uhlíkem, finance s tímto obchodem spojené, kontrolování emisí uhlíku a měření uhlíkové stopy.
The system has spawned a host of related new service sectors such as carbon trading, carbon finance, carbon management and carbon auditing.
Systém EU ETS by měl Evropské unii umožňovat, aby snížení emisí v míře stanovené Kjótským protokolem dosáhla při vynaložení méně než 0,1% HDP, což je podstatně méně, než kolik by muselo být vydáno při neexistenci systému.
The EU ETS should allow the European Union to achieve its emission reduction target under the Kyoto Protocol at a cost of below 0.1 % of GDP, significantly less than would otherwise be the case.
Zároveň bude mít klíčový význam pro to, aby EU dokázala splnit své ještě ambicióznější plány na snížení emisí do roku 2020 i dále.
The system will also be key to meeting the EU's more ambitious emission reduction targets for 2020 and further into the future.
Kromě toho, že průmyslovým odvětvím v EU poskytuje nákladově efektivní prostředek na snížení emisí, směřuje systém EU ETS nemalé množství investic a čistých technologií do rozvojových zemí a transformujících se ekonomik, a podporuje tím jejich úsilí o udržitelný rozvoj.
Besides providing a cost-effective means for EU-based industries to cut their own emissions, the EU ETS is also channelling substantial amounts of investment and clean technology to developing countries and economies in transition, thereby supporting their efforts to achieve sustainable development.
Systém totiž společnostem umožňuje využívat kreditů, které získaly z projektů zaměřených na snižování emisí v rámci mechanismu čistého rozvoje a společné realizace, k pokrytí části svých emisí.
This is happening because the system allows companies to use credits from emission-saving projects carried out under the CDM and JI to offset a proportion of their emissions.
Systém EU ETS se vyvíjel několika způsoby:
The EU ETS has developed in several ways: nu l l
Zásady systému EU pro obchodování s emisemi
Principles of the EU ETS
Systém EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) je založen na poznatku, že stanovení ceny uhlíku nabízí nákladově nejefektivnější způsob, jak dosáhnout snížení emisí skleníkových plynů v tak zásadní míře, aby změna klimatu nedosáhla nebezpečných rozměrů.
The EU Emissions Trading Scheme (EU ETS) is based on the recognition that creating a price for carbon offers the most cost-effective way to achieve the deep reductions in global greenhouse gas emissions that are needed to prevent climate change from reaching dangerous levels.
Systém EU ETS umožňuje formální propojení se slučitelnými systémy emisních stropů ve třetích zemích, které ratifikovaly Kjótský protokol.
The system, established through binding legislation1 proposed by the European Commission and approved by the EU Member States and the European Parliament, is based on four fundamental principles.
Realizace ve fázích
Implementation in phases
Podstatou systému EU ETS je jeho společná „měna“ – emisní povolenky. Jedna povolenka poskytuje právo vypustit jednu tunu CO
At the heart of the EU ETS is the common trading ‘currency’of emission allowances.
2 pro každé obchodovací období a v nich rozplánovat, kolik povolenek jednotlivá zařízení každý rok obdrží.
Member States are currently required to draw up national allocation plans for each trading period setting out how many allowances each installation will receive each year.
Rozhodnutí o rozdělení povolenek budou zveřejněna.
Decisions on the allocations are made public.
Limit neboli strop pro celkové množství povolenek povede k tomu, že některé společnosti jich nebudou mít dostatek a budou je muset nakupovat.
The limit or ‘cap’ on the total number of allowances creates the scarcity needed for trading.
Společnosti, které své emise udrží pod úrovní, kterou jim zaručují povolenky, mohou nadbytečné povolenky za cenu vytvořenou stávající nabídkou a poptávkou prodat.
Companies that keep their emissions below the level of their allowances can sell their excess allowances at a price determined by supply and demand at that time.
Tato pružnost zajišťuje snižování emisí nákladově co nejefektivnějším způsobem.
Those facing difficulty in remaining within their allowance limit have a choice between several options.
Většina povolenek byla doposud zařízením přidělována zdarma – přinejmenším 95% během úvodní fáze a nejméně 90% v průběhu fáze 2 v letech 2008 až 2012.
They can take measures to reduce their emissions (such as investing in more efficient technology or using a less carbon-null
Společnosti A a B obě vypustí do ovzduší 100 000 tun CO za rok.
Companies A and B both emit 100 000 tonnes of CO2 per year.
2 z nich přidělí emisní povolenky na 95000 tun, takže musejí najít způsob, jak pokrýt chybějících 5 000 povolenek.
Let us say their governments give each of them emission allowances for 95 000 tonnes, leaving them to find ways to cover the shortfall of 5 000 allowances.
Mohou si tedy vybrat, zda sníží emise o 5 000 tun, zda si na trhu nakoupí 5 000 povolenek, nebo si zvolit něco mezi tím.
This gives them a choice between reducing their emissions by 5 000 tonnes, purchasing 5 000 allowances in the market or taking a position somewhere in between.
Než se rozhodnou, kterou cestou se vydají, porovnají náklady spojené s jednotlivými variantami.
Before deciding which option to pursue they compare the costs of each.
Představme si, že tržní cena povolenky je v daném okamžiku 20 eur za tunu CO
Let us imagine that the market price of an allowance at that moment is € 20 per tonne of CO2.
2 že snížení emisí ji bude stát 10 eur za tunu, a zvolí si tudíž tento způsob, protože vyjde levněji než nákup nezbytných povolenek.
Company A calculates that cutting its emissions will cost it € 10 per tonne, so it decides to do this because it is cheaper than buying the necessary allowances.
Dokonce se rozhodne využít příležitosti a snížit emise nikoliv o 5000, nýbrž rovnou o 10 000 tun.
Company A even decides to take the opportunity to reduce its emissions not by 5 000 tonnes but by 10 000.
V rámci revize proběhnou tyto hlavní změny:
As part of a major package of initiatives agreed in 2008 to tackle climate change and increase the use null
Co systém EU pro obchodování s emisemi zahrnuje
What the EU ETS covers
Princip obchodování s emisemi má potenciál se uplatnit u mnoha hospodářských odvětví a skleníkových plynů, systém EU ETS se však zaměřuje na emise, které lze s vysokou přesností měřit, nahlašovat a ověřovat.
While emissions trading has the potential to involve many economic sectors and greenhouse gases, the focus of the EU ETS is on emissions which can be measured, reported and verified with a high level of accuracy.
V prvním obchodovacím období, tj. v letech 2005 až 2007, se systém vztahoval na CO ze zařízení
In the first trading period, from 2005 to 2007, the scheme covered CO2 emissions from high-emitting installations in the power and heat generation industry and in selected energyintensive industrial sectors: combustion plants, oil refineries, coke ovens, iron and steel plants and factories making cement, glass, lime, bricks, ceramics, pulp and paper.
V druhém obchodovacím období, tj. v letech 2008 až 2012, jsou zahrnuty rovněž emise oxidu dusného z výroby kyseliny dusičné.
In the second trading period, from 2008 to 2012, emissions of nitrous oxide from the production of nitric acid are also included.
Od 1. ledna 2008 byl navíc dosah systému EU ETS rozšířen za hranice 27 členských států EU, a zahrnuje tak i Island, Lichtenštejnsko a Norsko.
In addition, from 1 January 2008 the geographical coverage of the EU ETS has been extended beyond the 27 EU Member States to include Iceland, Liechtenstein and Norway.
V současné době je do systému zahrnuto přibližně 11 000 zařízení v EU, což odpovídá asi 50% % v EU a asi 40% celkových emisí skleníkových plynů v EU.
In some cases, a size threshold based on production capacity or output determines which individual plants in the sectors covered must participate in the system.
Od roku 2012 se bude systém EU ETS vztahovat i na emise CO z civilního letectví. Znamená to,
At present some 11,000 installations in the EU are included, accounting for around 50 % of the EU’s total COst nu l l
Národní alokační plány
National allocation plans
Přidělování povolenek od roku 2013
Allocation of allowances from 2013 nu l l
Zajištění dodržování pravidel
Ensuring compliance
Jak přísluší tržnímu nástroji zpoplatňujícímu uhlíkové emise, zahrnuje v sobě systém EU ETS přísný rámec opatření zajišťující dodržování pravidel. Tento rámec zároveň propůjčuje ústřední roli hospodářským pobídkám.
Appropriately for a market-based instrument that puts a price on carbon, the EU ETS incorporates a robust framework of measures to ensure compliance that also gives a central role to economic incentives.
Po uplynutí každého kalendářního roku musí zařízení odevzdat tolik povolenek, kolik odpovídá jejich ověřeným emisím CO v daném roce.
After each calendar year, installations must surrender a number of allowances equivalent to their verified CO2 emissions in that year.
Aby tyto povolenky nemohly být znovu použity, dojde
These allowances are then cancelled so they cannot be used again.
2 k jejich zrušení. Zařízení, kterým povolenky zbudou, je mohou prodat nebo si je ponechat a využít v budoucnu.
Those installations with allowances left over can sell them or save them for future use.
V následujícím roce jsou povinna si jako kompenzaci koupit dodatečné povolenky, jména hříšníků jsou zveřejněna a za každou tunu nad limit vypuštěného CO musí být
Installations that do not surrender enough allowances to cover their emissions in the previous year are penalised.
Monitorování, ohlašování a ověřování emisí
Monitoring, reporting and verifying emissions
Každé zařízení v systému EU ETS musí na své emise všech šesti skleníkových plynů regulovaných Kjótským protokolem mít povolení od příslušného orgánu.
Each installation in the EU ETS must have a permit from its competent authority for its emissions of all six greenhouse gases controlled by the Kyoto Protocol.
Podmínkou udělení povolení je, aby byl aktér schopný monitorovat a ohlašovat emise závodu.
A condition for granting the permit is that the operator is capable of monitoring and reporting the plant’s emissions.
Povolení není totéž co povolenka: povolení vytyčuje pro zařízení požadavky na monitorování a ohlašování, zatímco povolenky jsou obchodovatelnou jednotkou systému.
A permit is different from an allowance: the permit sets out the emission monitoring and reporting requirements for an installation, whereas allowances are the scheme’s tradable unit.
Aktéři musí své emise skleníkových plynů, na které se vztahuje systém EU ETS, ohlašovat po uplynutí každého kalendářního roku.
Operators must report their emissions of the greenhouse gases covered by the EU ETS after each calendar year.
Evropská komise vydala v této souvislosti soubor pokynů pro
The European Commission has issued a set of monitoring and reporting guidelinesnull
Povolenky se netisknou, nýbrž uchovávají na účtech v elektronických registrech zřízených členskými státy.
Allowances are not printed but held in accounts in electronic registries set up by Member States.
Evropská komise ustavila pomocí právních předpisů standardizovaný a bezpečný systém registrů založený na normách OSN pro výměnu informací.
Through legislation the European Commission has set up a standardised and secured system of registries based on UN data exchange standards to track the issue, holding, transfer and cancellation of allowances.
Jeho účelem je sledovat vydávání, držení, přesun a rušení povolenek a součástí jsou i ustanovení o sledování a využívání kreditů z projektů CDM a JI v systému EU.
Provisions on the tracking and use of credits from CDM and JI projects in the EU system are also included.
Systém registrů se podobá systému bankovnímu, který kontroluje vlastnictví peněz na účtech, ale už nezkoumá transakce, jimiž peníze mění vlastníka.
The registries system is similar to a banking system which keeps track of the ownership of money in accounts but does not look into the deals that lead to money changing hands.
Na úrovni EU na systém dohlíží ústřední správce, který prostřednictvím nezávislého protokolu transakcí kontroluje veškeré operace a hledá jakékoli nesrovnalosti.
The system is overseen by a central administrator at EU level who, through an independent transaction log, checks each transaction for any irregularities.
Objeví-li nějaké, transakce nemůže být dokončena, dokud nedojde k jejich nápravě.
Any irregularities detected prevent a transaction from being completed until they have been remedied.
Systém registrů EU je propojen s mezinárodním systémem registrů využívaným v rámci Kjótského protokolu.
The EU registries system is linked to the international registries system used under the Kyoto Protocol.
Obchodování v praxi
Trading in practice
Právní rámec systému EU ETS nestanoví, kde a jak se obchodování s povolenkami má odehrávat.
The legal framework of the EU ETS does not lay down how and where trading in allowances should take place.
Společnosti a další aktéři na trhu spolu obchodují buď přímo, nebo nakupují a prodávají prostřednictvím jedné z několika organizovaných evropských burz či s pomocí jakýchkoli jiných zprostředkovatelů, kteří se na novém trhu objevili a využívají jeho výhod.
Companies and other participants in the market trade directly with each other or buy and sell through one of the several organised exchanges in Europe, or via any of the intermediaries that have sprung up to take advantage of this new market.
Ceny povolenek se řídí nabídkou a poptávkou.
The price of allowances is determined by supply and demand.
2 zhruba 7,2 miliardy eur.
The market in allowances has null
Leden2005 n u l l B
N ep t S ep t S ep t S
Těmito projekty vznikají kredity známé jako jednotky snížení emisí (ERU).
Creating demand for third-country credits
Společnostem se sídlem v EU, které jsou zapojeny do systému EU ETS, uznávání kreditů CDM a JI rozšiřuje spektrum možností, jak mohou omezit své emise, zlepšuje likviditu trhu a může potenciálně snižovat ceny povolenek, a tudíž i náklady na zajištění dodržování pravidel.
For EU companies participating in the EU ETS, the recognition of CDM and JI credits increases the range of options available for limiting their emissions, improves the liquidity of the market and can potentially lower the price of allowances, thus reducing compliance costs.
Vysoká poptávka po emisních kreditech vede přední evropské banky a další finanční instituce v soukromém i veřejném sektoru k tomu, aby začaly aktivně poskytovat finanční prostředky na potenciální projekty zaměřené na snížení emisí.
The strong demand for emission credits has led major European banks and other financial institutions in both the private and public sectors to become active in providing finance for prospective emission reduction projects.
Navíc došlo ke zřízení mnoha mezinárodních uhlíkových fondů.
In addition, many international carbon funds have been set up.
Propojení s dalšími systémy obchodování s emisemi
Linking up with other emissions trading systems
Klíčové pro účinný celosvětový trh s uhlíkem je podle EU přispět k nákladově efektivnímu snižování emisí, jehož bude zapotřebí v rámci dohody o klimatu pro období po roce 2012.
The EU sees a key role for an effective global carbon market in helping to deliver cost-effectively the emission cuts that will be needed under a post-2012 climate agreement.
K vybudování tohoto celosvětového trhu bude zapotřebí, aby došlo k propojení vnitrostátních trhů s uhlíkem.
Building this global market will require domestic carbon markets to be linked.
Systém EU ETS se rozšířil na Island, do Lichtenštejnska a Norska a od počátku roku 2008 se může propojovat i s dalšími slučitelnými systémy emisních stropů, které nenaruší jeho vyvážený přístup k životnímu prostředí.
The EU ETS has been extended to Iceland, Liechtenstein and Norway since the start of 2008 and is open to linking with other compatible mandatory cap-and-trade systems that would not undermine its environmental integrity.
K tomuto procesu dále přispěje i v roce 2007 vytvořené Mezinárodní akční partnerství pro emise8(ICAP), jehož zakládajícími členy jsou Evropská komise a několik členských států EU.
The creation in 2007 of the International Carbon Action Partnership,8 of which the European Commission and several EU Member States are founder members, will help to support this process.
Vizí EU je vytvořit do roku 2015 trh s uhlíkem mezi členskými zeměmi Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a posléze jej rozšířit tak, aby se na něm zhruba od roku 2020 podílely i vznikající velké ekonomiky.
The EU's vision is to create a carbon market among member countries of the Organisation for Economic Co-operation and Development (OECD) by 2015 and then to expand this to include the big emerging economies from around 2020.
Systémy emisních stropů na úrovni podniků, které byly zavedeny ve Švýcarsku, na Novém Zélandu a v severovýchodních státech USA, plány na vytvoření takovýchto systémů v Japonsku, Austrálii a Kalifornii a zájem o zřízení federálního systému v USA jsou v tomto kontextu vítaným vývojem.
The company-level cap-and-trade systems that have been put in place in Switzerland, New Zealand and the north-eastern US states, the plans to set up such systems in Japan, Australia and California and the interest being shown in establishing a US federal system are all welcome developments in this context.