natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o´náležitý právní základ, upřesnil, že část „doprava“, kterou dotčené dohody obsahují, spadá v´souladu s´čl.´133 odst.´6 třetím pododstavcem´ES do působnosti politiky v´oblasti dopravy, a´nikoliv do působnosti společné obchodní politiky. Nakonec Soudní dvůr ze své analýzy vyvodil, že akt Společenství, jímž se uvedené Dohody uzavírají, se musí zakládat jak na čl.´133 odst.´1 a´5 a´čl.´133 odst.´6 druhém pododstavci´ES, tak na článku 71´ES a´čl.´80 odst.´2´ES, ve spojení s´čl.´300 odst.´2 a čl.´300 odst.´3 prvním pododstavcem´ES.
In Opinion 1/08 of 30 November 2009, the Court ruled pursuant to Article 300(6)°EC, at the request of the Commission, on whether the European Community’s competence to conclude with certain members of the World Trade Organisation (WTO) agreements modifying the Schedules of Speci¤c Commitments of the Community and its Member States under the General Agreement on Trade in Services (GATS) is exclusive or merely shared with the Member States, and on what the appropriate legal basis is to which recourse must be had when concluding those agreements.
Ve věcech Komise v.Rakousko, jakož i´Komise v.Švédsko (rozsudky ze dne 3.´března 2009, C-205/06 a´C-249/06) konstatoval Soudní dvůr v´řízení o´nesplnění povinnosti zahájeném z´podnětu Komise, že Švédské království a´Rakouská republika nesplnily povinnosti, které pro ně vyplývají z čl.´307´druhého pododstavce´ES, tím, že nepoužily vhodných prostředků k´odstranění neslučitelností mezi svými povinnostmi podle práva Společenství a´ustanoveními v´oblasti převodu kapitálu obsaženými v´investičních dohodách uzavřených s´některými třetími zeměmi.
In this instance, the enlargements which took place in 1995 and 2004 made it necessary to draw up a new schedule, including the 13 new Member States which until then had had their own schedules of commitments in relation to GATS.
V´projednávaném případě obsahovaly jednotlivé dotčené investiční dohody ustanovení, která zajišťují volný převod plateb souvisejících s´investicí ve volně směnitelných měnách.
In order to merge the schedules of commitments of the 13 new Member States with the existing schedule of the Community and of its Member States, the Commission noti¤ed the list of modi¤cations and withdrawals of commitments on 28 May 2004.
Tyto dohody byly v´tomto ohledu v´souladu se zněním čl.´56 odst.´1´ES, podle kterého je zakázáno veškeré omezení pohybu kapitálu a´plateb mezi členskými státy a´mezi členskými státy a´třetími zeměmi.
Under Article XXI of GATS, those modi¤cations to the schedule of commitments resulted in requests for compensation for the WTO members a¥ected by the various adjustments to the lists on account of the merger.
Ustanovení čl.´57 odst.´2´ES, článku 59´ES a čl.´60 odst.´1´ES však přiznávají Radě pravomoc k´tomu, aby v´určitých přesně stanovených případech omezila pohyb kapitálu a´platby mezi členskými státy a´třetími zeměmi.
The Court recalled, ¤rst of all, that the choice of the appropriate legal basis has constitutional signi¤cance. Since the Community has conferred powers only, it must tie the agreement that it seeks to conclude to a Treaty provision which empowers it to approve such a measure.
Soudní dvůr nejprve poznamenal, že pro zajištění užitečného účinku uvedených ustanovení je nezbytné, aby opatření omezující volný pohyb kapitálu mohla být v´případě, že budou Radou přijata, okamžitě uplatňována vůči státům, jichž se týkají a´mezi nimiž mohou být i´některé státy, které podepsaly jednu z´dotčených dohod se Švédským královstvím a´Rakouskou republikou.
It therefore considered the Community’s competence to conclude the agreements at issue and the possible legal bases for such a conclusion, the two questions being inextricably linked.
Z´těchto pravomocí Rady, spočívajících v´jednostranném přijetí omezujících opatření vůči třetím státům v´oblasti totožné nebo související s´oblastí upravenou dřívější dohodou uzavřenou mezi členským státem a´třetím státem, vyplývá neslučitelnost s´uvedenou dohodou tehdy, když tato dohoda neobsahuje žádné ustanovení umožňující dotyčnému členskému státu vykonávat svá práva a´plnit své povinnosti jakožto člen Společenství a´jestliže to neumožňuje ani žádný mechanismus mezinárodního práva.
Having analysed Article 133(1), (5) and (6)°EC, the Court came to the conclusion that the agreements with the a¥ected WTO members fall within the sphere of shared competence of the European Community and the Member States.
Soudní dvůr navíc upřesnil, že lhůty související s´jakýmkoli mezinárodním jednáním, které jsou nutné k´novému projednání dotčených dohod, jsou svou povahou neslučitelné s´užitečným účinkem těchto opatření.
With regard to the appropriate legal basis, it stated that the ‘transport’ aspect of the agreements at issue falls, in accordance with the third subparagraph of Article 133(6)°EC, within the sphere of transport policy and not that of the common commercial policy.
Možnost použití jiných prostředků nabízených mezinárodním právem, jako je pozastavení dohody, případně vypovězení dotčených dohod nebo jejich některých ustanovení, má příliš nejisté účinky k´tomu, aby zaručila, že opatření přijatá Radou budou moci být užitečně uplatňována.
Finally, the Court’s analysis led it to conclude that the Community act concluding the abovementioned agreements must be based both on Article 133(1), (5) and (6), second subparagraph, EC and on Articles 71°EC and 80(2)°EC, in conjunction with Article 300(2) and (3), ¤rst subparagraph, EC.
Ve věci Soysal aSavatli (rozsudek ze dne 19.´února 2009, C-228/06) se Soudní dvůr vyslovil ke klauzuli „standstill“ upravené v čl.´41 odst.´1 dodatkového protokolu k´dohodě o´přidružení
In Case C-205/06 Commission v Austria and Case C-249/06 Commission v Sweden (judgments of 3 March 2009) the Court held, in infringement proceedings brought by the Commission, that, by not having taken appropriate steps to eliminate incompatibilities between their obligations under Community law and provisions on transfer of capital contained in investment agreements entered into with certain third countries, the Kingdom of Sweden and the Republic of Austria had failed to ful¤l their obligations under the second paragraph of Article 307°EC. In the cases in point, the various investment agreements at issue contained provisions guaranteeing the free transfer,
V´projednávaném případě se jednalo o´dva turecké státní příslušníky, kteří na území členského státu hodlali na základě uvedené dohody o´přidružení využít svobody volného pohybu služeb.
The Court ¤rst of all observed that, in order to ensure the e¥ectiveness of those provisions, measures restricting the free movement of capital must be capable, where adopted by the Council, of being applied immediately with regard to the States to which they relate, which may include some of the States party to one of the agreements at issue with the Kingdom of Sweden and the Republic of Austria.
Soudní dvůr nejprve připomněl, že toto ustanovení má při svém jasném, přesném a´bezpodmínečném znění přímý účinek.
The Court stated, moreover, that the periods of time necessarily involved in any international negotiations which would be required in order to reopen discussion of the agreements at issue were inherently incompatible with the practical e¥ectiveness of those measures.
Poté vyložil předmětné ustanovení v´tom smyslu, že od okamžiku, kdy dodatkový protokol k´dohodě o´přidružení EHS-Turecko vstoupil ve vztahu k´dotyčnému členskému státu v´platnost, brání zavedení vízové povinnosti pro vstup tureckých státních příslušníků na území členského státu za účelem poskytovat zde služby na účet podniku usazeného v´Turecku, pokud k´tomuto datu nebylo takovéto vízum požadováno.
The possibility of relying on other mechanisms o¥ered by international law, such as suspension of the agreement, or even denunciation of the agreements at issue or of some of their provisions, was too uncertain in its e¥ects to guarantee that the measures adopted by the Council could be applied e¥ectively.
Podle Soudního dvora nemůže být tento závěr zpochybněn okolností, že uvedené omezení bylo stanoveno vnitrostátní právní úpravou provádějící ustanovení sekundárního práva Společenství, jelikož mezinárodní dohody uzavřené Společenstvím mají přednost před akty sekundárního práva Společenství.
In Case C-228/06 Soysal and Savatli (judgment of 19 February 2009) the Court ruled on the ‘stand-still’ clause provided for in Article 41(1) of the Additional Protocol to the EEC–Turkey Association
Evropské občanství
Agreement (
Vhodným příkladem uplatňování práva volného pohybu a´pobytu občanů Unie je věc Rüer (rozsudek ze dne 23.´dubna 2009, C-544/07).
), according to which the contracting parties are to refrain from introducing between themselves any new restrictions on the freedom of establishment and the freedom to provide services as from the date of entry into force of the protocol.
Uwe R ü Ã e r, bývalý německý pracovník, který se na důchod usadil v´Polsku, pobírá v´Německu dva důchody, z´nichž jeden je zdaněn v´tomto členském státě a´druhý na polském území.
The case concerned two Turkish nationals wishing to make use in the territory of a Member State of the right to freedom to provide services under the Association Agreement.
Dotyčný požádal polskou daňovou správu, aby daň z´příjmu, kterou je povinen odvést v´Polsku, byla snížena o´částku příspěvků na zdravotní a´nemocenské pojištění, které zaplatil v´Německu.
The Court observed, ¤rst of all, that that provision, which is laid down clearly, precisely and unconditionally, has direct e¥ect.
Tato žádost však byla odmítnuta z´důvodu, že polské právní předpisy stanoví možnost odečíst od daně z´příjmu pouze příspěvky zaplacené polskému orgánu zdravotního a´nemocenského pojištění. Věc byla předložena nejprve vnitrostátnímu soudu a´poté soudu Společenství.
It went on to interpret the provision in question as prohibiting the introduction, as from the entry into force of the Additional Protocol to the EEC–Turkey Association Agreement in the Member State concerned, of a requirement that Turkish nationals must have a visa to enter the territory of a Member State in order to provide services there on behalf of an undertaking established in Turkey, since, on that date, such a visa was not required.
Na rozdíl od žalobce a´předkládajícího soudu, kteří svoji argumentaci opřeli o´články 12´ES a´39´ES, Soudní dvůr nejprve vyloučil použití článku 39´ES vzhledem k´tomu, že se může týkat pouze aktivních pracovníků a´osob, které hledají zaměstnání.
According to the Court, that conclusion cannot be called into question by the fact that the restriction arises from national legislation implementing a provision of secondary Community legislation, in view of the primacy of international agreements concluded by the Community over secondary Community legislation.
Volný pohyb zboží
European citizenship
Tři rozsudky v´této oblasti názorně dokládají obtížnost vymezení opatření s´účinkem rovnocenným množstevním omezením.
Case C-544/07 Rüer (judgment of 23 April 2009) is a good example of the application of European Union citizens’ right of movement and right to reside.
Ve věci Komise v.Itálie (rozsudek ze dne 10.´února 2009, C-110/05) rozhodoval Soudní dvůr po znovuotevření ústní části řízení o´žalobě Komise, která se domáhala určení, že Italská republika tím, že zakázala, aby mopedy, motocykly, motorové tříkolky a´čtyřkolky mohly táhnout přípojné vozidlo, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z´článku 28´ES.
Mr Rü¶er, a German worker who took up residence in Poland on his retirement, received two pensions which were paid in Germany, one of which was taxed in Germany and the other in Poland. Mr Rü¶er applied to the Polish tax authorities for the income tax which he was liable to pay in Poland to be reduced by the amount of health insurance contributions paid in Germany.
Členský stát, který z´důvodů souvisejících s´bezpečností silničního provozu stanoví zákaz, podle něhož nesmějí taková vozidla táhnout přípojná vozidla speciálně pro ně konstrukčně určená a´legálně vyrobená a´uvedená na trh v´jiných členských státech, neporušuje podle názoru Soudního dvora povinnosti, které pro něj vyplývají z´uvedeného článku.
That application was rejected, however, on the ground that Polish law provides that only contributions paid to a Polish health insurance institution may be deducted from income tax. The case was brought before a national court, then before this Court.
Soudní dvůr vysvětlil, že takový zákaz sice představuje opatření s´účinkem rovnocenným množstevním omezením dovozu zakázané uvedeným článkem v´rozsahu, v´němž je jeho účinkem bránění v´přístupu přípojných vozidel konstrukčně určených speciálně pro motocykly na dotčený trh, jelikož má významný dopad na chování spotřebitelů a´brání tomu, aby na tomto trhu mohla existovat poptávka po takových přípojných vozidlech.
Unlike the applicant and the national court, whose arguments were founded on Articles 12°EC and 39°EC, the Court began by ruling out the application of Article 39°EC since it relates only to workers in active employment or in search of employment.
Uvedený zákaz však musí být v´projednávaném případě považován za odůvodněný skutečnostmi souvisejícími s´bezpečností silničního provozu.
Nevertheless, Mr Rü¶er could rely on his status as a citizen of the Union, and thus on the right conferred on him by Article 18°EC to move and reside freely within the territory of the Member States.
Ačkoli v´tomto ohledu přísluší členskému státu dovolávajícímu se určitého kategorického požadavku, aby odůvodnil překážku volného pohybu zboží, prokázat, že jeho právní úprava je vhodná a´nezbytná pro dosažení sledovaného legitimního cíle, toto důkazní břemeno nemůže sahat až tak daleko, aby vyžadovalo, aby tento členský stát pozitivně prokázal, že žádné jiné představitelné opatření neumožňuje dosáhnout uvedeného cíle za týchž podmínek.
Therefore, the Court analysed whether the Polish tax system is consistent with that article and decided that, to the extent to which it makes the granting of a tax advantage in connection with contributions conditional on those contributions having been paid to a Polish health insurance body and leads to that advantage being refused to taxpayers who have paid contributions to the body of another Member State, the Polish legislation disadvantages taxpayers who have exercised their freedom of movement by leaving the Member State in which they have carried out all their occupational activity in order to take up residence in Poland.
Není sice vyloučeno, že by jiná opatření, než je dotčený zákaz, mohla zaručovat určitou úroveň bezpečnosti silničního provozu při provozu souprav tvořených motocyklem a´přípojným vozidlem, avšak to nemění nic na tom, že členským státům nelze upírat možnost dosáhnout takového cíle, jakým je bezpečnost silničního provozu, zavedením obecných a´jednoduchých pravidel, snadno pochopitelných a´uplatnitelných řidiči a´lehce spravovaných a´kontrolovaných příslušnými orgány.
Such a restriction of entitlement to a reduction of income tax amounts to a restriction on the freedom to move and reside within the territory of the Member States which is not objectively justi¤ed.
Rozsudek ze dne 30.´dubna 2009 ve věci Fachverband des Buch- und Medienwirtschaft (C-531/07) se týká rakouských právních předpisů o´cenách knih v´německém jazyce, které upravují povinnost vydavatele nebo dovozce stanovit koncovou prodejní cenu a´tuto cenu zveřejnit a´dále zakazují dovozcům stanovit nižší cenu, než je koncová prodejní cena po odečtení daně z´přidané hodnoty zahrnuté v´ceně, která je vydavatelem stanovena nebo doporučena ve státě vydání.
In Case C-110/05 Commission v Italy (judgment of 10 February 2009), after reopening the oral procedure, the Court ruled on the Commission’s application for a ¤nding that, by maintaining rules which prohibit mopeds, motorcycles, tricycles and quadricycles from towing a trailer, the Italian Republic had failed to ful¤l its obligations under Article 28°EC.
I´když se podle Soudního dvora rakouské právní předpisy týkají způsobů prodeje knih, tím, že zakazují dovozcům stanovit nižší cenu, než je cena ve státě vydání, nepostihují stejným způsobem uvádění na trh tuzemských knih i´knih pocházejících z´jiných členských států.
According to the Court, a Member State which, for reasons of road safety, prohibits vehicles from towing a trailer specially designed for them and lawfully produced and marketed in other Member States has not failed to ful¤l its obligations under that article.
Soudní dvůr vysvětlil, že dotčená rakouská právní úprava stanoví méně příznivé zacházení pro knihy v´německém jazyce dovážené z´jiných členských států než pro tuzemské knihy, jelikož zabraňuje rakouským dovozcům i´zahraničním vydavatelům stanovit minimální maloobchodní ceny podle charakteristik dovozního trhu, zatímco rakouští vydavatelé mohou sami pro vlastní výrobky stanovit takové ceny, jaké jsou vhodné pro maloobchodní prodej na tuzemském trhu.
The Court stated that such a prohibition certainly constitutes a measure having equivalent e¥ect to quantitative restrictions on imports prohibited by that article to the extent that its e¥ect is to hinder access to the market at issue for trailers speci¤cally designed for motorcycles inasmuch as it has a considerable inªuence on the behaviour of consumers and prevents a demand from existing in the market at issue for such trailers.
Taková právní úprava tedy představuje podle názoru Soudního dvora omezení volného pohybu zboží.
However, that prohibition must, in this instance, be regarded as justi¤ed by reasons relating to the protection of road safety.
Soudní dvůr dále tvrdil, že toto omezení není odůvodněné. Zejména zdůraznil, že ochrana knih jakožto kulturního statku může být považována za naléhavý důvod veřejného zájmu, jenž je způsobilý odůvodnit opatření omezující volný pohyb zboží za podmínky, že taková opatření jsou způsobilá zaručit dosažení stanoveného cíle a´nepřekračují meze toho, co je k´jejich uskutečnění nezbytné.
Whilst it is for a Member State which invokes an imperative requirement as justi¤cation for the hindrance to free movement of goods to demonstrate that its rules are appropriate and necessary to attain the legitimate objective being pursued, that burden of proof cannot be so extensive as to require the Member State to prove, positively, that no other conceivable measure could enable that objective to be attained under the same conditions.
V´projednávaném případě přitom bylo možné dosáhnout cíle ochrany knihy jakožto kulturního statku opatřeními pro dovozce méně omezujícími, například povolením dovozci nebo zahraničnímu vydavateli stanovit prodejní cenu pro rakouský trh, jež zohlední charakteristiky tohoto trhu. V´důsledku toho Soudní dvůr rozhodl, že rakouská právní úprava zakazující dovozcům knih v´německém jazyce stanovit nižší cenu, než je koncová prodejní cena stanovená nebo doporučená vydavatelem ve státě, kde byla kniha vydána, představuje překážku volného pohybu zboží, kterou nelze na základě práva Společenství odůvodnit.
Although it is possible to envisage that measures other than the prohibition at issue could guarantee a certain level of road safety for the circulation of a combination composed of a motorcycle and a trailer, the fact remains that Member States cannot be denied the possibility of attaining an objective such as road safety by the introduction of general and simple rules which will be easily understood and applied by drivers and easily managed and supervised by the competent authorities.
Ve věci Mickelsson aRoos (rozsudek ze dne 4.´června 2009, C-142/05) byl Soudní dvůr dotázán ohledně slučitelnosti švédské právní úpravy zakazující, s´výjimkou určitých vodních ploch, používání některých typů vodních skútrů, tedy„plavidla, jehož délka nepřesahuje čtyři metry, […] je vybaveno vnitřním spalovacím motorem s´vodní tryskou jako svým základním zdrojem pohonu, a´[…] je navrženo tak, aby ho mohla obsluhovat jedna nebo více osob sedících, stojících nebo klečících spíše na trupu než uvnitř něho“, zejména s´články 28´ES a´30´ES.
Case C-531/07 Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft (judgment of 30 April 2009) related to Austrian provisions on the obligation to sell Germanlanguage books at a ¤xed price, according to which the publisher or importer was required to ¤x and publish a retail price and an importer was required not to ¤x a price below the retail price ¤xed or recommended by the publisher for the State of publication, less any value added tax included in it.
Podle názoru Soudního dvora nebrání uvedené články vnitrostátní právní úpravě, která z´důvodů ochrany životního prostředí zakazuje používání takových vodních skútrů mimo určené vodní cesty za podmínky, že příslušné vnitrostátní orgány jsou povinny přijmout prováděcí opatření stanovená za účelem určení vodních ploch nacházejících se mimo veřejně splavné vodní cesty, na kterých mohou být tyto skútry používány, a že tyto orgány skutečně vykonaly pravomoc, která jim byla v´tomto ohledu svěřena, a´určily vodní plochy odpovídající podmínkám stanoveným vnitrostátní právní úpravou a´že taková opatření byla konečně přijata v´přiměřené lhůtě po vstupu této právní úpravy v´platnost.
According to the Court, although the Austrian legislation concerned selling arrangements for books, by prohibiting importers from ¤xing a price below that charged in the State of publication, the legislation did not a¥ect the marketing of domestic books and of books from other Member States in the same manner.
Účinkem takových pravidel by tak bylo bránit přístupu těchto výrobků na dotčený vnitrostátní trh, a představovala by tedy opatření s´účinkem rovnocenným množstevním omezením dovozu zakázané článkem 28´ES.
It pointed out, in particular, that the protection of books as cultural objects can be considered as an overriding requirement in the public interest capable of justifying measures restricting the free movement of goods, on condition that those measures are appropriate for achieving the objective ¤xed and do not go beyond what is necessary to achieve them.
Taková právní úprava však může být podle Soudního dvora odůvodněna cílem ochrany životního prostředí s´výhradou dodržení výše uvedených podmínek.
In the present case, the objective of the protection of books as cultural objects could be achieved by measures less restrictive for the importer, for example by allowing the latter or the foreign publisher to ¤x a retail price for the Austrian market which took the conditions of that market into account.
Jelikož omezení nebo zákaz používání vodních skútrů jsou prostředky způsobilými zajistit ochranu životního prostředí, přísluší ještě vnitrostátním orgánům prokázat – aby vnitrostátní právní úprava mohla být považována za odůvodněnou – že její účinky omezující volný pohyb zboží nejdou nad rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné.
Consequently, the Court held that the Austrian provisions prohibiting importers of Germanlanguage books from ¤xing a price lower than the retail price ¤xed or recommended by the publisher in the State of publication constituted an obstacle to the free movement of goods which could not be justi¤ed under Community law.
Ačkoli není v´tomto ohledu vyloučeno, že by jiná opatření než dotčený zákaz mohla zaručovat určitou úroveň ochrany životního prostředí, nemění to nic na tom, že členským státům nelze upírat možnost dosáhnout takového cíle, jakým je ochrana životního prostředí, zavedením obecných pravidel, která jsou jednak nezbytná vzhledem ke geograckým zvláštnostem dotčeného členského státu a´jednak snadno spravovaná a´kontrolovaná vnitrostátními orgány.
In Case C-142/05 Mickelsson and Roos (judgment of 4 June 2009) the Court was asked about the compatibility with, inter alia, Articles 28°EC and 30°EC of Swedish legislation prohibiting the use, except in certain waters, of certain types of jet-ski (personal watercraft), namely those‘of less than four metres in length … which … [have] an internal combustion engine with a water jet unit as [their] primary source of propulsion and … [are] designed to be operated by a person or persons sitting, standing or kneeling on, rather than within the con¤nes of, the hull’.