natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„Z bodu 157 odůvodnění sporného rozhodnutí, a zejména z jeho poslední věty, vyplývá, že závěr Komise, podle kterého spojení podniků nepředstavuje dostatečně významnou změnu na to, aby přinesla pravděpodobné vytvoření společného dominantního postavení, se výslovně opírá o podmínky týkající se transparentnosti trhu a odvetných opatření.“
‘It follows from recital 157 to the [contested decision], and in particular from the final sentence thereof, that the Commission’s conclusion that the concentration does not represent a sufficiently significant change to entail the probable creation of a collective dominant position is expressly based on the conditions relating to the transparency of the market and to the retaliatory measures.’
Podpůrně navrhovatelky tvrdí, že Soud použil nepřiměřeně vysoké měřítko pro odůvodnění, které je neslučitelné s ustálenou judikaturou a nezohledňuje zvláštní kontext a povahu řízení o kontrole spojování podniků.
In the alternative, the appellants submit that the Court of First Instance applied an excessively high standard of reasoning that is inconsistent with settled caselaw and fails to take account of the particular context and nature of proceedings for the control of concentrations.
Soud jednal dále chybně, když uložil Komisi povinnost vysvětlit její odchylky od oznámení námitek.
In the first place, the Court of First Instance was wrong to require the Commission to explain its departure from the statement of objections.
Jednak pak Soud jednal chybně při svém přezkumu odůvodnění sporného rozhodnutí tím, že nezohlednil zvláštní kontext rozhodnutí o povolení spojení podniků.
In the second place, the Court of First Instance erred in its review of the reasoning of the contested decision in failing to take account of the particular context of a decision approving a concentration.
V této oblasti uplatňují navrhovatelky několik argumentů.
In that regard, the appellants put forward a number of arguments.
Zaprvé mají za to, že je třeba stanovit méně přísné požadavky u odůvodnění rozhodnutí o povolení spojení než u odůvodnění rozhodnutí, které takové spojení zakazuje.
First, they consider that it is necessary to impose less stringent requirements as regards the reasoning of a decision approving a concentration than as regards a decision prohibiting a concentration.
Zadruhé Soud nesprávně opomněl přezkoumat odůvodnění sporného rozhodnutí z hlediska dobře informovaných odborníků v odvětví.
Secondly, the Court of First Instance wrongly failed to review the reasoning of the contested decision from the perspective of knowledgeable industry professionals.
Zatřetí krátká doba mezi oznámením námitek a přijetím rozhodnutí o povolení spojení přináší určitou míru omezení při přezkumu odůvodnění takového rozhodnutí.
Thirdly, the short timescale separating the statement of objections from a decision approving a concentration calls for a measure of restraint in the review of the reasoning of such a decision.
Začtvrté skutečnost, že navrhovatelky mohou uskutečnit oznámené spojení, musí být překážkou zrušení rozhodnutí o povolení spojení kvůli nedostatečnému odůvodnění.
Fourthly, the fact that the appellants are entitled to implement the notified concentration pleads in favour of not annulling decisions approving a concentration lightly on the ground that they are inadequately reasoned.
Zapáté, Soud se v bodě 411 napadeného rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když donutil Komisi, aby zveřejnila podrobnosti o cenách a slevách vzhledem k jejich důvěrné a citlivé povaze.
Fifthly, the Court of First Instance committed an error of law in paragraph 411 of the judgment under appeal in requiring the Commission to publish details on pricing and discounting, taking into account their confidential and sensitive nature.
Každopádně na rozdíl od posouzení uskutečněného Soudem vyplývá podle navrhovatelek z ustálené judikatury, že sporné rozhodnutí je přiměřeně odůvodněné, protože umožnilo společnosti Impala zjistit důvody, na kterých bylo založeno toto rozhodnutí, a Soudu provést soudní přezkum.
In any event, contrary to the conclusions of the Court of First Instance, the appellants contend that settled caselaw indicates that the contested decision is adequately reasoned since it permitted Impala to ascertain the reasons underlying the decision and the Court of First Instance to exercise its power of review.
V tomto ohledu navrhovatelky zejména tvrdí, že zjištění Soudu, podle něhož je sporné rozhodnutí nedostatečně odůvodněné, je stěží slučitelné s jeho závěrem, že uvedené rozhodnutí je stiženo vadou zjevně nesprávného posouzení.
In that regard, the appellants argue, among other things, that the finding of the Court of First Instance that the contested decision was inadequately reasoned sits ill with its conclusion that the decision was vitiated by manifest errors of assessment.
Konečně navrhovatelky tvrdí, že přezkum odůvodnění sporného rozhodnutí Soudem je vadný kvůli použití nesprávného důkazního standardu, nedodržení správného
Lastly, the appellants submit that the review by the Court of First Instance of the reasoning of the contested decision is vitiated by the application of an incorrect
2008 – VĚC C-413/06 P rozsahu soudního přezkumu a použití nesprávného kritéria ve vztahu k transparentnosti.
2008 — CASE C-413/06 P standard of proof, the failure to observe the proper scope of judicial review and the application of an incorrect test as regards transparency.
Impala se domnívá, aniž je tím dotčena její obecná námitka nepřípustnosti, že zaprvé navrhovatelky nemohou z ustanovení o námitce, které představuje čl. 10 odst.
Without prejudice to its general plea of inadmissibility, Impala considers, first, that the appellants cannot make a general rule out of the exception clause that is Article 10(6) of the Regulation.
6 nařízení, učinit obecné pravidlo. Zadruhé navrhovatelky v podstatě chybně trvají na tom, že článek 253 ES je nebo není použitelný podle toho, zda je určité rozhodnutí týkající se zamýšleného spojení záporné, nebo kladné.
Secondly, according to Impala, the appellants are incorrect in maintaining, in substance, that Article 253 EC may or may not be applied according to whether a decision relating to a proposed concentration is negative or positive.
Zatřetí Impala uvádí, že požadovaná míra odůvodnění závisí na kontextu a na právním rámci, ve kterém je konkrétní akt přijat.
Thirdly, Impala submits that the degree of reasoning required depends on the context and legal framework within which a particular measure is adopted.
Je zcela v souladu s touto zásadou, aby požadavky na odůvodnění byly přizpůsobeny druhu posuzované věci.
It is entirely consistent with this principle that the type of reasoning required should be adapted to the type of case involved.
Přitom v projednávaném případě se jedná o věc, ve které bylo zahájeno formální řízení a ve které byly vzneseny závažné námitky ze strany třetí osoby a přijato oznámení námitek.
The present case is one in which the formal proceedings were opened and which involved both substantial third-party opposition and a statement of objections.
Pokud jde o podpůrnou argumentaci navrhovatelek ohledně míry odůvodnění, kterou Soud použil, tvrdí Impala jednak to, že se Soud omezuje na zmínění pasáží z oznámení námitek ke zdůraznění nedostatečného odůvodnění sporného rozhodnutí a jeho vnitřní nesoudržnosti a že zakládá konstatování tohoto nedostatečného odůvodnění na argumentaci vyložené v samotném sporném rozhodnutí, a nikoli prostřednictvím srovnání s argumentací obsaženou v oznámení námitek.
As regards the appellants’ line of argument put forward in the alternative concerning the standard of reasoning applied by the Court of First Instance, Impala contends that the Court merely mentioned extracts from the statement of reasons in order to emphasise the inadequacy of the reasoning of the contested decision and the inconsistencies in it and that that court’s finding that the reasoning in the contested decision was inadequate was based on the reasoning set out in it and not on its inadequacy as compared with the reasoning of the statement of objections.
Dále pak se Impala domnívá, že Soud neporušil kontext řízení o kontrole spojování podniků.
Impala also submits that the Court of First Instance did not disregard the context of proceedings for the control of concentrations.
Krom toho ze skutečnosti, že Soud mohl provést vyčerpávající přezkum sporného rozhodnutí, nevyplývá, že jeho odůvodnění bylo dostatečné.
Moreover, it does not follow from the fact that the Court of First Instance was able to make an in-depth review of the contested decision that the reasoning of that decision was adequate.
Podle Impaly je zjevné, že Soud nemohl zejména pochopit, když z důkazů vyplývala existence dostatečné transparentnosti k prokázání existence společného dominantního postavení, proč Komise nicméně dospěla k závěru, že důkazy o transparentnosti jsou nedostatečné, protože propagační slevy jsou méně transparentní než jiné druhy slev.
According to Impala, it is quite clear that the Court of First Instance was unable to understand in particular why the Commission, when the evidence consistently pointed to there being sufficient transparency to support a finding of collective dominance, nevertheless concluded that there was insufficient evidence of transparency because campaign discounts were less transparent than other kinds of discounts.
Podle společnosti Impala zůstávají skutečné důvody sporného rozhodnutí neznámé.
In Impala’s view, the real reasons for the contested decision remain unknown.
Pokud jde o argumentaci navrhovatelek shrnutou v bodě 161 tohoto rozsudku, Impala tvrdí, že úvahy Soudu k některým aspektům odůvodnění sporného rozhodnutí jsou založeny na důkladném přezkumu analýzy provedené Komisí, ale především na vnitřní nesoudržnosti samotného sporného rozhodnutí.
As regards the appellants’ line of argument summarised in paragraph 161 of this judgment, Impala contends that the observations of the Court of First Instance on certain aspects of the reasoning of the contested decision are based on a thorough examination of the Commission’s analysis but, above all, on the internal inconsistencies within the contested decision itself.
Jak vyplývá z ustálené judikatury musí být odůvodnění vyžadované článkem 253 ES přizpůsobeno povaze dotčeného aktu a musejí z něho jasně a jednoznačně vyplývat úvahy orgánu, jenž akt vydal, tak aby se zúčastněné osoby mohly seznámit s důvody, které vedly k přijetí opatření, a příslušný soud mohl vykonávat svůj přezkum.
It is clear from settled caselaw that the statement of reasons required by Article 253 EC must be appropriate to the measure at issue and must disclose in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted the measure in question in such a way as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure and to enable the competent Community Court to exercise its power of review.
Nicméně autor takového aktu není povinen vyjádřit se ke skutečnostem, které mají jasně druhořadý význam, nebo předpokládat možné námitky (rozsudek ze dne 25. října 2005, Německo a Dánsko v. Komise, zvaný „Feta“, C-465/02 a C-466/02, Sb. rozh. s. I-9115, bod 106).
The institution which adopted the measure is not required, however, to define its position on matters which are plainly of secondary importance or to anticipate potential objections (Joined Cases C-465/02 and C-466/02 Germany and Denmark v Commission [2005] ECR I-9115, ‘Feta’, paragraph 106).
Navíc stupeň podrobnosti odůvodnění rozhodnutí musí být přiměřený materiálním možnostem a technickým podmínkám nebo lhůtě, ve kterých musí být rozhodnutí vydáno (viz rozsudek ze dne 1. prosince 1965, Schwarze, 16/65, Recueil, s. 1081, 1096 a 1097, jakož i ze dne 14. února 1990, Delacre a další v. Komise, C-350/88, Recueil, s. I-395, bod 16).
Moreover, the degree of precision of the statement of the reasons for a decision must be weighed against practical realities and the time and technical facilities available for making the decision (see Case 16/65 Schwarze [1965] ECR 877, 888, and Case C-350/88 Delacre and Others v Commission [1990] ECR I-395, paragraph 16).
2008 – VĚC C-413/06 P aspektů spojení podniků, které se jí zdají být zjevně nevhodné, bez významu, nebo při tomto posuzování jasně podružné (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Komise v. Sytraval a Brink’s France, bod 64).
2008 — CASE C-413/06 P or insignificant or plainly of secondary importance to the appraisal of the concentration (see, to that effect, Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 64).
Takový požadavek by byl totiž obtížně slučitelný s požadavkem rychlosti a krátkých lhůt řízení, které musí Komise dodržovat při výkonu své pravomoci kontroly spojování podniků a které patří mezi zvláštní okolnosti řízení o kontrole tohoto spojování.
Such a requirement would be difficult to reconcile with the need for speed and the short timescales which the Commission is bound to observe when exercising its power to examine concentrations and which form part of the particular circumstances of proceedings for control of those concentrations.
V tomto ohledu, ačkoli je pravda, že Komise není při odůvodnění rozhodnutí přijatých na základě nařízení povinna vyjádřit se ke všem skutečnostem a argumentům, které jí byly předloženy, včetně těch, které jsou jasně podružné pro posouzení, které má být provedeno, nemění to nic na tom, že musí popsat skutkové okolnosti a právní úvahy, které mají zásadní význam v rámci systematiky rozhodnutí.
In that regard, while it is true that the Commission is not obliged, in the statement of reasons for decisions adopted under the Regulation, to take a position on all the information and arguments relied on before it, including those which are plainly of secondary importance to the appraisal it is required to undertake, it none the less remains the case that it is required to set out the facts and the legal considerations having decisive importance in the context of the decision.
Z hlediska těchto zásad je třeba přezkoumat výtky navrhovatelek předložené v rámci šestého důvodu kasačního opravného prostředku.
It is in the light of these principles that the objections raised by the appellants under the sixth ground of appeal should be examined.
Navrhovatelky v první řadě tvrdí, že rozhodnutí Komise povolující spojení nemůže být v žádném případě zrušeno z důvodu nedostatečného odůvodnění.
As their principal argument, the appellants submit that a Commission decision approving a concentration cannot be annulled on the ground of inadequate reasoning.
Z bodu 49 tohoto rozsudku vyplývá, že cílem posledně uvedeného ustanovení je zajistit právní jistotu v případě, že by Komise výjimečně nepřijala rozhodnutí v předepsané lhůtě.
It follows from paragraph 49 of this judgment that the purpose of that provision is to ensure legal certainty where, exceptionally, the Commission has not adopted a decision within the prescribed period.
Dotyčné podniky tak mají volnost uskutečnit své spojení, pokud dojde k mlčky učiněnému povolení.
Thus, the undertakings concerned are free to implement their concentration as soon as approval is deemed to have been given.
Je však třeba připomenout, že nedostatečné odůvodnění, v důsledku kterého může být porušen článek 253 ES, spadá pod porušení podstatných formálních náležitostí ve smyslu článku 230 ES a představuje ostatně důvod, který může nebo musí být uplatněn soudem Společenství i bez návrhu (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 20. února 1997, Komise v. Daffix, C-166/95 P, Recueil, s. I-983, bod 24).
It should be noted that an inadequate statement of reasons in breach of Article 253 EC constitutes an infringement of essential procedural requirements for the purposes of Article 230 EC and is, moreover, a plea which may, and even must, be raised by the Community judicature of its own motion (see, to that effect, Case C-166/95 P Commission v Daffix [1997] ECR I-983, paragraph 24).
10 odst. 6 nařízení musí být vykládán a používán ve světle článků 230 ES a 253 ES.
It follows that Article 10(6) of the Regulation must be interpreted and applied in the light of Articles 230 EC and 253 EC.
10 odst. 6 nařízení nemůže založit obecnou domněnku ve prospěch slučitelnosti spojení podniků se společným trhem, ale nemůže být ani základem pro výjimku z možnosti napadnout legalitu rozhodnutí povolujícího takové spojení z důvodu porušení povinnosti
It follows that, not only can Article 10(6) of the Regulation not form the basis of a general presumption that concentrations are compatible with the common market, it also cannot serve as a basis for an exception to the rule that a decision approving such a concentration may be challenged on the ground of infringement of
2008 – VĚC C-413/06 P uvést odůvodnění.
2008 — CASE C-413/06 P the duty to state reasons.
Legitimní potřeba právní jistoty ve výjimečných situacích, která se odráží v uvedeném ustanovení, nemůže jít tak daleko, že rozhodnutí o spojení podniků nebude zcela nebo částečně podléhat přezkumu ze strany soudu Společenství.
The legitimate need for legal certainty in exceptional situations, which that provision reflects, cannot go so far as to exclude decisions relating to concentrations in whole or in part from review by the Community judicature.
10 odst. 6 nařízení musí být tedy zamítnuta.
The appellants’ line of argument based on Article 10(6) of the Regulation must therefore be rejected.
Podpůrně navrhovatelky zejména tvrdí, že vzhledem k tomu, že sporné rozhodnutí umožnilo společnosti Impala zjistit odůvodnění dotčeného povolení a Soudu vykonat jeho přezkum, nedodržel Soud ustálenou judikaturu soudů Společenství ohledně požadavků odůvodnění.
In the alternative, the appellants submit, among other things, that since the contested decision allowed Impala to ascertain the reasons for the approval at issue and the Court of First Instance to exercise its power of judicial review, that court did not observe the settled caselaw of the Community judicature on the requirement to state reasons.
V projednávaném případě je pravda, že se určitá disproporce ve sporném rozhodnutí mezi uvedením důkazů ve prospěch dostatečné transparentnosti a uvedením důkazů o propagačních slevách svědčících proti takové transparentnosti, může zdá nešťastnou.
In the present case, it is true that a certain imbalance in the contested decision between the presentation of the elements tending to plead in favour of there being sufficient transparency and the presentation of the impact of the campaign discounts, which plead, according to the Commission, against such transparency, may appear unfortunate.
Nicméně zaprvé vzhledem ke kontextu, ve kterém bylo přijato sporné rozhodnutí, který se vyznačoval zejména úzkým časovým rozpětím mezi jednak písemnou odpovědí na oznámení námitek, jakož i slyšením před Komisí, a jednak
Nevertheless, in the light, first, of the context in which the contested decision was adopted, marked in particular by the short space of time between the
Zaprvé totiž ze sporného rozhodnutí vyplynuly úvahy Komise tak, že jeho opodstatněnost mohla být následně napadena u příslušného soudu, jak to učinila Impala.
In the first place, the contested decision showed the reasoning followed by the Commission in a way which subsequently allowed a party such as Impala to challenge its validity before the competent Court.
Bylo by v tomto ohledu nadbytečné požadovat, jak učinil Soud v bodě 289 napadeného rozsudku, podrobný popis každého hlediska, které je podkladem sporného rozhodnutí, jako je povaha propagačních slev, okolnosti, za kterých mohou být uplatňovány, stupeň jejich neprůhlednosti, jejich výše nebo jejich konkrétní dopad na transparentnost cen (viz v tomto smyslu obdobně rozsudek ze dne 16. listopadu 2000, Stora Kopparbergs Bergslags v. Komise, C-286/98 P, Recueil, s. I-9925, body 59 až 61, jakož i ze dne 1. července 2008, Chronopost a La Poste/UFEX a další, C-341/06 P a C-342/06 P, Sb. rozh. s. I-4777, bod 108).
It would be unreasonable in that regard to require, as did the Court of First Instance in paragraph 289 of the judgment under appeal, a detailed description of each of the factors underpinning the contested decision, such as the nature of campaign discounts, the circumstances in which they might be applied, their degree of opacity, their size or their specific impact on price transparency (see to that effect, by way of analogy, Case C-286/98 P Stora Kopparbergs Bergslags v Commission [2000] ECR I-9925, paragraphs 59 to 61, and Joined Cases C-341/06 P and C-342/06 P Chronopost and La Poste v UFEX and Others [2008] ECR I-4777, paragraph 108).
Zadruhé, jak vyplývá zejména z bodů 275, 289 a 530 napadeného rozsudku, Soud znal důvody, pro které se Komise rozhodla povolit dotčené spojení.
In the second place, as is apparent from, among others, paragraphs 275, 289 and 530 of the judgment under appeal, the Court of First Instance was aware of the reasons for which the Commission decided to approve the concentration at issue.
Navíc věnoval několik bodů svého rozsudku analýze opodstatněnosti těchto důvodů.
It also devoted numerous paragraphs in its judgment to an analysis of whether those reasons were well founded.
Přitom je třeba v tomto ohledu připomenout, že povinnost odůvodnit rozhodnutí je podstatnou formální náležitostí, která musí být odlišena od otázky opodstatněnosti odůvodnění, která spadá pod legalitu sporného aktu po meritorní stránce (viz výše uvedený rozsudek Komise v. Sytraval a Brink’s France, bod 67, jakož i ze dne 7. března 2002, Itálie v. Komise, C-310/99, Recueil, s. I-2289, bod 48).
It must be pointed out in that regard that the duty to state adequate reasons in decisions is an essential procedural requirement which must be distinguished from the question whether the reasoning is well founded, which is concerned with the substantive legality of the measure at issue (see Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 67, and Case C-310/99 Italy v Commission [2002] ECR I-2289, paragraph 48).
Odůvodnění rozhodnutí je totiž formálním vyjádřením důvodů, na kterých toto rozhodnutí spočívá.
The reasoning of a decision consists in a formal statement of the grounds on which that decision is based.
2008 – VĚC C-413/06 P tyto důvody stiženy vadami, je jimi stižena legalita rozhodnutí po meritorní stránce, avšak nikoli jeho odůvodnění, které může být dostačující, i když obsahuje vadné důvody.
2008 — CASE C-413/06 P of reasons in it, which may be adequate even though it sets out reasons which are incorrect.
Nelze tedy tvrdit, že Soud nemohl vykonat svůj přezkum (viz obdobně výše uvedený rozsudek Chronopost a La Poste v. UFEX a další, bod 112).
It cannot therefore be claimed that it was impossible for the Court of First Instance to exercise its power of judicial review (see, by way of analogy, Chronopost and La Poste v UFEX and Others, paragraph 112).
Je tedy důvodné šestý důvod kasačního opravného prostředku vznesený navrhovatelkami přijmout, aniž by byla potřeba vyjádřit se k výtkám uvedeným v bodech 158, 159 a 161 tohoto rozsudku.
The appellants’ sixth ground of appeal should therefore be upheld, without it being necessary to adjudicate on the objections referred to in paragraphs 158, 159 and 161 of this judgment.
S ohledem na výše uvedené je třeba prohlásit předložený kasační opravný prostředek za opodstatněný.
Having regard to the above considerations, the present appeal must be declared to be well founded.
Kasační odpověď Komise obsahuje zvláštní oddíl obsahující „dodatečné vyjádření“ k „hlavním důvodům“ sporného rozhodnutí.
The Commission’s response contains a separate section containing ‘additional observations’ on the ‘essential grounds’ of the contested decision.
Komise zde tvrdí, že Soud v bodech 474 a 476 napadeného rozsudku nesprávně kvalifikoval její zjištění týkající se odvetných opatření jako základní důvod uvedeného rozhodnutí.
In that section, the Commission contends that the Court of First Instance was wrong to characterise the Commission’s findings in relation to the retaliatory measures as essential grounds of the decision.