natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pro posledně uvedenou kategorii neexistovala žádná úprava srovnatelná s čl. 80 odst. 3 8.
A rule comparable to that laid down in section 80(3) did not exist for repayment traders. 8
Marks & Spencer pokračovala ve sporu až ke Court of Appeal. Vedle vrácení daně za čajové pečivo se řízení týkalo také dalšího nároku na vrácení daně v souvislosti s daňovým posouzením nákupních poukázek. Court of Appeal požádal Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce ohledně slučitelnosti předpisů upravujících promlčení s právem Společenství. V tomto ohledu již byla pro Court of Appeal otevřená pouze otázka posouzení nákupních poukázek. Pokud jde o čajové pečivo, vycházel zjevně z toho, že právo Společenství nestanoví žádné požadavky, jelikož sazba daně není v šesté směrnici harmonizována. 10.
Marks & Spencer pursued the dispute further to the Court of Appeal. In addition to the tax refund for the teacakes, the proceedings before that court also concerned a further claim for a refund in connection with the tax treatment of gift vouchers. The Court of Appeal made a reference to the Court of Justice for a preliminary ruling on the question of whether the limitation provisions were compatible with Community law. As far as the Court of Appeal was concerned, only the treatment of the gift vouchers was still in question in those proceedings. As regards the teacakes, the Court of Appeal evidently assumed that no requirements could be derived from Community law in the absence of harmonisation of the tax rate in the Sixth Directive. 10.
Od roku 1973 vybírali Commissioners of Customs and Excise z čajového pečiva prodávaného společností Marks & Spencer plc daň z přidané hodnoty v základní sazbě, neboť je považovali za sušenky máčené v čokoládě. V září 1994 však Commissioners připustili, že čajové pečivo mělo být klasifikováno jako koláče a podrobeno nulové sazbě daně. V návaznosti na to požadovala Marks & Spencer vrácení daně z přidané hodnoty ve výši 3,5 milionu GBP, kterou v průběhu let přiznávala bez právního důvodu. 13.
Since 1973, the Commissioners of Customs and Excise had charged VAT on the teacakes sold by Marks & Spencer plc at the standard rate as they treated them as choc-olate-covered biscuits. In September 1994, however, the Commissioners acknowledged that the teacakes ought to have been classified as cakes and, as such, zero-rated for tax purposes. Marks & Spencer made a claim in that respect for repayment of the full amount of VAT, namely GBP 3.5 million, for which it had wrongly accounted over the years. 13.
Ve svém rozsudku ze dne 11. července 2002 (dále jen rozsudek „Marks & Spencer I“) 9 se Soudní dvůr v souladu s předběžnými 8 — Teprve po zahájení řízení o nesplnění povinnosti z důvodu nerovného zacházení s oběma skupinami osob povinných k dani zavedlo Spojené království s účinností od 26. května 2005 i úpravu bezdůvodného obohacení pro repayment traders.
In its judgment of 11 July 2002 (‘Marks & Spencer I judgment’), 9 the Court, responding to the questions referred, did not concern 8 — The United Kingdom introduced a further enrichment provision for repayment traders, effective as from 26 May 2005, only after infringement proceedings had been brought concerning the difference in treatment as between those two categories of taxable persons.
28 odst. 2 písm. a) šesté směrnice o dani z přidané hodnoty (před změnou provedenou směrnicí 92/77 v roce 1992 i po ní) zachoval ve svých vnitrostátních předpisech o dani z přidané hodnoty osvobození od daně s vrácením daně odvedené na předchozím stupni pro určitá konkrétní plnění, avšak své vnitrostátní právní předpisy vykládal nesprávně s tím důsledkem, že některá plnění, která měla být osvobozena od daně s vrácením daně odvedené na předchozím stupni, byla podle vnitrostátního zákona zdaněna základní sazbou, přiznávají obecné zásady práva Společenství, včetně zásady daňové neutrality, hospodářskému subjektu uskutečnivšímu plnění nárok na vrácení nesprávně požadovaných částek v souvislosti s takovými plněními?
MARKS & SPENCER itself with the tax refund for the teacakes. In his Opinion in that case, Advocate General Geelhoed none the less remarked incidentally on the teacakes and expressed the view that the non-reimbursement of VAT was a manifest breach of Community law. 10 That view notwithstanding, the Court of Appeal dismissed the action in relation to the VAT on the teacakes. (2) If the answer to Question 1 is in the ne- gative, where, under Article 28(2)(a) of the Sixth VAT Directive (both before and after its amendment in 1992 by Directive 92/77), a Member State has maintained in its domestic VAT legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has mistakenly interpreted its domestic legislation with the consequence that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its domestic legislation have been subject to tax at the standard rate, do the general principles of Community law, including fiscal neutrality, apply so as to give a trader who made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them?
Pokud je odpověď na první a druhou otázku kladná, použijí se zásady rovného zacházení a daňové neutrality vyplývající z práva Společenství v zásadě s tím důsledkem, že uvedené zásady by byly porušeny, kdyby dotčenému hospodářskému subjektu nebyla vrácena celá
(3) If the answer to Question 1 or Question 2 is in the affirmative, do the Community law principles of equal treatment and fiscal neutrality in principle apply with the result that they would be infringed if the trader in question is not repaid
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-309/06 nesprávně požadovaná částka v souvislosti s plněními jím poskytnutými v případě, že: i) by hospodářský subjekt získal vrácením celé částky bezdůvodné obohacení, prokázat, že rozdílné zacházení mezi hospodářskými subjekty, které uplatňují nárok na vrácení přeplatku na dani, a subjekty, které uplatňují nárok na vrácení přebytku na základě odpočtu daně odvedené na předchozím stupni (vyplývajícího z toho, že překračuje částku vybrané daně), způsobilo, nebo nezpůsobilo finanční ztrátu či újmu prvně jmenovaným subjektům, a pokud ano, jak?
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-309/06 the entire amount mistakenly charged on the supplies made by him in circumstances where: difference of treatment between traders making claims for the repayment of overpaid output tax and traders making claims for additional amounts by way of input tax deduction (resulting from the over-declaration of output tax) has, or has not, caused any financial loss or disadvantage to the former and, if so, how?
ii) vnitrostátní právní předpisy stanoví, že přeplatek daně nemůže být vrácen, kdyby takové vrácení vedlo k bezdůvodnému obohacení hospodářského subjektu, avšak
(i) the trader would be unjustly enriched by repayment to him of the entire amount;
Pokud se v situaci popsané ve třetí otázce uplatní zásady rovného zacházení a daňové neutrality vyplývající z práva Společenství a pokud by takové zásady byly jinak porušeny, vyžaduje nebo připouští právo Společenství, aby soud odstranil toto rozdílné zacházení tím, že vyhoví žalobě hospodářského subjektu na vrácení přeplatku na dani, takže mu vznikne bezdůvodné obohacení, nebo vyžaduje či připouští právo Společenství, aby soud přijal jiné opatření k nápravě (a pokud ano, jaké)?“ iii) vnitrostátní právní předpisy neobsahují žádné ustanovení obdobné ustanovení [uvedenému v předchozí odrážce] pro žádosti o vrácení daně podané ‚repayment traders‘ (přičemž ‚repayment trader‘ je osoba povinná k dani, která během stanoveného účetního období neod -vede příslušným vnitrostátním orgánům žádnou platbu daně z přidané hodnoty, a naopak od nich obdrží platbu z důvodu, že během takového období částka daně z přidané hodnoty, kterou je oprávněna odečíst, převyšuje částku daně z přidané hodnoty splatnou ve vztahu k plněním, jež uskutečnila)?
(5) If, in the situation described in Question 3, the Community law principles of equal treatment and fiscal neutrality apply and would otherwise be infringed, does Community law require or permit a court to remedy the difference of treatment by upholding a trader’s claim to a repayment of overpaid tax in such a way as to enrich him unjustly or require or permit a court to grant some other remedy (and, if so, which)?’
Lišila by se odpověď na třetí otázku podle toho, zda by bylo, či nebylo možné
(4) Is the answer to Question 3 affected by whether or not there is evidence that the
V řízení před Soudním dvorem předložily vyjádření Marks & Spencer, Irsko, vláda Spojeného království a kyperská vláda, jakož i Komise Evropských společenství. I - 2292
Marks & Spencer, Ireland, the Governments of the United Kingdom and of Cyprus and the Commission of the European Communities have each submitted observations in the proceedings before the Court of Justice. I - 2292
MARKS & SPENCER IV – Právní posouzení na čajové pečivo společnosti Marks & Spencer nevyměřila nulovou sazbu daně. A – Úvodní poznámka
MARKS & SPENCER IV — Legal assessment
Marks & Spencer mohla daň z přidané hodnoty přenést na své zákazníky. 16.
— Marks & Spencer was able to pass on the VAT to its customers. A — Preliminary remark
V zásadě je však třeba objasnit otázku, zda je s právem Společenství slučitelná skutečnost, že zákon o dani z přidané hodnoty z roku 1994 vylučuje nárok na vrácení z důvodu bezdůvodného obohacení v projednávaném případě, nikoli však v jiných případech dodatečné opravy zdanění (v případě repayment traders).
It is necessary to determine in essence whether the fact that the Value Added Tax Act 1994 precludes the right to a refund in the circumstances at issue in this case on the ground of unjust enrichment but does not do so in other circumstances where the charging of tax is subsequently corrected (as in the case of repayment traders) is consistent with Community law.
Na tento okruh problémů míří otázky 3 až 5.
Questions 3 to 5 deal with these issues.
V původním řízení jsou nesporná následující zjištění:
Three findings in that connection are undisputed in the main proceedings:
House of Lords je toho názoru, že jako předběžnou otázku je do jisté míry třeba objasnit, zda se vůbec nacházíme v oblasti, v níž se použije právo Společenství, které přiznává osobě povinné k dani určitá práva.
As a prelude — as it were — to addressing those issues, the House of Lords considers it essential to clarify whether this is at all a situation to which Community law applies and which confers certain rights on taxable persons.
Této problematice se věnují otázky 1 a 2, jimiž se budu zabývat společně.
Those issues are addressed in Questions 1 and 2, which will be discussed together below.
B – K první a druhé předběžné otázce
B — The first and second questions referred
Soudní dvůr v rozsudku Marks & Spencer I zdůraznil, že členské státy jsou povinny I - 2293
As the Court of Justice pointed out in the Marks & Spencer I judgment, not only are — From 1973 to 1994 the tax authority applied that provision incorrectly in that it did not subject the Marks & Spencer teacakes to tax at the zero rate. I - 2293
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-309/06 vyplývající z práva Společenství.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-309/06 legislation, a Community law right to a refund in respect of charges unduly levied likewise does not exist.
Na vrácení daně se použije výlučně vnitrostátní právo, které v projednávaném případě nemá být posuzováno na základě kritérií stanovených právem Společenství.
Domestic legislation alone, which is not to be measured in this case against the Community law standard, has to be applied to the refund.
nejen řádně provést směrnici do svého vnitrostátního práva. Naopak se jednotlivec může před soudem dovolávat toho, aby vnitrostátní ustanovení, jež směrnici provádějí, byla použita takovým způsobem, kterým bude dosaženo cíle sledovaného směrnicí 11.
Member States bound correctly to transpose a directive into national law, but individuals are also entitled to rely on that directive before the courts in order to ensure that the national implementing provisions are applied in such a way as to achieve the result sought by the directive. 11
28 odst. 2 písm. a) není dána působnost směrnice, respektive že směrnice v tomto případě nepřiznává osobě povinné k dani žádná práva na uplatnění nulové sazby daně a na vrácení daně v případě, že od jejího uplatnění bylo nesprávně upuštěno.
Having regard to well-established caselaw, the Court of Justice further held that the right to obtain a refund of charges levied in a Member State in breach of rules of Community law is the consequence and the complement of the rights conferred on individuals by Community provisions. 12
– Použití práva Společenství v případě neharmonizovaných výjimek
— Application of Community law in the event of non-harmonised derogations
28 odst. 2 písm. a) šesté směrnice vylučuje vnitrostátní výjimky z působnosti směrnice.
The Member States involved in the present proceedings now take the view that Article 28(2)(a) of the Sixth Directive more or less excludes national derogations from the scope of the Directive.
Stejně jako Court of Appeal vyvozují z výše citované judikatury následující závěry: jelikož neexistuje nárok založený právem Společenství na použití nulové sazby daně, nýbrž nárok na základě vnitrostátního práva, které není harmonizováno, neexistuje ani žádný nárok na vrácení neprávem vyměřených daní
Like the Court of Appeal, they make the following inferences from the caselaw cited above: since a Community law right to the application of zero-rate tax does not exist, but such a right exists under the unharmonised domestic
11 — Rozsudek citovaný v poznámce pod čarou 9, bod 27.
11 — Cited in footnote 9, paragraph 27.
12 — Rozsudek Marks & Spencer I, citovaný v poznámce pod čarou 9, bod 30, který odkazuje na rozsudky ze dne 2. února 1988, Barra (309/85, Recueil, s. 355, bod 17), ze dne 6. července 1995, BP Soupergaz (C-62/93, Recueil, s. I-1883, bod 40), ze dne 9. února 1999, Dilexport (C-343/96, Recueil, s. I-579, bod 23), a ze dne 8. března 2001, Metallgesellschaft a další (C-397/98 a C-410/98, Recueil, s. I-1727, bod 84). 13 — První směrnice Rady ze dne 11. dubna 1967 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (Úř. věst. 71, s. 1301; Zvl. vyd. 09/01, s. 3).
12 — Marks & SpencerI (cited in footnote 9), paragraph 30, which refers to Case 309/85 Barra [1988] ECR 355, paragraph 17; Case C-62/93 BP Supergas [1995] ECR I-1883, paragraph 40; Case C-343/96 Dilexport [1999] ECR I-579, paragraph 23; and Joined Cases C-397/98 and C-410/98 Metallgesellschaft and Others [2001] ECR I-1727, paragraph 84.
Její čl. 1 odst.
1) replaced the First VAT Directive.
1 zní v návaznosti na předchozí úpravu takto: „Tato směrnice zavádí společný systém daně z přidané hodnoty (DPH).“
Having regard to its predecessor provision, Article 1(1) of Directive 2006/112 reads: ‘This Directive establishes the common system of value added tax (VAT).’
MARKS & SPENCER být zaveden úplný systém daně z přidané hodnoty, i když sazby daně z přidané hodnoty a osvobození od daně tehdy nebyly harmonizovány 14: 26.
MARKS & SPENCER the Member States avail themselves fully of that discretion and those derogations, they still remain within the scope of the Directive. outset that a comprehensive system of VAT was to be introduced, even though the VAT rates and exemptions in force at that time were not harmonised: 14
„Členské státy nahradí svůj stávající systém daní z obratu společným systémem daně z přidané hodnoty vymezeným v článku 2.“
‘Member States shall replace their present system of turnover taxes by the common system of value added tax defined in Article 2.’
Toto ustanovení se vztahuje mimo jiné na zero-rating 15.
One of the objectives of that provision is zero-rating.
Kdyby měly být povo-
15If it was simply a case
Společný systém daně z přidané hodnoty sice ještě stále ponechává v mnoha ohledech prostor pro uvážení a povoluje odchylky a zvláštní úpravu.
Be that as it may, the common system of VAT still leaves the Member States a considerable degree of discretion and allows derogations and special provisions.
Například základní sazba daně z přidané hodnoty a snížená sazba či sazby nejsou dosud úplně harmonizovány.
Accordingly, the standard rate of VAT and the reduced rate or rates, in particular, have not been completely harmonised thus far.
Členské státy mohou naopak stanovit tyto sazby samy v rámci určitých pásem.
What is more, the Member States may set those rates themselves within certain margins.
17 odst. 2, který připouští odpočet daně odvedené na vstupu pouze u plnění, která jsou použita pro účely zdanitelných plnění osoby povinné k dani.
However, in addition to the derogation from Article 12(3) of the Sixth Directive, a derogation should be permitted at the same time from Article 17(2) thereof, under which input tax may be deducted only in respect of goods and services used for the purposes of the taxable transactions of the taxable person.
Vzhledem k tomu, že v případě použití nulové sazby daně lze hovořit o „zdanitelných plněních“ nanejvýš fiktivně, bylo v čl. 28
As any reference to ‘taxable transactions’ can only really ever be in a notional sense when the zero rate of
15 — Srov. návrh šesté směrnice Rady o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ze dne 29. června 1973, vypracovaný Komisí, Bulletin Evropských společenství, doplněk 11/73, s. 31.
15 — See Commission proposal of 29 June 1973 for a Sixth Council Directive on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, Bulletin of the European Communities, Supplement 11/73, p. 31.
K účinku zero-rating viz mé stanovisko ze dne 4. května 2006, Talacre Beach Caravan Sales (C-251/05, Sb. rozh. s. I-6269, body 22 a 23).
See, on the effect of applying the zero rate, my Opinion in Case C-251/05 Talacre Beach Caravan Sales [2006] ECR I-6269, points 22 and 23.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – VĚC C-309/06 odst. 2 písm. a) nezbytné výslovně zmínit, že nárok na odpočet daně odvedené na vstupu je dán i v případě snížené sazby daně (na nulu).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-309/06 tax is being applied, Article 28(2)(a) needed to include an express reference to the fact that the right to deduct input tax exists even when a tax rate that has been reduced (to 0%) is being applied.
2 písm. a) zároveň chápán jako plošná výjimka pro určitá plnění, bylo by to v rozporu s požadavkem restriktivního výkladu výjimek 17.
Moreover, it would be contrary to the requirement to interpret exemptions narrowly 17if Article 28(2)(a) was construed more or less as a derogation for specific transactions.
I když tedy mohou být zachována pravidla, která se v dvojím ohledu odchylují od směrnice, neznamená to, že plnění, na něž se tyto výjimky použijí, celkově nespadají do působnosti směrnice.
Even though, therefore, domestic rules that derogate in two respects from the Directive may be maintained, that does not mean that transactions to which those deroga- tions apply fall, as a whole, outside the scope of the Directive.
Úplné vyloučení plnění, která se zdaňují podle výjimky zakotvené v čl. 28 odst.
Outright exclusion from the scope of the Sixth Directive of the transactions taxed pursuant to a derogation under Article 28(2)(a) cannot be reconciled with the wording
2 písm. a) v roce 1992, že výjimky připuštěné na základě tohoto ustanovení musejí být v souladu s právem Společenství.
As I have already explained in my Opinion in Talacre Beach Caravan Sales, that conclusion is borne out by the condition contained in Article 28(2)(a), added to the Directive in 1992, that the exemptions permitted under that provision must be in accordance with Community law.
Tento dodatek má však v konečném důsledku pouze vysvětlující povahu.
18Ultim-ately, however, that addition serves merely to provide clarification.
Povinnost dodržovat právo Společenství (včetně ostatních ustanovení samotné šesté směrnice) existuje i nezávisle na tomto dodatku.
The obligation to comply with Community law (including the additional provisions of the Sixth Directive itself) still exists irrespective of that condition.
Není tudíž ani nezbytné rozlišovat ohledně období, na něž se požadavky na vrácení daně vztahují, mezi dobou před doplněním citované pasáže a po něm.
As to the periods to which the claims for refund relate, there is therefore no need to make a distinction between the periods before and after the passage cited was introduced.
3 písm. a) šesté směrnice viz rovněž rozsudek ze dne 7. prosince 2006, Eurodental (C-240/05, Sb. rozh. s. I-11479, bod 54).
See also, on exceptions under Article 28(3)(a) of the Sixth Directive, Case C-240/05 Eurodental [2006] ECR I-11479, paragraph 54.
18 — Citovaném v poznámce pod čarou 15, bod 24.
18 — Cited in footnote 15, point 24.
MARKS & SPENCER státům umožňuje, aby během přechodného období byla některá plnění, která na základě samotné směrnice podléhala dani z přidané hodnoty, nadále od daně osvobozena. 31.
MARKS & SPENCER Member States may, during the transitional period, continue to exempt certain activities which would otherwise be taxable under the Directive.
28 odst. 2 písm. a), za přípustné pouze tehdy, když není v rozporu se zásadou daňové neutrality, která je základem systému daně z přidané hodnoty.
In that judgment, the Court held that it was per- missible to maintain, pursuant to Article 28(2)(a), a specific reduced rate of 2.1% for reim- bursable medicinal products, whereas the supply of non-reimbursable medicinal products was subject to a rate of 5.5%, only in so far as it was consistent with the principle of fiscal neutrality inherent in the common system of VAT.
Soudní dvůr nejprve poukázal na to, že šestá směrnice harmonizovala předpisy týkající se daně z přidané hodnoty pouze částečně 21.
The Court first pointed to the fact that the Sixth Directive had only partially harmonised the Member States’ VAT legislation.
Dále uvedl: „Pokud tedy členský stát takové předpisy zachová, neprovedl šestou směrnici, a neporušuje tudíž ani tuto směrnici, ani obecné zásady práva Společenství, které členské státy musejí na základě rozsudku Klensch[ 22] respektovat při provádění právních předpisů Společenství.“ 23
21It further held: ‘Consequently, in so far as a Member State retains such provisions, it does not transpose the Sixth Direct- ive and thus does not infringe either that directive or the general Community principles which Member States must, according to Klensch,[ 22] comply with when implementing Community legislation.’ 23
Rozsudek Idéal Tourisme 20, na který se odvolávají členské státy, jež se účastní tohoto řízení, není se zde zastávaným názorem v rozporu.
The Idéal tourisme 20judgment, to which the Member States involved in these proceedings refer, does not conflict with the view expressed here.
S ohledem na kontext tohoto rozsudku chápu toto konstatování tak, že Soudní dvůr nechtěl vyloučit jakékoli použití ustanovení práva Společenství, jestliže se na určitá plnění použijí vnitrostátní výjimky.
Bearing in mind the context of that ruling, I understand that finding to mean that the Court was not seeking to rule out every application of Community provisions where domestic exemptions are to be applied to certain transactions.
Tato vazba na právo Společenství naopak není dána potud, pokud se smějí odchylovat od požadavků směrnice, a nemohou být tudíž považovány za provedení směrnice.
On the contrary, the obligation to comply with Community law does not apply only inasmuch as the domestic provisions are allowed to derogate from the requirements of the Directive and cannot therefore be regarded as transposing the Directive.
Pro projednávaný případ to znamená, že Spojenému království
Applied to the case at issue,