natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2008 – VĚC C-201/05 b) žalobu na vrácení nebo náhradu ztrát, daňových úlev a nákladů, které byly použity společností-rezidentem (nebo byly převedeny na společnost-rezi-denta jinými společnostmi stejné skupiny, rezidenty téhož členského státu) k odstranění nebo snížení daní vzniklých na základě opatření uvedených výše v první až třetí otázce, zatímco by jinak tyto ztráty, daňové úlevy a náklady byly k dispozici k jinému využití nebo by mohly být převedeny; c) žalobu na náhradu výdajů, ztrát, nákladů a závazků vzniklých v souvislosti s dodržováním vnitrostátních právních předpisů uvedených výše ve třetí otázce; d) žalobu na náhradu výdajů, nákladů a závazků, pokud ovládaná společnost vyplatila rezervy společnosti-rezidentovi, aby splnila požadavky vnitrostátních právních předpisů, aby společnosti-rezidentovi nevznikla daň uvedená ve třetí otázce, přičemž ovládané společnosti tím vznikly výdaje, náklady a závazky, kterým se mohla vyhnout, kdyby mohla tyto rezervy využít jinak, mají být takové žaloby kvalifikovány jako:
(b) a claim for restitution and/or compensation in respect of losses, reliefs and expenses that were used by the resident company (or surrendered to the resident company by other companies in the same group resident in the same Member State) to eliminate or reduce taxation charges incurred by virtue of the measures referred to in Questions 1, 2 and 3 above where such losses, reliefs and expenses would have been available for alternative use or could have been carried forward;
– žaloby na vrácení neoprávněně vybraných částek, takže by toto vrácení bylo důsledkem a vedlejším následkem porušení výše uvedených ustanovení práva Společenství, nebo
— a claim for repayment of sums unduly levied which arise as a consequence of, and adjunct to, the breach of the abovementioned Community provisions; or
– žaloby na vyrovnání nebo na náhradu škody, takže by bylo třeba splnit podmínky uvedené v rozsudku [ze dne 5. března 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame, C-46/93 a C-48/93, Recueil, s. I-1029], nebo
— a claim for compensation or damages such that the conditions set out in Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [[1996] ECR I-1029] must be satisfied; or
– žaloby na platbu částky představující bezdůvodně odepřené zvýhodnění?
(7) In the event that the answer to any part of Question 6 is that the claim is a claim for payment of an amount representing a benefit unduly denied:
7) V případě, že by v odpověď na jednu z částí šesté otázky byla žaloba kvalifikována jako žaloba na výplatu částky představující bezdůvodně odepřené zvýhodnění: a) jsou takové žaloby důsledkem nebo vedlejší vlastností práva přiznaného výše uvedenými ustanoveními práva Společenství, nebo b) bylo by třeba splnit podmínky uvedené v rozsudku [Brasserie du pêcheur a Factortame, výše uvedený] ohledně náhrady škody, nebo c) bylo by třeba splnit další podmínky?
(b) must some or all of the conditions for recovery laid down in … Brasserie du Pêcheur and Factortame[, cited above,] be satisfied; or
8) Je třeba odpovědět na tyto otázky odlišně podle toho, zda v rámci vnitrostátního práva jsou žaloby uvedené v šesté otázce podány jako žaloby na vrácení, nebo jsou podány nebo musejí být podány jako žaloby na náhradu škody?
(8) Does it make any difference whether as a matter of domestic law the claims referred to in Question 6 are brought as restitutionary claims or are brought, or have to be brought, as claims for damages?
9) Jaké jsou obecné pokyny, pokud nějaké existují, které považuje Soudní dvůr za vhodné poskytnout v projednávaném sporu, a jaké jsou okolnosti, ke kterým by vnitrostátní soud měl přihlédnout, jestliže má určit, zda je dáno dostatečně závažné porušení práva Společenství ve smyslu rozsudku [Brasserie du pêcheur
(9) What guidance, if any, does the Court of Justice think it appropriate to provide in the present cases as to which circumstances the national court ought to take into consideration when it comes to determine whether there is a sufficiently serious breach within the meaning of the judgment in … Brasserie du Pêcheur
2008 – VĚC C-201/05 a Factortame, výše uvedený], zvláště ohledně otázky, zda při současném stavu judikatury týkající se výkladu relevantních ustanovení práva Společenství bylo toto porušení omluvitelné?
2008 — CASE C-201/05 and Factortame, in particular as to whether, given the state of the caselaw on the interpretation of the relevant Community provisions, the breach was excusable?
10) Může zde v zásadě existovat přímá příčinná souvislost ve smyslu rozsudku [Brasserie du pêcheur a Factortame, výše uvedený] mezi případným porušením článků 43 ES, 49 ES a 56 ES a ztrátami spadajícími do kategorií uvedených výše v šesté otázce písm. a) až d), o nichž je tvrzeno, že vyplývají z uvedených porušení?
(10) As a matter of principle, can there be a direct causal link (within the meaning of the judgment in … Brasserie du Pêcheur and Factortame) between any breach of Articles 43 EC, 49 EC and 56 EC and the losses falling into the categories identified in Question 6(a) to (d) above that are claimed to flow from it?
Pokud ano, jaké jsou obecné pokyny, pokud nějaké existují, které považuje Soudní dvůr za vhodné poskytnout ohledně okolností, které by měl vnitrostátní soud vzít do úvahy při určení, zda taková přímá příčinná souvislost existuje?
If so, what guidance, if any, does the Court of Justice think it appropriate to provide as to the circumstances which the national court should take into account in determining whether such a direct causal link exists?
11) Může vnitrostátní soud pro účely určení ztráty nebo škody, jejichž náhrada může být přiznána, zohlednit skutečnost, zda poškození projevili přiměřenou snahu za účelem odvrátit své ztráty nebo tyto ztráty omezit, zejména využitím právních prostředků, které by mohly prokázat, že vnitrostátní ustanovení neukládala (z důvodu použití [SDZ]) povinnosti uvedené v výše v první až třetí otázce?
(11) In determining the loss or damage for which reparation may be granted, is it open to the national court to have regard to the question of whether injured persons showed reasonable diligence in order to avoid or limit their loss, in particular by availing themselves of legal remedies which could have established that the national provisions did not (by reason of the application of [DTCs]) have the effect of imposing the obligations set out in Questions 1, 2 and 3 above?
12) Může být odpověď na výše uvedenou jedenáctou otázku ovlivněna přesvědčením účastníků v rozhodné době ohledně účinků [SDZ]?“
(12) Is the answer to Question 11 above affected by the beliefs of the parties at the relevant times as to the effect of the [DTCs]?’
Protože byly v projednávané věci vzneseny podobné otázky týkající se výkladu jako otázky položené ve věcech, které následně vedly k vydání rozsudků ze dne 12. září 2006, Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas (C-196/04, Sb. rozh. s. I-7995), ze dne 12. prosince 2006, Test Claimants in Class IV of the ACT Group
Since, in the present case, questions of interpretation similar to those covered by the questions referred for a preliminary ruling in the cases which, in due course, gave rise to the judgments in Case C-196/04 Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas [2006] ECR I-7995; Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT
Výše uvedené rozsudky Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, Test Claimants in the FII Group Litigation a Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation byly předkládajícímu soudu oznámeny dopisem ze dne 3. dubna 2007 s tím, aby uvědomil Soudní dvůr o tom, zda si s ohledem na tyto rozsudky přeje setrvat na své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
The above-cited judgments in Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, Test Claimants in the FII Group Litigation and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation were communicated to the referring court by letter of 3 April 2007, so that it could inform the Court whether, in the light of those judgments, it wished to maintain its reference for a preliminary ruling.
Dopisem ze dne 12. června 2007 informoval předkládající soud Soudní dvůr o tom, že setrvává na své žádosti.
By letter of 12 June 2007, the referring court informed the Court that it was maintaining its reference.
104 odst. 3 prvního pododstavce jednacího řádu, pokud se předběžná otázka shoduje s otázkou, o níž již Soudní dvůr rozhodl, nebo pokud lze odpověď na tuto otázku jasně vyvodit z dosavadní judikatury, může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta kdykoli rozhodnout usnesením s odůvodněním.
Under the first subparagraph of Article 104(3) of the Rules of Procedure, where a question referred to the Court for a preliminary ruling is identical to a question on which the Court has already ruled, or where the answer to such a question may be clearly deduced from existing caselaw, the Court may, after hearing the Advocate General, at any time give its decision by reasoned order.
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je to, zda články 43 ES a 56 ES brání právním předpisům členského státu, které osvobozují od korporační daně dividendy, které společnostrezident obdržela od společnosti, která je rovněž rezidentem tohoto státu (dále jen „dividendy vnitrostátního původu“), zatímco podrobují této dani dividendy, které společnostrezident obdržela od společnosti, která rezidentem téhož státu není (dále jen „dividendy zahraničního původu“), zejména jestliže se jedná o společnost-nerezidenta ovládanou touto společností-rezidentem, přičemž poskytují daňovou úlevu v souvislosti s jakoukoli srážkovou daní vybranou ve státě, jehož rezidentem je rozdělující společnost, jakož i, v případě, kdy společnost-rezident, která je příjemcem dividend, vlastní přímo nebo nepřímo 10 % nebo více hlasovacích práv v rozdělující společnosti, daňovou úlevu v souvislosti s korporační daní zaplacenou rozdělující společností ze zisků, z nichž pocházejí rozdělované dividendy.
By its first question, the national court is asking, in essence, whether Articles 43 EC and 56 EC preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends received by a resident company from a company which is also resident in that State (‘nationally-sourced dividends’), when it imposes that tax on dividends received by a resident company from a company which is not resident in that State (‘foreign-sourced dividends’), particularly if it is a nonresident company controlled by that resident company, while granting relief for all withholding tax levied in the State in which the company making the distribution is resident and, where the resident company receiving the dividends holds, directly or indirectly, not less than 10% of the voting power in the company making the distribution, relief against corporation tax paid by the company making the distribution on the profits underlying the dividends distributed.
Je třeba konstatovat, že Soudní dvůr ve výše uvedeném rozsudku Test Claimants in the FII Group Litigation již tuto otázku přezkoumal, a v důsledku toho je možné odpověď, kterou poskytl v tomto rozsudku, plně přenést na první otázku položenou předkládajícím soudem v projednávané věci.
The Court has already examined that question in Test Claimants in the FII Group Litigation, cited above. Consequently, the reply given by the Court in that judgment is fully applicable to the first question referred by the national court in this case.
V tomto rozsudku Soudní dvůr uvedl, že právo Společenství v zásadě nezakazuje, aby členský stát zabraňoval řetězovému zdanění dividend obdržených společností-rezi-dentem tím, že použije pravidla, která tyto dividendy osvobodí od zdanění, jestliže jsou vypláceny společností-rezidentem, přičemž prostřednictvím systému zápočtu zabrání řetězovému zdanění uvedených dividend, jsou-li vypláceny společnostínerezidentem (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 48).
In that judgment, the Court observed that Community law does not, in principle, prohibit a Member State from avoiding the imposition of a series of charges to tax on dividends received by a resident company by applying rules which exempt those dividends from tax when they are paid by a resident company, while preventing, through an imputation system, those dividends from being liable to a series of charges to tax when they are paid by a nonresident company (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 48).
Pokud jde zaprvé o dividendy, které společnostrezident obdrží od společnostinerezidenta, ve které vlastní podíl, jenž jí umožňuje vykonávat nepochybný vliv na rozhodnutí této společnostinerezidenta, a tím určovat její činnost, Soudní dvůr rozhodl, že skutečnost, že se na dividendy vnitrostátního původu použije systém osvobození od daně a na dividendy zahraničního původu systém zápočtu, neodporuje zásadě svobody usazování stanovené článkem 43 ES, nepřevyšuje-li daňová sazba použitelná na dividendy zahraničního původu daňovou sazbu použitelnou na dividendy vnitrostátního původu a je-li sleva na dani alespoň rovna částce uhrazené v členském státě rozdělující společnosti až do výše částky daně uplatněné v členském státě společnosti-příjemce (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 57).
As regards, in the first place, dividends received by a resident company from a nonresident company in which it has a shareholding enabling it to exercise a definite influence over the decisions of that nonresident company and to determine its activities, the Court held that the fact that nationally-sourced dividends are subject to an exemption system and foreignsourced dividends are subject to an imputation system does not contravene the principle of freedom of establishment laid down under Article 43 EC, provided that the tax rate applied to foreignsourced dividends is not higher than the rate applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the tax charged in the Member State of the company receiving the dividends (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 57).
Pokud jde zadruhé o společnosti-rezidenty, které obdržely dividendy od společnosti, v níž vlastní 10 % nebo více hlasovacích práv, aniž by jim tento podíl přiznával nepochybný vliv na rozhodování této společnosti a umožňoval jim určovat její činnost, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že v kontextu vnitrostátních právních předpisů dotčených v původním řízení skutečnost, že se na dividendy vnitrostátního původu použije systém osvobození od daně a na dividendy zahraničního původu systém zápočtu, neodporuje zásadě volného pohybu kapitálu stanovené článkem 56 ES, nepřevyšuje-li daňová sazba použitelná na dividendy zahraničního původu daňovou sazbu použitelnou na dividendy vnitrostátního původu a je-li sleva na dani alespoň rovna částce uhrazené v členském státě rozdělující společnosti až do výše částky daně uplatněné v členském státě společnosti-příjemce (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 60).
With respect, in the second place, to dividends paid to resident companies by a company in which they hold 10% or more of the voting rights, without that holding conferring on them a definite influence over the decisions of that company or allowing them to determine its activities, it follows from the Court’s caselaw that, in the case of the national legislation at issue in the main proceedings, the fact that nationally-sourced dividends are subject to an exemption system and foreignsourced dividends are subject to an imputation system does not contravene the principle of free movement of capital laid down under Article 56 EC, provided that the tax rate applied to foreignsourced dividends is not higher than the rate applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the tax charged in the Member State of the company receiving the dividends (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 60).
Pokud jde zatřetí a nakonec o společnosti-rezidenty, které obdržely dividendy od společnosti, v níž vlastní méně než 10 % hlasovacích práv, Soudní dvůr poté, co uvedl, že dividendy vnitrostátního původu jsou osvobozeny od korporační daně, zatímco dividendy zahraničního původu této dani podléhají a zakládají nárok pouze na daňovou úlevu v souvislosti s případnou srážkovou daní vybranou z týchž dividend
As regards, thirdly and lastly, resident companies which received dividends from companies in which they hold fewer than 10% of the voting rights, after noting that nationally-sourced dividends are exempt from corporation tax, whilst foreignsourced dividends are subject to that tax and are entitled to relief only as regards any withholding tax charged on those dividends in the State in which the company
2008 – VĚC C-201/05 ve státě, jehož rezidentem je rozdělující společnost (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 61), rozhodl, že rozdílné zacházení stanovené v takových právních předpisech, jako jsou předpisy, které jsou dotčeny v původním řízení, ve vztahu k dividendám obdrženým společnostmi-rezidenty od společnostínerezidentů, v nichž vlastní méně než 10 % hlasovacích práv, představuje omezení volného pohybu kapitálu v zásadě zakázané článkem 56 ES (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 65).
2008 — CASE C-201/05 making the distribution is resident (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 61), the Court held that the difference in treatment arising from legislation such as that at issue in the main proceedings as regards dividends received by resident companies from nonresident companies in which they hold fewer than 10% of the voting rights constitutes a restriction on the free movement of capital which is, in principle, prohibited by Article 56 EC (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 65).
Soudní dvůr dále rozhodl, že pokud jde o takové podíly, samotná skutečnost, že přísluší členskému státu, aby určil, zda a v jakém rozsahu musí být zabráněno řetězovému zdanění rozdělovaných zisků, ještě neznamená, že může uplatňovat režim, ve kterém s dividendami zahraničního původu a s dividendami vnitrostátního původu není zacházeno rovnocenně (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 69), a že nezávisle na skutečnosti, že členský stát má v každém případě k dispozici různé možné systémy, aby zamezil řetězovému zdanění rozdělovaných zisků nebo je omezil, případné obtíže, pokud jde o určení daně skutečně uhrazené v jiném členském státě, nemohou odůvodnit překážku volnému pohybu kapitálu, jako je překážka plynoucí z právních předpisů dotčených v původním řízení (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 70).
The Court went on to hold that the mere fact that it is for a Member State to determine for such holdings whether, and to what extent, the imposition of a series of charges to tax on distributed profits is to be avoided does not of itself mean that it may operate a system under which foreignsourced dividends and nationally-sourced dividends are not treated in the same way (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 69), and that, irrespective of the fact that a Member State may, in any event, choose between a number of systems in order to prevent or mitigate the imposition of a series of charges to tax on distributed profits, the difficulties that may arise in determining the tax actually paid in another Member State cannot justify a restriction on the free movement of capital such as that which arises under the legislation at issue in the main proceedings (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 70).
Soudní dvůr tedy rozhodl, že článek 56 ES brání vnitrostátním předpisům členského státu, které osvobozují od korporační daně dividendy, které společnostrezident obdrží od jiné společnostirezidenta, zatímco této dani podrobují dividendy, které společnostrezident obdrží od společnostinerezidenta, ve které vlastní méně než 10 % hlasovacích práv, aniž by této společnosti-rezidentu poskytly slevu na dani v souvislosti s daní skutečně uhrazenou rozdělující společností ve státě, jehož je rezidentem (výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, bod 74).
Therefore, the Court held that Article 56 EC precludes legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, where that State levies corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which it holds less than 10% of the voting rights, without granting the company receiving the dividends a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the State in which the latter is resident (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 74).
S ohledem na výše uvedené je třeba na první otázku odpovědět tak, že:
Having regard to the foregoing, the reply to the first question must be:
– článek 43 ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právním předpisům členského státu, které osvobozují od korporační daně dividendy, které společnostrezident obdrží od jiné společnostirezidenta, zatímco této dani podrobují dividendy, které společnostrezident obdrží od společnostinerezidenta, ve které společnostrezident vlastní podíl, jenž jí umožňuje vykonávat nepochybný vliv na rozhodování této společnosti, a tak určovat její činnost, přičemž poskytují slevu na dani v souvislosti s daní skutečně uhrazenou rozdělující společností v členském státě, jehož je rezidentem, nepřevyšuje-li daňová sazba použitelná na dividendy zahraničního původu daňovou sazbu použitelnou na dividendy vnitrostátního původu a je-li sleva na dani alespoň rovna částce uhrazené v členském státě rozdělující společnosti až do výše částky daně uplatněné v členském státě společnosti-příjemce;
— Article 43 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company has a shareholding enabling it to exercise a definite influence over the decisions of that nonresident company and to determine its activities, while at the same time granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution;