natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– za Komisi Evropských společenství B. Schimou, jako zmocněncem, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 18. října 2007, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by B. Schima, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 18 October 2007, gives the following
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi 01051 Telecom GmbH (dále jen „01051 Telecom“) a Deutsche Telekom AG (dále jen „Deutsche Telekom“) ohledně platby úroků z prodlení nárokovaných z důvodu údajně opožděných plateb faktur.
The reference has been made in the course of proceedings between 01051 Telecom GmbH (‘01051 Telecom’) and Deutsche Telekom AG (‘Deutsche Telekom’) concerning payment of default interest claimed following alleged late payment of invoices.
2008 – VĚC C-306/06
2008 — CASE C-306/06
Cílem směrnice 2000/35 je harmonizovat určité aspekty právních předpisů členských států týkajících se postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích.
Directive 2000/35 seeks to harmonise certain aspects of Member States’ legislation on combating late payment in commercial transactions.
Sedmý, devátý, desátý a šestnáctý bod odůvodnění uvedené směrnice zní takto:
Recitals 7, 9, 10 and 16 in the preamble to that directive are worded as follows:
(9) Rozdíly mezi pravidly platebních operací a jejich praktickým prováděním v členských státech představují překážku řádného fungování vnitřního trhu.
The differences between payment rules and practices in the Member States constitute an obstacle to the proper functioning of the internal market.
To je v rozporu s článkem 14 Smlouvy [ES], protože podnikům
This is in contradiction with Article 14 of the [EC] Treaty as entrepreneurs should be able to trade throughout the internal market under
01051 TELECOM má být umožněno obchodovat v rámci celého vnitřního trhu za podmínek, které zajišťují, že přeshraniční operace nemají za následek vyšší rizika než v případě tuzemského prodeje.
01051 TELECOM conditions which ensure that transborder operations do not entail greater risks than domestic sales.
Je nezbytné změnit tento trend a zajistit takové důsledky opožděné platby, které od takového chování odrazují, a proto je nezbytná rozhodná změna včetně náhrady nákladů, které věřitelům vzniknou.“
A decisive shift, including compensation of creditors for the costs incurred, is necessary to reverse this trend and to ensure that the consequences of late payments are such as to discourage late payment.’
Článek 3 odst. 1 písm. a) až c) směrnice 2000/35 stanoví:
Article 3(1)(a) to (c) of Directive 2000/35 provides:
Členské státy zajistí, že: a) úrok z prodlení podle písmene d) se stává splatným dnem následujícím po dni splatnosti nebo po uplynutí platební lhůty, které jsou stanoveny ve smlouvě;
(a) interest in accordance with point (d) shall become payable from the day following the date or the end of the period for payment fixed in the contract;
2008 – VĚC C-306/06 b) jestliže den splatnosti ani platební lhůta nejsou ve smlouvě stanoveny, stává se úrok z prodlení splatným automaticky bez nutnosti upomínky: i) 30 dnů po dni, kdy dlužník obdrží fakturu nebo jiný rovnocenný dokument vyzývající k provedení platby, nebo ii) jestliže není datum obdržení faktury nebo jiného rovnocenného dokumentu vyzývajícího k provedení platby jednoznačné, 30 dnů po dni obdržení zboží nebo služeb, nebo iii) jestliže dlužník obdrží fakturu nebo jiný rovnocenný dokument vyzývající k provedení platby dříve než zboží nebo služby, 30 dnů po obdržení zboží nebo služeb, nebo iv) jestliže přejímka nebo prohlídka zboží nebo služeb, jejímž prostřednictvím se zjišťuje, zda zboží nebo služby byly dodány v souladu se smlouvou, jsou prováděny podle zákona nebo smlouvy a jestliže dlužník obdrží fakturu nebo jiný rovnocenný dokument vyzývající k provedení platby dříve anebo v den, kdy probíhá přejímka nebo prohlídka, 30 dnů po dni přejímky nebo prohlídky; c) věřitel má právo na úrok z prodlení, pokud: i) splnil své smluvní a zákonné povinnosti a
(iv) if a procedure of acceptance or verification, by which the conformity of the goods or services with the contract is to be ascertained, is provided for by statute or in the contract and if the debtor receives the invoice or the equivalent request for payment earlier or on the date on which such acceptance or verification takes place, 30 days after this latter date;
Ustanovení § 269 německého občanského zákoníku (Bürgerliches Gesetzbuch, dále jen „BGB“) stanoví:
Paragraph 269 of the German Civil Code (Bürgerliches Gesetzbuch — BGB) provides:
Ustanovení § 286 BGB, ve znění pozměněném s cílem provést směrnici 2000/35, stanoví:
Paragraph 286 of the BGB, after amendment with a view to the implementation of Directive 2000/35, provides:
Podání žaloby na plnění a doručení platebního rozkazu v příslušném řízení se považují za upomínku.
Bringing an action for performance and serving a demand for payment in summary debt proceedings for recovery of debt have the same effect as a warning notice.
1. bylo stanoveno kalendářní datum plnění,
1. a period of time according to the calendar has been specified,
2. plnění musí předcházet určitá událost a k plnění byla stanovena přiměřená lhůta takovým způsobem, že může být vypočtena podle kalendáře od uvedené události,
2. performance must be preceded by an event and a reasonable period of time for performance has been specified in such a way that it can be calculated, starting from the event, according to the calendar,
3. dlužník vážně a s konečnou platností odmítá splnit svůj závazek,
3. the obligor seriously and definitively refuses performance,
4. okamžité prodlení je odůvodněno zvláštními důvody a s přihlédnutím k zájmům obou dotčených stran.
4. for special reasons, weighing the interests of both parties, the immediate commencement of default is justified.
Není-li den obdržení faktury nebo dokumentu vyzývajícího k provedení platby jednoznačný, je dlužník, pokud není spotřebitelem, v prodlení nejpozději 30 dnů po uplynutí doby splatnosti a obdržení protiplnění.
If the time at which the invoice or payment statement is received by the obligor is uncertain, an obligor who is not a consumer is in default at the latest 30 days after the due date and receipt of the consideration.
Společnosti 01051 Telecom a Deutsche Telekom poskytují telekomunikační služby určené veřejnosti a provozovatelům sítí.
01051 Telecom and Deutsche Telekom supply telecommunications services to the public and to network operators.
Deutsche Telekom mimoto nabízí fakturační služby jiným provozovatelům, včetně společnosti 01051 Telecom.
In addition, Deutsche Telekom offers invoicing services to other operators such as 01051 Telecom.
Tyto dvě společnosti jsou od roku 1998 vázány smlouvou o vzájemném propojení, podle níž si vzájemně fakturují plnění poskytnutá v rámci této smlouvy a na jejím základě vypočítávají splatné částky.
Since 1998, the two operators have been linked by an interconnection contract under which they invoice each other for services supplied in the context of that contract and on that basis calculate the sums due.
Znění této smlouvy ze dne 26. června 2002, kterého se obě strany dovolávaly u předkládajícího soudu, obsahuje tato ustanovení:
The version of 26 June 2002 of that contract, relied on by both parties before the national court, contains the following clauses:
Pohledávky mezi smluvními stranami se stávají splatnými při obdržení faktury.
Payments between the contracting parties become due on receipt of the invoice.
Fakturovanou částku je třeba poukázat na účet uvedený ve faktuře.
The amount of the invoice shall be paid into the bank account identified in the invoice.
17.5 Opožděná platba
17.5 Late payment
K prodlení dochází, nedošlo-li k němu již na základě upomínky, 30 dnů po splatnosti a obdržení faktury.
Payment shall be deemed to be late, so far as this is not already established by written demand, 30 days after it has become due and the invoice has been received.
Octne-li se některá ze smluvních stran v prodlení, vypočte se tato náhrada škody:
If a contracting party is late in making a payment, the following compensation shall be paid:
– úroky z prodlení ve výši 8 % nad základní úrokovou sazbou podle § 247 [BGB] platnou v době prodlení;
— interest at the rate of 8% above the base interest rate applicable for the period of the delay in accordance with paragraph 247 of the [BGB];
V roce 2001 uzavřely 01051 Telecom a Deutsche Telekom smlouvu o fakturaci a vymáhání pohledávek, která v bodě 8 stanoví:
In 2001, 01051 Telecom and Deutsche Telekom concluded an invoicing and debt recovery contract which included, in section 8, the following clause:
„Druhá smluvní strana může patnáctý nebo poslední den kalendářního měsíce vyfakturovat Deutsche Telekom čisté částky uznané Deutsche Telekom za částky, které lze vyfakturovat, společně s [daní z přidané hodnoty], za plnění poskytnutá posledně uvedené. Vyfakturovaná částka musí být připsána na účet uvedený ve faktuře nebo započtena nejpozději do 30 dnů po obdržení faktury.“
‘At the middle and at the end of a calendar month the contracting partner may issue an invoice for the net remuneration, including value added tax, recognised by Deutsche Telekom as capable of being invoiced for services supplied by it to Deutsche Telekom … The amount of the invoice must be credited to the account identified in the invoice or set off at the latest 30 days after receipt of the invoice.’
Společnost 01051 Telecom zastávala v rámci žaloby podané k nalézacímu soudu Landgericht Bonn názor, že by se ustanovení bodu 8 smlouvy o fakturaci a vymáhání pohledávek mělo uplatnit i v rámci dohody o vzájemném propojení.
In its action brought at first instance before the Landgericht Bonn (Bonn Regional Court), 01051 Telecom argued that clause 8 of the invoicing and debt recovery contract should also be applied in the context of the interconnection contract.
Požadovala tudíž od Deutsche Telekom, aby v případě, kdy po započtení provedeném touto společností zůstane splatná zbytková částka, zaplatila úrok z prodlení za období od třicátého dne po obdržení faktury až do připsání splatné částky na účet 01051 Telecom.
Accordingly, it claimed from Deutsche Telekom, where there remained a residual amount after Deutsche Telekom had claimed any set off, interest for late payment for a period it calculated as running from the 30th day after receipt of the relevant invoice and continuing until that amount was credited to the account of 01051 Telecom.
Landgericht Bonn částečně vyhověl této žalobě a rozhodl, že plnění, k němuž byla povinna Deutsche Telekom, nesestávalo z pouhého poukázání splatné částky, ale též z jejího připsání na bankovní účet společnosti 01051 Telecom. Tento závěr nutně vyplývá z čl.
The Landgericht Bonn granted part of the claim for payment, holding that the obligation on Deutsche Telekom consisted in having the amount payable credited to the bank account of 01051 Telecom, and not merely in giving the transfer order.
3 odst. 1 písm. c) bodu ii) směrnice 2000/35, podle kterého má věřitel právo požadovat v případě opožděné platby úrok z prodlení, pokud „neobdržel“ splatnou částku včas.
That finding follows of necessity from Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35, under which the creditor is entitled, in the event of late payment, to interest to the extent that he has ‘not received’ the amount due on time.
Na rozdíl od výkladu až dosud převažujícího v Německu by tudíž skutečností zakládající opožděnou platbu nebylo pozdní podání platebního příkazu, ale to, že splatná částka byla věřitelem obdržena pozdě.
Contrary to the interpretation that prevailed in Germany until then, it is therefore not late execution of the order for payment but the fact that the sum due is received late by the creditor that constitutes late payment.
Ve své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce předkládající soud udává, že podle soudního výkladu převažujícího v Německu se v případě platby bankovním převodem považuje plnění v zásadě za uskutečněné včas, jestliže zaprvé příkaz k převodu došel finanční instituci dlužníka před uplynutím platební lhůty, zadruhé účet dlužníka je krytý nebo je spojen s úvěrovým rámcem v dostatečné výši, a konečně finanční instituce dlužníka přijme příkaz k převodu v uvedené lhůtě.
In its reference for a preliminary ruling, the national court states that, in principle, according to the majority judicial view in Germany, in the case of payment by bank transfer, performance is regarded as effected in time if, firstly, the transfer order is given to the debtor’s financial institution before the timelimit for payment expires; secondly, there are sufficient funds in the debtor’s account or it has a line of credit in a sufficient amount; and, finally, the financial institution accepts the transfer order within that time-limit.
Zejména použití výrazů „erhalten“, „received“ a „reçu“ v německé, anglické a francouzské verzi by mohlo naznačovat, že k tomu, aby se předešlo opožděné platbě ve smyslu směrnice 2000/35, musí být splatná částka připsána na účet věřitele před uplynutím platební lhůty.
In particular, the use in the German, English and French language versions of that directive of the words ‘erhalten’, ‘received’ and ‘reçu’ respectively could indicate that, in order to avoid late payment within the meaning thereof, the amount due must be credited to the account of the creditor before expiry of the period for payment.
Za těchto okolností se Oberlandesgericht Köln rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
It was in those circumstances that the Oberlandesgericht Köln decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Společnost 01051 Telecom, česká vláda a Komise Evropských společenství tvrdí, že jak z přípravných prací, tak i ze znění směrnice 2000/35 vyplývá, že jejím cílem je stanovit, že k opožděné platbě dojde tehdy, jestliže věřitel neobdržel splatnou částku ve stanovené lhůtě, což v případě bankovního převodu znamená tehdy, jestliže tato částka není připsána na účet věřitele před uplynutím lhůty pro danou platbu.
01051 Telecom, the Czech Government, and the Commission of the European Communities submit that it is apparent from the travaux préparatoires for and the wording and objective of Directive 2000/35 that payment is late when the creditor has not received the amount due within the periods allowed, that is to say, in the case of a bank transfer, when that sum has not been credited to the account of the creditor by the due date for payment.
Datum, k němuž je splatná částka připsána na účet věřitele, představuje tudíž rozhodující okamžik pro určení, zda může věřitel nárokovat zaplacení úroku z prodlení.
The date on which the sum due is credited to the creditor’s account is therefore decisive as regards determining whether the creditor is entitled to interest for late payment.
Naproti tomu Deutsche Telekom, jakož i německá, rakouská a finská vláda především namítají, že směrnice 2000/35 stanoví pouze minimální požadavky ve věci postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích a v rámci tohoto cíle přiznává právním řádům členských států značný prostor pro uvážení.
However, Deutsche Telekom and the German, Austrian and Finnish Governments submit, principally, that Directive 2000/35 lays down only minimal requirements with regard to combating late payment in commercial transactions and, in the context of that objective, allows the legislation of the Member States some considerable leeway.
Zejména článek 3 této směrnice tím, že pouze stanoví, pro případ neexistence smluvní dohody, za jakých podmínek a v jakých lhůtách mohou být nárokovány úroky z prodlení, přenechává vnitrostátním právním řádům odpovědnost za určení okamžiku, k němuž má být platba bankovním převodem považována za provedenou včas.
In particular, Article 3 of that directive leaves it to the Member States to determine the point at which a payment by bank transfer is to be regarded as having been made in time by laying down solely, in the absence of any contractual agreement, the conditions on which and the period after which interest for late payment may be claimed.
Výklad vyžadující, aby dlužník provedl bankovní převod ve finanční instituci ve stanovených lhůtách, v tomto rámci zajišťuje náležitou rovnováhu mezi zájmy věřitele a dlužníka, zejména s ohledem na skutečnost, že čas potřebný k provedení bankovního převodu závisí na zpracování transakce bankami, a nikoli na činnosti dlužníka.
In that context, an interpretation requiring the debtor to make the credit transfer through a financial institution by the due date achieves an adequate balance between the interests of the creditor and those of the debtor, having regard in particular to the fact that the time necessary for the credit transfer to be executed depends on the handling of the transaction by the banks and not on any action by the debtor.
Za těchto podmínek by nebylo přiměřené připisovat případné prodlení plynoucí ze lhůt na zpracování bankovních transakcí dlužníkovi, který jednal v dobré víře a provedl převod včas, to znamená před uplynutím platební lhůty.
In those circumstances, it is unreasonable to make the debtor liable for any delays due to the time taken to handle banking transactions if he has acted in good faith by making the credit transfer in time, that is to say before the due date for payment.
Za účelem odpovědi na otázku položenou předkládajícím soudem je třeba nejprve připomenout, že jak uvádí Deutsche Telekom, jakož i německá, rakouská a finská vláda, směrnice neprovádí úplnou harmonizaci veškerých pravidel týkajících se
In order to answer the question referred by the national court, it must first be recalled that although, as Deutsche Telekom and the German, Austrian and Finnish Governments point out, the Directive does not harmonise fully all the rules relating
01051 TELECOM opožděných plateb v obchodních transakcích, ale upravuje jen některá specifická pravidla v této oblasti.
01051 TELECOM to late payments in commercial transactions, it does govern certain specific rules in that regard.
Patří k nim, jak již rozhodl Soudní dvůr, pravidla ohledně úroků z prodlení v případě opožděné platby (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 26. října 2006, Komise v. Itálie, C-302/05, Sb. rozh. s. I-10597, bod 23).
They include, inter alia, as the Court has already held, rules on interest for late payment (see, to that effect, Case C-302/05 Commission v Italy [2006] ECR I-10597, paragraph 23).
Ze znění posledně zmíněného ustanovení tudíž výslovně vyplývá, že platba dlužníka je pro účely splatnosti úroku z prodlení považována za opožděnou, pokud věřitel nedisponuje splatnou částku včas.
It is therefore explicit in the wording of that provision that a debtor’s payment is regarded as late, for the purposes of entitlement to interest for late payment, where the creditor does not have the sum owed at his disposal on the due date.
V případě platby prováděné bankovním převodem přitom věřitel disponuje splatnou částkou teprve v okamžiku, kdy je připsána na jeho účet.
In the case of payment by bank transfer, only the crediting of the amount due to the creditor’s account will enable him to have that sum at his disposal.
Takovýto výklad potvrzují různá jazyková znění směrnice 2000/35, která jednoznačně odkazují na obdržení splatné částky v platební lhůtě.
That interpretation is confirmed by the various language versions of Directive 2000/35 which refer, unequivocally, to receipt of the amount due within the period for payment.
Tak je tomu zejména v případě výrazů „erhalten“ v německém, „received“ v anglickém, „reçu“ ve francouzském a „ricevuto“ v italském znění směrnice 2000/35.
Such is the case, inter alia, of the wording ‘erhalten’, ‘received’, ‘reçu’ and ‘ricevuto’ in the German, English, French and Italian language versions respectively of Directive 2000/35.
Z přípravných prací na zmíněné směrnici ostatně jasně vyplývá, že výběr pojmu „obdržel“ nebyl náhodný, ale vycházel z vědomého rozhodnutí zákonodárce Společenství.
Moreover, it is clear from the travaux préparatoires for that directive that the choice of the word ‘received’ was not random, but the result of a deliberate decision by the Community legislature.
Jak totiž zdůrazňuje Komise, byla v průběhu debat, které předcházely přijetí
As the Commission points out, during the discussions in the
2008 – VĚC C-306/06 této směrnice v Radě Evropské unie, nakonec dána přednost tomuto výrazu před několika jinými méně přesnými výrazy k označení okamžiku, od nějž má být platba v rámci určité obchodní transakce považována za provedenou ve stanovené lhůtě.
Council of the European Union which preceded the adoption of that directive, that word was finally preferred to a number of other, less precise, expressions with regard to determination of the point from which a payment is to be regarded as having been made within the period for payment in a commercial transaction.
Mimoto je výklad, podle něhož kritériem určujícím platbu je připsání splatné částky na účet věřitele, tím, že vychází z okamžiku, k němuž věřitel bezpečně disponuje splatnou částkou, v souladu s hlavním cílem, jejž sleduje směrnice 2000/35 a který vyplývá zejména ze sedmého a šestnáctého bodu jejího odůvodnění, tj. s cílem ochrany držitelů finančních pohledávek.
Furthermore, an interpretation which makes the crediting of the amount due to the account of the creditor the decisive criterion of payment, inasmuch as it is based on the point when the sum due is definitely at the creditor’s disposal, complies with the main objective pursued by Directive 2000/35, as is apparent, inter alia, from recitals 7 and 16 in the preamble thereto, that is to say the protection of those holding financial debts.
Jak v tomto smyslu uvádí 01051 Telecom, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že připsání vlastních zdrojů na účet Evropských společenství představuje rozhodující kritérium pro určení, zda členský stát, který musí Komisi poskytnout určitou peněžitou částku, nedostál svým povinnostem, a zda tedy musí zaplatit úrok z prodlení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 12. června 2003, Komise v. Itálie, C-363/00, Recueil, s. I-5767, body 42, 43 a 46).
Thus, as 01051 Telecom points out, it is apparent from the caselaw of the Court that the crediting to the account of the own resources of the European Communities constitutes the decisive criterion for establishing whether a Member State which is required to place a sum of money at the disposal of the Commission has failed to fulfil its obligations and whether, consequently, it is required to pay interest for late payment (see, to that effect, Case C-363/00 Commission v Italy [2003] ECR I-5767, paragraphs 42, 43 and 46).
Okamžikem rozhodujícím pro posouzení, zda může být platba bankovním převodem v rámci určité obchodní transakce považována za provedenou včas, a tedy pro vyloučení možnosti, že by pohledávka mohla vést k platbě úroků z prodlení ve smyslu uvedeného ustanovení, je tudíž datum, k němuž byla splatná částka připsána na účet věřitele.
Accordingly, the decisive point for the assessment of whether, in a commercial transaction, payment by bank transfer may be regarded as having been made in time, thus excluding the possibility of the debt giving rise to the charging of interest for late payment within the meaning of that provision, is the date on which the sum due is credited to the account of the creditor.
V tomto ohledu stačí konstatovat, že zmíněné ustanovení stanoví, in fine, přesně to, že dlužník nesmí být činěn odpovědným za prodlení, která mu nelze připisovat.
In that regard, it is sufficient to observe that that provision lays down specifically, in its last phrase, that the debtor must not be held liable for delays for which he is not responsible.
Jinak řečeno samotná směrnice 2000/35 vylučuje placení úroků z prodlení v případech, kdy opožděná platba není důsledkem jednání dlužníka, který řádně zohlednil lhůty, jež jsou obvykle potřebné k provedení bankovního převodu.
In other words, Directive 2000/35 itself excludes interest for late payment in cases where the late payment is not the result of the debtor’s conduct, as he has diligently taken into account the periods normally necessary for execution of a bank transfer.