natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Průzkum 265 specializovaných služeb NHS provedený v roce 2000 odhalil, že předepisování dexamfetaminu bylo dostupné asi ve třetině sledovaných služeb (Rosenberg a kol., 2002).
Safe-clubbing guidelines aim to reduce opportunities for drugrelated problems to occur and include the accessibility of free cold water, immediate availability of first aid, and outreach prevention work.
Pokyny pro klinický management drogové závislosti ve Spojeném království však předepisování substitučního dexamfetaminu nedoporučují kvůli nedostatku prokázané účinnosti (NTA, 2007).
Reports on the availability of such measures, in nightclubs with sufficiently large target populations for the intervention to be implemented, were provided by national experts.
Uživatelům amfetaminů se obecně dostává léčby v ambulantních protidrogových službách, které se v zemích s historicky významnou úrovní užívání amfetaminů mohou specializovat na léčbu tohoto typu problémů s drogami.
Overall, it shows the limited availability of simple measures to prevent or reduce health risks and drug use in European nightlife settings.
Dosud nebyly pro žádnou psychosociální intervenci podány přesvědčivé důkazy o tom, že by pomáhala uživatelům psychostimulantů udržet abstinenci. V literatuře
Outreach prevention work is reported to be available in the majority of relevant nightclubs only in Lithuania and Slovenia and in a minority of nightclubs in 18 countries.
Výroční zpráva za rok 2009: Stav drogové problematiky v Evropě jsou intervencemi, které prokázaly největší účinnost při léčbě uživatelů stimulačních drog, kognitivněbehaviorální přístupy, jako je například prevence relapsu.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe treatment, reduction in drug consumption) have been observed only in interventions that included contingency management as a component. However, this approach is rarely used in Europe, though there have been some pilot projects (see Chapter 5).
Účinnost ostatních typů intervence není dobře doložena.
all from doctors working in the National Health Service (NHS).
Literatura se potýká zvláště s nedostatkem kvalitně provedených studií mezi uživateli amfetaminu jako primární drogy, především studií výsledků léčby (Baker a kol., 2004).
A survey of 265 NHS specialist services, carried out in 2000, revealed that dexamphetamine prescribing was available in about one third of the services surveyed (Rosenberg et al., 2002).
Nedávné hodnocení psychosociálních intervencí pro závislosti na psychostimulantech z databáze Cochrane dospělo k závěru, že konzistentní pozitivní výsledky v chování (setrvání v léčbě, snížení konzumace drog) byly pozorovány jedině u psychosociálních intervencí, které zahrnovaly motivační terapii založenou na odměnách.
The effectiveness of other types of intervention is not well supported. The literature is particularly hindered by the paucity of wellconducted studies among primary amphetamine users, especially treatment outcome studies (Baker et al., 2004).
Tento přístup se však v Evropě používá zřídkakdy, i když proběhlo několik pilotních projektů (viz kapitola 5).
Furthermore, a recent Cochrane review on psychosocial interventions for psychostimulant dependence concluded that consistent, positive behavioural results (retention in
Psychosociální a farmakologickou léčbu osob, které mají problémy v souvislosti s užíváním amfetaminů, zvláště injekčních uživatelů, je třeba dále zkoumat.
Further research into psychosocial and pharmacological treatment for those with problems related to the use of amphetamines, especially injectors, is needed.
Současné léčebné postupy a pokrytí léčbou v Evropě je rovněž třeba lépe zdokumentovat a zbývá ještě napřít mnoho úsilí do sdílení správné praxe.
Current treatment practices and treatment coverage in Europe also needs to be better documented, and much remains to be done in the sharing of best practice.
Nedostatek vyhrazených programů možná odrazuje uživatele amfetaminu nebo metamfetaminu od vyhledání léčby, zvláště v raných stádiích užívání.
The lack of dedicated programmes might be failing to encourage amphetamine or methamphetamine users to seek treatment, especially at early stages of use.
Navíc by dostupnost takových programů mohla pomoci přivést k léčbě více uživatelů, jak tomu bylo u problémových uživatelů konopí v Německu a ve Francii, když tyto země rozšířily dostupnost specializovaných léčebných programů.
In addition, the availability of such programmes could help bring more users into treatment; as was found for problem cannabis users in Germany and France, when these countries expanded the availability of dedicated treatment programmes.
Tato opatření mohou být zvláště užitečná v těch zemích, které v poslední době zaznamenaly nárůst počtu problémových uživatelů amfetaminu a metamfetaminu, zvláště injekčních uživatelů (Talu a kol., 2009).
Such measures may be particularly useful in those countries that have recently seen a growth in the numbers of problem amphetamine and methamphetamine users, especially injectors (Talu et al., 2009).
Kvůli rozmanitým profilům uživatelů kokainu představuje posouzení prevalence užívání této drogy, jejích zdravotních a sociálních důsledků a potřebných řešení zvláštní soubor problémů.
Introduction profiles among cocaine users, assessing the prevalence of the drug’s use, its health and social consequences and the necessary responses presents a unique set of challenges.
V Evropské unii byl v posledním desetiletí zaznamenán celkový nárůst užívání kokainu a záchytů kokainu, i když se v podstatě omezil na západní členské státy a mezi zeměmi jsou zásadní rozdíly.
An overall increase in cocaine use and cocaine seizures has been observed in the European Union during the last decade, although this has been largely confined to western Member States, and major differences exist between countries.
Dostupné údaje rovněž naznačují značnou různorodost uživatelů kokainu, jak z hlediska vzorců užívání, tak z hlediska sociodemografického.
The data available also indicate considerable diversity among cocaine users, both in terms of patterns of use and in terms of sociodemographics.
Největší skupinu tvoří ti, kteří s látkou pouze experimentují při jedné nebo více příležitostech.
Those who only experiment with the substance on one or a few occasions make up the largest group.
Další skupina zahrnuje sociálně integrované pravidelné uživatele, kteří v určitých zemích představují poměrně velký počet mladých lidí.
Another group includes socially integrated regular users who, in some countries, account for a relatively large number of young people.
Někteří budou intenzitu užívání kokainu zvyšovat nebo ho užívají po dlouhé období, což může vést k chronickým zdravotním a sociálním problémům a k nutnosti léčby.
Some of them will intensify their use of cocaine, or use it over a long period, which may lead to chronic health and social problems and to the need for treatment.
Do třetí množiny uživatelů patří příslušníci sociálně vyloučených skupin, včetně současných a dřívějších uživatelů opiátů.
A third set of users includes members of socially excluded groups, including current and former opioid users.
Mnozí z nich mají intenzivní vzorce užívání kokainu, možná užívají crack nebo drogu užívají injekčně, což může vést k přetrvávání nebo zhoršování existujících zdravotních a sociálních problémů a
Most of them have intensive patterns of cocaine use, possibly using crack or injecting the drug, which may perpetuate or exacerbate existing health and social problems, and may complicate their treatment for opioid use. Because of the diversity of
Naproti tomu produkce kokainu v Peru a Bolívii nadále mírně stoupala.
Most of the process to convert coca leaves into cocaine hydrochloride remains located in Colombia, Peru and
Průměrná spotřebitelská cena (EUR za gram)Rozpětí
Mean retail price (EUR per gram) Range
Rozpětí průměrné čistoty (%)
Range of mean purity (%)
Úřad OSN pro drogy a kriminalitu (UNODC) odhaduje, že toto číslo odpovídá 412 tunám čistého kokainu. Interval, v němž se nachází prostředních 50 % hodnot hlášených průměrných cen.Všechny údaje za rok 2007 s výjimkou odhadů celosvětové produkce jsou za rok 2008; není k dispozici = údaje nejsou dostupné.
Due to the small set of countries reporting information, data should be interpreted with caution.UNODC estimates this figure to be equivalent to 412 tonnes of pure cocaine.Range of the middle half of the reported mean prices.All data for 2007, except global production estimates which are for 2008; n.a., data not available.
UNODC World drug report (2009) pro celosvětové hodnoty, Národní kontaktní místa sítě Reitox pro evropské údaje.
UNODC World drug report (2009) for global values, Reitox national focal points for European data.
(1) (2) (3) Pozn.: Zdroje:
(1) (2) (3) NB: Sources:
Průměrná čistota kokainu v Evropě se v roce 2007 pohybovala v rozmezí 22 až 57 % (91).
Success in disrupting drug trafficking at sea relies on cooperation between states, and this is facilitated by two international conventions.
Převážná část procesu přeměny listů koky na hydrochlorid kokainu se nadále odehrává v Kolumbii, Peru a Bolívii, i když může probíhat také v dalších jihoamerických zemích.
Bolivia, although it may also occur in other South American countries.
Význam Kolumbie v produkci kokainu dokládají informace o zlikvidovaných laboratořích a záchytech permanganátu draselného, což je chemické činidlo používané při syntéze hydrochloridu kokainu.
Colombia’s importance in the production of cocaine is corroborated by information on laboratories dismantled and seizures of potassium permanganate, a chemical reagent used in the synthesis of cocaine hydrochloride.
V roce 2007 bylo v Kolumbii zlikvidováno 2 471 kokainových laboratoří (78 % celosvětového počtu) a celkem 144 tun permanganátu draselného (94 % celosvětových záchytů) (INCB, 2009a).
In 2007, 2 471 cocaine laboratories were dismantled (78 % of the world total) and a total of 144 tonnes of potassium permanganate was seized in Colombia (94 % of global seizures) (INCB, 2009a).
V roce 2007 se průměrná spotřebitelská cena kokainu v 19 zemích poskytujících údaje pohybovala od 44 do 88 EUR za gram, přičemž asi polovina z nich hlásila průměrné ceny 58 až 67 EUR za gram.
Under Article 108 of the International Convention on the Law of the Sea (1982), a state that suspects that a ship flying its flag (1) is involved in drug trafficking can request the help of other states to suppress such trafficking.
V těch zemích, které poskytly dostatečné údaje pro porovnání, kokain prodávaný na ulici v letech 2002 až 2007 zlevnil.
This convention establishes a mechanism that allows any state, having reasonable grounds for suspecting that a ship registered in another country is engaged in drug trafficking, to request the ship’s flag state for permission to board the vessel, search for and seize any drugs, and subsequently prosecute the offenders. These acts may take place anywhere outside territorial waters.
Právní předpisy proti obchodování s drogami na volném moři
Requests may be granted, granted with conditions or refused.
Úspěch při narušování obchodu s drogami na moři je založen na spolupráci mezi státy, kterou umožňují dvě mezinárodní úmluvy.
The interdiction can be carried out only by warships or military aircraft, or other ships or aircraft clearly identifiable as being on government service and authorised to that effect.
Dostupné informace nasvědčují tomu, že kokain je nadále pašován do Evropy po různých trasách (EMCDDA, 2008d).
The available information suggests that cocaine continues to be trafficked to Europe via different routes (EMCDDA, 2008d).
Předtím, než dorazí do Evropy, procházejí zásilky kokainu zeměmi jižní a střední Ameriky, jako jsou např. Argentina, Brazílie, Ekvádor, Mexiko a Venezuela.
Cocaine consignments transit through South and Central American countries, such as Argentina, Brazil, Ecuador, Mexico and Venezuela, before reaching Europe.
Pro přepravu drogy do Evropy se často využívají také karibské země.
Caribbean countries are also frequently used in the transhipment of the drug to Europe.
Na těchto trasách je kokain pašován při komerčních letech nebo po moři.
On these routes, cocaine is smuggled through commercial flights or by sea.
V posledních letech byla zjištěna alternativní trasa přes západní Afriku.
In recent years, an alternative route through West Africa has been identified.
Odtud je kokain často převážen do Evropy rybářskými a námořními plavidly, i když bylo hlášeno také pašování letecky nebo po zemi přes severní Afriku (Europol, 2007).
From there, cocaine is often transported to Europe by fishing and sailing vessels, though trafficking by air or overland through north Africa has also been reported (Europol, 2007).
V posledních letech jsou uváděny i další tranzitní země.
Other transiting countries have also been mentioned in recent years.
K těm patří Jižní Afrika, Rusko, ale také země střední a východní Evropy, kde počet záchytů kokainu stoupl z odhadovaných 412 případů v roce 2002 na 1 065 případů v roce 2007.
These include South Africa, Russia, but also countries in central and eastern Europe, where the number of cocaine seizures increased from an estimated 412 cases in 2002 to 1 065 in 2007.
Jako významné tranzitní země pro zásilky kokainu uvnitř Evropy jsou uváděny Belgie, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemsko, Portugalsko a Spojené království.
Belgium, Spain, France, Italy, the Netherlands, Portugal and the United Kingdom have been mentioned as important transit countries for cocaine shipments inside Europe.
Podle článku 108 Mezinárodní úmluvy OSN o mořském právu (1982) může stát, který má podezření, že loď plující pod jeho vlajkou (1) se podílí na obchodu s drogami, požádat o pomoc ostatní státy, aby tomuto obchodu zabránil.
(1) Jurisdiction over a ship and its crew is assumed by the state in which the vessel is registered (the ‘flag state’).
Další spolupráci upravuje článek 17 Úmluvy OSN proti obchodování s omamnými a psychotropními látkami z roku 1988.
Seizures quantity of cocaine seized and the highest number of seizures of the drug — about half of the total — in Europe.
Tyto kroky smějí být prováděny kdekoli mimo teritoriální vody.
The mean purity of cocaine in Europe ranged between
Kokain je nejčastěji pašovanou drogou na světě po rostlinném konopí a konopné pryskyřici.
Cocaine is the most trafficked drug in the world after herbal cannabis and cannabis resin.
V roce 2007 celosvětové záchyty kokainu zůstaly stabilní na úrovni asi 710 tun.
In 2007, global seizures of cocaine remained stable at about 710 tonnes.
Největší zachycené množství nadále hlásí Jižní Amerika, kde bylo zabaveno 45 % celosvětového objemu, následuje Severní Amerika s 28 % a západní a střední Evropa s 11 % (UNODC, 2009).
South America continued to report the largest amount seized, accounting for 45 % of the global figure, followed by North America with 28 %, and west and central Europe with 11 % (UNODC, 2009).
) Soudní příslušnost nad lodí a její posádkou přebírá stát, na nějž je plavidlo registrováno („stát vlajky“).
22 % and 57 % in 2007 ( sufficient data for analysis of trends over time report a decline in the purity of cocaine over the period 2002–07, with the exception of Spain and Portugal.
Počet záchytů kokainu je posledních 20 let v Evropě na vzestupu, výrazněji pak od roku 2003.
In Europe, the number of cocaine seizures has been on the increase for the last 20 years, and more notably since 2003.
V roce 2007 se počet záchytů kokainu v Evropě zvýšil na 92 000, i když celkové zadržené množství kleslo na 77 tun oproti 121 tunám v roce 2006.
In 2007, the number of cocaine seizures increased to 92 000 cases, though the total quantity recovered dropped to 77 tonnes, down from 121 tonnes in 2006.
Pokles v celkovém množství zachyceného kokainu jde na vrub především Portugalska, v menší míře Španělska a Francie, které v roce 2007 hlásily proti předchozímu roku menší množství (90).
The fall in the total amount of cocaine seized is largely accounted for by Portugal, and to a lesser extent Spain and France, reporting smaller quantities seized in 2007 compared to the previous year (90).
V roce 2007 bylo zemí s největším zachyceným množstvím kokainu a nejvyšším počtem záchytů této drogy v Evropě – asi poloviny celku – nadále Španělsko.
In 2007, Spain continued to be the country reporting both the largest
Údaje o čistotě a ceně viz tab. PPP-3 a PPP-7 ve Statistickém věstníku 2009.
For those countries reporting sufficient data to make a comparison, cocaine sold on the street became cheaper between 2002 and 2007.
Jak rozumět poklesu cen kokainu v Evropě
Understanding falling cocaine prices in Europe last month cocaine use in Europe represents about 0.4 % of the adult population or around 1.5 million individuals.
Celkově se zdá, že užívání kokainu se koncentruje v několika zemích, zejména v Dánsku, Španělsku, Itálii, Irsku a Spojeném království, zatímco jinde v Evropě zůstává užívání této drogy poměrně nízké.
Overall, cocaine use appears to be concentrated in a few countries, notably Denmark, Spain, Italy, Ireland and the United Kingdom, while use of the drug remains relatively low elsewhere in Europe.
V zemích, kde na trhu nezákonných stimulačních drog dominují amfetaminy, jsou odhady užívání kokainu téměř ve všech případech nízké.
In countries where amphetamines dominate the market in illicit stimulant drugs, estimates of cocaine use are low in nearly all cases.
Naopak ve většině zemí, kde je kokain hlavním nelegálním stimulantem, jsou hlášeny nízké úrovně užívání amfetaminu.
Conversely, in most countries where cocaine is the main illicit stimulant, low levels of amphetamine use are reported.
Od roku 2000 ceny kokainu očištěné o inflaci v Evropě klesají, přičemž poptávka po této látce stoupá, jak ukazuje prevalence užívání kokainu v běžné populaci a mezi problémovými uživateli drog.
Since 2000, cocaine prices adjusted for inflation have been falling in Europe, while the demand for this substance has increased, as shown by the prevalence of cocaine use in the general population and among problem drug users.
Toto zjištění, které chápáním v rozporu s intuitivním chápáním, lze vysvětlit několika faktory.
This counter-intuitive finding could be explained by several factors.
Klíčovým faktorem je zde jistě zvýšení dodávek kokainu do Evropy, které se odráží ve stoupajících objemech záchytů.
An increase in the supply of cocaine to Europe, reflected in rising volumes of seizures, is certainly a key factor here.
To, že jihoameričtí obchodníci s kokainem hledají alternativy trhu ve Spojených státech, může být aktivně přispívajícím faktorem, který je hnací silou zvýšeného zaměření na evropský trh.
The search for an alternative to the United States’ market, by South American cocaine traffickers, may be a ‘push’ factor driving the increased targeting of the European market.
Pasivně přispívajícím faktorem může navíc být rostoucí poptávka po kokainu v Evropě.
Additionally, a ‘pull’ factor may have been the growing demand for cocaine in Europe.
Zvýšený objem spotřeby kokainu v Evropě spolu s relativně silnými evropskými měnami v porovnání s americkým dolarem mohly vyrovnat pokles cen a snad i menší ziskové marže.
The increased volume of European cocaine consumption together with the relative strength of European currencies compared to the US dollar could have compensated for declining prices and, possibly, smaller profit margins.
Zdá se, že ke vzniku intenzivních vzorců užívání dojde pouze u malého procenta těch, kdo užili kokain alespoň jednou v životě.
Only a small proportion of those who have used cocaine at least once in their life appear to develop intensive patterns of use.
Údaje z průzkumů běžné populace ukazují vysoký podíl osob, které užívání kokainu ukončily.
Data from general population surveys suggest high discontinuation rates among cocaine users.
V zemích s celoživotní prevalencí vyšší než 2 % jej většina dospělých, kteří někdy v životě užili kokain (80–95 %), neužila v posledním měsíci (92).
In countries where lifetime prevalence is above 2 %, most adults who have ever used cocaine (80–95 %) have not used it within the last month (92).
Užívání kokainu mezi mladými dospělými
Cocaine use among young adults
Cenu kokainu však mohly ovlivnit i jiné faktory.
Other factors, however, might also have influenced the price of cocaine.
Technický pokrok a použití nových přepravních tras, jako je například západoafrická trasa, kde je kontrola drog špatně prosazována a která zajišťuje levné pašeráky, mohly vést k poklesu dopravních nákladů a snížení rizik pašování.
Technological developments and the use of new trafficking routes, such as the West African route, where drug control is poorly enforced and which provides low-paid traffickers, could have led to a decrease in transportation costs and a reduction of trafficking risks.
Cenu drogy v Evropě mohla také ovlivnit větší konkurence na kokainovém trhu (Desroches, 2007).
More competition inside the cocaine market (Desroches, 2007) might also have influenced the drug’s price in Europe.
Podle odhadů užilo kokain alespoň jednou v životě 7,5 milionu mladých dospělých v Evropě (15–34 let), neboli v průměru 5,6 %.
In Europe, it is estimated that 7.5 million young adults (15–34 years), or an average of 5.6 %, have used cocaine at least once in their life.
Národní údaje se pohybují od 0,1 po 12,0 %.
National figures vary from 0.1 % to 12.0 %.
Evropský průměr užití kokainu v posledním roce se u této věkové skupiny odhaduje na 2,2 % (3 miliony) a užití v posledním měsíci na 0,8 % (1 milion).
The European average for last year use of cocaine among this age group is estimated at 2.2 % (3 million) and for last month use at 0.8 % (1 million).
Užívání je zvlášť vysoké u mladých mužů (15–34 let), přičemž Dánsko, Španělsko, Irsko, Itálie a Spojené království uvádějí prevalenci užití kokainu v posledním roce mezi 4,2 a 7,7 % (93). Ve většině zemí je poměr mezi
Use is particularly high among young males (15–34 years), with last year prevalence of cocaine use reported at between 4.2 % and 7.7 % in Denmark, Spain, Ireland,
Prevalence a vzorce užívání počtem mužů a žen v prevalenci užití kokainu v posledním roce u mladých dospělých nejméně 2:1.
Cocaine use among the general population
Užívání kokainu v běžné populaci
Italy and the United Kingdom (93
Kokain zůstává po konopí druhou nejčastěji užívanou nezákonnou drogou v Evropě, i když míra užívání se mezi zeměmi značně liší.
Overall, cocaine remains the second most used illicit drug in Europe, after cannabis, though levels of use vary greatly between countries.
Podle odhadů ho alespoň jednou za život užilo asi 13 milionů Evropanů, v průměru 3,9 % dospělých ve věku 15–64 let (shrnutí údajů viz tab. 8).
It is estimated that around 13 million Europeans have used it at least once in their lifetime, on average 3.9 % of adults aged 15–64 years (see Table 8 for a summary of the data).
Národní údaje se pohybují od 0,1 % do 8,3 %, přičemž 12 ze 23 zemí, včetně většiny zemí střední a východní Evropy, hlásí mezi všemi dospělými nízkou celoživotní prevalenci užívání (0,5–2 %).
National figures vary from 0.1 % to 8.3 %, with 12 out of 23 countries, including most central and eastern European countries, reporting low levels of lifetime prevalence among all adults (0.5–2 %).
Užívání kokainu je také spojeno s užíváním alkoholu a s určitým životním stylem.
Last year prevalence of cocaine use among 15- to 24-year-olds is estimated at 2.2 %, which translates into 1.5 million users in Europe.
Také návštěvy nočních klubů byly spojeny se zvýšeným užíváním kokainu, jelikož téměř 10 % 16–24letých, kteří noční podnik navštívili v posledním měsíci nejméně čtyřikrát, uvádí užití kokainu v posledním roce, oproti 3,3 % u těch, kdo noční podnik
In contrast to the prevalence estimates for cannabis or ecstasy use, which are highest among the 15–24 age group, measures of more recent cocaine use (last year and last month) are similar among the 15–34 and the 15–24 age groups (94).
Odhaduje se, že v posledním roce užily tuto drogu asi 4 miliony Evropanů (v průměru 1,2 %), i když jsou mezi zeměmi opět rozdíly.
It is estimated that around 4 million Europeans have used the drug in the last year (1.2 % on average), although again with variation between countries.