natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Různé – Předběžná opatření (2008)1
Miscellaneous— Proceedings forinterim measures (2008) (1
Životníprostředí a spotřebitelé
Environment and consumers
CELKEMVŠE
OVERALLTOTAL
Obecný vývoj soudní činnosti (1952–2008) – Zahájené věci a rozsudky
General trend in the work of the Court (1952–2008)—New cases and judgments
Zahájené věci1
New cases (1
Od roku 1990 jsou žaloby úředníků podávány k Soudu prvníhostupně .
) TheCourtofFirstInstance began operating in 1989.
Obecný vývoj soudní činnosti (1952–2008) – Zahájená řízeníopředběžných otázkách (podle členského státu a soudu)
General trend in the work of the Court (1952–2008)—New referencesfora preliminaryruling (byMember State and by court or tribunal)
Českárepublika
CzechRepublic
Cour constitutionnelle Cour de cassation Conseil d’État Ostatní soudy Софийски ґрадски съд Търґовско отделение Ostatní soudy Nejvyšší soud Nejvyšší správní soud Ústavní soud Ostatní soudy Højesteret Ostatní soudy Bundesgerichtshof Bundesverwaltungsgericht Bundesfinanzhof Bundesarbeitsgericht Bundessozialgericht Staatsgerichtshof des Landes Hessen Ostatní soudy Riigikohus Ostatní soudy Ά ρ ε ι ο ® Π ά γ ο ® Σ υ Ç β ο ύ λ ι ο τ η ® Ε p i ι κ ρ α τ ε ί α ® Ostatní soudy Tribunal Supremo Audiencia Nacional Juzgado Central del o Penal Ostatní soudy Cour de cassation Conseil d’État Ostatní soudy Supreme Court High Court Ostatní soudy
Cour constitutionnelle Cour de cassation Conseil d'État Other courts or tribunals Софийски ґрадски съд Търґовско отделение Other courts or tribunals Nejvyššího soudu Nejvyšší správní soud Ústavní soud Other courts or tribunals Højesteret Other courts or tribunals Bundesgerichtshof Bundesverwaltungsgericht Bundesfinanzhof Bundesarbeitsgericht Bundessozialgericht Staatsgerichtshof des Landes Hessen Other courts or tribunals Riigikohus Other courts or tribunals Ά ρ ε ι ο ® Π ά γ ο ® Σ υ Ç β ο ύ λ ι ο τ η ® Ε p i ι κ ρ α τ ε ί α ® Other courts or tribunals Tribunal Supremo Audiencia Nacional Juzgado Central del o Penal Other courts or tribunals Cour de cassation Conseil d’État Other courts or tribunals Supreme Court High Court Other courts or tribunals
Spojenékrálovství
UnitedKingdom
Soudní dvůr ě
Court of Justice
381 za lo jsou
381 under
Spojeném u
EE include include e
61 o ti pr o ti pr soud n oj
61 e
Soud prvníhostupně
Court ofFirstInstance
A – Činnost Soudu prvníhostupně v roce 2008
A — Proceedings of theCourtofFirstInstance in 2008
Autor: předseda Marc Jaeger
ByMrMarc Jaeger, President of theCourtofFirstInstance
Po mnohých změnách nastalých v roce 2007 jak z důvodu částečné obměny členů Soudu, tak z důvodu přistoupení bylo složení Soudu v roce 2008 stabilnější.
Following the numerous changes in 2007 that resulted both from the partial renewal of the membership of theCourtofFirstInstance and from accessions, the Court’s composition remained more stable in 2008.
V tomto roce však odešel John D. Cooke, kterým byl soudcem Soudu téměř třináct let, a byl nahrazen Kevinem O’Higginsem.
The year was, however, marked by the departure of Mr John D. Cooke, a Judge at the Court for nearly 13 years, and his replacement byMr Kevin O’Higgins.
Naproti tomu Soud doznal citelných změn, pokud jde o jeho metody a výsledky.
By contrast, there were significant changes in the Court’s methods and the results achieved by it.
Soud, který čelí stálému nárůstu soudní agendy a s tím souvisejícímu nárůstu nevyřízených věcí, nově upravil své pracovní postupy, podmínky své organizace a svého fungování.
Faced with a constant increase in its caseload and, as a corollary, in the backlog of cases, the Court reformed its working methods, its organisation and its operation.
Jednotlivé fáze vedení spisů, jakož i proces přípravy a vypracování rozhodnutí proto byly předmětem hlubší analýzy s cílem zvýšit efektivnost Soudu a současně dbát na to, aby nebyla narušena kvalita vydaných rozhodnutí.
The various stages in the handling of cases, together with the process of preparing and drafting decisions, were the subject of detailed analysis, with a view to improving the Court’s efficiency while ensuring that the quality of its decisions would not be adversely affected.
Byl rovněž vyvinut soubor statistických nebo administrativních nástrojů.
A set of statistical and management tools was also developed.
Krom toho byl pozměněn jednací řád, aby mohl Soud rozhodovat o žalobách v oblasti duševního vlastnictví bez ústní části řízení, ledaže některý z účastníků předloží žádost uvádějící důvody, pro které si přeje být vyslechnut.
Additionally, the Rules of Procedure were amended in order to enable the Court to rule on actions concerning intellectual property without an oral procedure unless one of the parties submits an application setting out the reasons for which he wishes to be heard.
Veškerá přijatá opatření a obecně stálá snaha o efektivnost plně umožnily sklidit plody značného množství práce odvedené členy a zaměstnanci Soudu.
The body of measures adopted, and the permanent quest for efficiency generally, made it possible to reap in full the rewards of the considerable volume of work carried out by the Court’s Members and staff.
Během uplynulého roku protomohlo být vyřízeno 605 věcí, což představuje nárůst o 52% ve srovnání s předchozím rokem, zatímco počet jednání konaných v roce 2008 se zdvojnásobil (341 oproti 172 v roce 2007).
Thus, 605 cases were decided in the past year, a 52 % increase compared with the year before, while the number of hearings held in 2008 doubled (341 as against 172 in 2007).
Průměrná délka řízení se citelně zkrátila (24,5 měsíce oproti 27,7 měsíce v roce 2007), i když je ještě třeba dosáhnout pokroku.
The average duration of proceedings decreased appreciably (24.5 months compared with 27.7 months in 2007), although progress still remains to be made.
Soud bude muset v tomto směru v roce 2009 i nadále vyvíjet úsilí a počítá s tím, že ve větší míře využije výhod vyplývajících z plného zavedení reforem. Loňský rok byl totiž výjimečný, nejen pokud jde o počet vyřízených věcí, ale rovněž pokud jde o počet zahájených věcí (432 v roce 2006, 522 v roce 2007 a 629 v roce 2008).
The Court will have to continue its efforts in this regard during 2009 and intends to derive greater benefit from the full deployment of the reforms that have been introduced.While 2008 was exceptional in terms of cases decided, it was in terms of new cases to o (432 in 2006, 522 in 2007 and 629 in 2008).
Počet projednávaných věcí se mírně zvýšil (1178 oproti 1154 v roce 2007).
The number of cases pending rose slightly ( 1178 compared with 1154 in 2007).
To v zárodku přináší riziko prodloužení délky řízení.
There is thus a risk that the duration of proceedings will increase.
S ohledem na systematický vývoj soudní agendy bude třeba hlouběji zvážit možnosti a prostředky, zejména strukturální, umožňující Soudu, aby i nadále zajišťoval v zájmu jednotlivců náležité projednání věcí při současném zkrácení délky řízení.
It will be necessary, in light of the trend in the number of cases, to give further consideration to the ways and means, in particular of a structural nature, that will enable the Court, in the interests of litigants, to continue to deal with cases to a high standard, while reducing the duration of proceedings.
Činnost
Proceedings developments in case-law is set out in the following pages.
Článek 230 ES stanoví, že soudy Společenství přezkoumávají legalitu aktů přijímaných společně Evropským parlamentem a Radou, aktů Rady, Komise a Evropské centrální banky (ECB) a aktů Evropského parlamentu, které mají právní účinky vůči třetím osobám.
Article 230 EC provides that the Community judicature is to review the legality of acts adopted jointly by the European Parliament and the Council, of acts of the Council, of the Commission and of the European Central Bank (ECB), and of acts of the European Parliament intended to produce legal effects vis-à-vis third parties.
Agentury Společenství tedy nejsou formálně uvedeny mezi autory, jejichž akty mohou být předmětem žaloby na neplatnost u soudu Společenství.
Thus, Community agencies are not formally included among the bodies against whose measures an action may be brought before the Community judicature.
Důležitou otázkou pasivní legitimace těchto subjektů se Soud zabýval ve věci Sogelma v. EAR (rozsudek ze dne 8. října 2008, T-411/06, dosud nezveřejněný), jejímž předmětem byla žádost směřující ke zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro obnovu (dále jen „EAR“) v oblasti veřejných zakázek přijatých podle akčního programu Společenství.
The important issue of those bodies’capacity to be sued was tackled by theCourtofFirstInstance in Case T-411/06 Sogelma v EAR (judgment of 8 October 2008), an action for annulment of decisions of the European Agency for Reconstruction (‘EAR’) in the realm of public procurement, taken under a Community action programme.
Soud se domníval, že skutečnost, že EAR není uvedena mezi orgány vypočtenými v článku 230 ES a že nařízení, jímž se tato agentura zřizuje, nestanoví, že by byl soud Společenství příslušný k rozhodování o žalobách na neplatnost proti jiným rozhodnutím než rozhodnutím týkajícímse žádostí o přístup k dokumentům, nebrání tomu, aby podle článku 230 ES přezkoumával legalitu aktů této agentury.
TheCourtofFirstInstance considered that the fact that the EAR is not one of the institutions listed in Article 230 EC and that the regulation creating that agency does not provide that the Community judicature has jurisdiction to hear actions directed against decisions other than those concerning requests for access to documents does not prevent it from reviewing, by virtue of Article 230 EC, the lawfulness of those measures taken by that agency.
Soud, který se opíral o rozsudek Soudníhodvora ze dne 23. dubna 1986, Les Verts v. Parlament1, jenž se týkal pasivní legitimace Parlamentu, totiž stanovil obecnou zásadu, že jakýkoli akt vydaný subjektem Společenství zakládající právní účinky ve vztahu k třetím osobám musí být soudně přezkoumatelný.
Acting on the basis of the judgment of the Court of Justice of 23 April 1986 in Case 294/83 Les Verts v Parliament (1), which affirmed the Parliament’s capacity to be sued, the Court of
Pouhá okolnost, že Komise přenáší rozhodovací pravomoc na EAR, proto nemůže způsobit ztrátu povahy napadnutelného aktu u rozhodnutí přijatých na tomto základě, jinak by hrozilo vytvoření právního vakua.
First Instance laid down the general principle that any act of a Community body intended to produce legal effects vis-à-vis third parties must be open to judicial review.
Soud konečně zdůrazňuje, že EAR je nadána právní subjektivitou, jakož i pravomocí, aby sama prováděla programy pomoci Společenství, a že se Komise neúčastnila procesu přijetí rozhodnutí.
Thus, decisions adopted on that basis cannot cease to be acts open to challenge solely because the Commission has delegated decision-making powers to the EAR, for otherwise there would be a legal vacuum.
EAR jakožto autor napadeného rozhodnutí tedymůže být povolána před Soud, aby uvedené rozhodnutí bránila.
Last, theCourtofFirstInstance emphasised that the EAR is a Community body endowed with legal personality and has the power to implement programmes of Community assistance, and that the Commission played no part in the decision-making process.
Akty, proti kterým lze podat žalobu na neplatnost ve smyslu článku 230 ES, jsou opatření zakládající právně závazné účinky, kterými jsou dotčeny zájmy žalobce tím, že podstatným způsobem mění jeho právní postavení2.
Proceedings may therefore be instituted before theCourtofFirstInstance against the EAR in person, as the body which enacted the contested measure.
Soud prvníhostupně budou oznámení o volných pracovních místech vyšších vedoucích pracovníků určená externím kandidátům až do 1. ledna 2007 zveřejňována v Úředním věstníku Evropské unie v němčině, angličtině a francouzštině.
In Case T-185/05 Italy v Commission (judgment of 20 November 2008), the Italian Republic sought annulment of the Commission’s decision that external publications of the vacancy notices for senior management posts in the Official Journal of the EuropeanUnion were until 1 January 2007 to be made in English, French and German.
Soud připomněl, že opatření přijaté orgánem, které vyjadřuje pouze záměr orgánu dodržovat v určité oblasti určitý přístup, nepředstavuje napadnutelný akt.
TheCourtofFirstInstance recalled that a measure adopted by an institution reflecting only its intention to follow a particular line of conduct in a particular field is not an act open to challenge.
Avšak vzhledem k tomu, že se orgán nemůže odchýlit od vnitřních pravidel pro přijímání zaměstnanců, která sám stanovila která jsou součástí právního rámce, který tento orgán musí při výkonu své posuzovací pravomoci důsledně dodržovat, je třeba mít za to, že taková pravidla zakládají právně závazné účinky.
Nonetheless, given that an institution may not refrain from applying internal rules governing recruitment which it has itself laid down, and which form part of the legal framework which it must strictly observe in the exercise of its discretion, such rules must be regarded as producing binding legal effects.
Privilegovaný žalobce, jakým je členský stát, tedymůže rovnou napadnout žalobou na neplatnost legalitu těchto pravidel, aniž bymusel čekat na jejich použití v konkrétním případě.
A privileged applicant, such as a Member State, can immediately challenge the legality of those rules by an action for annulment, without having to wait for them to be applied in a particular case.
Soud shledal, že rozhodnutí týkající se jazyků, v nichž se provádí zveřejnění, je formulováno jasně a jednoznačně a s konečnou platností upravuje určitý závazný aspekt přijímacích řízení, a dospěl k závěru, že je žaloba přípustná.
Finding that the decision relating to the languages of publication is drafted in clear and unequivocal terms, and fixes definitively an aspect of recruitment procedures in binding form, the Court held that the action was admissible.
V rozsudku ze dne 5. června 2008, Internationaler Hilfsfonds v. Komise (T-141/05, nezveřejněné, probíhá řízenío kasačním opravném prostředku), Soud v rámci řízenío žalobě na neplatnost proti dopisu, jímž bylo žalobkyni oznámeno, že Komise nemá v úmyslu jí zpřístupnit jiné dokumenty než ty, které jí již předala na základě dřívějšího rozhodnutí, rozhodl, že v souladu s judikaturou3 nepředstavují závěry Evropského veřejného ochránce práv týkající se stížnosti žalobkyně podané proti uvedenému rozhodnutí nové okolnosti, na jejichž základě by bylo možné napadený akt od uvedeného rozhodnutí odlišit.
In Case T-141/05 Internationaler Hilfsfonds v Commission (judgment of 5 June 2008, not published, under appeal), the Court held that, in an action for annulment directed against a letter informing the applicant that the Commission had no intention of making available to it any documents other than those already sent to it at the time of an earlier decision, in accordance with the case-law (3), the conclusions reached by the European Ombudsman concerning the applicant’s complaint made against that decision were not a new factor capable of distinguishing the contested measure from that decision.
Okolnost, že Veřejný ochránce práv dospěl k závěru, že se dotčený orgán dopustil nesprávného úředního postupu, neumožňuje tento závěr zpochybnit.
The fact that the Ombudsman had concluded that the institution concerned had committed an act of maladministration did not permit that conclusion to be challenged.
Na základě takové argumentace by totiž bylo třeba připustit, aby žalobce, který nepodal proti původnímu rozhodnutí žalobu na neplatnost ve stanovené lhůtě, mohl pouhým předložením věci Veřejnému ochránci práva v případě, že posledně uvedený zjistí, že došlo k nesprávnému úřednímu postupu, uvedenou lhůtu obejít.
Such an argument would be tantamount to accepting that an applicant who had not brought an action within the period prescribed against the original decision could, just by referring the matter to the Ombudsman, and insofar as the latter found an instance of maladministration, succeed in circumventing the time limits.
Aktivní legitimace a)
P re flight :
Osobní dotčení
( EC I ); v 2
Rozsudek Soudníhodvora ze dne 15. července 1963, Plaumann v. Komise, 25/62, Recueil, s. 197, 223.
Order of theCourtofFirstInstance of 15October 2003 in Case T-372/02 [2003] ECR II-4389, paragraph 40.
Činnost osobně dotčen nařízením (ES) č.
Proceedings
2 ES, s nímž je napadené nařízení v rozporu, a jednak z důvodu, že se uvedené nařízení dotýká jeho zákonodárné a výkonné pravomoci v oblasti rybolovu.
According to settled case-law, natural or legal persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of those factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed (4).
Soud nejprve zdůraznil, že obecný zájem, který může mít region na dosažení výsledku příznivého pro svoji prosperitu, nemůže být sám osobě dostatečný k tomu, aby byl tento region považován za dotčený ve smyslu čl.
The applicant claimed to be individually concerned by Council Regulation No 1054/2003 (5), on the grounds, first, that as an outermost region of the Union, it enjoyed specific protection, especially in the environmental and economic spheres, under Article 299(2) EC, with which the contested regulation was in conflict and, second, that that regulation affected its legislative and executive powers in the sphere of fisheries.
230 čtvrtého pododstavce ES.
The Court observed, first of all, that the general interest that a region may have in obtaining an outcome conducive to its prosperity cannot, of itself, be sufficient for that region to be regarded as concerned within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Z judikatury totiž vyplývá, že právo hájit obecný zájem na svém území vyhrazuje systém zavedený Smlouvami členským státům, a nikoli regionálním orgánům. Dále měl Soud za to, že dokonce i za předpokladu, že by čl.
It is clear from the case-law that the system established by the Treaties reserves to the Member States, and not to regional authorities, the right to protect the common interest in their territories.
Soud mimoto zdůraznil, že žalobce každopádně nepředložil argumenty, na jejichž základě by bylo možné mít za to, že napadená ustanovení vyvolají účinky ohrožující populace ryb a mořské prostředí na Azorech, a v důsledku toho účinky ohrožující přežití odvětví rybolovu v daném regionu.
In addition, the Court emphasised that, on any view, the applicant had not raised arguments enabling it to be held that the contested provisions would entail harmful effects for the fish stocks and for the marine environment in the Azores and, consequently, for the survival of the fishing sector in the region.
Krom toho, v reakci na argument žalobce vycházející ze zachování jeho pravomocí Soud uvedl, že ačkoliv soud Společenství skutečně uznal právo regionálních orgánů napadnout akty Společenství, které jim buď brání v přijetí aktů, které by při neexistenci zásahu Společenství mohly oprávněně přijmout, nebo jim ukládají, aby uvedené akty zrušily a podnikly určité kroky6, nejsou v projednávané věci předmětem napadených ustanovení sporného nařízení legislativní nebo správní akty přijaté žalobcem a jejich legalita není nijak zpochybněna nebo dotčena.
Furthermore, in reply to the applicant’s argument relating to the preservation of its powers, the Court noted that, although the Community judicature has indeed accepted the right of regional authorities to challenge Community acts which either prevent them from adopting measures which they may legitimately adopt if there is no Community intervention or require them towithdraw those measures and to take certain action (6), the contested provisions of the regulation under challenged o not concern legislative or regulatory measures adopted by the applicant and their lawfulness is in no way called into question or compromised.
Nařízení Evropskéhoparlamentu a Rady (ES) č.
Joined Cases T-366/03 and T-235/04 L and Oberösterreich and Austria v Commission [2005] ECR II-4005, paragraph 28.
Ve věci Denka International v. Komise (usnesení Soudu ze dne 27. června 2008, T-30/07, nezveřejněné) Soud připomněl, že skutečnost, že se osoba účastní procesu, jež vede k přijetí aktu Společenství, může tuto osobu individualizovat ve vztahu k dotčenému aktu jen tehdy, pokud jí právní úprava Společenství poskytuje určité procesní záruky.
Lastly, examining the argument that the Aarhus Convention provides that the parties thereto are to ensure that members of the public have access to administrative or judicial procedures to challenge acts of public authorities which contravene national law on the environment, the Court stated that the Community legislature had adopted, in order to facilitate access to the Community judicature in environmental matters, Regulation No 1367/2006 (7).
Vzhledem k tomu, že ani proces přípravy aktů s obecnou působností, ani povaha těchto aktů nevyžadují účast dotčených osob, jelikož se má za to, že jejich zájmy jsou zastupovány politickými orgány povolanými k přijetí těchto aktů, bylo by v rozporu se zněníma smyslem článku 230 ES, aby bylo každému jednotlivci umožněno, pokud se podílel na přípravě aktu obecně závazné povahy, aby proti tomuto aktu podal žalobu.
Title IV of that regulation lays down a procedure on completion of which certain non-governmental organisations may bring an action for annulment before the Community judicature pursuant to Article 230 EC.
Ani napadená směrnice, ani směrnice, na níž se prvně uvedená směrnice zakládá, přitom nestanoví procesní záruky ve prospěch podniků vyrábějících nebo distribuujících aktivní látky.
However, the conditions laid down in Title IV manifestly not having been satisfied in the circumstances, it is not for the Court to substitute itself for the legislature and to accept, on the basis of the Aarhus Convention, the admissibility of an action which does not meet the conditions laid down in Article 230 EC.
Žalobkyně konečně tvrdila, že je majitelkou zapsané známky pro dotčenou aktivní látku, jejíhož využití se napadená směrnice dotýká, což ji mělo individualizovat vzhledem k ostatním osobám podle rozsudku Soudníhodvora ze dne 18. května 1994, Codorníu v. Rada8.
In Case T-30/07 Denka International v Commission (order of 27 June 2008, not published), theCourtofFirstInstance noted that the fact that a person is involved in the procedure leading to the adoption of a Community measure is capable of distinguishing that person individually in relation to the measure in question only when the applicable Community legislation grants him certain procedural guarantees.
Soud však zdůraznil, že uvedená právní ochrana spojená s ochrannou známkou nemůže žalobkyni vymezovat vzhledem k ostatním výrobcům a distributorům, kteří se mohou stejně tak dovolávat existence ochranné známky ve svůj prospěch.
The Court noted, however, that that protection for a trademark was not such as to distinguish the applicant from all other manufacturers and distributors, who might also rely on the existence of a trademark in their favour.
Cílem směrnice není vyhradit konkrétní právo duševního vlastnictví určitým hospodářským subjektům, takže případné dotčení práv duševního vlastnictví žalobkyně je důsledkem okolnosti, že produkuje aktivní látky, jež pro ni není zvláštní.
It is not the object of the directive to reserve a specific intellectual property right to certain traders, so that any effect on the applicant’s intellectual property rights is simply the consequence of the fact, not particular to the applicant, that it manufactures active substances.
Věc Apple Computer International v. Komise (usnesení Soudu ze dne 19. února 2008, T-82/06, dosud nezveřejněné) přinesla upřesnění ohledně přípustnosti žalob podaných proti nařízením o sazebním zařazení zboží.
Case T-82/06 Apple Computer International v Commission (order of theCourtofFirstInstance of 19 February 2008, not published) gave rise to clarification of the admissibility of actions directed against tariff classification regulations.