natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vysoké školy jsou společnosti a především veřejným orgánům plně odpovědné za hospodaření s přidělenými veřejnými prostředky; jejich odpovědnost v daném ohledu se vykazuje různými metodami.
HEIs are fully accountable to society and to public authorities in particular, for the public funding they receive, and the accountability measures in effect take on different forms.
V celé Evropě se například používá externích finančních auditů.
External financial audits are seen everywhere in Europe.
Velmi rozšířeným nástrojem je také povinnost předkládat finanční zprávy orgánu, který instituci financuje, a předávat informace do veřejně přístupných databází (viz obr. 2.1).
Reporting to the funding body and publishing information in public databases are also very widespread (see Figure 2.1).
Odpovědnost za výsledky se zkoumá i ve vztahu k alokaci veřejných finančních prostředků; ve většině evropských států se to děje za pomoci výkonových ukazatelů, jimiž se posuzuje studijní úspěšnost nebo výzkumná činnost institucí.
As regards the allocation of public funding, accountability measures are also in effect in the majority of European countries via the consideration of performance indicators which focus on students’ results and on the research activities of institutions.
Situace v jednotlivých zemích je však značné odlišná v tom, jak důležitou úlohu hrají výkonové ukazatele při určování výše veřejné dotace.
However, the situation is far from being identical everywhere, inasmuch as the importance of results in determining the amount of public funding varies greatly from one country to the next.
V Estonsku a v Lotyšsku je dosažení výsledků vlastním účelem poskytování veřejné podpory, jejíž výše je závislá na předem určeném počtu absolventů jednotlivých oborů uvedeném ve smlouvě uzavřené s jednotlivou institucí.
In Estonia and Latvia, the achievement of results is the purpose of public funding, which is governed by a contract based on a predetermined number of graduates in each area of study.
Spojené království – Anglie je bez nejmenší pochybnosti jednou ze zemí, kde je objem prostředků přidělených instituci závislý z největší části na její výkonnosti měřené počtem studentů dokončivších ročník a kvalitou výzkumu.
The United Kingdom (England) is indisputably one of the countries where the amount of funding allocated to institutions depends most on their performance, in terms of students’ completing their year of study and the quality of research.
V Dánsku je výše dotace na výuku závislá výhradně na
In Denmark, funding for teaching depends only on students’ results.
Správa ařízení vysokéhoškolství v Evropě studijní úspěšnosti.
Higher Education Governancein Europe
Některé země činí výši dotace závislou na výkonu pouze u výukových činností (Slovinsko a Švédsko) nebo u dotací na výzkum (Belgie – Vlámské společenství, Irsko, Polsko, Rumunsko, Spojené království – Skotsko), ale ne u obou.
Community of Belgium, Ireland, Poland, Romania and the United Kingdom (Scotland)), but not both.
Ve Vlámském společenství a v Rumunsku však budou v dohledné době při přidělování veřejné dotace přihlížet i ke studijním výsledkům.
However, the Flemish Community of Belgium and Romania will soon take students’ results into account as well in determining the amount of funding allocated to institutions.
Ve většině zemí, kde financování vysokých škol závisí na výkonu posuzovaném podle výsledků studentů nebo výsledků výzkumu zatím jen nepatrně nebo vůbec ne, už reformy probíhají (Belgie – Francouzské a Německé jazykové společenství, Bulharsko, Řecko, Španělsko, Kypr, Malta).
Reforms are under way in most countries where the funding of institutions depends very little or not at all on performance in terms of students’ results or research (French and German-speaking Communities of Belgium, Bulgaria, Greece, Spain, Cyprus and Malta).
Pobídky a meze partnerství a soukroméhofinancování
Incentives and restrictionsin terms of partnerships and privatefunding
Diverzifikace finančních zdrojů, klíčový prvek modelu univerzity-podnikatele, je silně závislá na strategických záměrech vysokých škol a na tom, jaký model správy a řízení nadřízené orgány zvolí.
The diversification in the funding of HEIs, which is a key aspect in the development of the entrepreneurial university model, depends greatly on the strategies of HEIs, as well as on the governance models defined at central level.
Lze počítat s tím, že objem finančních prostředků, které instituce získá ze soukromých zdrojů, závisí jak na pobídkách ze strany veřejných orgánů, tak na stupni autonomie vysokých škol a na omezeních, jimiž jsou při využívání soukromých zdrojů vázány.
The incentives implemented by the public authorities and the level of autonomy and restrictions which apply to HEIs are likely to have an influence on the amount of private funding obtained.
V tomto ohledu lze Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Rakousko a Rumunsko zařadit mezi země, kde mají vysoké školy rozsáhlou autonomii při zakládání vlastních obchodních společností, ve finančním investování a při vypůjčování peněz.
In this area, Estonia, Cyprus, Latvia, Austria and Romania may be mentioned as countries where institutions have a very high level of autonomy in creating companies, making financial investments and borrowing money.
Podobně je tomu v Irsku, ve Slovinsku a ve Spojeném království, až na to, že nadřízené orgány stanovily přesná pravidla pro sjednávání půjček.
The situation in Ireland, Slovenia and the United Kingdom is similar but the authorities have nevertheless defined precise procedures for loans.
Naproti tomu Bulharsko, Slovensko a skandinávské země (s výjimkou Dánska) postupují vůči uvedeným třem způsobům využívání soukromých finančních zdrojů poměrně přísně.
However, Bulgaria, Slovakia and the Nordic countries (apart from Denmark) are relatively strict as regards these three ways of generating private funding.
Naprostá většina evropských zemí podporuje vysoké školy různými pobídkami v jejich snaze získávat finanční prostředky ze soukromých zdrojů a uzavírat partnerská sdružení se soukromým sektorem.
The vast majority of European countries have implemented incentives to support HEIs in their search for private funding and in their partnerships with the private sector.
Pouze pět zemí pobídky tohoto druhu nepoužívá (viz obr. 4.4).
Five countries do not provide incentives of this sort (see Figure 4.4).
Všechny ostatní země používají aspoň jeden typ pobídek, přičemž nejčastěji jsou to daňové úlevy poskytované dárcům a soukromým partnerům.
All the other countries provide at least one type of public incentive, with tax allowances for donors and private partners being the most common.
Uzavírání partnerských dohod se soukromými společnostmi (zejména u výzkumných projektů), které je významným soukromým finančním zdrojem, podporuje různými přímými finančními pobídkami a jinými typy podpory asi dvanáct zemí (viz 4. kapitolu).
Partnerships with private companies (in particular as regards research), which represent a significant source of private funding, are the object of various types of direct financial and other types of support (see Chapter 4) in approximately a dozen countries.
Pokud jde o stupeň autonomie vysokých škol a o pobídky, které jim stát nabízí při uzavírání partnerských dohod se soukromým sektorem o spolupráci při výzkumu, za zmínku stojí Belgie – Vlámské společenství, Francie, Finsko a Spojené království jako jediné země, kde existuje zákonný rámec poskytující institucím právo na intelektuální vlastnictví výsledků výzkumu prováděného jejich zaměstnanci; kromě toho institucím povolují – někdy za určitých podmínek – zakládání vlastních společností a podporují, zejména přímým financováním, uzavírání partnerských dohod se soukromým sektorem o spolupráci ve výzkumu.
As regards the levels of autonomy and incentives which exist for the development of partnerships with the private sector in the area of research, we should mention the Flemish Community of Belgium, France, Finland and the United Kingdom. These are the only countries to provide a regulatory framework which authorises institutions to own the intellectual property rights of the results of research conducted by their staff, in addition to allowing institutions to create companies – sometimes under certain conditions – and supporting partnerships with the private sector in the area of research, in particular via direct funding.
Akademičtí pracovníci ve vysokoškolských institucích
Academic staff in higher education institutions
Některé aspekty centrálně zavedených postupů při náboru pracovníků
Certain aspects of recruitment procedures often defined at centrallevel
Na náboru vysokoškolských pedagogů se podílí několik úředních úrovní s různým stupněm odpovědnosti.
Various levels of responsibility are involved in the recruitment of teaching staff.
Proces končící jmenováním či jinou formou zařazení do funkce probíhá v několika odlišných fázích (jednou z nich je i stanovení funkční stupnice a kritérií pro zařazení pracovníků na jednotlivé stupně, určení počtu potřebných míst a rozhodnutí o jejich obsazení).
The process leading to the nomination/appointment of staff comprises several distinct stages (including the definition of categories of staff and their eligibility criteria, the number of posts required and decisions regarding the appointment of staff).
Zajímavé je to, že v některých fázích se uplatňují převážně rozhodnutí přijatá na centrální úrovni, zatímco v jiných fázích mají rozhodovací pravomoc autonomní instituce.
It is interesting to note that some of these stages reflect a predominant number of decisions taken at central level, whereas others point towards a high level of autonomy for institutions in terms of decisionmaking.
Při stanovení funkční stupnice a kritérií pro zařazení na jednotlivé stupně se v naprosté většině zemí plně uplatňuje model státu-regulátora.
The regulatory state model may therefore be seen in the vast majority of countries with respect to the definition of categories of staff and their respective eligibility criteria.
Pravidla postupu v dalších fázích náborové procedury jsou spíše v kompetenci jednotlivých institucí.
On the other hand, the definition of other stages of recruitment appears to be within the remit of institutions.
Pouze v pěti zemích (Česká republika, Řecko, Nizozemsko, Slovinsko, Spojené království) mají jednotlivé instituce značnou až naprostou pravomoc nad celým procesem.
In five countries only (Czech Republic, Greece, the Netherlands, Slovenia and the United Kingdom), the situation is marked by a high and even full level of institutional autonomy throughout the whole process.
Lze tudíž konstatovat, že ve většině států se nábor jako celek (včetně všech fází) řídí podle modelu státudohlížitele.
To this extent, we might conclude that the recruitment process as a whole (all stages included) comes under the supervisory state model in the majority of countries.
Institucejako zaměstnavatelé vyučujících ve většině zemí
Institutions countries
Posun od státu-regulátora ke státu-dohlížiteli je patrný z toho, co se dovídáme o aktérovi považovaném za zaměstnavatele vyučujících.
A shift from the regulatory state model to that of the supervisory state may be seen in the information regarding the stakeholders considered to be the employers of teaching staff.
Jelikož v naprosté většině zemí, o nichž je příslušná informace k dispozici (často díky zákonům či jiným úředním dokumentům), je za faktického zaměstnavatele pracovníků považována instituce samotná, svědčí to o dominantní úloze státu-dohlížitele v dané sféře.
Inasmuch as the institution is clearly considered to be the actual employer of staff in the vast majority of countries for which information is available (often via national legislations and other official documents), it is evident that the supervisory state model dominates in this respect.
Diferencovaněji se tentýž trend projevuje v tom, jak se v evropských zemích uplatňují dva typy statusu pracovníka – postavení státního (veřejného) zaměstnance a zaměstnance přijatého na základě pracovní smlouvy.
The parallel observation of the types of status/employment contract shows finer distinctions.
Ve více než polovině zemí jsou učitelé vysokých škol přijímáni na základě pracovní smlouvy (s náležitostmi stanovenými v příslušných zákonech).
In over half of the countries, teachers are employed on a contractual basis (generally governed by public law).
Naproti tomu ve čtrnácti zemích či regionech mají vysokoškolští učitelé postavení státních (veřejných) zaměstnanců.
In fourteen countries or regions, they have the status of civil servants.
V této skupině zemí je však patrná tendence k rozvolnění hierarchické struktury profesních statusů, protože v polovině z nich se uplatňují i různé typy smluvního zaměstnávání.
A tendency towards a relaxing of professional statuses is seen among the latter group of countries, in that other types of contractual arrangements are possible in half of them.
Rozdíly v platech a v zásadách kariérního postupu
Differencesin terms of salaries and promotions
Rozhodovací procesy týkající se platů a kariérního postupu jsou v jednotlivých zemích odlišné do té míry, že lze stěží identifikovat tendenci, která by svědčila o vývoji směrem k jednomu či druhému modelu.
It may nevertheless be observed that the aspects related to the process of defining salary scales tend to fall within the scope of the regulatory state model in approximately half of the countries.
Je však patrné, že pokud jde o platové stupnice, jejich stanovení spadá asi v polovině zemí do kompetence státu-
The situation is closer to that of the supervisory state model in eight other countries.
Správa ařízení vysokéhoškolství v Evropě regulátora, zatímco v osmi jiných zemích se blíží spíše modelu státudohlížitele.
Higher Education Governancein Europe
I když informace získané pro účely této studie se opírají téměř výhradně o úřední předpisy, pokusíme se závěrem načrtnout v hlavních rysech celkový obraz současného stavu správy a řízení vysokých škol v Evropě.
Finally, despite the fact that the information gathered within the scope of this study is based almost exclusively on official regulations, we shall attempt to provide some general pictures of the current governance of HEIs in Europe.
Pokud jde o autonomii vysokých škol, její posilování se v jednotlivých zemích projevuje zejména v řízení finančního hospodaření.
In terms of autonomy, national policies seem to have a strong focus on financial management.
Podobná, ale méně výrazná je tendence u manévrovacího prostoru poskytovaného vysokým školám v řízení lidských zdrojů.
A similar yet less clear trend is seen with respect to the room for manoeuvre enjoyed by institutions in terms of staff.
Přitom ale země, které ponechávaly vysokým školám širokou autonomii ve finančních záležitostech, nepostupovaly vždy vůči vysokým školám stejně velkoryse i v záležitostech personálních.
The countries where institutions have very wide financial autonomy are not necessarily the ones where staffrelated issues are the responsibility of institutions.
Pokud jde o struktury vnitřní správy, stupeň jejich regulace byl téměř ve všech státech stejný.
The structures of internal governance are regulated to the same degree in almost all countries.
V celé Evropě se stále více uplatňuje řízení prostřednictvím cílů a výkon.
Governance by means of objectives and performance is developing across Europe.
Téměř všude mají vysoké školy povinnost sestavovat strategické plány odrážející národní priority.
Almost everywhere, institutions must establish strategic plans which reflect national priorities.
Při určování výše veřejné dotace se v naprosté většině států v různé míře přihlíží k výkonu.
Performance is taken into account to varying degrees in a very large majority of countries when determining the amount of funding.
Řízení tohoto typu, orientované na cíle a výkon, je koneckonců možná výsledkem postupného vývoje rolí zastávaných nejvyšším vedoucím pracovníkem instituce, který je nyní odpovědný za strategická opatření nezbytná k dosažení cílů a za dosažené výsledky.
Finally, this type of governance by means of objectives and performance is possible due to an evolution in the roles of executive heads of institutions, who are now responsible for implementing strategies to meet these objectives and for the results obtained.
V tomto ohledu je však záhodno připomenout, že v současnosti se kontrola výkonů instituce většinou soustřeďuje na kvantitativní ukazatele, zatímco ukazatele spíše kvalitativního rázu a plnění sociálních cílů je předmětem hodnocení méně často.
However, in this respect, it should be mentioned that the forms of control are currently based on quantitative aspects for the most part, and less often on results in terms of more qualitative and societal objectives.
Pro vývoj vztahů mezi vysokými školami a jejich vnějším světem, zejména vztahů s podnikatelským sektorem, je charakteristická přítomnost externích aktérů v některých správních orgánech vysokých škol.
The development of relations between HEIs and the outside world, and private companies in particular, is characterised by the presence of external stakeholders in some governing bodies of institutions.
Pokud jde o jejich počet, existují mezi jednotlivými zeměmi rovněž značné rozdíly.
Once again, this external presence exists to varying degrees according to each country.
Instituce jsou vystaveny tlaku nejen na to, aby navazovaly těsnější vztahy s představiteli podnikatelské sféry, nýbrž i aby rozšiřovaly zdroje svého financování, přičemž podíl finančních prostředků čerpaných ze soukromých zdrojů se má zvyšovat.
In addition to forming ties with representatives of the business world, institutions are also under great pressure with respect to the basis of their funding, whose private-sector share is expected to increase.
Jde o cíl, na nějž jsou soustředěny strategické záměry a/nebo reformy ve značném počtu zemí využívajících jako nástroje k získání soukromých příspěvků nejrůznějších pobídek.
This objective is the focus of strategic policies and/or reforms in a large number of countries, including the development of incentives to obtain private funding.
I v této oblasti však existují regulace kladoucí vztahům se soukromým sektorem různá omezení.
However, regulations in this area also place boundaries on relations with the private sector.
Kódová označení zemí
Country codes
Země ESVO/EHP
EFTA/EEA countries
Tři státy Evropského sdružení volnéhoobchodu, které jsou členy Evropského hospodářského prostoru
The three countries of the European Free Trade Association which are members of the European Economic Area
Belgie Belgie – Francouzské společenství Belgie – Německé jazykové společenství Belgie – Vlámské společenství Bulharsko Česká republika Dánsko Německo Estonsko Řecko Španělsko Francie Irsko Itálie Kypr Lotyšsko Litva Lucembursko Maďarsko Malta
Belgium Belgium – French Community Belgium – German-speaking Community Belgium – Flemish Community Bulgaria Czech Republic Denmark Germany Estonia Greece Spain France Ireland Italy Cyprus Latvia Lithuania Luxembourg Hungary Malta
Statistické značky
Statistical code
Údaje nejsou k dispozici Hrubý domácí produkt
Data not available Gross Domestic Product
Akademický orgán: obvykle nazývaný (akademický) senát, akademická/univerzitní rada nebo akademický výbor. Jde o útvar odpovědný především v záležitostech, které se týkají vzdělávacích a výzkumných služeb poskytovaných institucí.
Academic body: usually called a senate, academic council or academic board, this body is primarily responsible for matters relating to the educational and research services provided by the institution.
Skládá se hlavně z akademických pracovníků instituce.
It is composed mainly of academic staff members employed at the institution.
V některých zemích bývají členy akademického orgánu rovněž zástupci studentů a pracovníci bez akademické kvalifikace.
Student representatives and nonacademic staff can also be members in some countries.
*): zahrnuje standardní kritéria a používá se k výpočtu výše veřejné dotace přidělované
This body always includes external stakeholders and is often composed solely of external stakeholders.
Alokační vzorec vysoké škole na výuku a/nebo krytí běžných provozních výdajů, v některých případech také na výzkum.
This grant may be allocated according to the cost of research activities at the HEI, its performance, or political considerations.
Používá vstupní kritéria a/nebo výstupní kritéria (výkonové ukazatele).
Basic funding may be integrated into the grant for teaching and operations or intended specifically for research.
Celková dotace: dotace určená ke krytí několika různých výdajových kategorií, například výuky, běžných provozních nákladů a/nebo výzkumu.
Block grant: financial grants meant to cover several categories of expenditure such as teaching, ongoing operational costs and/or research.
Doporučení: oficiální směrnice poradního charakteru vydaná vrcholným orgánem školské správy, která nemá sílu zákonného předpisu.
Decision-making body: the institutional governance body responsible for longterm and strategic planning and for determining the institutional orientation.
Dotace na konkrétní výzkumný projekt: finanční částka poskytnutá vysoké škole na určitý výzkumný projekt na základě výsledku výběrového řízení.
In some countries, the academic body or the supervisory body is the decision-making body. In other countries, the decision-making body is a distinct entity from the other two bodies.
Dozorčí orgán: orgán kontrolující či monitorující provoz, výuku a finanční hospodaření instituce.
Executive head: rector, president, vice-chancellor, chancellor or director of a higher education institution.
Obvykle odpovídá za schvalování informací předkládaných ministerstvu (výroční zprávy, zprávy o výsledcích hodnocení, zprávy o hospodaření atp.) a dohlíží na finanční audit instituce.
This person represents the HEI in legal transactions and funding agreements.
Orgán má obvykle statut právnické osoby, která přijímá a propouští nejvyššího vedoucího pracovníka instituce.
He/she is generally the main figure responsible for the strategic planning of the institution’s activities, including programming and development, organisation, management and monitoring.
Veškeré dozorčí orgány mají mezi svými členy externí aktéry, mnohé se skládají pouze z nich.
The executive head is held primarily accountable for the activities of the institution.
Externí (vnější) aktéři: lidé přímo zainteresovaní na fungování, provozu a výsledcích činnosti vysokoškolských institucí (mohou to být členové vlády a orgánů regionální a místní správy, zaměstnavatelé na trhu práce nebo jiní zástupci průmyslového sektoru, členové odborů, národních studentských sdružení, představitelé občanské společnosti, absolventi instituce, rodiče studentů aj.).
External stakeholders: persons who have a vested interest in the function, practices and outcomes of higher education institutions (may include members of central, regional or local government, employers in the labour market or other representatives from industry, members of labour unions, national student associations, representatives of civic society, graduates, parents of students, etc.).
Interní (vnitřní) aktéři: osoby zaměstnané nebo zapsané ke studiu ve vysokoškolské instituci.
Funding for a specific research project: funding allocated to an HEI to carry out a specific research project, following a competitive bidding procedure.
Mezinárodní standardní klasifikace vzdělávání (ISCED) je nástroj pro sběr statistických údajů o vzdělávání v jednotlivých zemích.
Funding formula: used with standard criteria to calculate the size of public grants to higher education institutions for teaching and/or ongoing operational activity and, in certain cases, research.
Podrobnější informace o ISCED 97 lze obdržet na oficiální webové stránce: http://unescostat.unesco.org/en/pub/pub0.htm.**)
Criteria include input criteria and/or performance indicators.
*) Pojem alokační vzorec byl v tomto překladu zvolen jako ekvivalent anglického pojmu funding formula. Dosud byl takto použit jen ojediněle.
Higher education institutions: officially recognised public and private higher education institutions that offer programmes at ISCED levels 5 and 6 and are provided for under the legislation of the country concerned.