natgillin/translations-raw huggingface dataset:
15 — Podle vyjádření francouzské vlády, které bylo převzato do odůvodnění rozsudků ze dne 15. února 2000, Komise v. Francie (C-34/98, Recueil, s. I-995, bod 25) (CRDS), a Komise v. Francie (C-169/98, Recueil, s. I-1049, bod 23) (CSG).
16 — Case C-34/98 Commission v France, paragraphs 34 to 36, and Case C-169/98 Commission v France, paragraphs 32 to 34.
DEROUIN nosti smlouvy o zamezení dvojího zdanění, byla by předběžná otázka zčásti irelevantní.
DEROUIN course, if that were to be the case, in so far as the CRDS falls within the scope of the Double Taxation Convention, the question referred for a preliminary ruling would become partly redundant.
Nicméně předpoklad, na kterém spočívá předběžná otázka, je, že CRDS, stejně jako CSG, spadá nadále do věcné působnosti nařízení č. 1408/71.
Nonetheless, the premiss on which the question referred is based is that the CRDS, like the CSG, continues to fall within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
Pro účely této analýzy je tedy třeba vyjít z tohoto předpokladu.
It is therefore from this premiss that the present analysis should start.
značného rozsudku Perez Naranjo 17, že CSG a CRDS skutečně spadají do věcné působnosti nařízení č. 1408/71.
seriously disputes, following the Commission v France judgments and, so far as the CSG is concerned, the more recent and slightly ambiguous judgment in PerezNaranjo, 17 that the CSG and the CRDS do indeed fall within the substantive scope of the provisions of Regulation No 1408/71.
Každopádně, kdyby CRDS, jak se před Soudním dvorem pokusil doložit P. Derouin, nesplňoval již od roku 2002 kritéria stanovená ve výše uvedených rozsudcích Komise v. Francie, bylo by věcí předkládajícího soudu, aby posoudil, zda případné změny zavedené francouzskou právní úpravou týkající se tohoto příspěvku mohou vést k tomu, že CRDS již nebude specificky a přímo sloužit k financování francouzského systému sociálního zabezpečení, nýbrž naopak bude určen k tomu, aby přispíval k financování obecných výdajů orgánů veřejné moci, což by způsobilo, že nebude spadat do působnosti nařízení č. 1408/71.
In any event, if, as Mr Derouin has sought to argue before the Court of Justice, since 2002 the CRDS has not met the criteria set out in the Commission v France judgments, it is for the national court to consider whether any changes to that contribution introduced by French regulations are such that the CRDS is no longer allocated specifically and directly to financing social security in France but is designed to cover the general and administrative costs of the public authorities, thereby removing it from the scope of Regulation No 1408/71.
Krom toho je třeba upřesnit, že Soudní dvůr není tázán – a to správně – na výklad smlouvy o zamezení dvojího zdanění, a konkrétněji na to, zda CSG a CRDS spadají do její působnosti.
Moreover, it is to be stated that the Court is not asked — quite correctly — about the interpretation of the Double Taxation Convention, but more specifically whether the CSG and the CRDS fall within the scope of that convention.
Soudní dvůr je totiž příslušný pouze k výkladu práva Společenství, i když za účelem podání výkladu tohoto práva, který bude užitečný pro vnitrostátní soud, může vzít případně v úvahu ustanovení smlouvy o zamezení dvojího zdanění, pokud předkládající soud uvede, že tato smlouva je součástí právního rámce použitelného ve věci v původním řízení 18. Aby otázka položená
The Court only has jurisdiction to interpret Community law, even if in order to provide an interpretation of that law that is useful for the national court it may take into account, where appropriate, the provisions of a double taxation convention because the national court includes it among the relevant provisions as regards the case in the main proceedings. 18 In the present case, in order to provide a useful answer to the question referred by the national court it is appropriate to start from the premiss that the
Viz rovněž body 46 a 47 stanoviska, které jsem přednesl dne 29. března 2007 ve věci Columbus Container Services (C-298/05), která je v současnosti projednávána před Soudním dvorem.
See also points 46 and 47 of the Opinion I delivered on 29 March 2007 in Case C-298/05 Columbus Container Services (pending before the Court).
17 — Rozsudek ze dne 16. ledna 2007 (C-265/05, Sb. rozh. s. I-347).
17 — Case C-265/05 [2007] ECR I-347.
K posouzení příspěvkového nebo nepříspěvkového charakteru této dávky Soudní dvůr posoudil na základě své judikatury skutečný způsob financování této dávky, tedy zda je tato dávka financována přímo, či nepřímo z příspěvků do systému sociálního zabezpečení, nebo z veřejných zdrojů.
In order to check whether or not this benefit is contributory the Court, in accordance with its caselaw, considered how the benefit concerned is actually financed, that is to say, whether that financing comes directly or indirectly from social contributions or from public resources.
Jelikož je dotčená dávka financována z Fonds de solidarité vieillesse, což je příjemce, jak jsme již viděli, výtěžku z CSG ukládaného z výdělečných příjmů a z příjmů nahrazujících výdělek, jednalo se, jak uvedl Soudní dvůr v bodě 40 uvedeného rozsudku, o to „určit“, zda má být CSG považován za příspěvek na sociální zabezpečení, nebo za součást veřejných prostředků, která nevykazuje znaky takového příspěvku.
Since the benefit concerned is financed by the Fonds de solidarité de viellesse (Old-age Solidarity Fund) a beneficiary, as stated above, of the proceeds of the CSG based on occupational income and substitute income, it was necessary, as the Court stated in paragraph 40 of that judgment, to ‘determine’ whether the CSG must be regarded as a social security contribution or as public resources which do not have the characteristics of such a contribution.
Soudní dvůr nejprve připomněl podstatu odůvodnění výše uvedených rozsudků Komise v. Francie, a vzhledem k řadě úvah odůvodněných zejména tím, že příspěvek ve stáří není financován výlučně z CSG, ale z příspěvků, jejichž daňová povaha nebyla sporná, dospěl v bodě 52 stejného rozsudku k závěru, že „ i za předpokladu, že se na část [CSG] ukládaného z výdělečných příjmů a příjmů nahrazujících výdělek musí nahlížet spíše jako na příspěvek než na financování pocházející z veřejných prostředků, se nejeví, že souvislost mezi uvedeným příspěvkem a doplňkovým příspěvkem je dostatečně zřetelná, aby mohl být doplňkový příspěvek posuzován jako příspěvková dávka“ (kurziva provedena autorem tohoto stanoviska).
After summarising the essential grounds of the Commission v France judgments, the Court, in the light of a number of considerations concerning in particular the fact that the old-age benefit was not funded exclusively from the CSG but also from levies whose fiscal nature had not been challenged, concluded in paragraph 52 of that judgment that ‘even if the part of the [CSG] based on earned income and substitute income must be regarded as a contribution rather than financing from public resources, the link between that contribution and the supplementary allowance is not sufficiently identifiable for that allowance to be classified as a contributory benefit’ (emphasis added).
Ve světle tohoto posledního bodu je obtížné dospět k definitivnímu závěru ohledně kvalifikace CSG jakožto příspěvku na sociální zabezpečení.
In the light of this last point, it is difficult to reach a definite conclusion on the description of the CSG as a social security contribution.
Tento rozsudek naproti tomu potvrzuje, že CSG spadá do věcné působnosti nařízení č. 1408/71.
However, that judgment confirms that the CSG does fall within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-103/06 předkládajícím soudem měla v projednávaném případě užitečný účinek, je třeba vyjít z předpokladu, že se na základě čl.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06
1 odst. 2 smlouvy o zamezení dvojího zdanění vztahují její ustanovení na CSG a CRDS.
CSG and the CRDS are covered by the provisions of the Double Taxation Convention under Article 1(2) of that convention.
Krom toho na rozdíl od věcí, ve kterých byly vydány výše uvedené rozsudky Komise v. Francie, nevznáší projednávaná věc problém kumulativního použití právních předpisů sociálního zabezpečení členského státu bydliště zaměstnaných osob a členského státu zaměstnání uvedených zaměstnaných osob, které zakazuje článek 13 a následující nařízení č. 1408/71, jelikož je totiž v projednávaném případě nesporné, jak uvedl předkládající soud, že P. Derouin podléhá, jako osoba samostatně výdělečně činná s bydlištěm ve Francii a se sociálním pojištěním v tomto členském státě, francouzským právním předpisům sociálního zabezpečení a že, jak potvrdila při jednání vláda Spojeného království, neukládá Spojené království žádný příspěvek na sociální zabezpečení z příjmů dosahovaných P. Derouinem pocházejících z jeho činnosti vykonávané ve Spojeném království.
Moreover, unlike the cases which gave rise to the Commission v France judgments, the present case does not involve the difficult question of the cumulative application, prohibited by Article 13 et seq. of Regulation No 1408/71, of the social security legislation of the Member State of the workers’ residence and that of the Member State of their employment, because in the present case it is common ground, as the national court has observed, that Mr Derouin is subject, in his capacity as a selfemployed person residing in France and covered by social insurance in that Member State, to French social security legislation and that, as the United Kingdom Government confirmed at the hearing, the latter does not levy any social security contribution on Mr Derouin’s income from his work in the United Kingdom.
Jak francouzská vláda a vláda Spojeného království vhodně poznamenaly, nestanovil předkládající soud jasně, podle kterého ustanovení nařízení č. 1408/71 spadá P. Derouin do jeho osobní působnosti.
As the French Government and the United Kingdom have appositely observed, the national court did not clearly determine under which provision of Regulation No 1408/71 Mr Derouin would fall within the personal scope of that regulation.
V tomto ohledu předkládající soud zmínil jednak čl. 13
In that regard, the national court suggested, on the one hand, Article 13(2)(b) of that regulation which, under the single State principle,
Zdá se, že váhání předkládajícího soudu lze vysvětlit skutečností, že P. Derouin získává příjmy pocházející ze Spojeného království za svou účast jakožto společník v Linklaters a současně vykonává konkrétně svou samostatnou výdělečnou činnost ve Francii, kde bydlí.
The indecision on the part of the national court may, it seems, be due to the fact that Mr Derouin receives income from the United Kingdom in respect of his work as a partner of Linklaters whilst actually working in a selfemployed capacity in France, where he resides.
Zdá se, že toto váhání vyvolala rovněž argumentace P. Derouina, který se domnívá, že vykonává svou výdělečnou činnost výlučně ve Francii, a tím zároveň, jak se zdá, popírá použitelnost ustanovení nařízení č. 1408/71, jelikož nevyužil práva na volný pohyb, v tomto případě svobody usazování.
This indecision also appears to have been caused by the arguments raised by Mr Derouin, who considers that he pursues his professional activity exclusively in France, thus appearing to contend that the provisions of Regulation No 1408/71 do not apply because he has not exercised the right to freedom of movement, in the present case freedom of establishment.
Při jednání si francouzská vláda také kladla otázku použitelnosti nařízení č. 1408/71 v případě, že by předkládající soud vycházel z toho, že P. Derouin vykonává svou výdělečnou činnost pouze ve Francii a že mu ze Spojeného království pouze plynou příjmy,
At the hearing the French Government also queried the applicability of Regulation No 1408/71, if the national court should find that Mr Derouin pursues his professional activity in France alone and merely derives income from the United Kingdom, a situation that would deprive him of the status of a selfemployed
DEROUIN což by byla situace, která by jej zbavila postavení migrující samostatně výdělečné činné osoby.
DEROUIN migrant worker.
Pokud by tak tomu mělo být, nevyvstal by již podle této vlády problém slučitelnosti smlouvy o zamezení dvojího zdanění s nařízením č. 1408/71.
In the view of that Government, if that were to be the case, the issue of the compatibility of the Double Taxation Convention with Regulation No 1408/71 would no longer arise.
předpisů Spojeného království v případě, kdy osoba s bydlištěm ve Francii má obvykle ve Spojeném království stálou základnu pro výkon své samostatné výdělečné činnosti.
a fixed base regularly available to him in the other Contracting State for the purpose of performing work in a selfemployed capacity.
Je tedy stěží představitelné domnívat se, že P. Derouin nevykonává samostatnou výdělečnou činnost také ve Spojeném království, tedy ve členském státě, ve kterém je, jak připomínám, zapsán u Supreme Court of England and Wales jakožto registered foreign lawyer. Zdá se mi tedy, že použitelnost čl.
It is therefore difficult to suppose that Mr Derouin does not also work in a selfemployed capacity in the United Kingdom, the Member State in which, I would point out, he is registered with the Supreme Court of England and Wales as a registered foreign lawyer.
Soudnímu dvoru samozřejmě nepřísluší v rámci řízení podle článku 234 ES zjišťovat skutečnosti, ani aplikovat normy práva Společenství na daný případ, a konečně ani posuzovat slučitelnost vnitrostátního práva nebo smlouvy o zamezení dvojího zdanění s právem Společenství.
Of course, in the context of proceedings under Article 234 EC it is not for the Court either to determine the facts or to apply the rules of Community law in a particular case, or yet to examine the compatibility of domestic law or a double taxation convention with Community law.
Kdyby však předkládající soud potvrdil faktickou situaci popsanou P. Derouinem a francouzskou vládou, zbavil by tím jistě výklad práva Společenství, který provede Soudní dvůr při odpovědi na položenou předběžnou otázku, užitečného účinku.
If the national court were, however, to confirm the factual circumstances envisaged by Mr Derouin and by the French Government this would, of course, make the interpretation of Community law given by the Court in answer to the question referred for a preliminary ruling redundant.
Debata účastníků řízení a zúčastněných, kteří v tomto řízení předložili vyjádření, se však týká zcela jiné věci.
Finally, the debate between the parties intervening in the present proceedings is completely different.
Podstatou otázky je, zda ustanovení nařízení č. 1408/71 musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, který je příslušný na základě tohoto nařízení ukládat takové příspěvky, jako jsou CSG a CRDS, z příjmů dosahovaných osobou samostatně výdělečně činnou, která je v tomto členském státě sociálně pojištěna, včetně příjmů uvedené osoby dosažených v jiném členském státě, ve kterém podléhají dani 19, neukládal příspěvky z posledně uvedených příjmů z důvodu, že
It concerns in essence whether the provisions of Regulation No 1408/71 should be interpreted as precluding a Member State, competent by virtue of that regulation to levy contributions such as the CSG and the CRDS on the basis of the income received by a selfemployed person covered by social insurance in that Member State, including the share of that person’s income obtained in another Member State which is subject to tax in that State, 19from refraining from making such a
19 — Francouzská vláda totiž nepopírá, že je na základě objektivních kritérií příslušná ukládat takové příspěvky, jakož i veškeré příspěvky na sociální zabezpečení z příjmů P. Derouina pocházejících ze Spojeného království.
19 — The French Government does not deny that it is competent to levy such contributions and any other social security contribution on Mr Derouin’s income from the United Kingdom on the basis of objective criteria.
Tento přístup se zdá být za okolností sporu v původním řízení správný.
This approach seems to be correct in the circumstances of the dispute in the main proceedings.
Viz rovněž v situaci, kdy členský stát vybírá příspěvky na sociální zabezpečení ze všech příjmů osoby, která má v tomto státě bydliště a je zde sociálně pojištěna, které pocházejí z důchodů vyplácených jak v tomto, tak i v jiném členském státě, rozsudek ze dne 18. července 2006, Nikula (C-50/05, Sb. rozh. s. I-7029, bod 31).
See also, in respect of the situation of a Member State which bases social security contributions on the total income of a resident who is a social security contributor in that Member State from pensions paid both in that State and in another Member State, Case C-50/05 Nikula [2006] ECR I-7029, paragraph 31.
Zdá se mi však, že je toto riziko malé ze dvou hlavních důvodů.
This risk appears to me to be limited, however, for two main reasons.
Jednak předkládající soud již ve svém předkládacím rozhodnutí uvedl, že P. Derouin spadá do osobní působnosti nařízení č. 1408/71, aniž by Soudnímu dvoru příslušelo, aby toto posouzení zpochybnil.
First, the national court has already found in its order for reference that Mr Derouin does indeed fall within the personal scope of Regulation No 1408/71, and it is not for the Court of Justice to call that finding into question.
14 odst. 1 smlouvy o zamezení dvojího zdanění, který v zásadě stanoví použití daňových právních
Second, it is clear from the documents before the Court that Mr Derouin seeks to benefit under Article 14(1) of the Double Taxation Convention, which provides, in essence, that United Kingdom tax legislation is to apply where a French resident has
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-103/06 výdělečně činné, které využily za různých okolností práva na volný pohyb 20.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 levy on that income on the ground that those contributions are covered by the Double Taxation Convention between those two Member States.
Jinak řečeno, otázka spočívá v tom, zda nařízení č. 1408/71 ukládá příslušnému členskému státu, aby zahrnul do vyměřovacího základu pro takové příspěvky, jako jsou CSG a CRDS, příjmy pocházející ze samostatné výdělečné činnosti vykonávané v jiném členském státě osobou samostatně výdělečně činnou, která je v prvně uvedeném členském státě sociálně pojištěna.
In other words, the question is whether Regulation No 1408/71 requires the competent Member State to include in the base on which contributions such as the CSG and the CRDS are assessed, income derived from professional activity in a selfemployed capacity performed in another Member State by a selfemployed person covered by social insurance in the first Member State.
V případě, že instituce členského státu, ve kterém má určitá osoba bydliště, vyplácí této osobě důchod, a instituce téhož členského státu zabezpečuje krytí výdajů na zdravotní pojištění, uvedl Soudní dvůr, že žádné ustanovení nařízení č.
It was pursuant to that caselaw that the Court rejected in Nikula the principle that a Member State cannot assess social contributions on the basis of pensions paid by another Member State.
1408/71 nebrání tomuto členskému státu vypočítat výši pojistného na sociální zabezpečení této osobě ze všech jejích příjmů, ať již jí plynou z důchodů vyplácených v členském státě bydliště, nebo z důchodů vyplácených v jiných členských státech 23.
22In a case in which an institution of the Member State in whose territory a person resides pays a pension to that person and an institution of the same Member State is responsible for payment of his sickness insurance expenses, the Court held that no provision of Regulation No 1408/71 prohibits that Member State from calculating the amount of the social contributions of that person on the basis of his total income, whether it comes from pensions paid by the Member State of residence or from pensions paid by another Member State.
Soudní dvůr nicméně obecně připomněl, že je třeba,
23 The Court, however, made a general observation that it is necessary, when the Member State concerned exercises
20 — Viz v tomto smyslu zejména rozsudky ze dne 19. března 2002, Hervein a další (C-393/99 a C-394/99, Recueil, s. I-2829, bod 52), a výše uvedený rozsudek Piatkowski (bod 20).
20 — See to that effect, in particular, Joined Cases C-393/99 and C-394/99 Hervein and Others [2002] ECR I-2829, paragraph 52, and Piatkowski, paragraph 20.
21 — Výše uvedený rozsudek Piatkowski, bod 32 a citovaná judikatura.
21 — Piatkowski, paragraph 32 and caselaw cited therein.22 — Paragraph 26.23 — Ibid., paragraph 31.
Za účelem podání odpovědi na otázku uvedenou v předcházejícím bodě je třeba především připomenout, že systém zavedený nařízením č. 1408/71 je pouze systémem koordinace, který zejména v hlavě II tohoto nařízení (v jejímž rámci se vyskytují články 13 a 14) řeší, jaké právní předpisy se použijí na zaměstnané osoby a osoby samostatně
In order to answer the query raised in the preceding point it should be noted first of all that the system put in place by Regulation No 1408/71 is merely a system of coordination, concerning inter alia, in Title II of that regulation (which includes Articles 13 and 14), the determination of the legislation applicable to employed and selfemployed persons who make use, in various circumstances, of their right to freedom of move-
DEROUIN aby při výkonu této pravomoci dotyčný členský stát dodržoval právo Společenství 24, což v dané věci znamenalo, že systém uplatňovaný členským státem bydliště musí zohlednit pojistné na zdravotní pojištění již uhrazené důchodci v průběhu let, kdy vykonávali výdělečnou činnost v jiném členském státě, než je stát bydliště 25.
DEROUIN that power, for it to comply with Community law, 24 which in that case meant that the
Naproti tomu se Urssaf a Komise domnívají, a odkazují přitom zejména na rozsudek Allard 26, že nařízení č.
However, with reference in particular to Allard, 26the Urssaf and the Commission system put in place by the Member State of residence should take into account the sickness insurance contributions already paid by pensioners during their working years in a Member State other than the Member State of residence.
1408/71 brání tomu, aby se členský stát vzdal uložení příspěvků, které spadají do jeho oblasti působnosti.
25 consider that it is contrary to Regulation No 1408/71 for a Member State to refrain from levying contributions which fall within the scope of that regulation.
Zatímco ve svých písemných vyjádřeních zastávala vláda Spojeného království stejný postoj jako P. Derouin a francouzská vláda, při jednání se připojila k argumentaci Komise a tvrdila zejména, že při výkonu svých daňových pravomocí musí členské státy dodržovat právo Společenství.
Although, in its written observations, the United Kingdom had supported the same view as that put forward by Mr Derouin and the French Government, at the hearing it concurred with the line of argument put by the Commission, contending, in particular, that Member States must observe Community law when exercising their fiscal competence.
Ukládají tedy ustanovení nařízení č. 1408/71 při výpočtu takových příspěvků, jako jsou CSG a CRDS, z veškerých příjmů osoby samostatně výdělečně činné, jako je P. Derouin, členskému státu bydliště to, co v případě popsaném výše nezakazují?
Is what the provisions of Regulation No 1408/71 do not prohibit in the situation described above imposed as a requirement on the Member State of residence in respect of the calculation of contributions such as the CSG and the CRDS on the total income of a selfemployed person such as Mr Derouin?
Philippe Derouin a francouzská vláda navrhují, aby tato otázka byla zodpovězena negativně.
Mr Derouin and the French Government suggest that the answer to this should be negative.