natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vydá-li se členský stát naopak v plném rozsahu či zčásti cestou posuzování u každého jednotlivého případu, zda záměry, na něž se vztahuje příloha II směrnice 85/337, podléhají posouzení vlivů na životní prostředí, je na něm, aby zajistil, že příslušné vnitrostátní orgány vezmou v úvahu jednotlivá kritéria, jejichž výčet je uveden v příloze III této směrnice, jsou-li tato kritéria relevantní z hlediska vlastností předmětného projektu.
Where a Member State opts, on the contrary, wholly or partially, to determine on a case-by-case basis the projects in the classes listed in Annex II to Directive 85/337 which must be made subject to an environmental impact assessment, it bears responsibility for ensuring that the competent national authorities have regard to the various criteria listed in Annex III to that directive in so far as those criteria are relevant having regard to the characteristics of the project concerned.
Za tímto účelem může tento členský stát ve vnitrostátním předpisu odkázat na kritéria uvedené přílohy III.
For that purpose, the Member State may refer, in its national legislation, to the criteria in Annex III.
Rovněž má možnost pojmout tato kritéria do své právní úpravy tak, že výslovně stanoví, že příslušné orgány se jich musí držet, když v jednotlivých případech určují, zda záměr, na nějž se vztahuje příloha II směrnice 85/337, musí podléhat posouzení vlivů na životní prostředí.
It can also integrate those criteria into its legislation, by expressly providing that the competent authorities must refer to them for the purpose of determining, on a case-by-case basis, whether a project in the classes listed in Annex II to Directive 85/337 must be made subject to an environmental impact assessment.
V každém případě, vydá-li se členský stát touto cestou, nemůže, aniž by tím porušil své povinnosti vyplývající z práva Společenství, výslovně či implicitně vyloučit jedno či několik kritérií přílohy III směrnice 85/337, neboť každé z těchto kritérií může být v závislosti na tom, o jaký záměr, na nějž se vztahuje příloha II této směrnice se jedná, relevantní pro posouzení toho, zda musí být provedeno posouzení vlivů na životní prostředí.
In any event, where a Member State chooses to proceed by that route it cannot, without failing to fulfil its Community obligations, exclude expressly or impliedly one or more of the criteria in Annex III to Directive 85/337, in so far as any of those criteria may, depending on which project in the classes listed in Annex II is concerned, be relevant for the purposes of ascertaining whether an environmental impact procedure must be organised.
Takovéto vyloučení by totiž mohlo vzhledem k charakteristickým rysům příslušného vnitrostátního právního řádu buď odradit příslušný orgán od zohlednění předmětného kritéria nebo kritérií, nebo mu v něm dokonce zabránit.
Depending on the characteristics of the national legal order in question, such an exclusion might dissuade or even prevent the competent national authority from taking into account the criterion or criteria in question.
Na třetí položenou otázku je tedy třeba odpovědět tak, že vydá-li se členský stát cestou posuzování u každého jednotlivého případu, zda záměry, na něž se vztahuje příloha II směrnice 85/337, podléhají posouzení vlivů na životní prostředí, musí prostřednictvím odkazu na kritéria přílohy III této směrnice ve svých vnitrostátních právních předpisech nebo tak, že převezme kritéria, jejichž výčet tato příloha uvádí, do svých vnitrostátních právních přepisů, zajistit, aby veškerá tato kritéria mohla být skutečně vzata v úvahu, je-li to či ono kritérium relevantní pro předmětný záměr, aniž je oprávněn některé z těchto kritérií vyloučit.
The answer to the third question referred is therefore that, where a Member State opts for determining on a case-by-case basis those of the projects in the classes listed in Annex II to Directive 85/337 which must be made subject to an environmental impact assessment, it must, either by referring in its national rules to Annex III to that directive or by reproducing in its national rules the criteria listed there, ensure that all of those criteria can in fact be taken into account where one or more of them is relevant for the purposes of the project concerned, and cannot expressly or impliedly exclude them.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto:
On those grounds, the Court (Sixth Chamber) hereby rules:
1 směrnice Rady ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, musí být vykládán tak, že nevyžaduje, aby postupu posuzování vlivů na životní prostředí upravenému touto směrnicí podléhaly veškeré záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí, ale pouze ty záměry, které jsou uvedeny v přílohách I a II směrnice, za podmínek stanovených článkem 4 této směrnice a s výhradou jejího čl.
Article 2(1) of Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment, as amended by Council Directive 97/11/EC of 3 March 1997, must be interpreted as not requiring that any project likely to have a significant effect on the environment be made subject to the environmental impact assessment provided for in that directive, but only those referred to in Annexes I and II to that directive, under the conditions set out in Article 4 thereof and subject to Articles 1(4) and (5) and 2(3) of that directive.
3) Vydá-li se členský stát cestou posuzování u každého jednotlivého případu, zda záměry, na něž se vztahuje příloha II směrnice 85/337, ve znění směrnice
Where a Member State opts for determining on a case-by-case basis those of the projects in the classes listed in Annex II to Directive 85/337, as amended
97/11, podléhají posouzení vlivů na životní prostředí, musí prostřednictvím odkazu na kritéria přílohy III této směrnice ve svých vnitrostátních právních předpisech nebo tak, že převezme kritéria, jejichž výčet tato příloha uvádí, do svých vnitrostátních právních přepisů, zajistit, aby veškerá tato kritéria mohla být skutečně vzata v úvahu, je-li to či ono kritérium relevantní pro předmětný záměr, aniž je oprávněn některé z těchto kritérií vyloučit.
2008 — CASE C-156/07 by Directive 97/11, which must be made subject to an environmental impact assessment, it must, either by referring in its national rules to Annex III to that directive or by reproducing in its national rules the criteria listed there, ensure that all of those criteria can in fact be taken into account where one or more of them is relevant for the purposes of the project concerned, and cannot expressly or impliedly exclude them.
Věc C-173/07
Case C-173/07
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Frankfurt am Main)
(Reference for a preliminary ruling from the Oberlandesgericht Frankfurt am Main)
Stanovisko generální advokátky E. Sharpston přednesené dne 6. března 2008 . .
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 6 March 2008 . . . . . .
Doprava – Letecká doprava – Nařízení č. 261/2004 – Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů – Oblast působnosti
Transport — Carriage by air — Regulation No 261/2004 — Common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights — Scope
SHRNUTÍ – VĚC C-173/07 státu, na které se vztahuje Smlouva, musí tedy být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije na případ zpáteční cesty, kdy cestující, kteří původně odletěli z letiště umístěného na území členského státu, na které se vztahují ustanovení Smlouvy, se vrátí na toto letiště letadlem, které odletělo z letiště umístěného ve třetí zemi.
SUMMARY — CASE C-173/07 as not applying to the case of an outward and return journey in which passengers who have originally departed from an airport located in the territory of a Member State to which the Treaty applies travel back to that airport on a flight from an airport located in a nonmember country.
Okolnost, že let tam i let zpáteční jsou rezervovány současně, nemá vliv na výklad tohoto ustanovení.
The fact that the outward and return flights are the subject of a single booking has no effect on the interpretation of that provision.
Pojem „let“ ve smyslu nařízení č. 261/2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů, je třeba vykládat tak, že se v zásadě skládá z jedné operace letecké dopravy, a tak určitým způsobem představuje „jednotku“ této dopravy provedenou leteckým dopravcem, který určuje její trasu.
The concept of ‘flight’ within the meaning of Regulation No 261/2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights must be interpreted as consisting essentially in an air transport operation, being as it were a ‘unit’ of such transport, performed by an air carrier which fixes its itinerary.
Z toho vyplývá, že zpáteční cesta nemůže být považována za jeden a tentýž let.
It follows that a journey out and back cannot be regarded as a single flight.
Článek 3 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení, podle kterého se toto nařízení uplatní na cestující odlétající z letiště umístěného na území členského
Consequently, Article 3(1)(a) of that regulation, which provides that the regulation is to apply to passengers departing from an airport located in the territory of a Member State to which the Treaty applies, must be interpreted
(viz body 40, 47, 53 a výrok)
(see paras 40, 47, 53, operative part)
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKYELEANOR SHARPSTON přednesené dne 6. března 2008 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON delivered on 6 March 2008 1 in the Community.
Nařízení č. 261/2004 2stanoví náhradu škody, která má být poskytnuta cestujícím v letecké dopravě v případě zrušení letu.
Regulation No 261/2004 2provides for compensation to be paid to air passengers in the event of a flight cancellation.
To nicméně neplatí pro cestující, kteří odlétají ze třetí země do členského státu s dopravcem mimo Společenství.
However, it does not apply to passengers departing from a third country to a Member State on a nonCommunity carrier.
Podstatou otázky Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Německo) (vyšší zemský soud) Soudnímu dvoru je, zda zpáteční let ze třetí země do členského státu musí být považován za součást letu z tohoto členského státu přinejmenším tehdy, byly-li let tam a zpáteční let rezervovány současně.
The Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Frankfurt am Main (Germany) essentially asks the Court whether a return flight from a third country to a Member State should be regarded as part of a flight departing from that Member State, at least where the outward and return flights were booked at the same time.
Použitelná právní úprava
Relevant legislation
První bod odůvodnění preambule nařízení č. 261/2004 stanoví, že činnost Společenství v oblasti letecké dopravy by měla směřovat k zajištění vysoké úrovně ochrany cestujících a měl by být obecně brán zásadní zřetel na požadavky ochrany spotřebitele.
Recital 1 in the preamble to Regulation No 261/2004 states that Community action in the field of air transport should aim at ensuring a high level of passenger protection and take full account of the requirements of consumer protection in general.
Nařízení č. 261/2004
Regulation No 261/2004
Nařízení č. 261/2004 směřuje ke zvýšení ochrany cestujících v letecké dopravě ve
Regulation No 261/2004 aims to increase the protection available to air passengers
Šestý bod odůvodnění stanoví, že „[o]chrana poskytnutá cestujícím odlétajícím z letiště umístěného v členském státě by se měla rozšířit na ty cestující, kteří z letiště umístěného ve třetí zemi odlétají na letiště
Recital 6 states that ‘[t]he protection accorded to passengers departing from an airport located in a Member State should be extended to those leaving an airport located in a third country for one situated
3 — Viz konkrétně první čtyři body odůvodnění preambule.
3 — See in particular recitals 1 to 4 in the preamble.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-173/07 umístěné v členském státě, pokud let provozuje dopravce Společenství“ 5.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-173/07 in a Member State, when a Community carrier [ 5] operates the flight’.
základem otázky položené předkládajícím soudem.
which forms the basis of the referring court’s question.
Článek 3, nazvaný „Oblast působnosti“, vymezuje osobní působnost nařízení. Článek 3 odst.
Article 3, headed ‘Scope’, defines the personal scope of the regulation.
1 stanoví, že se nařízení vztahuje:
Article 3(1) provides that the regulation is to apply:
„a) na cestující odlétající z letiště umístěného na území členského státu, na které se vztahuje Smlouva;
‘(a) to passengers departing from an airport located in the territory of a Member State to which the Treaty applies;
Jak správně zdůrazňuje Francie ve svém písemném vyjádření, rozdíl mezi německou verzí a ostatní jazykovými verzemi se nedotýká skutečného smyslu ustanovení.
As France correctly points out in its written observations, the difference in wording between the German and other language versions does not alter the actual sense of the provision.
Nástup na let je běžným krokem před odletem.
Embarkation on a flight is the normal preliminary to departure.
Odlé-tají-li cestující z letiště, je zřejmé, že tak činí tím, že nastoupí na palubu letadla.
When passengers depart from an airport, it is understood and obvious that they do so by embarking on a flight.
b) na cestující odlétající z letiště umístěného na území třetí země na letiště umístněné na území členského státu, na které se vztahuje Smlouva, pokud neobdrželi náhradu nebo odškodnění a nebyla jim poskytnuta pomoc v této třetí zemi a pokud je provozující letecký dopravce dopravcem Společenství.“
(b) to passengers departing from an airport located in a third country to an airport situated in the territory of a Member State to which the Treaty applies, unless they received benefits or compensation and were given assistance in that third country, if the operating air carrier of the flight concerned is a Community carrier’.
5 odst. 1 písm. c) mají cestující, jejichž let je zrušen, za určitých okolností v souladu s článkem 7 právo na náhradu škody od leteckého dopravce.
Under Article 5(1)(c), passengers whose flight is cancelled have, under certain circumstances, the right to compensation by the air carrier in accordance with Article 7.
3 odst. 1 ve většině jazykových verzí nařízení a verzí německou, která je
At this point it is appropriate to note a difference between the wording of Article 3(1) in most language versions of the regulation and the German version,
6 — Francouzská verze zní „passagers au départ d’un aéroport“, španělská „pasajeros que partan de un aeropuerto“.
6 — The French wording is ‘passagers au départ d’un aéroport’, and the Spanish, ‘pasajeros que partan de un aeropuerto’.
Podobné formulace jsou například v nizozemské, italské a portugalské verzi.
Equivalent formulations are found, for example, in the Dutch, Italian and Portuguese versions.
Podobné znění je použito v německé verzi bodu 6 odůvodnění.
Similar wording is used in the German version of recital 6.
EMIRATES AIRLINES a zájezdy‘, pro které je použitelná směrnice 90/314/EHS[ 8], přičemž jde o cestu- jící, kteří nastupují na lety z letiště v třetí zemi na letiště v členském státě, a tyto lety nejsou provozovány leteckými dopravci Společenství,
Directive 90/314/EEC [ 8] applies and who depart from a third-country airport to an airport in a Member State, on flights not operated by Community air carriers,
7 odst. 1 písm. c) obdrží cestující náhradu 600 eur u všech letů delších než 3500 kilometrů, které nejsou ve Společenství.
Under Article 7(1)(c), EUR 600 is payable to passengers in respect of flights of more than 3 500 kilometres which are not intra-Community.
Článek 12 odst. 1 stanoví, že se nařízení použije, aniž jsou dotčena práva cestujících požadovat další náhrady, od kterých mohou být náhrady poskytnuté podle tohoto nařízení odečteny.
Article 12(1) states that the regulation should apply without prejudice to a passenger’s rights to further compensation, from which compensation granted under the regulation may be deducted.
Článek 17 konečně stanoví:
Finally, Article 17 provides:
Montrealská úmluva, jejímž signa- tářem je Společenství, modernizuje a konsoliduje Varšavskou úmluvu 10.
The Montreal Convention, to which the Community is a signatory, modernises and consolidates the Warsaw Convention. 10
Jejím účelem je mimo jiné ochrana zájmů spotřebitelů v mezinárodní letecké dopravě a poskytnutí spravedlivých náhrad na základě principu odškodnění 11.
It seeks, inter alia, to protect the interests of consumers in international carriage by air and to provide equitable, restitutionary compensation. 11
„Do 1. ledna 2007 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování a výsledcích tohoto nařízení, zejména pokud jde o:
‘The Commission shall report to the European Parliament and the Council by 1 January 2007 on the operation and results of this Regulation, in particular regarding:
Článek 1 odst. 1 stanoví, že se úmluva vztahuje na mezinárodní leteckou dopravu.
Article 1(1) applies the convention to international carriage by aircraft.
Článek 1 dále stanoví:
Article 1 continues:
10 — Úmluva o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu, podepsaná ve Varšavě dne 12. října 1929.
10 — Convention for the Unification of Certain Rules relating to International Carriage by Air, Warsaw, 12 October 1929.
možné rozšíření rozsahu působnosti tohoto nařízení na cestující, kteří mají smlouvu s dopravcem Společenství nebo mají letovou rezervaci tvořící součást ‚souborných služeb pro cesty, pobyty
— the possible extension of the scope of this Regulation to passengers having a contract with a Community carrier or holding a flight reservation which forms part of a “package tour” to which
11 — Viz druhý a třetí bod odůvodnění preambule.
11 — See the second and third recitals in the preamble.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-173/07 a zpět s Emirates Airlines (dále jen „Emirates“) 13.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-173/07 to Manila and back, flying with Emirates Airlines (‘Emirates’).
Emirates není dopravcem Spole- čenství.
13Emirates is not a Community carrier.
Zpáteční let z Manily dne 12. března 2006 byl zrušen.
The return flight from Manila on 12 March 2006 was cancelled.
Diether Schenkel přiletěl zpět do Německa o dva dny později.
Dr Schenkel flew back to Germany two days later.
Pro účely této úmluvy se výrazem ‚mezinárodní doprava‘ rozumí jakákoliv doprava, jejíž místo odeslání a místo určení podle smlouvy uzavřené mezi dvěma stranami – bez ohledu na to, zda dojde k přerušení dopravy nebo k překládce – leží buď na území smluvních států této úmluvy, anebo na území jednoho ze smluvních států této úmluvy, pokud při přepravě dojde dle dohody k zastávce na území jiného státu, a to i tehdy, není-li tento stát smluvním státem této úmluvy. […]
For the purposes of this Convention, the expression “international carriage” means any carriage in which, according to the agreement between the parties, the place of depart- ure and the place of destination, whether or not there be a break in the carriage or a transhipment, are situated either within the territories of two States Parties, or within the territory of a single State Party if there is an agreed stopping place within the territory of another State, even if that State is not a State Party. …
Doprava, kterou uskutečňuje několik po sobě následujících dopravců, je pro účely této úmluvy považována za jednu nerozdělenou dopravu, pokud ji obě strany považují za jednu operaci, bez ohledu na to, byla-li sjednána na základě jedné smlouvy nebo řady smluv, […]“ 12
Carriage to be performed by several successive carriers is deemed, for the purposes of this Convention, to be one un -divided carriage if it has been regarded by the parties as a single operation, whether it has been agreed upon under the form of a single contract or of a series of contracts …’ 12
žádost
The main proceedings and the reference made
Diether Schenkel u Amtsgericht tvrdil, že let tam i let zpáteční jsou součástí jednoho letu.
Before the Amtsgericht, Dr Schenkel maintained that the outward and return flights were both parts of one flight.
Zrušení se tudíž týkalo letu, který začal v Německu 14. Emirates tvrdil, že
Thus, the cancellation related to a flight which began in Germany.
Diether Schenkel si v březnu 2006 rezervoval let z Düsseldorfu přes Dubaj do Manily
Dr Schenkel booked a round trip in March 2006 from Düsseldorf via Dubai
13 — Tuto zkratku používám jednak k označení společnosti Emirates Airlines, a jednak Emirates Airlines Direktion für Deutschland, účastníka původního řízení.
13 — I use this abbreviation to denote both the company Emirates Airlines and Emirates Airlines Direktion für Deutschland, the party in the main proceedings.
12 — Tento článek je téměř shodný s článkem 1 Varšavské úmluvy.
12 — This article is almost identical to Article 1 of the Warsaw Convention.
EMIRATES AIRLINES vované současně nebyly považovány za jeden let.
EMIRATES AIRLINES flights booked at the same time were not considered to be one flight.
let tam a let zpáteční musí být považovány za dva oddělené lety.
that the outward and return flights were to be regarded as two separate flights.
Jakožto dopravce mimo Společenství tedy není povinen k náhradě škody za zrušený zpáteční let z Manily.
As a nonCommunity carrier, it was thus not liable to pay compensation for the cancelled return flight from Manila.
Předkládající soud krom toho podotýká, že výraz „let“ je použit i jinde v nařízení k označení části letecké dopravy z jednoho místa do zvláštního místa určení.
On the other hand, the referring court notes that the term ‘flight’ is used elsewhere in the regulation to mean the part of a journey by air made from one place to a particular destination.
Předkládající soud proto položil Soudnímu dvoru tuto otázku:
The referring court therefore asks the Court:
Emirates se odvolal k předkládajícímu soudu.
Emirates appealed to the referring court.
Zdá se, že předkládající soud je toho názoru, že jelikož cílem nařízení č. 261/2004 je ochrana spotřebitelů, let tam a let zpáteční musí být považovány za jeden let tehdy, jsou-li rezervovány současně.
The referring court is inclined, since the aim of Regulation No 261/2004 is to protect consumers, to regard the outward and return flights of a journey as one flight when they are booked at the same time.
Poznamenává, že podle Varšavské a Montrealské úmluvy je doprava, kterou uskutečňuje několik po sobě následujících dopravců, považována za jednu mezinárodní dopravu, pokud ji obě smluvní strany považují za jednu operaci například tehdy, jsou-li oba lety tam i zpět rezervovány současně.
It notes that, under the Warsaw and Montreal Conventions, carriage by successive carriers constitutes one international carriage when regarded by the parties to the contract as a single operation, as when both parts of a round trip are booked simultaneously.
Nařízení tyto úmluvy doplňuje, když stanoví okamžitou náhradu cestujícím, jejichž let byl zrušen.
The regulation supplements those conventions by providing immediate compensation for passengers faced with a flight cancellation.
Ochrana zaručená nařízením by byla slabší než ochrana poskytnutá úmluvami, kdyby let tam a let zpáteční rezer-
The protection it affords would lag behind that of the conventions if outward and return
Emirates, D. Schenkel, Francie, Řecko, Polsko, Švédsko a Komise předložili písemná vyjádření.
Emirates, Dr Schenkel, France, Greece, Poland, Sweden and the Commission have submitted written observations.
Jelikož nebyla požadována ústní část řízení, nekonalo se žádné jednání.
No hearing was requested and none has been held.
Posouzení huje k zahájení celé cesty.
Assessment the start of the whole journey.