natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Panorama bylo na konferenci přítomno a přináší z Paříže zprávy o tématech debaty, o průvodních workshopech a shrnutí jednání u kulatého stolu.
Panorama attended the conference and reports back from Paris on the topics for debate, the concurrent workshops and the round-table summing up.
Řečníci se shodli na tom, že koncepci územní soudržnosti není lehké uchopit a o to více je debata potřebná. Je nezbytně nutná shoda na tom, co tato idea představuje a jak docílit toho, aby se záměr prakticky uskutečnil, jak je to zakotveno v Lisabonské smlouvě.
As speakers agreed, the concept of Territorial Cohesion is not easy to grasp, which makes the debate all the more necessary. ere is a pressing need for consensus on what the idea represents and how to go about making the notion work in concrete, practical terms, given the place the term holds in the Lisbon Treaty.
Přestože smlouva ještě není ratifikována, řečníci vyslovili shodně naděje, že podepsána bude, a pak by bylo nezbytné pro záměr územní soudržnosti ustanovit definici a dlouhodobou vizi.
Although unratified at the moment, speakers were unanimous in their hopes that the Treaty will be signed, which would make it necessary to establish a definition and long-term vision for the notion of Territorial Cohesion.
Na úvod konference Hubert Falco, ministr Francie pro územní plánování, zdůraznil potřebu širší debaty zahrnující aktivně zainteresované osoby a kohokoliv z publika majícího pocit, že má k tématu co říci. „Tato konference je výrazem naší vůle zapojit se do dialogu, počínaje místní a konče evropskou úrovní, a já předám výsledky dnešní a zítřejší výměny názorů na setkání ministrů, které se bude konat 25. a 26. listopadu v Marseille,“ vysvětlil při zahájení události.
Launching the conference, Hubert Falco, the French Secretary of State for Spatial Planning, underlined the need for a wider debate, including those actively involved and any members of the public who feel they have something to say. “is conference is an indication of our willingness to engage in dialogue from local to European level, and I will take along the synthesis of the exchanges today and tomorrow to the meeting of ministers in Marseille from 25 to 26 November,” he explained, as he opened the event.
Veřejná konzultace poběží do konce února.
Public consultation will run until the end of February.
Poslední den začal shrnutím závěrů workshopů a dal řečníkům možnost odpovědět na otázky publika.
e last day started with a summing up of the conclusions gathered from the various workshops and offered speakers the chance to answer questions from the floor.
Závěrečný kulatý stůl se zaměřil konkrétně na budoucnost politiky soudržnosti, mezi jinými zde svými myšlenkami přispěli komisařka pro regionální záležitosti Danuta Hübnerová, Pierre Dartout (meziministerský zplnomocněnec pro územní plánování a konkurenceschopnost území, Francie) a zástupce ředitele pro veřejné řízení a územní rozvoj Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj (OECD) Mario Pezzini.
A final round table focused specifically on the future of Cohesion Policy with thoughts from Commissioner for Regional Affairs, Danuta Hübner, Pierre Dartout (Interministerial Delegate for Spatial Planning and Competitiveness of Territories, France), and the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD) Deputy Director for Public Governance and Territorial Development, Mario Pezzini, amongst others.
Efekt globalizace v tom smyslu, co dnes nazýváme nestabilními finančními trhy, klimatická změna, demografické trendy – to vše vyžaduje potřebu přizpůsobit se současné situaci v každém z jednotlivých regionů EU.
Launching the debate, ‘opening Pandora’s box’ e effect of globalisation on what we can now recognise as fragile financial markets, climate change, demographic trends − all underline the need for adaptation to the situation unfolding in each of the regions around the EU.
Shromáždění delegátů v hlavním konferenčním sálu si vyslechlo do velké míry shodné hodnocení, čeho by bylo třeba se vyvarovat, jaká by územní soudržnost být neměla: finanční podpora by neměla být chápána jako kompenzace, jenž by měla napravit škody způsobené špatně promyšlenou sektorovou politikou. „Každý stupeň vytváření sektorové politiky musí počítat s územím, jinak budeme ztrácet čas,“ řekl Michel Delebarre, viceprezident Výboru regionů.
Gathering in the main conference hall, delegates heard a fairly unanimous assessment of what should be avoided, what Territorial Cohesion should not be: the funds are not to be considered as compensation, repairing the damage done by badly thought through sectoral policies, “Every stage of sectoral policymaking must take the territory into account or we will be wasting our time,” said Michel Delebarre, Vice-President of the Committee of the Regions.
Sdělil, že Výbor je tvrdě proti tomu, aby územní soudržnost byla nástrojem pro nápravu škod způsobených problémy, které vznikly na základě implementace jiných politik.
He described the committee as adamant that Territorial Cohesion must not be a tool kit, repairing the damage caused by problems arising from the implementation of other policies.
Řečníci vyslovili různé názory na to, jaká by soudržnost měla být a jakým způsobem má svého cíle dosáhnout, ale všichni se shodli, že debata by byla klíčová, pokud by byla komplexní a odpověděla na otázky jako: Územní soudržnost ano či ne?
Speakers had various ideas on what cohesion should be and how to achieve its goals, but all agreed the debate was a crucial, if complex one, which needed to answer questions such as: Territorial Cohesion, yes or no?
Co a komu financovat?
To finance what and for whom?
Integrované či sektorové politiky?
Integrated or sectoral policies?
K čemu slouží víceúrovňové řízení?
What is the role of multilevel governance?
Kde se územní soudržnost prolíná s ostatními politikami?
Where does Territorial Cohesion fit into other policies?
Přirovnáním spuštění takové debaty k otevření Pandořiny skříňky Jan Olbrycht, člen REGI, komise Evropského parlamentu vysvětlil, že nehledě na protiřečící si názory bylo toto téma zapotřebí vyhlásit a vyjasnit. „Debata byla státotvorná a může být chápána jako proces předávání poznatků pro dobré řízení v novějších členských státech,“ řekl.
Likening the launch of such a debate to the opening of Pandora’s box, Jan Olbrycht, member of the REGI Commission of the European Parliament, made it clear that however contentious, the subject needed to be aired and clarified. “e debate was good for state building and is a learning process for good governance in the newer Member States,” he said.
Vzorek diskutovaných bodů:
According to Commission forecasts, five million farm jobs will be lost by 2014.
• CAP má nesporný územní rozměr, obzvláště pokud se zváží životní úroveň méně zvýhodněných území, opatření týkající se zemědělství a životního prostředí, program LEADER a různé typy výroby vyplývající ze zeměpisné polohy.
• The CAP has an undeniable territorial dimension, particularly when one considers the Less Favoured Areas status, agro-environmental measures, Leader and various types of production be strongly linked to geography.
Vzniklé otázky: Měl by v takovém případě být posílen územní rozměr CAP?
Cohesion and the common agricultural policy at being the case should the territorial dimension of the CAP be reinforced?
Měl by CAP přispívat na soudržnost?
Should the CAP contribute towards cohesion?
Měli by se tvůrci politiky řídit studiemi o územním dopadu?
Should policymakers refer to territorial impact studies?
• Oblasti venkova řeší mnohačetné problémy, na některé z nichž jsou soustředěny politiky programů CAP a soudržnosti. Potíže, se kterými se členské státy setkávají, vznikly pravděpodobně částečně kvůli nejasnému rozdělení úkolů a sfér působnosti mezi politikou soudržnosti a politikou pro rozvoj venkova.
Half of Europe is predominantly rural, home to around 20% of the population: central and eastern Europe are characterised by a higher share of rural areas which are having to face the challenges of migration and modernisation at the same time.
Soudržnost a společná zemědělská politika
• Rural areas face multiple challenges, some of which are at the heart of the CAP and Cohesion Policies.
Vzniklé otázky: Měla by opatření politiky soudržnosti, která přispívají k rozvoji oblastí venkova, být ohodnocena?
Arising questions: e way rural areas are used is changing, their function varying between Member States often as a result of geography or national policy.
Měla by existovat jedna evropská politika zaměřená pouze na otázky venkova? Mělo by být řízení regionálních fondů přehodnoceno?
One thing holds true throughout the EU, rural regions display the greatest variations in GDP per capita.
Způsob, jakým jsou oblasti venkova využity, se mění, jejich funkce se u různých členských států často liší na základě geografie či národní politiky.
Should the Cohesion Policy measures that contribute to the development of rural territories be assessed?
Jedna věc se napříč EU nemění, oblasti venkova vykazují největší odlišnosti v HDP na jednoho obyvatele.
Should there be one European policy solely devoted to rural issues?
Podle odhadu Komise bude do roku 2014 o pět milionů farmářských pracovních příležitostí méně.
Should the management of regional funds be reassessed?
Přesto by stav regionů venkova neměl být pokládán za systematicky upadající.
How can multisectoral and multilevel governance be ensured?
2 státy si jasně přejí, aby územní faktory na úrovni států byly zahrnuty v definici záměrů stanovených pro každý stát.
2 techniques will all contribute to the control of gas emissions.
Není pochyb, že změna klimatu a její dopad se různě projeví v rámci jednotlivých regionů s jejich odlišnou způsobilostí řešit své územní otázky, určenou jejich zeměpisnou polohou a strategickou a historickou volbou ve smyslu územního plánování.
ere is no doubt that the change in climate and the impact that it has will vary from region to region and the territories’ capacity to address that will be determined by their geography and the strategic and historic choices in terms of spatial planning, energy policies and economic development.
Vyvstávají otázky včetně těchto:
Arising questions:
• Je intervence veřejných úřadů na úrovni obcí, států a oblastí z hlediska boje proti klimatickým změnám dostačující?
Why should diversity and the potential of the territories be considered as important conditions in the fight against climate change?
• Do jaké míry závisí úspěch územních strategií pro udržitelný rozvoj na propojení lisabonské a gothenburgské strategie?
Is the intervention of public authorities at community, national and local level decisive in the fight against climate change?
Jednou z hlavních výzev, kterým dnes Evropa čelí, je implantace ekonomického systému, který by kombinoval konkurenceschopnost, omezení využívání uhelných zdrojů a bezpečnost energie.
To what extent does the success of territorial strategies for sustainable development depend on integrating the Gothenburg and Lisbon strategies?
Podpora obnovitelných zdrojů energie znamená významný posun od relativně okrajové výroby k hromadné výrobě. Úkolem pro politiku soudržnosti je uvést do souladu plán lisabonské strategie a její důraz na růst a pracovní místa se strategií gothenburgskou zaměřenou na udržitelný rozvoj.
One of the major challenges Europe faces today is the implantation of an economic system that combines competitiveness, carbon restrictions and security of energy. e promotion of renewable energies implies a significant shift from relatively marginal to mass production. e challenge for the Cohesion Policy is to reconcile the objectives of the Lisbon Strategy with its emphasis on growth and jobs with that of the Gothenburg Strategy, which focuses on sustainable development.
Ale na konferenci bylo řečeno, jak přeshraniční spolupráce mezi regiony ve formě Evropského uskupení pro územní spolupráci (EGTC), může udělat mnoho pro realizaci společných cílů. Peter Udvardi, ředitel Ister Granum, jednoho z prvních EGTC v Evropě, vysvětlil, že maďarské a slovenské regiony, kterých se to týká, se chopily příležitosti vytvořit, EGTC.
“is kind of cooperation can identify the subject, diagnose the problem, adopt a plan of action and carry out the actions,” he said, adding that the principal difficulty is not the cash needed, it’s human nature, “there is a need to make people understand that sharing power is not a threat.” e perceived threat of border regions establishing co- operating, interactive groups is holding back some Member States.
Spolupráce pokrývá logistiku, televizní a rozhlasové vysílání, zdravotnictví, pro které vytvořili regionální systém, a turistiku, s tématickými trasami protkávajícími regiony.
But the conference heard how crossborder cooperation between regions, in the form of European Grouping of Territorial Cooperation (EGTC), can go a long way to realising mutual goals.
Pokud území samotné, pak včetně lidí, kteří zde žijí či ne?
Territorial Cohesion and Governance
Ve své přednášce o evropské strategii Baltského moře Colin Wolfe, ředitel pro územní spolupráci GŘ REGIO, shrnul své myšlenky: „Soudržnost je o překonávání vzdáleností, rozdělení a nerovnosti“.
Speaking about the EU’s Baltic Sea Strategy, Colin Wolfe, DG REGIO’s head of territorial co-operation, summed up the feeling on the stage, “Cohesion is about overcoming distance, division and inequality.”
• Měla by na evropské úrovni fungovat rada ministrů pro územní rozvoj?
Should there be a Council of Ministers for territorial development at European level?
• Jak by se mělo napomoci soudržnosti politik EU s územním dopadem, aby byl podpořen udržitelný rozvoj na národních a regionálních úrovních?
Panorama attended the workshop on governance, where one of the key points to emerge was the difficulty in defining territory: administrative territory as units of government or the land itself?
Diskutovalo se o spolupráci, jak mezi různými úrovněmi řízení, tak mezi územími.
If the land itself, then including the people living on it or not?
Jak to chápe Beaupuy, řízení je nejlepší tehdy, pokud zahrnuje jak instituční řízení, které je povinné, tak také řízení založené na partnerství, jehož se účastní dobrovolné organizace, schopné pro vyplnění potřeb obyvatel jít mimo rámec administrativních požadavků.
And governance also carries different meanings in different Member States, “Why aren’t there university courses on governance?” asked Jean Marie Beaupuy, a French MEP.
„Takovýto druh spolupráce může pojmenovat subjekt, diagnostikovat problém, přijmout plán a jednat,“ řekl a dodal, že hlavním problémem není nedostatek peněz, ale lidská povaha, „je zapotřebí, aby lidé pochopili, že rozdělení sil neznamená ohrožení.“
How should the coherence of EU policies with a territorial impact be promoted to support sustainable development at national and regional levels?
• Jak by mohla být posílena transevropská spolupráce, aby byla umožněna propojitelnost a územní integrace?
How can trans-European cooperation be strengthened to facilitate connectivity and territorial integration?
Pocit ohrožení hraničních regionů brzdí některé členské státy v procesu ustavování spolupracujících interaktivních skupin.
As Beaupuy sees it, governance is best when it involves both institutional governance, which is obligatory, and partnership based governance, involving voluntary organisations which go beyond the requirements of administration in their response to the needs of the citizen.
Územní spolupráce urychluje předávání pozitivních zkušeností a politika soudržnosti jako taková, s jejími cíli a nástroji, významně napomáhá lisabonské strategii.
Territorial cooperation accelerates the diffusion and transfer of good practice and the Cohesion Policy as a whole, with its objectives and tools, significantly supports the Lisbon Strategy.
• Pokud vyvážené rozvržení ekonomické aktivity je podstatou ekonomické, sociální a územní soudržnosti, jak mohou veřejné orgány zajistit, že potenciál všech evropských území bude plně využit?
If the balanced spread of economic activity is the essence of economic, social and Territorial Cohesion, what is the role of public authorities in ensuring that opportunities to exploit the potential of all of Europe’s territories are fully exploited?
• Může územní soudržnost napomoci EU dosáhnout jejich záměrů v oblasti růstu a zaměstnanosti?
Can Territorial Cohesion help the EU achieve its growth and employment targets?
Jak územní soudržnost zapadá do lisabonského procesu
How Territorial Cohesion fits into the Lisbon Process
• Jaké inovační postupy musí být uskutečněny, aby se předešlo rozdělování území vzhledem k jejich technologické pokročilosti na ta, která mají potenciál a ta, která jsou méně pokročilá?
What innovation polices need to be put in place in order to avoid a technological divide between territories with potential and those which are less advanced?
Čtvrtá zpráva o soudržnosti poukázala na to, že koncentrace růstu, inovací a produkce v nejdynamičtějších regionech Unie zapříčinila vzrůstající riziko územní nevyváženosti. Proto je velmi důležité vzít do úvahy, jaký dopad má lisabonská strategie na různá území a jejich potenciál využití této strategie.
e fourth report on Cohesion showed there was a growing risk of territorial imbalance arising from the concentration of growth, innovation and production in the most dynamic regions of the Union. is underlines the necessity of taking into account the way the Lisbon Strategy impacts different territories and their potential to take advantage of the strategy.
• Myslíte si, že inovační strategie uzpůsobené na míru jednotlivým regionům, postavené na konkrétním posouzení silných a slabých stránek a místních partnerství, by měla regionální politika uplatňovat standardně?
Do you think tailor-made, regional innovation strategies based on specific diagnosis of strengths and weaknesses, and on local partnerships, should become standard for Regional Policy?
Převládá většinový souhlas s tím, že je zapotřebí více si uvědomit územní rozmanitost a lépe chápat hodnocení regionů a měřítka pro stanovování cílů lisabonské strategie a její implementování v rámci regionů.
Most agree there needs to be more awareness of territorial diversity and a closer look at the scale by which territories are
Závěrečné zasedání se zabývalo více otázkami, nežli odpověďmi, otevřelo více problémů, nežli učinilo závěrů, ale otázky byly cílené a problémy více definované.
e final session explored more questions than answers, raising more issues than resolutions, but the questions were targeted and issues more defined.
Jak bylo řečeno v úvodní poznámce zástupkyně generálního ředitele REGIO Kataríny Maternové z předcházejícího dne, zdá se, že vznikla „koncepce územní soudržnosti, kterou je těžké uchopit, ale naplňuje se stále více významy“.
REGIO’s Deputy Director-General Katherina Maternova’s opening comment the day before, that “the concept of Territorial Cohesion is hard to grasp but is filling with more and more meaning”, seemed to be borne out.
Přestože Lisabonská smlouva, která obsahuje záměr územní soudržnosti, není ratifikována, konference vyjasnila, že nemůže být obav, že by o toto téma nebyl dostatečný zájem či v tomto smyslu neexistoval dostatek názorů: do jaké míry územní spolupráce ovlivní moc členských států?
Although the Lisbon Treaty in which the notion of Territorial Cohesion is enshrined, is not ratified, the conference made it clear that the subject is buzzing with no shortage of opinions and concerns: how far will territorial cooperation eat into the power of Member States?
Pokud by při plánování každé politiky na všech úrovních mělo být počítáno s územní spoluprací a zhodnocením charakteristik jednotlivých území, jak by to vlastně mělo být provedeno?
“If Territorial Cohesion and an appreciation of the territories” individual characteristics should be taken into consideration in the planning of every policy at every level, how can that actually be done?
„Vycházející z daného místa“, „lepší ukazatele“, „bližší pohled na mapu“, „fondy nemají být pokládány za krabičku první pomoci“, „spolupráce a soutěž ruku v ruce“: Není pochyb, že na toto téma se zaměří mnoho dalších debat a Komisí vydaná zelená kniha a následná veřejná konzultace je aktuální.
“Placebased”, “better indicators”, “a closer look at the map”, “the funds not to be considered as a first aid kit”, “co-operation and competition hand in hand”: ere’s no doubt the subject is going to be at the centre of many more debates and the Commission’s Green Paper and subsequent public consultation is timely.
Hranice nejsou bariérou pro územní soudržnost.
Borders are not a barrier to Territorial Cohesion.
Takže kde se nacházíme teď?
So where are we now?
Argumentováním, že nyní není čas vydávat směrnice a nařízení, Andreas Faludi, profesor politiky územních systémů na Delftské technické univerzitě naléhal, aby pokračovalo „pragmatické plánování politiky“ se systematickým hodnocením dopadu prostřednictvím mezinárodních a regionálních hodnotících panelů a aktivním následováním územních politik na všech úrovních.
Arguing that now is not the time to formulate guidelines and regulations, Andreas Faludi, Professor of Spatial Policy Systems at Delft Technical University, urged for the continuation of ‘pragmatic policy planning’ with systematic impact assessments being carried out by transnational and subnational review panels and the vigorous pursuit of Cohesion Policies at all levels.
Definovat slovo „území“ je složité: slovo je na jedné straně spojeno s představou státu, krajiny by nebyly krajinami bez svých území – na druhé straně území se dnes objevují jako výsledky lidského záměru, „existuje konflikt mezi dvěma názory,“ vysvětlil Faludi a dodal, že pro členské státy je velmi obtížné postoupit své kompetence mezinárodním skupinám.
Defining the word ‘territory’ is tricky: the word is related on one hand, to the idea of nation states, countries are not countries without territory – on the other, territories are now emerging as products of human intention, “there is a conflict between the two notions” explained Faludi, adding that it is very difficult for Member States to give away their competences to transnational groups.
Protože členským státům se může zdát obtížné uvěřit tomu, že spolupráce mezi regiony může zlepšit konkurenceschopnost a životy jejich obyvatel, pro tyto tvůrce politik, již přesvědčené, je spíše problémem to, jak zhodnotit dopad, který mají. Nejvíce využívaný ukazatel, HDP, není schopný dostatečně detailně popsat situaci.
While Member States may find it difficult to believe cooperation between regions can improve competitivity and the lives of their citizens, for those policymakers already convinced, the problem is rather how to assess the impact they are having on the ground. e most frequently used indicator, GDP, is not capable of describing the situation in fine enough detail.
Jak Maternová vysvětlila, ukazatele mohou mít normativní nebo deskriptivní funkce; v 1. kategorii HDP je a zůstane z důvodu své přímočarosti ústředním ukazatelem; ve 2. kategorii Komise pracuje s Eurostatem na zlepšení porozumění dynamice.
As Mathernova explained, indicators may have normative or descriptive functions; in the first category, GDP is and will remain central, because of its robustness; in the second category, the Commission is working with Eurostat to improve understanding of the dynamics.
S čímkoliv přijdou, nepotěší každého. „Ukazatele jsou skutečným problémem, protože všechny členské státy se snaží z nich co nejvíce pro sebe vytěžit,“ řekl Faludi.
Whatever they come up with will not please everyone, “Indicators are a real problem because every Member State tries to work out what is in it for them”, said Faludi.
Jak vysvětlila komisařka Hübnerová: „Vidíte vnitřní trh strukturovaný pro konkurenceschopnost a pevný makroekonomický rámec eurozóny.
As Commissioner Hübner explained: “You see an internal market structured for competitiveness and the stable, macro economic framework of the euro area.
A pak máte politiku soudržnosti respektující socioekonomický soulad a zachovávající solidaritu.
And then you have Cohesion Policy, respecting socio-economic harmony and cherishing solidarity.