natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud v případě první věty bodu 1 mechanická energie vyrobená v zařízení slouží vedle výroby elektřiny rovněž jiným účelům, je daňové osvobození přiznáno pouze pro podíl energetických produktů použitý k výrobě elektřiny.
If, in the case referred to in point 1 of the first sentence, the mechanical energy produced in the installation is used for the production of electricity and also for other purposes, the tax exemption shall be granted only in respect of the proportion of the energy products used to produce electricity.
2) Odstavec 1 první věta bod 1 platí pouze pro zařízení s nominálním elektrickým výkonem větším než dva megawatty.
(2) Point 1 of the first sentence of subparagraph 1 shall apply only to installations with a nominal electrical power rating greater than two megawatts.
3) Nárok na osvobození od daně má osoba, která použila energetické produkty.“
(3) The person entitled to the exemption is the user of the energy products.’
Žalobkyně v původním řízení je provozovatelkou letiště Kolín/Bonn (Německo).
The applicant in the main proceedings is the operator of Cologne-Bonn airport in Germany.
K napájení letadel palubní elektřinou používá pozemní elektrické agregáty.
In order to supply aircraft with onboard electricity, it uses ground powergenerating units.
Pro výrobu této elektřiny použila v kalendářním roce 2004 celkem 585 642 litrů zdaněného plynového oleje.
For the production of such electricity, it used, in the course of the calendar year 2004, 585 642 litres of taxed gas oil.
14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96.
On 30 December 2005, the applicant applied to the Hauptzollamt Köln for a refund of that tax on the basis of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96.
14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96 nemá žádný přímý účinek.
On 18 January 2006, that application was rejected on the ground, first, that the Law on taxation of mineral oils did not provide for a refund of the tax in the case of taxed gas oil used to produce electricity and, second, that Article 14(1)(a) of Dir -ective 2003/96 does not have direct effect.
Žalobkyně v původním řízení podala po neúspěšném správním řízení žalobu k Finanzgericht Düsseldorf.
Having exhausted administrative proceedings without success, the applicant in the main proceedings brought an action before the Finanzgericht (Finance Court) Düsseldorf.
14 odst. 1 písm. a) první věta směrnice 2003/96, jasnou a přesnou povinnost osvobození.
The national court notes that the wording of the introductory paragraph of Article 8(1) of Directive 92/81 corresponds to that of the introductory paragraph of Article 14(1) of Directive 2003/96, and that Article 8(1)(b) of Directive 92/81, in the same way as the first sentence of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96, lays down a clear and precise obligation to exempt.
V předpisech, které následně změnily zákon o dani z minerálních olejů, nebo v přípravných dokumentech k nim přitom nic nenasvědčuje tomu, že by vnitrostátní zákonodárce chtěl z důvodů ochrany životního prostředí zachovat zdanění plynového oleje používaného k výrobě elektřiny.
There is, in the legislation which subsequently amended the Law on taxation of mineral oils or in the related preparatory legislative materials, nothing to indicate that the legislature wished, for reasons of environmental policy, to continue to tax gas oil used to produce electricity.
14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96.
The national legislature thus quite simply remained inactive in that regard and did not transpose the provisions of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96 within the prescribed period.
K tomuto provedení došlo až přijetím zákona o energetické dani, který nabyl účinnosti dne 1. srpna 2006.
That transposition occurred only on the adoption of the Law on taxation of energy, which entered into force on 1 August 2006.
Za těchto podmínek se Finanzgericht Düsseldorf rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
In those circumstances, the Finanzgericht Düsseldorf decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
14 odst. 1 písm. a) [směrnice 2003/96] vykládán tak, že se podnik, který použil zdaněný plynový olej zařazený do čísla 2710 [KN] k výrobě elektřiny a který podal žádost o vrácení daně, může přímo dovolávat tohoto ustanovení?“
‘Is Article 14(1)(a) of [Directive 2003/96] to be interpreted as meaning that an undertaking which used gas oil on which tax was paid, falling within heading 2710 of the [CN], in order to produce electricity, and which has applied for a refund of that tax, can rely directly on that provision?’
I-5357, bod 11; ze dne 11. července 2002, Marks & Spencer, C-62/00, Recueil, s. I-6325, bod 25, jakož i ze dne 5. října 2004, Pfeiffer a další, C-397/01 až C-403/01, Sb. rozh. s. I-8835, bod 103). 24
According to settled caselaw of the Court, whenever the provisions of a directive appear, so far as their subjectmatter is concerned, to be unconditional and sufficiently precise, they may be relied on before the national courts by individuals against the State where the latter has failed to implement the directive in domestic law by the end of the period prescribed or where it has failed to implement the dir -ective correctly (see, inter alia, Joined Cases C-6/90 and C-9/90 Francovich and Others [1991] ECR I-5357, paragraph 11; Case C-62/00 Marks & Spencer [2002] ECR I-6325, paragraph 25; and Joined Cases C-397/01 to C-403/01 Pfeiffer and Others [2004] ECR I-8835, paragraph 103). 24
Taková prováděcí opatření byla přijata až následně v zákoně o energetické dani, který nabyl účinnosti dne 1. srpna 2006.
Such transposition measures were adopted only later, in the Law on taxation of energy, which entered into force on 1 August 2006.
2008 – VĚC C-226/07 k výrobě elektřiny. Nebylo totiž popřeno, že režim zdanění platný v tomto členském státě v předmětné době nebyl motivován takovými důvody, ale že se omezil na provedení režimu zdanění minerálních olejů stanoveného předtím směrnicemi 92/81 a 92/82 do vnitrostátního práva.
2008 — CASE C-226/07 in force in that Member State were not based on such reasons; rather, the Federal Republic of Germany limited itself to transposing into national law the taxation rules relating to mineral oils laid down previously by Directives 92/81 and 92/82.
Takovou argumentaci ale nelze přijmout.
That argument cannot, however, be accepted.
Článek 28 odst. 1 směrnice 2003/96 totiž stanoví, zcela jednoznačně, že členské státy přijmou vnitrostátní opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2003, aniž by činil jakýkoliv rozdíl mezi jejími ustanoveními.
Article 28(1) of Directive 2003/96 provides, in unambiguous wording, that the Member States are to adopt the national measures necessary to comply with the directive not later than 31 December 2003, without making any distinction as between its provisions.
14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96 v rozsahu, v němž ukládá členským státům povinnost nepodrobit zdanění
With regard to the first condition, it must be held that Article 14(1)(a) of Dir -ective 2003/96, in so far as it imposes on Member States the obligation not to impose
FLUGHAFEN KÖLN/BONN stanovenému touto směrnicí energetické produkty používané k výrobě elektřiny, je dostatečně přesné, jelikož jasně vymezuje produkty, kterých se osvobození týká (viz, obdobně, rozsudky ze dne 19. ledna 1982, Becker, 8/81, Recueil, s. 53, bod 27, a výše uvedený rozsudek Braathens, bod 31).
FLUGHAFEN KÖLN/BONN taxation under the directive on energy products used to produce electricity, is sufficiently precise, since it lays down clearly the products covered by the exemption (see, by analogy, Case 8/81 Becker [1982] ECR 53, paragraph 27, and Braathens, paragraph 31).
Co se týče druhé podmínky, z ustálené judikatury vyplývá, že okolnost, že ustanovení směrnice nabízí členským státům možnost volby, nutně nevylučuje, že obsah práv takto přiznaných jednotlivcům může být s dostatečnou přesností určen již na základě samotných ustanovení směrnice (viz, v tomto smyslu, výše uvedený rozsudek Francovich a další, bod 17, a rozsudek ze dne 4. prosince 1997, Kampelmann a další, C-253/96 až C-258/96, Recueil, s. I-6907, bod 39).
With regard to the second condition, it follows from the caselaw that the fact that a provision of a directive gives Member States a choice does not necessarily render it impossible to determine with sufficient precision, on the basis of the provisions of the directive alone, the content of the rights thus conferred on individuals (see, to that effect, Francovich and Others, paragraph 17, and Joined Cases C-253/96 to C-258/96 Kampelmann and Others [1997] ECR I-6907, paragraph 39).
Toto omezení pravidla osvobození má totiž pouze případný charakter a členský stát, který tuto možnost nevyužil, se nemůže dovolávat svého vlastního opomenutí, aby daňovému poplatníkovi odepřel prospěch z osvobození, kterého se
That is merely a potential limitation to the exemption rule, and a Member State which has not exercised that option cannot rely on its own failure to do so in order to refuse a taxpayer the benefit of an exemption which he may legitimately claim under
2008 – VĚC C-226/07 legitimně může domáhat na základě směrnice 2003/96 (viz, obdobně, výše uvedené rozsudky Kügler, body 59 a 60, jakož i Linneweber a Akritidis, bod 35).
Directive 2003/96 (see, by analogy, Kügler, paragraphs 59 and 60, and Linneweber and Akritidis, paragraph 35).
14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96 osvobodit od daně stanovené uvedenou směrnicí energetické produkty určené k výrobě elektřiny je dostatečně přesná a bezpodmínečná, aby jednotlivcům přiznávala právo se jí dovolávat před vnitrostátním soudem za účelem zpochybnění vnitrostátní právní úpravy, která je s ní neslučitelná.
It follows that the obligation under Article 14(1)(a) of Directive 2003/96 to exempt from taxation under that directive energy products intended to produce electricity is sufficiently precise and unconditional to confer on individuals the right to rely on it in proceedings before national courts with a view to contesting national rules that are incompatible with it.
Podle ustálené judikatury je nárok na získání vrácení daní vybraných v členském státě v rozporu s pravidly práva Společenství důsledkem a doplňkem práv přiznaných jednotlivcům ustanoveními práva Společenství, tak jak jsou vykládána Soudním dvorem (viz, zejména, rozsudky ze dne 9. února 1999, Dilexport, C-343/96, Recueil, s. I-579, bod 23; ze dne 8. března 2001, Metallgesellschaft a další, C-397/98 a C-410/98, Recueil, s.
According to settled caselaw, the right to obtain a refund of charges levied in a Member State in breach of rules of Community law is the consequence and the complement of the rights conferred on individuals by Community provisions as interpreted by the Court (see, inter alia, Case C-343/96 Dilexport [1999] ECR I-579, paragraph 23; Joined Cases C-397/98 and C-410/98 Metallgesellschaft and Others [2001] ECR I-1727, paragraph 84; and Marks & Spencer, paragraph 30). 35
Je třeba ještě uvést, že při jednání účastníci původního řízení vysvětlili v odpovědi na dotaz Soudního dvora k tomuto bodu, že elektřina vyráběná žalobkyní v původním řízení spadala v době, kdy nastaly sporné skutečnosti, do rozsahu působnosti § 9 odst. 1 bodu 3 zákona o dani z elektřiny ze dne 24. března 1999, ve znění platném v předmětné době, který v podstatě stanovil osvobození od daně u elektřiny vyráběné subjekty, jejichž zařízení nepřekročila určitý práh nominálního elektrického výkonu.
It must also be pointed out that, at the hearing, the parties to the main proceedings explained, in reply to a request by the Court, that the electricity produced by the applicant in the main proceedings fell, at the time of the facts in issue, within the scope of Paragraph 9(1)(3) of the Law on taxation of electricity of 24 March 1999, in the version then in force, which provided essentially for the exemption of electricity produced by entities the installations of which did not exceed a certain threshold of rated electrical power.
S přihlédnutím k těmto skutečnostem Komise a žalovaný v původním řízení tedy na stejném jednání tvrdili, že není v souladu se směrnicí 2003/96, aby energetické produkty používané žalobkyní v původním řízení k výrobě elektřiny byly osvobozeny od daně, jelikož samotná vyráběná elektřina je rovněž od daně osvobozena.
Taking those explanations into account, the Commission and the defendant in the main proceedings therefore submitted, at that hearing, that it would be incompatible with Directive 2003/96 to exempt the energy products used by the applicant in the main proceedings to produce electricity, as the electricity produced was itself also exempted.
FLUGHAFEN KÖLN/BONN řízení nicméně k tomto bodu uvedla, že předpis, který provedl uvedenou směrnici v průběhu roku 2006, právě zavedl zvláštní sazbu daně, která je značně nižší, než je základní sazba, která byla platná v době rozhodné z hlediska skutečností v původním řízení.
The applicant in the main proceedings nevertheless claimed, on that point, that the legislation which transposed Directive 2003/96 during 2006 precisely introduced a specific rate of taxation which is substantially lower than the standard rate which applied at the time of the facts in the main proceedings.
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že svou otázku Soudnímu dvoru předkládající soud omezil na výklad čl. 14 odst.
In that regard, it must be stated that, by its question, the national court asked the Court of Justice only as to the interpretation of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96 and that the abovementioned matters of fact and law, which were raised and discussed for the first time at the hearing before the Court, are not referred to either in the order for reference or in the written observations lodged by the interested parties.
1 písm. a) směrnice 2003/96 a že výše uvedené skutkové a právní okolnosti, které byly vzneseny a projednány poprvé během jednání před Soudním dvorem, nebyly uvedeny ani v předkládacím rozhodnutí, ani v písemných vyjádřeních předložených zúčastněnými; účastníci původního řízení mimoto v odpovědi na dotaz Soudního dvora k tomuto tématu potvrdili, že tento aspekt sporu nebyl během jednání v původním řízení projednáván.
Moreover, the parties to the main proceedings confirmed, in response to a question put by the Court, that that aspect of the dispute was not addressed at any stage of the main proceedings.
Za těchto podmínek, při nedostatku přesnějších a podrobnějších informací v tomto ohledu, má Soudní dvůr za to, že ze spisu, který mu byl předložen, nevyplývá s dostatečnou průkazností, že by tyto různé okolnosti mohly být relevantní pro vyřešení sporu v původním řízení, a tudíž být užitečné předkládajícímu soudu, který – jakožto soud, jenž nese odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno – je v nejlepším postavení, aby posoudil s ohledem na konkrétní okolnosti věci, která mu byla předložena, relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru.
In those circumstances, in the absence of more precise and detailed information on that point, the Court finds that the documents submitted to it do not indicate with sufficient clarity that those various matters may be relevant in resolving the case in the main proceedings and, therefore, of any use to the national court, which, as the court that must resolve the dispute, is best placed to determine the relevance of the questions referred to the Court in the light of the particular features of the case before it.
Článek 14 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, v rozsahu, ve kterém stanoví osvobození energetických produktů používaných k výrobě elektřiny od daně stanovené touto směrnicí, má přímý účinek v tom smyslu, že se ho může dovolávat jednotlivec před vnitrostátními soudy – pokud jde o období, během kterého dotyčný členský stát nesplnil povinnost provést ve stanovené lhůtě tuto směrnici do svého vnitrostátního práva – v rámci takového sporu, jakým je spor v původním řízení, s vnitrostátními celními orgány tohoto státu, aby zabránil použití vnitrostátní právní úpravy, která je s tímto ustanovením neslučitelná, a tak získal zpět daň, která je s ním v rozporu.
Article 14(1)(a) of Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity, in so far as it provides for the exemption from taxation under that dir -ective of energy products used to produce electricity, has direct effect in the sense that it may be relied upon by an individual before national courts — in relation to a period of time during which the Member State concerned was in default of its obligation to transpose that directive into its national law within the prescribed period — in a dispute, such as that in the main proceedings, between that individual and the customs authorities of that State, for the purpose of having national legislation which is incompatible with that provision disapplied and, consequently, obtaining a refund of tax which infringed that provision.
Věc C-426/07
Case C-426/07
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku)
(Reference for a preliminary ruling from the Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku)
„Vnitrostátní zdanění – Daně z automobilů – Spotřební daň – Ojetá vozidla – Dovoz“
(Internal taxation — Taxes on motor vehicles — Excise duty — Secondhand vehicles — Importation)
Daňová ustanovení – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Zákaz výběru jiných vnitrostátních daní, které mají povahu daně z obratu
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Prohibition on the levying of other domestic taxes which can be characterised as turnover taxes
Daňová ustanovení – Vnitrostátní zdanění – Spotřební daň, jíž jsou zatíženy všechny prodeje automobilů před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku
Tax provisions — Internal taxation — Excise duty on any sale of motor vehicles before their first registration on national territory
(Článek 90 první pododstavec ES)
(Art. 90, first para., EC)
SHRNUTÍ – VĚC C-426/07
SUMMARY — CASE C-426/07
povahu daně z obratu ve smyslu uvedeného článku.
cannot be characterised as a turnover tax for the purposes of that article.
(viz body 22–23, 25–26, výrok 1)
(see paras 22, 23, 25, 26, operative part 1)
Článek 33 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, ve znění směrnice 91/680, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové spotřební dani, jíž jsou zatíženy všechny prodeje automobilů před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku.
Article 33(1) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, as amended by Directive 91/680, is to be interpreted as not precluding an excise duty which is charged on all sales of motor vehicles before their first registration on national territory.
Článek 90 první pododstavec ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání spotřební dani zatěžující prodej vozidel před jejich první registrací v tuzemsku v rozsahu, v němž její výše zatěžující prodej ojetých vozidel dovezených z jiného členského státu přesahuje zůstatkovou výši této daně zahrnutou v prodejní hodnotě podobných vozidel, zaregistrovaných předtím v členském státě, který tuto daň stanovil.
The first paragraph of Article 90 EC is to be interpreted as precluding an excise duty on all sales of motor vehicles before their first registration on national territory, in so far as the amount of the duty imposed on the sale of secondhand vehicles imported from another Member State exceeds the residual amount of the same duty incorporated into the market value of similar vehicles previously registered in the Member State which introduced that duty.
Předkládajícímu soudu přísluší, aby přezkoumal, zda právní úprava, o kterou se jedná v původním řízení má takovýto důsledek.
It is for the national court to ascertain whether the national legislation has such an effect.
Jestliže totiž takováto spotřební daň zatěžuje pouze prodeje ojetých vozidel před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku, nelze mít za to, že zatěžuje obecným způsobem všechna plnění, která se týkají zboží nebo služeb, a tudíž se od daně z přidané hodnoty liší natolik, že ji nelze označit za daň, která má
Since such an excise duty is charged only on sales transactions relating to motor vehicles before their first registration on Polish territory, it cannot be considered as being charged in a general manner on all transactions relating to goods or services and, therefore, differs from value added tax to such an extent that it
(viz bod 39, výrok 2)
39, operative part 2)
Ve věci C-426/07, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Polsko) ze dne 27. června 2007, došlým Soudnímu dvoru dne 14. září 2007, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Poland), made by decision of 27 June 2007, received at the Court on 14 September 2007, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Tizzano, M. Ilešič (zpravodaj), E. Levits a J.-J. Kasel, soudci,
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano, M. Ilešič (Rapporteur), E. Levits and J.-J. Kasel, Judges,
2008 – VĚC C-426/07 generální advokátka: E. Sharpston, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
– za polskou vládu M. Dowgielewiczem, jako zmocněncem,
— the Polish Government, by M. Dowgielewicz, acting as Agent,
– za Komisi Evropských společenství D. Triantafyllouem a K. Herrmann, jako zmocněnci, s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou and K. Herrmann, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
160, dále jen „šestá směrnice“), a jednak čl. 90 prvního pododstavce ES.
1), (‘the Sixth Directive’) and, second, of the first paragraph of Article 90 EC.
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi D. Krawczyńskim a Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku (ředitelem Celní komory v Białystoku) ve věci spotřební daně, která byla D. Krawczyńskemu vyměřena z prodeje ojetých automobilů před jejich prvním přihlášením k registraci v Polsku.
The reference has been made in proceedings between Mr Krawczyński and the Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku (Director of the Customs Chamber, Białystok) concerning the excise duty imposed on him in connection with the sale of secondhand motor vehicles prior to their initial registration in Poland.
2008 – VĚC C-426/07
2008 — CASE C-426/07
Článek 33 odst. 1 šesté směrnice stanoví:
Article 33(1) of the Sixth Directive provides: