natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle žalobkyň představuje stanovení vyrovnání na základě striktních, transparentních, objektivních a předem stanovených kritérií základní záruku pro konkurenty podniku-příjemce, která jim umožňuje lépe plánovat svá obchodní rozhodnutí za znalosti rozsahu vyrovnání, které obdrží jejich konkurent (rozsudek Altmark, bod 89 výše, bod 59)
In the applicants’ submission, the determination of the compensation on the basis of strict, transparent, objective and predetermined criteria is an essential guarantee for competitors and potential competitors of the undertaking in receipt of the subsidy and enables them better to plan their commercial decisions with knowledge of the extent of the compensation which their rivals will receive (Altmark, paragraph 59).
Žalobkyně uvádějí, že tato druhá podmínka nebyla v projednávaném případě rovněž splněna, jelikož objektivní kritéria pro výpočet vynahrazení tvrzených povinností služby obecného hospodářského zájmu neexistují.
The applicants maintain that this second condition is not satisfied either, owing to the absence of any objective parameters for calculating the compensation for the alleged SGEI obligations.
Kritéria použitá pro stanovení plateb RES nejsou podle žalobkyň ani objektivní ani transparentní a závisí na výkonu rozsáhlé posuzovací pravomoci HIA a ministra zdravotnictví.
According to the applicants, the parameters used when the RES payments are determined are neither objective nor transparent and depend on the exercise of a broad discretion by the HIA and the Minister for Health.
Zaprvé, HIA disponuje širokou posuzovací pravomocí ohledně stanovení rozdílu rizik mezi pojistiteli SZP na základě vzorce nazvaného „market equalisation percentage“ (vyrovnávací tržní procentní sazba), což může mít vliv na výši plateb RES.
First, the HIA has considerable latitude in determining the risk differential between PMI insurers on the basis of the so-called ‘market equalisation percentage’ formula, which is liable to influence the amount of the RES payments.
Tato procentní sazba musí být stanovena nejprve podle profilu věku a pohlaví pojištěnců každého pojistitele SZP, přičemž HIA ji může upravit s ohledem na rozsah, v němž tito pojištěnci skutečně využijí zdravotnické služby (článek 10 RES, pokyn k RES, s. 14).
That percentage has first to be determined according to the age and sex profile of the persons covered by each PMI insurer, and is liable to be adjusted by the HIA to reflect the extent to which those persons actually make use of the health services (Article 10 of the RES; RES guide, page 14).
Krom toho Komise výslovně uznává, že HIA „má pravomoc stanovit rozsah, v němž se tento faktor zohlední v rámci stanovených kritérií, za podmínky, že HIA shledala, že to odůvodňují okolnosti, které se týkají rozdílu profilových rizik mezi pojistiteli [SZP] a že toto je v obecném zájmu pojišťoven“.
Moreover, the Commission explicitly recognises that the HIA ‘has the power to determine the extent to which this factor is taken into account, within prescribed parameters, subject to the HIA having established that this is warranted by circumstances relating to the differences in risk profiles between [PMI] insurers and is in the best overall interests of health insurance companies’.
Zatřetí ministr zdravotnictví disponuje posuzovací pravomocí, pokud jde o přijetí takového doporučení HIA, které je založeno na rozdílu rizik mezi 2 až 10 %.
Third, the Minister for Health has a discretion as to whether to accept the HIA’s recommendation where the deemed risk differential is between 2 and 10%.
Začtvrté, v případě rozhodnutí o zahájení RES podléhá stanovení data zahájení plateb RES rovněž posuzovací pravomoci ministra zdravotnictví (článek 13 RES).
Fourth, in the event of a decision activating the RES, the risk equalisation commencement day is also determined at the discretion of the Minister for Health (Article 13 of the RES).
Zapáté, výpočet plateb RES provádí HIA podle svého uvážení na základě doplňujících zpráv pojistitelů, přičemž zohledňuje rozdíl rizik nebo stanovenou „vyrovnávací tržní procentní sazbu“, případně po použití faktoru posouzení zdravotního stavu.
Fifth, the calculation of RES payments is carried out by the HIA, on a discretionary basis, on the basis of the further submission of returns by the insurers, taking into account the deemed risk differential or the ‘market equalisation percentage’ determined, where appropriate, after application of the ‘health status weight’ adjustment factor.
Žalobkyně z výše uvedeného vyvozují, že stanovení zahájení RES a výše plateb RES, které je třeba provést, není založeno na objektivních a transparentních kritériích ve smyslu druhé podmínky stanovené v rozsudku Altmark, bod 89 výše, avšak závisí ve velkém rozsahu na posuzovací pravomoci irských orgánů.
The applicants conclude from the foregoing that the decision to activate the RES and determination of the amount of the RES payments to be made are not based on objective and transparent factors within the meaning of the second Altmark condition but depend largely on the discretion of the Irish authorities.
To potvrzují tři zprávy, které HIA od roku 2003 přijala, ve kterých konstatovala odchýlení rizik mezi 3 až 10 % a přijala závěr, že neexistují důkazy, které by potvrzovaly, že by v minulosti nebo v současnosti existovala nestabilita trhu.
That is confirmed by the three reports adopted by the HIA since 2003 in which it found risk differentials of between 3 and 10% and concluded that there was no evidence of past or imminent instability on the market.
Z důvodů, které nejsou žalobkyním známy, doporučila však třetí zpráva zahájit platby RES.
For reasons unknown to the applicants, the third report none the less recommended commencement of RES payments.
Na rozdíl od názoru Irska a VHI, tato chybějící objektivnost a transparentnost nemůže být zhojena skutečností, že tato kritéria fungování RES byla „jasně stanovena“ a předem zveřejněna, vzhledem k tomu, že sama tato kritéria obsahují řadu dílčích kritérií, která sama podléhají posouzení.
Contrary to the view expressed by Ireland and the VHI, that lack of objectivity and transparency cannot be remedied by the fact that the parameters for the operation of the RES were ‘clearly set out’ and published in advance, since the parameters themselves include a number of inbuilt elements of discretion.
V případě chybějících objektivních kritérií pro nestabilitu trhu může HIA a ministr zdravotnictví ve skutečnosti přitom vycházet při svých posouzeních z jiných skutečností, čemuž má právě druhá podmínka stanovená v rozsudku Altmark, bod 89 výše, zamezit.
In the absence of objective criteria relating to market disequilibrium the HIA and the Minister for Health are in reality in a position to base their assessments on other matters, a situation which the second Altmark condition specifically seeks to avoid.
4) Ke třetí podmínce, týkající se striktní nezbytnosti vyrovnání
(4) The third condition: the compensation must be strictly necessary
Žalobkyně připomínají třetí podmínku uvedenou v rozsudku Altmark, bod 89 výše (bod 92), podle které vyrovnání nemůže překročit to, co je nezbytné k pokrytí všech nákladů vzniklých v souvislosti s plněním povinností veřejné služby nebo jejich části, přičemž se zohlední z toho plynoucí příjmy, jakož i přiměřený zisk plynoucí z jejich plnění.
The applicants refer to the third Altmark condition (paragraph 92), namely that the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations.
Podle názoru žalobkyň tato podmínka vyžaduje, aby vyrovnání bylo striktně nezbytné pro splnění dotčených povinností služby obecného hospodářského zájmu (stanovisko generálního advokáta M. Jacobse předcházející rozsudku GEMO, bod 96 výše, bod 119).
In the applicants’ submission, that condition requires that the compensation be a strict quid pro quo for the discharge of the SGEI obligations in question (Opinion of Advocate General Jacobs in GEMO, paragraph 96 above, point 119).
To znamená alespoň definovat relevantní povinnosti služby obecného hospodářského zájmu, určit vlastní náklady na tyto povinnosti, včetně fixních a variabilních nákladů s přiměřeným započtením obecných nákladů na povinnosti služby obecného hospodářského zájmu, kvantifikovat příjmy podniku-příjemce, které mu plynou ze splnění povinností služby obecného hospodářského zájmu, stanovit přiměřené zisky ze splnění povinností služby obecného hospodářského zájmu, a konečně
That implies, at the very least, identification of the relevant SGEIs, identification of the costs inherent in those obligations and of the fixed and variable costs, including an appropriate allocation of the general overheads to the SGEI obligations, quantification of the revenues received by the beneficiary undertaking for the performance of the SGEI obligations, determination of a reasonable profit for the performance of the SGEI obligations
BUPA A DALŠÍ v. KOMISE zaručit, že zisk, který plyne z podpory, nepřevýší dodatečné náklady spojené s povinností služby obecného hospodářského zájmu s ohledem na relevantní příjmy a přiměřený zisk.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION and, last, a guarantee that the financial benefit provided by the aid does not exceed the additional costs attributable to the SGEI obligation, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit.
86 odst. 2 ES, není v projednávaném případě rovněž splněna.
The applicants contend that in the present case that condition, which is equivalent to the criterion of proportionality within the meaning of Article 86(2) EC, is not satisfied either.
Komise jednak nepřezkoumala rozhodné prvky stanovené v bodě 117 výše, přičemž se jedná o pochybení, která představují právní omyl a omyl při odůvodnění napadeného rozhodnutí týkající se použití kritéria proporcionality.
On the one hand, the Commission did not examine the relevant elements referred to at paragraph 117 above and its failure to do so constitutes an error of law and an error affecting the reasoning of the contested decision concerning the application of the proportionality test.
Žalovaná se dále nemůže, vzhledem k chybějící posuzovací pravomoci Komise při použití článku 87 ES, oprávněně dovolávat rozsudku Soudu ze dne 1. prosince 1999, Boehringer v. Rada a Komise (T-125/96 a T-152/96, Recueil, s. II-3427), který se týká omezené kontroly posuzovací pravomoci zákonodárce Společenství v oblasti společné zemědělské politiky.
On the other hand, since the Commission has no discretion in applying Article 87 EC, it cannot reasonably rely on the judgment in Joined Cases T-125/96 and T-152/96 Boehringer v Council and Commission [1999] ECR II-3427, which concerns the restricted review of the discretion of the Community legislature in the sphere of the common agricultural policy.
I kdyby Komise provedla takový přezkum, RES nesplňuje každopádně podmínku striktní nezbytnosti, a to v podstatě ze tří důvodů.
In any event, even if the Commission had carried out such an examination, the RES would not satisfy the strict quid pro quo condition, essentially for three reasons.
Zaprvé, i kdyby povinnosti SZP mohly, alespoň částečně, být kvalifikovány jako povinnosti služby obecného hospodářského zájmu, nepředstavovaly by finanční zatížení pro pojistitele SZP, včetně VHI.
First, even on the assumption that the PMI obligations could, at least in part, be classified as SGEI obligations, they would not create a financial burden for PMI insurers, including the VHI.
Jak vyplývá z oddílu 3 zprávy poradce NERA tak, jak byla předložena v příloze žaloby (dále jen „zpráva NERA“), povinnosti SZP nebrání podle žalobkyň pojistitelům SZP, aby si zachovali svou výnosnost, zejména prostřednictvím obchodních opatření.
The applicants submit that, as is apparent from section 3 of the report prepared by the consultants NERA, as annexed to the application (‘the NERA report’), PMI obligations do not prevent insurers from safeguarding their profitability, in particular by adopting commercial measures.
Mohou se tak chránit před „špatnými“ riziky tím, že odmítají nové pojištěnce starší 65 let nebo tím, že stanoví nemocným osobám dlouhé čekací doby.
Thus, they can protect themselves against bad risks by refusing new members over the age of 65 or imposing long waiting periods for people who are ill.
Stejně tak pojistitelé SZP mohou upravit smluvní podmínky
Similarly, PMI insurers are able to adjust their
2008 – VĚC T-289/03 a rozlišit pojistné, aby zohlednili různá rizika, která musí převzít podle povinností SZP.
2008 — CASE T-289/03 contractual terms and to differentiate premiums to take account of the varied risks they must bear by virtue of their PMI obligations.
Mohou tedy rozdělit trh podle pojistného rizika a nahradit vyšší výdaje spojené se „špatnými“ riziky prostřednictvím zvýšeného pojistného.
They can therefore segment the market according to the risk insured and offset the higher expenses associated with bad risks by charging higher premiums.
Zadruhé, i kdyby povinnosti SZP vedly ke vzniku nákladů, RES nemůže tyto náklady nahradit.
Second, even on the assumption that the PMI obligations entail costs, the RES would not be capable of compensating for them.
Platby RES nesouvisí vůbec s povinnostmi SZP a náklady, které tyto povinnosti mohou případně způsobit, avšak jsou vypočítány na základě rozdílu rizik mezi pojistiteli SZP, který je stanoven podle „vyrovnávací tržní procentní sazby“.
The RES payments are not in any way related to the PMI obligations and any costs which those obligations might generate, but are calculated on the basis of the difference in deemed risk profiles between PMI insurers, as measured by the ‘market equalisation percentage’.
Stanovení tohoto rozdílu rizik nezávisí ani na výpočtu nákladů vzniklých v důsledku povinností SZP, které má RES vynahradit.
However, the calculation of that risk differential likewise bears no relation to the calculation of the costs attributable to the PMI obligations for which the RES is intended to compensate.
Takový úkon předpokládá zejména odlišit uvedené náklady od nákladů vyplývajících z jiných činností a kvantifikovat je, stanovit relevantní příjmy a vypočítat přiměřený zisk.
Such an exercise would involve in particular separating those costs from the costs of other activities and quantifying them, measuring the relevant revenues and determining reasonable profits.
Žalobkyně upřesňují, že argumentace žalované uvedená v její žalobní odpovědi potvrzuje, že RES by měl ve skutečnosti nahradit náklady na poskytnutí služeb SZP jako takových.
The applicants contend that the defendant’s argument in the defence confirms that the RES is in reality intended to compensate for the cost of providing the PMI services as such.
S ohledem na napadené rozhodnutí přitom tyto posledně uvedené nepředstavují v každém případě služby obecného hospodářského zájmu.
However, in the light of the contested decision, those services do not in any event constitute SGEIs.
Abstraktní vztah mezi povinnostmi SZP a náklady každého pojistitele SZP není dostačující a nesplňuje požadavek striktního omezení RES na případné náklady (jasně kvantifikované), které vznikly v důsledku povinností SZP.
An abstract relationship between the PMI obligations and the costs of each PMI insurer is not sufficient and does not meet the requirement that the RES be strictly limited to any (clearly quantified) costs arising from the PMI obligations.
Konečně, argument Irska, že zvláštní finanční zátěž spojená s povinnostmi SZP může představovat „rozdíl mezi společným tržním tarifem a náklady spojenými s vlastními žádostmi pojistitelů“ nemůže obstát zejména proto, že neexistuje vztah se skutečnými náklady způsobenými vyřízením žádostí o náhradu výdajů.
Last, Ireland’s argument that the specific financial burden associated with PMI obligations might consist in ‘the difference between the market community rate and the cost of the insurer’s own claims’ cannot succeed, in particular because there is no link with the actual costs occasioned by the settlement of claims.
Zatřetí, RES nemůže pokrýt „špatná“ rizika pojistitelů SZP.
Third, the RES is not even capable of compensating for the ‘bad risks’ of PMI insurers.
Naopak, jak bylo uvedeno v oddílu 4.2. zprávy NERA, RES nezohledňuje pojistné a příjmy pojistitelů SZP.
On the contrary, as stated in section 4.2 of the NERA report, the RES does not take account of the premiums and receipts of the PMI insurer.
Takovým postupem RES přehlíží skutečnost, že dodatečné náklady na žádosti o náhradu výdajů zákazníků s vysokým rizikem jsou ve skutečnosti nahrazeny zvýšeným pojistným.
Because of that, the RES ignores the fact that extra claims costs of higher-risk members are in fact offset by higher premiums.
V případě nezohlednění těchto příjmů však není možné posoudit, zda ze „špatných“ rizik vzniká čistá finanční zátěž pojistitele SZP, která musí být nahrazena.
If those revenues are not taken into account, it is not possible to assess whether ‘bad risks’ result in a net financial burden for the PMI insurer which merits compensation.
5) Ke čtvrté podmínce, týkající se srovnání s účinně hospodařícím podnikem
(5) The fourth condition: comparison with an efficient undertaking
Konečně žalobkyně připomínají čtvrtou podmínku uvedenou v rozsudku Altmark, bod 89 výše, (bod 93), že pokud výběr podniku, který má být pověřen plněním povinností veřejné služby, není v konkrétním případě proveden v rámci řízení o zadání veřejné zakázky, umožňujícího vybrat uchazeče schopného poskytnout tyto služby s vynaložením nejmenších nákladů ze strany veřejnoprávní entity, výše nezbytného vyrovnání musí být stanovena na základě analýzy nákladů průměrného podniku, který je správně řízen a přiměřeně vybaven ke splnění vyžadovaných požadavků veřejné služby, které takový podnik vynaložil v souvislosti s plněním těchto povinností, přičemž se zohlední z toho plynoucí příjmy, jakož i přiměřený zisk plynoucí z jejich plnění.
Last, the applicants refer to the fourth Altmark condition (paragraph 93), namely that where the undertaking which is to discharge public service obligations, in a specific case, is not chosen pursuant to a public procurement procedure which would allow for the selection of the tenderer capable of providing those services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
Žalobkyně uvádějí, že tato podmínka v zásadě implikuje, že v případě neuskutečnění řízení o zadání veřejné zakázky musí být výše vyrovnání stanovena podle kritérií uvedených v bodě 117 výše, s odkazem na to, co by vyžadoval (hypotetický) účinně hospodařící podnik spíše než s odkazem na subjektivní náklady určitého podniku.
The applicants observe that that condition essentially means that, in the absence of a public procurement procedure, the level of compensation must be determined, according to the criteria set out at paragraph 117 above, by reference to what would have been required by a (hypothetical) efficient undertaking rather than by reference to the subjective costs of a particular undertaking.
Krom toho musí být tato kvantifikace, která se týká podniku-příjemce, doplněna srovnáním s náklady a zisky ostatních podniků v odvětví nebo s tím, co lze v tomto ohledu rozumně očekávat v soutěžních podmínkách.
Furthermore, that quantification exercise concerning the beneficiary undertaking must be accompanied by a comparison with the costs and profits of other undertakings in the sector or with what would reasonably be expected in that regard in conditions of competition.
Jak správně potvrdila Komise ve svém rozhodnutí ze dne 3. května 2005 o nevznesení námitek vůči systému vyrovnávání rizik a zachovávání rezerv, který zavedly nizozemské orgány v oblasti zdravotního pojištění, vyrovnání musí být omezeno na mimořádné výdaje účinně hospodařícího subjektu s přihlédnutím k pojistnému (rozhodnutí Komise ze dne 3. května 2005, o státních podporách N 541/04 a N 542/04 – Nizozemsko – Systém vyrovnávání rizik a zachovávání rezerv, Úř. věst. 2005, C 324, s.
As the Commission correctly asserted in its decision of 3 May 2005 not to raise objections to the risk equalisation scheme and retention of reserves set up by the Netherlands authorities in the health insurance sector, the compensation must be limited to the extraordinary costs of an efficient operator, taking the premiums into account (Commission decision of 3 May 2005 relating to State aid N 541/04 and N 542/04 — Netherlands — Risk equalisation scheme and retention of reserves, OJ 2005 C 324, p.
28; dále jen „rozhodnutí o nizozemském RES“).
28; ‘the Netherlands RES decision’).
Žalobkyně uvádí, že čtvrtá podmínka rozsudku Altmark, bod 89 výše, nebyla v projednávaném případě splněna, jelikož srovnání s účinně hospodařícím podnikem nebylo provedeno.
The applicants maintain that the fourth Altmark condition is not satisfied in this case, as there was no comparison with an efficient undertaking.
Domnívají se, že Komise dokonce nepřezkoumala otázku, zda případné náklady VHI, které vyplývají z dodržování povinností SZP, byly srovnatelné s náklady, které by nesl účinně hospodařící subjekt.
They contend that the Commission did not even consider whether the costs incurred by the VHI in complying with the PMI obligations were comparable to those which would have
2008 – VĚC T-289/03 s takovými cenami, strukturami smluv a praktikami účinně hospodařícího subjektu.
2008 — CASE T-289/03 been incurred by an efficient operator.
Dodávají, že v rozhodnutí o nizozemském RES, Komise přesně uvedla skutečnost, že poskytnutá vyrovnání nesplňují čtvrtou podmínku uvedenou v rozsudku Altmark, bod 89 výše.
The applicants further submit that in the decision on the Netherlands RES, the Commission specifically stated that the compensation paid in that case did not satisfy the fourth Altmark condition.
ii) Argumenty žalované
(ii) Arguments of the defendant
Úvodem žalovaná uvádí, že napadené rozhodnutí odkazuje nejprve na judikaturu existující v okamžiku jeho přijetí, zejména na rozsudek Ferring, bod 41 výše, za účelem přijetí závěru, že RES není státní podporou.
The defendant makes the preliminary observation that the contested decision relies first on the caselaw that was current at the date of its adoption, notably the judgment in Ferring, paragraph 41 above, to support the conclusion that the RES is not State aid.
Od přijetí uvedeného rozhodnutí však Soudní dvůr v rozsudku Altmark, bod 89 výše, upřesnil podmínky uvedené v rozsudku Ferring.
Since the adoption of that decision, however, the Court of Justice, in Altmark, has refined the conditions laid down in Ferring.
Irsko uvádí, že Soudní dvůr v rozsudku Altmark, bod 89 výše v podstatě sleduje úvahy uvedené v jeho rozsudcích ze dne 7. února 1985, ADBHU (240/83, Recueil, s. 531, body 3 a 18), a Ferring, bod 41 výše (bod 27).
Ireland maintains that the reasoning of the Court of Justice in Altmark is essentially that followed in Case 240/83 ADBHU [1985] ECR 531, paragraphs 3 and 18),
BUPA A DALŠÍ v. KOMISE na rozdíl od tvrzení žalobkyň, splňuje RES, jakož i posouzení Komise v napadeném rozhodnutí v tomto ohledu všechny podmínky uvedené rozsudkem Altmark, bod 89 výše.
Ireland and the VHI are also of the opinion that, contrary to the applicants’ contention, the RES and the Commission’s findings in that regard in the contested decision satisfy all the conditions laid down in Altmark.
iv) Argumenty Nizozemského království
(iv) Arguments of the Kingdom of the Netherlands
b) K žalobnímu důvodu vycházejícímu z nesprávného použití čl.
(b) The plea alleging misapplication of Article 86(2) EC
86 odst. 2 ES i) Argumenty žalobkyň
(i) Arguments of the applicants
1) Úvodní poznámky
(1) Preliminary observation
2008 – VĚC T-289/03 posouzení z právního hlediska zjevně nesprávné.
2008 — CASE T-289/03 that finding is manifestly wrong in law.