natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I když je prostor pro radikální rozpočtové změny omezen rozhodnutím bruselské Evropské rady o poměrně zdlouhavé reformě Společné zemědělské politiky, komise navrhuje způsoby, jak přetvořit rozpočet EU tak, aby vyhovoval cílům růstu a konkurenceschopnosti v souladu s Lisabonským programem.
The ultimate aim is to ‘reduce the gap between the levels of development of the various regions and the lagging behind of the least favoured regions’. The instruments of solidarity, i.e. the Structural Funds and the Cohesion Fund, absorb approximately one third of the European Union budget (around EUR 36 billion in 2004).
Další faktory ovlivňující rozpočtové úvahy zahrnují budoucí podporu určenou pro vnější hranice a otázky společné bezpečnosti či zahraniční politiky.
These resources finance multiannual development programmes which are managed jointly by the Member States, the regions and the Commission.
Na historickém pozadí svého rozšiřování prochází Evropská unie kritickým obdobím úvah a rozhodování
We are on the eve of a historic moment in the development of the European Union: the reunification of the continent.
1 Ředitel, Výzkumné středisko evropských politik, University of Strathclyde, Glasgow, Spojené království (http://www.eprc.strath.ac.uk)
> The impact of Member State policy on cohesion — Public expenditure in the Member States is an average of 47 % of gross domestic product (GDP). This is much higher than the Union’s budget, which is just over 1 % of the European Union’s GDP and of which less than one half is allocated to cohesion policy. Therefore it is essentially the Member States which are responsible for providing basic services and supplementing earnings. However, despite the relatively mod- _BAR_ p.
Rozšíření v palbě reflektorů ektorů
Reshaping the Union by John Bachtler (1
Tři otázky pro PéteraBalázse, Balázse, člena Evropské komise členských státech se tento ukazatel blíží úrovni nejchudších stávajících členských zemí Unie nebo ji i překračuje (Kypr, Malta, Slovinsko, Česká republika), většina má HDP na hlavu menší než 60 % průměru EU o 25 členech, v případě Lotyšska je například toto číslo jen 37 %.1
Member of the European Commission an EU-25. While some new Member States have a GDP per head approaching or exceeding the level of the poorer EU-15 countries (Cyprus, Malta, Slovenia, the Czech Republic), most have per capita GDP of less than 60 % of the EU-25 average; in the case of Latvia, the figure falls to 37 % (2).
Jakým způsobem podle vás přispěla předvstupní etapa k dohnání odstupu patnáctičlenné EU?
Beyond the differences between national contexts, in what way has the preaccession phase already contributed to reducing the gap with the EU-15 in your opinion?
V oblasti životního prostředí a dopravy, kde nové členské státy zaostávaly, už evropská podpora napomohla několika významným projektům.
In environment and transport, where new Member States lag behind, important projects have already received European support.
Kvalita infrastruktur se zlepšila a národní správní orgány se seznámily s fungováním politiky soudržnosti.
Quality of infrastructure has improved, and national administrations have learnt about how cohesion policy works.
Dnes jsou v dobré pozici pro to, aby mohly plně využívat regionální pomoci.
They are now in a good position to benefit fully from regional aid.
Jaká je podle vás největší výzva pro realizaci politiky soudržnosti v nových členských zemích EU v období 2004-2006?
What is, for you, the greatest challenge for the implementation of the cohesion policy in the new Member States during the period 2004–06?
Dobrý managementnalezení kvalitních projektů a navázání partnerství jsou všechno velké výzvy.
Good management, finding high-quality projects and setting up partnerships are all significant challenges.
Období 2004-2006 je krátké.
The period 2004–06 is short.
Vyžaduje to rychlou akci, také kvůli pravidlu uvolnění „n+2“.
It requires swift action, also because of the decommitment rule ‘n+2’.
Co si myslíte o návrzích Komise týkajících se nových finančních perspektiv a reformy politiky soudržnosti po roce 2006?
What do you think of the Commission’s proposals regarding financial perspectives and also the reform of the cohesion policy after 2006?
Nové členské země učinily v posledních letech nepochybně obrovský ekonomický pokrok.
Clearly, the new Member States have made significant economic progress in recent years.
S výjimkou České republiky zaznamenaly v letech 1997-2001 všechny přistupující země reálný růst HDP, který je o hodně vyšší než průměr patnáctičlenné EU, s průměrným meziročním nárůstem mezi 3,3 procenty u Slovenské republiky až po 6,1 procenta u Lotyšska.
With the exception of the Czech Republic, all of the accession countries experienced real GDP growth well in excess of the EU-15 average over the 1997–2001 period. Annual average growth fi g-ures ranged from 3.3 % in Slovakia to 6.1 % in Latvia.
Odhady pro období 2003-06 jsou přitom v podobném rozpětí (3-6,3 %), a to i přes předpovědi, že ekonomické podmínky budou obtížnější a že se bude zvětšovat rozdíl mezi pobaltskými státy s jejich velkou výkonností a ostatními přistupujícími zeměmi.
The growth projections for 2003–06 are in a similar range (3.0 to 6.3 %), notwithstanding predictions of more difficult economic conditions and a growing divergence between the very strong performance of the Baltic States and the other accession countries.
Díky těmto návrhům lze reagovat na nárůst rozdílů po rozšíření: peníze se soustředí do nejméně rozvinutých regionů a dostatečné zdroje jsou přidělovány o mimokonvergentní priority.
The proposals respond to the increase in disparities after enlargement: they concentrate money on less-developed regions and allocate sufficient resources outside of the convergence priority.
Kromě tohoto „dvojsměrného“ přístupu zcela podporuji cíl dát politiku soudržnosti do služeb Lisabonské strategie.
In addition to this ‘twin-track’ approach, I fully share the goal of putting cohesion policy at the service of the Lisbon strategy.
Politika soudržnosti je pro to, aby se evropská ekonomie stala více konkurenceschopnou, nepostradatelná.
Cohesion policy is essential for making the European economy more competitive.
I když zakončení jednání o přistoupení představuje pro nové členské státy významný úspěch, proces přechodného období tím ještě nekončí2.
Nevertheless, while the conclusion of accession negotiations represents a major achievement for the new Member States, the transition process is not yet over (3).
Výzvy plynoucí z rozšíření
Challenges of enlargement
Hlavní hodnoty, které pro soudržnost plynou z rozšíření EU, jsou velmi dobře známé.
The headline figures on the implications of EU enlargement for cohesion are well known.
Toto rozšíření bude znamenat nárůst populace o 20 %, ale nárůst HDP jen o jen 5 %, což povede k poklesu průměrného HDP na hlavu v pětadvacetičlenné EU o více než 12 %. Zatímco v některých nových
Enlargement will involve a 20 % increase in population but only a 5 % increase in GDP, leading to a fall of more than 12 % in average GDP per head in
Rozloha: 93 030 km²Počet obyvatel: 10 142 000 Index HDP/obyv. (2002): 53 (EU 15 = 100)
Surface area: 93 030 km²Population: 10 142 000 inhabitants Per capita GDP index (2002): 53 (EU-15 = 100)
Strategie Strukturálních fondů (2004-2006):Rámec podpory společenství v Maďarsku (1 995 milionů eur) se týká konkurenceschopnosti výrobní sféry, zaměstnanosti a lidských zdrojů, ale také zlepšení dopravní infrastruktury, ochrany životního prostředí a místního rozvoje.
Structural Funds strategy (2004–06): The Community support framework for Hungary (EUR 1 995 million) is aimed at competitiveness in the productive sector, employment and human resources, improvement of transport infrastructure and environmental protection, and local development.
Maďarsko: vzdělání pro mladé Rómy.
Hungary: training programme for young Roma
V případě Bulharska a Rumunska je HDP na hlavu 29 a 27 procent.2 Transition Report 2003: Integration and regional cooperation (Zpráva o přechodném období 2003: Integrace a regionální spolupráce), Evropská banka pro re- konstrukci a rozvoj, Londýn.
For Bulgaria and Romania, the GDP per head figures are 29 and 27 % respectively.) Transition report 2003: Integration and regional cooperation, European Bank For Reconstruction and Development, London.
Rozšíření v palbě reflektorů ektorů devadesátých let a podle odhadů Evropské banky pro obnovu a rozvoj byl reálný HDP v případě Lotyšska, Litvy a Estonska stále pod úrovní roku 1989.
Member States have still not recovered from the catastrophic collapse in GDP in the early 1990s. Indeed, according to estimates by the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD), the real GDP for Latvia, Lithuania and Estonia in 2002 was still below the 1989 level.
Přes impozantní strukturální a institucionální reformy jsou v přistupujících zemích nedostatky v rozvoji finančních trhů, restrukturalizaci strategických sektorů jako je energetický a těžký průmysl či zemědělství a v kvalitě veřejné správy i podnikatelského prostředí.
Despite impressive structural and institutional reforms, there are deficiencies across the central and east European accession countries in the development of financial markets, the restructuring of strategic sectors such as energy, heavy industry and agriculture, the quality of public administration and the business environment.
Za nedávným růstem byla silná přímá a veřejná spotřeba na úkor velkých rozpočtových deficitů a celkové veřejné schodky přesahují devět procent HDP, takže veřejné výdaje budou během přípravy nových členských států na přijetí eura pod silným tlakem.
Recent growth has been underpinned by strong private and public consumption, at the expense of high budget deficits. General government deficits range up to 9 % of GDP, and public spending will come under strong pressure as the new Member States prepare for euro entry.
Další výzvy přináší situace na trhu práce, jelikož v nových členských státech činí nezaměstnanost v průměru 15 procent (i když v některých zemích dosahuje jen 3-6 procent).
The labour market situation presents further challenges. Across the new Member States, unemployment averages 15 % (although some national rates are in the range 3 to 6 %).
Zisky v produktivitě práce zde byly spojeny se stagnací nebo poklesem zaměstnanosti a tvorba nových míst nestačila k tomu, aby propouštění vykompenzovala.
Gains in labour productivity have been associated with stagnating or declining employment and the creation of new jobs has been insufficient to compensate for redundancies.
Zaměstnanost v nových členských zemích dosahuje 56 procent (v Polsku jen 52), zatímco v zemích patnáctky je to 64 procent.
The employment rate for the new Member States averages 56 % (52 % in Poland), compared to 64 % in the EU-15.
Trhy práce v nových zemích také ve srovnání se zeměmi patnáctky vykazují významné strukturální rozdíly, zejména vysoký podíl zaměstnanců v zemědělství (11 % proti 3 %) a mnohem menší podíl pracovních sil ve službách (28 % a 44 %).
The labour markets of the new Member States have significant structural differences to those of the EU-15, notably a higher proportion of workers in agriculture (11 versus 3 %) and a much smaller proportion of the workforce in services (28 versus 44 %).
Mají-li přistupující země dosáhnout cíle z Lisabonu, kterým je sedmdesátiprocentní zaměstnanost, musejí vznikat nová pracovní místa zejména právě ve službách.1
If the accession countries are to meet the Lisbon employment target of 70 %, it is primarily in services where job creation will need to take place (4).
Ekonomický růst v nových členských zemích byl doprovázen významným zvětšením regionálních rozdílů.
Economic growth in the new Member States has been accompanied by a significant widening of regional disparities.
Nejrychlejší růst, který zmenšil rozdíl v rozvoji ve srovnání s 15 stávajícími zeměmi EU, zaznamenaly v téměř každé zemi nejvíce prosperující regiony, zatímco nejchudší regiony zaznamenaly naopak vůči průměru Unie pokles HDP na hlavu.
In almost every country, the most prosperous regions have grown fastest, closing the development gap with the EU-15, while the poorest regions have experienced a decline in GDP per head relative to the EU average.
Mezi přistupujícími zeměmi jsou značné rozdíly, pokud jde o jejich teritoriální strukturu a výzvy či příležitosti k ekonomickému rozvoji, ale především je zde možné vypozorovat čtyři hlavní prostorové typy.
There are considerable differences among the accession countries in terms of their territorial structures and economic development challenges and opportunities but, in general, four spatial patterns can be observed.
Za třetí praxe přechodného období byla často nevýhodná pro malá města a venkovské oblasti, které musely v mnoha případech čelit problémům v adaptaci na toto období a pocítily významné ekonomické i sociální náklady na restrukturalizaci, ale možnosti růstu byly omezené.
Thirdly, the experience of transition has often been unfavourable for small towns and rural areas. These have often faced difficulty in adapting to transition, experiencing the significant economic and social costs of restructuring but with limited opportunities for growth.
Za prvé k největšímu růstu docházelo v hlavních městech nebo jiných velkých aglomeracích.
Firstly, growth has been strongest in the capital cities and other major urban areas.
To mělo často za následek, že se z nich staly regiony, které do přechodného období odstartovaly z výhodných pozic a byly schopné dosáhnout rychlé restrukturalizace a adaptace na tržní ekonomické podmínky.
These tend to be regions that started from favourable positions prior to transition and were able to achieve rapid restructuring and adaptation to market economic conditions.
V takových městech, jako je Praha, Bratislava, Budapešť nebo Varšava, vzrostl HDP na hlavu na 150 až 220 procent národního průměru.
The cities of Prague, Bratislava, Budapest and Warsaw regions, for example, have seen their GDP per head rise to between 150 and 220 % of their respective national averages.
A konečně je třeba říci, že i přes významný úbytek pracovních míst vedou odklady v restrukturalizaci hornictví, ocelářského průmyslu, energetiky a dalších odvětví těžkého průmyslu ke skutečnosti, že mnohé staré průmyslové oblasti dál představují jedny z nejvážnějších ekonomických, sociálních, politických a environmentálních výzev pro transformační proces.
Lastly, and notwithstanding the considerable job losses already experienced, the delays in restructuring the mining, steel, energy and other heavy industries mean that many old-industrial areas continue to present some of the most serious economic, social, political and environmental challenges to the transformation process.
Během posledních deseti let začaly nové členské země klást větší důraz na otázky regionální politiky, i když v různé intenzitě.
Secondly, there are west–east regional differences in economic development.
Za podpory předvstupních financí od programů Phare, ISPA nebo SAPARD v celkové výši cca tři miliardy eur ročně v období let 2000-2006 provedly tyto přistupující země reformy územní samosprávy s cílem přisoudit regionům (ve vět-
While many regions close to the EU-15 border have been able to benefit from investment, tourism and cross-border cooperation, the eastern border regions of
Za druhé jsou tu regionální rozdíly v ekonomickém růstu mezi západem a východem.
Over the past decade, the new Member States have, to different degrees, given a higher profile to regional policy issues.
Havlik P (2003) Rozšíření EU: růst, konkurenceschopnost a některé výzvy pro budoucí členské země, Vienna Institute for International Economic Studies (Vídeňský ústav mezinárodních ekonomických studií).
Havlik, P. (2003), EU enlargement: growth, competitiveness and some challenges facing the future Member States, Vienna Institute for Interna-
Rozšíření v palbě reflektorů ektorů ších zemích) významnější roli a investovaly do institucionální infrastruktury regionálního rozvoje.
ISPA and Sapard, totalling approximately EUR 3 billion per year over the 2000–06 period, the accession States have undertaken reforms of territorial administration to give a greater role to the regions (in the larger countries) and have invested in the institutional infrastructure for regional development.
Od konce 90. let pak dostávala regionální politika legislativní rámec a každá země rozvíjela svou hierarchii konceptů, strategií, plánů a programů regionálního rozvoje, které byly zaváděny prostřednictvím řady opatření určených pro městské úřady a podniky.
Since the late 1990s, regional policy has been given a legislative basis, and each country has developed a hierarchy of concepts, strategies, plans and programmes for regional development, implemented through a wide range of measures for municipalities and enterprises.
Jelikož jsou k dispozici významné finanční zdroje pocházející z programu soudržnosti EU, stojí nové členské státy před důležitou volbou, jakou zvolit politiku.
With the availability of substantial funding under EU cohesion policy, the new Member States face important policy choices.
Na jedné straně potřebují národní politické linie regionálního rozvoje podporující všechny části země ve využití růstového potenciálu, (zejména ovšem ty, které jsou „motorem“ rozvoje), na straně druhé však potřebují i strukturální taktiku, aby urychlily přizpůsobení starých průmyslových oblastí a rozvoj okrajových, nejchudších a strukturálně zaostalých regionů (zejména těch, které jsou ve východních částech přistupujících zemí).
On the one hand, they need national regional development policies that support all regions to exploit growth potential, in particular those regions that are the ‘motors’ of development.
Při řešení těchto problémů se politika budoucího Strukturálního fondu a Fondu soudržnosti zaměří na následující: rozvoj infrastruktury tam, kde už je současný zdroj přetížen; podporu větší pracovní mobility a školení v technologických, manažerských a podnikatelských schopnos-
On the other hand, they also need structural policies to accelerate adaptation of old-industrial regions and to develop the peripheral, poorest and structurally backward regions, especially those on the eastern borders of the accession countries.
SLOVENSKO tech; investice do životního prostředí, aby se mohlo vyrovnat s dědictvím minulosti a vyhovělo požadavkům předpisů EU; investice do výzkumu a vývoje, zejména podnikatelskými subjekty; rozvoj sektoru malých a středních podniků, zvláště pak velmi malých firem z oblasti služeb, které jsou zdrojem velkého počtu pracovních míst v tomto sektoru.
In addressing these issues, the policy agenda for future Structural and Cohesion Funds includes: the development of the infrastructural base, where
Rozloha: 48 845 km²Počet obyvatel: 5 379 000 Index HDP/obyv. (2002): 47 (EU 15 = 100)
SLOVAKIA the current stock is overloaded; the promotion of greater labour mobility and training in technological, management and entrepreneurial skills; environmental investment to deal with the legacy of the past and to meet the requirements of EU directives; investment in R & D, notably by business; the development of the SME sector, especially very small service firms, that account for a large number of service sector jobs. Surface area: 48 845 km²Population: 5 379 000 inhabitants Per capita GDP index (2002): 47 (EU-15 = 100)
Politika soudržnosti EU: 2004-2006
EU cohesion policy: 2004–06
Strategie Strukturálních fondů (2004-2006):Slovensko rozděluje svůj příspěvek (1 041 milionů eur) do čtyř operačních programů věnovaných průmyslu a službám, lidským zdrojům, základní infrastruktuře a zemědělství a venkovskému rozvoji.
Structural Funds strategy (2004–06): Slovakia will channel its resources (EUR 1 041 million) through four operational programmes devoted to: industry and services, human resources, basic infrastructure, agriculture and rural development.
Na konci roku 2002 byly za dánského předsednictví schváleny finanční zdroje nutné pro rozšíření v období let 20042006.
For the 2004–06 period, a financial framework for enlargement was agreed under the Danish Presidency in late 2002.
Dohoda o rozšíření zajišťuje, aby každý nový členský stát na tom byl po vstupu finančně lépe než před ním, takže
Designed to ensure that each new Member State is fi nan-cially better placed after accession than before membership,
Příspěvky pro strukturální opatření v nových členských státech v letech 2004-2006 (miliony eur, současné ceny)
Allocations for structural actions in the new Member States: 2004–06 (million EUR in current prices)
Fond soudržnosti* Celkem
Cohesion Fund (*)
** včetně Finančního nástroje pro orientaci rybolovu (FNOR)
(*) Average.(**) Including the Financial Instrument for Fisheries Guidance.
její součástí jsou i dodatečné peníze nutné ke splnění požadavků Schengenské dohody a k tomu, aby nové země byly schopny dorovnat přímé platby farmářům, jakož i včasné uvolnění cash flow pro Polsko v hodnotě až jedné miliardy eur.
61 % of Structural Funds are planned to be spent on the ERDF, 25 % on the ESF, 12 % on the EAGGF and 2.4 % via the FIFG.
Konečné finanční podmínky pro rozšíření zůstávají značně pod úrovní závazků a plateb určených Berlínskou dohodou z roku 1999.
the enlargement agreement included additional money for meeting Schengen requirements and the ability for new Member States to top up direct payments to farmers, as well as an early-release cashflow facility for Poland worth up to EUR 1 billion.
Nové členské státy čelí při zavádění politiky soudržnosti EU významným institucionálním výzvám.
The new Member States face important institutional challenges in implementing EU cohesion policy.
I přes cennou zkušenost, kterou získaly v předvstupním období, se podle zpráv Evropské komise ukazuje, že programová schopnost spravovat a používat strukturální nástroje je omezena takovými problémy, jako je nedostatečné strategické vedení, slabá spolupráce mezi ministerstvy, prodlení v zavádění monitorovacích systémů a možná ze všeho nejvíce nedostatečně vyvinuté propojení při vytváření projektů, což by mohlo ohrozit včasné přijímání financí.
Notwithstanding the valuable experience gained in the preaccession period, European Commission reports show that programming capacity for managing and implementing structural instruments is constrained by problems such as inadequate strategic direction, poor inter-ministerial coordination, delays in establishing monitoring systems and, perhaps most of all, an underdeveloped ‘pipeline’ for generating projects, which could endanger the timely absorption of funding.
Schopnost přijímání omezuje také nedostatek kvalifikovaných zaměstnanců, slabá komunikace mezi různými úrovněmi státní správy a určité slabé stránky v přípravných programech financování programu Phare.
Absorption capacity is also limited by a shortage of qualified staff, poor communication between levels of administration and some weaknesses in the Phare-funded preparatory programmes.
Potenciál pro regionální účast v programech se velmi různí, připravenost místních úřadů a nevládních organizací se zdá buď omezená nebo přímo neexistující.
The potential for regional participation in programming varies greatly, while the preparedness of local authorities and NGOs appears to be limited or non-exist-ent.
Požadavky na spolufinancování mohou být navíc problematické kvůli rozpočtovým omezením a nedostatku finančních zdrojů mezi potenciálními příjemci.
Lastly, the co-financing requirements may be problematic because of budgetary constraints and a lack of financial resources among potential beneficiaries.
Období 2004-06 nicméně znamená významnou příležitost k poučení a zkušenost nových členských zemí z minulosti (Rakousko, Finsko, Švédsko) ukazuje, že praktickou zkušenost s účinnou přípravou programů lze získat rychle.
Nevertheless, the 2004–06 period provides an important opportunity for learning, and the experience of new Member States in the past (Austria, Finland, Sweden) is that practical experience for effective programming can be acquired quickly.
Pokud jde o strukturální kroky, je třeba si všimnout několika věcí.
With respect to structural actions, there are several points to note.