natgillin/translations-raw huggingface dataset:
91 odst. 1 druhé věty služebního řádu Soud disponuje pravomocí soudního přezkumu v plné jurisdikci, v jejímž rámci má pravomoc, je-li to třeba, uložit i bez návrhu žalované straně zaplacení náhrady škody způsobené jejím zaviněním a v takovém případě posoudit ex aequo et bono s ohledem na všechny okolnosti věci utrpěnou újmu.
Under Article 91(1) of the Staff Regulations, the Court of First Instance has, in disputes of a financial character, unlimited jurisdiction, pursuant to which it has the power, if need be of its own motion, to order the defendant to pay compensation for the damage caused by the defendant’s wrongful act and, in such a case, taking account of the circumstances of the case, to assess the damage suffered ex aequo et bono.
Mimoto, jakmile Soud jednou určil existenci újmy, je pouze on příslušný k tomu, aby v mezích návrhu a s výhradou dodržení povinnosti odůvodnění posoudil způsob a rozsah náhrady této škody.
In addition, when the Court of First Instance has determined that there is damage, it alone has jurisdiction to decide, within the confines of the claim and subject to compliance with the obligation to state reasons, how and to what extent reparation for the damage should be provided.
(viz body 45, 58–59, 61–62, 64, 72–74)
(see paras 45, 58, 59, 61, 62, 64, 72-74)
112 odst. 1 písm. c) jednacího řádu Soudního dvora vyplývá, že kasační opravný prostředek musí přesným způsobem uvádět kritizované části rozsudku, jehož zrušení se navrhovatel domáhá, jakož i právní argumenty, které tento návrh podporují specifickým způsobem.
In that regard, the method used to determine the extent of reparation for the damage resulting from the loss of a chance for a member of the temporary staff whose candidature has been unlawfully rejected of being recruited to a post within a Community institution, adopted in the domestic law of several Member States, based on a criterion relating to loss of earnings, establishing the difference between the earnings aspired to and the earnings actually received, then assessing, as a percentage, the chance of
V tomto ohledu, co se týče určení rozsahu náhrady škody způsobené ztrátou šance dočasného zaměstnance, jehož žádost o pracovní místo byla protiprávně odmítnuta, na přijetí na pracovní místo v rámci orgánu Společenství, uplatnění způsobu, používaného několika vnitrostátními právními řády, který vychází z kritéria ztráty odměny, tak, že se stanoví rozdíl mezi očekávanou odměnou a odměnou skutečně pobíranou, a poté se ohodnotí, ve formě
It follows from Article 225 EC, the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice and Article 112(1)(c) of the Rules of Procedure of the Court of Justice that an appeal must indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside and also the legal arguments specifically advanced in support of the appeal.
KOMISE v. GIRARDOT nových důkazů, posouzení skutkového stavu, ke kterému uvedený soud dospěl v napadeném rozsudku.
COMMISSION v GIRARDOT assessment of facts which that Court undertook in that judgment.
Kasační opravný prostředek tento požadavek nesplňuje, pokud nesměřuje k označení vad spočívajících v nesprávném právním posouzení, jimiž by bylo stiženo odůvodnění Soudu v napadeném rozsudku, ale ke zpochybnění, a to jednak opakováním argumentů uplatněných v prvním stupni, a jednak dovoláváním se údajných
That requirement is not satisfied by an appeal which seeks not to identify errors of law allegedly vitiating the reasoning of the Court of First Instance in the judgment under appeal but rather, by repeating arguments relied on at first instance and putting forward supposed new evidence, seeks to challenge the
(viz body 88, 91)
(see paras 88, 91)
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-348/06 P
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P
„Orgán oprávněný ke jmenování před obsazením volného místa zejména zváží:
‘Before filling a vacant post in an institution, the appointing authority shall first consider:
a) zda může být místo obsazeno prostřednictvím služebního postupu v rámci orgánu Společenství,
(a) whether the post can be filled by promotion or transfer within the institutions;
I – Právní rámec b) zda uspořádat vnitřní výběrové řízení v rámci orgánu Společenství,
(b) whether to hold competitions internal to the institution;
Podle článku 236 ES má Soudní dvůr pravomoc rozhodovat všechny spory mezi Společenstvím a jeho zaměstnanci v mezích a za podmínek stanovených ve služebním nebo pracovním řádu.
Under Article 236 EC, the Court of Justice is to have jurisdiction in any dispute between the Community and its servants within the limits and under the conditions laid down in the Staff Regulations or the Conditions of Employment.
c) jaké žádosti o převedení podali úředníci jiných orgánů tří Evropských společenství,
(c) what applications for transfer have been made by officials of other institutions of the three European Communities;
Článek 47 PŘOZ stanoví: a teprve potom se řídí postupy pro výběrové řízení založené na kvalifikačních předpokladech nebo na zkouškách, nebo na kvalifikačních předpokladech i zkouškách.
Article 47 of the Conditions of Employment provides: and then follow the procedure for competitions on the basis either of qualifications or of tests, or of both qualifications and tests.
„Kromě případu úmrtí končí pracovní poměr dočasných zaměstnanců:
‘Apart from cessation on death, the employment of temporary staff shall cease:
Tento postup se může rovněž dodržet i za účelem vytvoření rezervy pro budoucí přijímání pracovníků.“
The procedure may likewise be followed for the purpose of constituting a reserve for future recruitment.’
Pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (dále jen „PŘOZ“), ve znění použitelném z hlediska skutkového základu sporu v prvním stupni, ve svém čl. 2 písm. d) stanoví, že pro účely zmíněného pracovního řádu se „dočasnými zaměstnanci“ rozumí „zaměstnanci přijatí za účelem obsazení dočasných nebo stálých pracovních míst placených z prostředků na výzkum a investice a zahrnutí do seznamu pracovních míst přiloženého k rozpočtu dotyčného orgánu“.
Article 2(d) of the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities (‘the Conditions of Employment’), in the version applicable to the facts giving rise to the dispute at first instance, provides that for the purposes of those Conditions of Employment, ‘temporary staff’ means ‘staff engaged to fill temporarily a permanent post paid from research and investment appropriations and included in the list of posts appended to the budget relating to the institution concerned’.
a) na konci výpovědní doby sjednané ve smlouvě […]. V případě zaměstnanců ve smyslu čl.
at the end of the period of notice stipulated in the contract… In the case of a servant within the meaning of Article 2 [(d) of the Conditions of Employment] the period of notice shall not be less than one month for each completed year of service, subject to a minimum of three months and a maximum of 10 months …;
2 písm. d) [PŘOZ] nesmí být výpovědní doba kratší než jeden měsíc za každý splněný rok služby, [přičemž] činí nejméně tři měsíce a nejvýše deset měsíců. […] b) na konci měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne věku šedesáti pěti let.“
(b) at the end of the month in which the servant reaches the age of 65 years.’
Článek 8 čtvrtý a pátý pododstavec PŘOZ mimo jiné stanoví, že dočasní zaměstnanci kategorie A nebo B, na něž se vztahuje čl. 2 písm. d) PŘOZ a kteří mají plnit úkoly vyžadující vědecké nebo technické znalosti a schopnosti, jsou přijímáni nejvýše na dobu pěti let a jejich smlouvy nelze obnovit na dobu určitou více než jednou.
The fourth and fifth paragraphs of Article 8 of the Conditions of Employment provide, in particular, that temporary staff in Category A or B to whom Article 2(d) of the Conditions of Employment applies, who are required to perform duties necessitating scientific or technical qualifications, are to be engaged for not more than five years and that their contracts may be renewed only once for a fixed period.
Další obnovení musí být na dobu neurčitou.
Any further renewal is to be for an indefinite period.
Případy rozvázání pracovní smlouvy bez výpovědní doby jsou vymezeny v článcích 48 až 50 PŘOZ.
Cases of termination without notice are defined in Articles 48 to 50 of the Conditions of Employment.
II – Skutkový základ sporu
II — The facts giving rise to the dispute scientific and technical service from the research and investment budget.
Podle rekonstrukce skutečností, kterou provedl Soud, M.-C. Girardot nastoupila dne 1. února 1996 do služebního poměru u Komise jako národní přidělený odborník.
According to the account of the facts by the Court of First Instance, Ms Girardot entered the service of the Commission on 1 February 1996 as a seconded national expert.
Toto postavení si zachovala až do 31. ledna 1999.
She retained that status until 31 January 1999.
Dne 9. a 12. února 2001 generální ředitelství „Personál a administrativa“ zveřejnilo dvě oznámení o volných stálých pracovních místech odměňovaných z prostředků určených na výzkum.
On 9 and 12 February 2001, the ‘Personnel and Administration’ Directorate-General published two vacancy notices for permanent posts remunerated on research credits.
Dopisem ze dne 20. února 2001 M.-C. Girardot projevila zájem jednak o pracovní místo kategorie A zveřejněné v oznámení o volném pracovním místě ze dne 9. února 2001 s označením COM/2001/CCR/16/R a jednak o sedm dalších pracovních míst kategorie A zveřejněných v oznámení o volném pracovním místě ze dne 12. února 2001.
By letter of 20 February 2001, Ms Girardot expressed her interest in a Category A post, published in vacancy notice COM/2001/CCR/16/R of 9 February 2001 and also in seven other Category A posts, published in the vacancy notice of 12 February 2001.
Smlouvou ze dne 15. ledna 1999, uzavřenou na dobu dvou let a později obnovenou dodatkem ke smlouvě na dobu jednoho roku, byla M.-C. Girardot přijata jako dočasná zaměstnankyně ve smyslu čl. 2 písm. d) PŘOZ.
By contract of 15 January 1999, concluded for a period of two years and subsequently renewed by means of a supplementary agreement for a period of one year, Ms Girardot was employed as a member of the temporary staff within the meaning of Article 2(d) of the Conditions of Employment.
V tomto postavení byla přidělena nejdříve na generální ředitelství Komise „Průmysl“ a poté na generální ředitelství „Informační společnost“.
In that capacity, she was transferred successively to the ‘Industry’ Directorate-General and then to the ‘Information Society’ Directorate-General of the Commission.
Dopisem ze dne 15. března 2001 Komise sdělila M.-C. Girardot, že „nem[ohla] přijmout její žádost“ o pracovní místo zveřejněné dne 9. února 2001.
By letter of 15 March 2001, the Commission informed Ms Girardot that it ‘[had been] unable to accept her application’ for the post published on 9 February 2001.
2 — Je třeba uvést, že M.-C. Girardot ve své kasační odpovědi zpochybňuje, že se zúčastnila zmíněného výběrového řízení.
2 — It should be noted that, in her response to the appeal, Ms Girardot disputes that she took part in that competition.
Tato otázka nemá nicméně žádný význam pro projednávanou věc, protože je nesporné, že neprovedení srovnávacího přezkumu zásluh (nebo v každém případě neprokázání, že takový přezkum byl proveden), které bylo sankciováno v mezitímním rozsudku Soudu, bylo zčásti založeno na skutečnosti, že M.-C. Girardot nebyla úspěšnou uchazečkou v tomto výběrovém řízení, přičemž o této skutkové okolnosti nejsou pochybnosti.
However, that point is of no significance in this case, since it is common ground that the absence of any consideration of comparative merits (or in any event the failure to demonstrate that such an examination had been carried out) which was condemned by the Court of First Instance in its interim judgment was in part based on the fact that Ms Girardot was not a successful candidate in that competition, a fact which is not open to any doubt.
Dne 26. července 2000 generální ředitelství Komise „Personál a administrativa“ zveřejnilo oznámení o volném pracovním místě, které uvádělo, že v rámci rozhodnutí týkajícího se nové politiky ohledně výzkumných pracovníků Komise organizuje vnitřní výběrová řízení za účelem vytvoření seznamů uchazečů vhodných na přijetí, mezi nimi vnitřní výběrové řízení COM/T/R/ST/A/2000 vztahující se k platovým třídám A 8/A 5, A 4 a A 3 kategorie A odměňovaných z prostředků určených na vědu a techniku rozpočtu na výzkum a investice.
On 26 July 2000, the ‘Personnel and Administration’ Directorate-General of the Commission published a vacancy notice stating that, in the context of its decision on the new policy on research staff, the Commission was organising ‘internal reserve competitions’, which included ‘internal reserve competition’ COM/T/R/ST/A/2000 for career brackets A8/A5, A4 and A3 of Category A remunerated on credits of the
KOMISE v. GIRARDOT předtím, než zamítla její žádost o pracovní místo a než přijala žádosti jiných uchazečů 3.
COMMISSION v GIRARDOT rejecting her application and, as a corollary, accepting that of the other candidates. 3
Pokud jde o dalších sedm pracovních míst, dopisem ze dne 13. března 2001 Komise sdělila M.-C. Girardot, že její žádost „nem[ohla] být zohledněna“ z důvodu, že tato pracovní místa „mohou být obsazena pouze zaměstnanci ve služebním poměru u Komise, kteří úspěšně absolvovali výběrové řízení“.
With regard to the other seven posts, the Commission informed Ms Girardot, by letter of 13 March 2001, that her application ‘[could] not be taken into consideration’ on the ground that those posts ‘[were] available only to staff covered by the Staff Regulations in the service of the Commission who were successful candidates in a competition’.
Na každé pracovní místo Komise přijala žádosti o pracovní místo sedmi jiných uchazečů, kteří byli všichni dočasnými zaměstnanci a všichni byli uvedeni na seznamu uchazečů vhodných na přijetí sestaveném na základě vnitřního výběrového řízení COM/T/R/ST/A/2000, a každého z nich jmenovala na pracovní místo, o nějž projevili zájem.
For each post the Commission accepted the application of seven other candidates, all of whom were members of the temporary staff and appeared on the list drawn up following ‘internal reserve competition’ COM/T/R/ST/A/2000, and appointed each of them to the post in which they had expressed an interest.
Soud nicméně zamítl návrhová žádání M.-C. Girardot směřující ke zrušení rozhodnutí o jmenování uchazečů přijatých na dotčená pracovní místa 4.
The Court of First Instance nonetheless dismissed Ms Girardot’s claims for annulment of the decisions appointing the successful candidates to the posts in question.
Poté, co Soud zvážil zájmy M.-C. Girardot, správního orgánu a jmenovaných třetích osob, „jak mu ukládaly zásady proporcionality a ochrany legitimního očekávání“, dospěl totiž k závěru, že zrušení rozhodnutí o jmenování na dotčená pracovní místa by představovalo nadměrnou sankci za protiprávnost, které se dopustila Komise tím, že náležitě nepřezkoumala zásluhy jediného uchazeče o zmíněná pracovní místa 5.
4After weighing up the interests of Ms Girardot, the service and the thirdparties appointed, ‘as required by the principles of proportionality and of protection of legitimate expectations’, the Court of First Instance took the view that annulment of the decisions making appointments to the posts in question would constitute an excessive penalty for the unlawful act, committed by the Commission, of failing to establish that it had duly considered the merits of a single candidate for those posts. 5
III – Mezitímní rozsudek Soudu
III — The interim judgment of the Court of First Instance
Soud nicméně připomenul, že za účelem zajištění užitečného účinku zrušujícího rozsudku v zájmu žalobkyně může soud Společenství využít pravomoci soudního
Nevertheless, the Court of First Instance pointed out that the Community judicature may, in order to ensure that the annulling judgment has a practical effect in the appli-
3 — Body 65 až 71 a 78 až 80 zmíněného rozsudku.4 — Mezitímní rozsudek (bod 88).5 — Tamtéž (bod 85 až 87).
3 — Paragraphs 65 to 71 and 78 to 80 of the interim judgment.4 — Interim judgment paragraph 88.5 — Ibid. (paragraphs 85 to 87).
Soud svým mezitímním rozsudkem zrušil rozhodnutí Komise o zamítnutí žádosti M.-C. Girardot o pracovní místo z toho důvodu, že nebylo prokázáno, že Komise náležitě přezkoumala zásluhy dotčené osoby
By its interim judgment, the Court of First Instance annulled the Commission’s decisions rejecting Ms Girardot’s application, on the ground that it had not been established that the Commission had duly considered the merits of the person concerned before
IV – Napadený rozsudek přezkumu v plné jurisdikci, která mu přísluší ve sporech majetkoprávní povahy, a i bez návrhu uložit žalovanému orgánu zaplacení náhrady újmy 6nebo vyzvat uvedený orgán, aby poskytl právům žalobkyně náležitou ochranu.
IV — The judgment under appeal cant’s interests, use the unlimited jurisdiction conferred on it in proceedings concerning financial matters and, if need be, of its own motion, order the defendant institution to pay compensation, 6or request that institution to provide adequate protection for the applicant’s rights.
Vzhledem k tomu, že účastníci řízení se nemohli dohodnout na spravedlivém finančním vyrovnání, dne 6. září 2004 předložili svá vyčíslená návrhová žádání.
Since they were unable to reach an agreement on fair financial compensation, the parties sent the Court of First Instance their submissions on the quantum of damages on 6 September 2004.
Marie-Claude Girardot navrhla stanovit částku tohoto vyrovnání na 2 687 994 eur, podpůrně na 432 887 eur a ještě podpůrněji na 250 248 eur, navýšené o soudně stanovené úroky.
Ms Girardot proposed that the amount of that compensation be set at EUR 2 687 994 or, in the alternative, at EUR 432 887 and, in the further alternative, at EUR 250 248, with legal interest.
Soud v projednávaném případě vyzval účastníky řízení, aby se dohodli na spravedlivém finančním vyrovnání za protiprávní zamítnutí žádosti M.-C. Girardot o pracovní místo, které musí zohlednit to, že dotčená osoba se již nemůže účastnit dalšího řízení, vzhledem k tomu, že nemůže a ani není oprávněna projevit svůj zájem o volná pracovní místa tím, že odpoví na oznámení o volném pracovním místě „speciálně ve výzkumné oblasti“.
In the present case, the Court of First Instance requested the parties to seek an agreement setting fair financial compensation for the unlawful rejection of Ms Girardot’s application, which was to take into account the fact that the person concerned would no longer be able to take part in a future procedure, since she was neither in a position nor entitled to express her interest in vacant posts by responding to specific ‘research’ vacancy notices.
Soud upřesnil, že v případě, že se účastníci řízení nedohodnou, musejí mu do tří měsíců ode dne vyhlášení mezitímního rozsudku předložit svá vyčíslená návrhová žádání.
In the absence of such an agreement, the Court of First Instance stated that the parties must present to it their submissions, with figures, within a period of three months of delivery of the interim judgment.
47 odst. 2 písm. a) PŘOZ], a sice 18 917,43 eur, jakožto náhradu za ztrátu šance nastoupit na jedno z osmi dotčených pracovních míst, a jednak 5 000 eur jakožto náhradu za ztracenou šanci účastnit se nového řízení o obsazení volného pracovního místa“ 7.
The Commission proposed that that amount be set at EUR 23 917.43, taking the view that it was reasonable to award Ms Girardot ‘first, three months’ net earnings paid in respect of the minimum period of notice provided for by [Article 47(2)(a) of the Conditions of Employment], or EUR 18 917.43, as compensation for the lost opportunity to be recruited to one of the eight posts in question and, second, EUR 5 000 as compensation for the lost opportunity to take part in a new procedure for filling vacant posts’.
Soud v tomto ohledu odkazuje na rozsudek Soudního dvora ze dne 5. června 1980, Oberthür v. Komise (24/79, Recueil, s. 1743, bod 14).
The Court of First Instance refers in that regard to Case 24/79 Oberthür v Commission [1980] ECR 1743, paragraph 14.
Je třeba poznamenat, že v projednávaném případě M.-C. Girardot skutečně nenavrhovala náhradu újmy způsobené tvrzenou protiprávností, jíž se dopustila Komise.
It should be noted that, in the present case, Ms Girardot did not in fact claim compensation for the damage caused by the alleged unlawful act committed by the Commission.
Je třeba také upřesnit, že se zdá, že mezitímní rozsudek je součástí menšinové judikatury v oblasti postupu jmenování a přijímání, když volí řešení spočívající v náhradě újmy ve prospěch žalobkyně spíše než zrušení jak rozhodnutí o zamítnutí její žádosti o pracovní místo, tak rozhodnutí o jmenování nebo přijetí třetích osob.
It should also be pointed out that the interim judgment seems to form part of a minority line of caselaw as regards matters relating to the appointment or recruitment procedure, in that it adopts the approach of compensating the applicant rather than annulling both the decision rejecting the latter’s application and that appointing or recruiting a third party.
7 — Napadený rozsudek (bod 45).
7 — Paragraph 45 of the judgment under appeal.
KOMISE v. GIRARDOT navýšená o vyrovnávací úroky, jež vzniknou v období mezi vyhlášením mezitímního rozsudku a skutečným zaplacením dlužné částky, jakož i o symbolické jedno euro jakožto náhrada za morální újmu 8.
COMMISSION v GIRARDOT interest payable between the date of delivery of the interim judgment and the date of actual payment of the sum payable, together with nominal damages of one Euro as compensation for the nonmaterial damage. 8 point on which the parties agreed.
rozsahu újmy související se ztrátou šance, která je předmětem sporu mezi účastníky řízení v projednávaném případě, je třeba „určit rozdíl mezi odměnou, kterou by M.-C. Girardot pobírala, kdyby se její šance, že její žádost o pracovní místo bude přijata, uskutečnila, a odměnou, kterou skutečně pobírala poté, co byla její žádost o pracovní místo protiprávně zamítnuta, a následně případně ohodnotit ve formě procentního podílu šanci M.-C. Girardot, že se zmíněná možnost uskuteční“.
10 Finally, the Court of First Instance stated, in paragraphs 57 and 58 of the judgment under appeal, that, for the purposes of assessing the extent of the damage arising from the loss of an opportunity, which is in dispute between the parties to the present case, it was appropriate to ‘determine the difference between the earnings which Ms Girardot would have received in the event that her opportunity of having her application accepted had materialised and those which she actually received following the unlawful rejection of her application, and then, if appropriate, to assess, as a percentage, the chance that Ms Girardot had of that eventuality materialising’.
Napadeným rozsudkem Soud jednak stanovil částku finančního vyrovnání, kterou měla Komise zaplatit M.-C. Girardot, na 92 785 eur, navýšenou o úroky plynoucí ode dne 6. září 2004 ve výši stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní operace refinancování, zvýšené o dva body, a jednak uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance set the amount of financial compensation payable by the Commission to Ms Girardot at EUR 92 785, together with interest payable from 6 September 2004, at the rate set by the European Central Bank for main refinancing operations, plus two percentage points and ordered the Commission to pay the costs.