natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Neurčení služby odlišné od služby inseminace, jejímuž poskytování subjekty z jiných členských států bylo ve Francii údajně bráněno nebo od něj byly odrazovány vnitrostátními předpisy o umělé reprodukci skotu, s dostatečnou jasností a přesností, brání podle mého názoru v této souvislosti konstatování existence nesplnění povinnosti žalovaným členským státem.
In my view, the failure to define, with sufficient clarity and precision, the service, other than the insemination service, whose provision in France, by operators from other Member States has, allegedly, been impeded or discouraged by the national legislation on the artificial reproduction of cattle, makes it impossible to declare any failure on the part of the Member State concerned to fulfil an obligation in that regard.
Jsem proto toho názoru, že jelikož podmínka požadované jasnosti a přesnosti nebyla splněna, žalobní důvody uplatněné Komisí ohledně údajných omezení svobody usazování a volného pohybu služeb, pokud jde o službu (nebo služby) distribuce spermatu, musí být odmítnuty jako nepřípustné.
I therefore consider that, since they fail to meet the necessary conditions of clarity and precision, the complaints raised by the Commission concerning alleged restrictions on freedom of establishment and the freedom to provide services with reference to the semen distribution service (or services) must be dismissed as inadmissible.
V důsledku toho se v tomto stanovisku nebudu zabývat zejména otázkami, které se týkají povinnosti dodávat sperma do schválených inseminačních stanic a skladovat je v nich po odeslání z produkční stanice 29.
Consequently, in this Opinion, I shall not consider the questions pertaining to the obligation to deliver the semen to and store it at an authorised AIC, after dispatch from the production centre.
Dodávám krom toho, že žalobní důvod týkající se této povinnosti je Komisí v žalobě
29I would, moreover, add that the Commission has set out the complaint concerning that obligation in a
28 — Viz, pokud jde o žalobu pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, rozsudek ze dne 14. října 2004, Komise v. Španělsko (C-55/03, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 23).
28 — See, as regards an action for failure to fulfil an obligation under Article 226 EC, the judgment of 14 October 2004 in Case C-55/03 Commission v Spain, paragraph 23.
V tomto ohledu připomínám, že podle judikatury musí odůvodněné stanovisko, a v důsledku toho žaloba pro nesplnění povinnosti, která nemůže být založena na jiných žalobních důvodech, nežli jsou výtky uplatňované v tomto stanovisku, uvádět výtky souvisle a přesně, aby členský stát a Soudní dvůr mohly přesně pojmout rozsah vytýkaného porušení práva Společenství, což je podmínka nezbytná k tomu, aby takový stát mohl úspěšně uplatnit důvody na svou obhajobu a Soudní dvůr mohl ověřit existenci tvrzeného nesplnění povinnosti 27.
I would point out in that connection that, according to caselaw, in both the reasoned opinion and, consequently, the action for failure to fulfil an obligation, which may not be based on pleas and grounds other than those put forward in that opinion, the complaints must be set out coherently and precisely, in order that the Member State and the Court may appreciate exactly the scope of the infringement of Community law complained of, a condition which is necessary in order to enable the Member State to avail itself of its right to defend itself and the Court to determine whether there is a breach of obligations, as alleged. 27
29 — Mimochodem připomínám, že v rozsudku Centre d’insemination de la Crespelle (body 28 až 40) měl Soudní dvůr příležitost zkoumat, ve světle článků 30 a 36 Smlouvy o ES (nyní po změně články 28 ES a 30 ES) povinnost uloženou francouzskými právními předpisy hospodářským subjektům, které dovážejí sperma z jiných členských států, dodávat jej do schválené inseminační nebo produkční stanice.
29 — I should point out in passing that, in its judgment in Centre d’insémination de la Crespelle, cited in footnote 4, paragraphs 28 to 40, the Court had occasion to review, in the light of Articles 30 and 36 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 28 EC and 30 EC), the obligation which French legislation imposed on economic operators importing semen from other Member States to deliver it to an authorised insemination or production centre.
27 — Rozsudek ze dne 4. května 2006, Komise v. Spojené království (C-98/04, Sb. rozh. s. I-4003, bod 18).
27 — Case C-98/04 Commission v United Kingdom [2006] ECR I-4003, paragraph 18.
KOMISE v. FRANCIE a v replice formulován nejasně, a proto je rovněž ze stejného důvodu důvodné konstatovat, že nesplňuje podmínky přípustnosti uvedené v bodech 33 a 34 výše.
COMMISSION v FRANCE manner that lacks clarity in both the application and the reply, as a result of which, for that reason also, I have to consider that conditions governing admissibility referred to in points 33 and 34 above have not been met.
d’insémination de la Crespelle 30, „tím, že podřídily provozování inseminačních stanic oprávnění, a tím, že stanovily, že každá stanice má výlučné právo poskytovat služby na vymezeném území, jim vnitrostátní právní předpisy poskytly výlučná práva, […] tím, že založily, ve prospěch uvedených podniků, souvislou řadu územně omezených monopolů, které však jako celek pokrývají celé území členského státu“.
la Crespelle, 30‘by making the operation of the [AICs] subject to authorisation and providing that each centre should have the exclusive right to serve a defined area, the national legislation granted those centres exclusive rights’, ‘thus establishing, in favour of those undertakings, a contiguous series of monopolies territorially limited but together covering the entire territory of a Member State’.
Soustředím se naopak na údajná omezení svobody usazování a volného pohybu služeb, pokud jde o inseminaci, vyplývající z předpokladu územní výlučnosti přiznané schváleným inseminačním stanicím, aby v nich poskytovaly uvedenou službu, a povinnost uzavřít dohodu se schválenou inseminační stanicí pro získání licence inseminátora (dále též „sporný vnitrostátní systém“).
I shall, instead, focus on the alleged restrictions of freedom of establishment and of the freedom to provide services with reference to the insemination service, in situations arising from the exclusive rights over defined geographical areas conferred on the authorised AICs to carry out that service, and the requirement that an agreement be concluded with an authorised AIC before an inseminator’s licence could be obtained (hereinafter also the ‘national rules at issue’).
b) Žalobní důvody týkající se služby inseminace i) Úvodní úvahy
(b) Complaints relating to the insemination service
Dva prvky sporného vnitrostátního systému uvedené výše v bodu 37 představují podle mého názoru dvě strany téže mince.
The two aspects of the national rules at issue mentioned in point 37 above seem to me to be two sides of the same coin.
Možnost stanovená dotčenou právní úpravou, že inseminace jsou prováděny držiteli licence inseminátora, kteří nejsou zaměstnanci schválené inseminační stanice, by se na první pohled mohla zdát v rozporu s územní výlučností přiznanou inseminačním stanicím, pokud jde o inseminaci.
The possibility, for which the rules at issue provide, that insemination activities could be carried out by licence-holders who were not AIC employees, might, on the face of it, seem at odds with the exclusive geographically defined rights conferred on the AICs in relation to insemination.
To je však ve skutečnosti jen zdánlivý rozpor, jelikož ze samotné právní úpravy vyplývá, že inseminace prováděná výše uvedenými osobami se v každém případě musí uskutečnit pod dozorem územně příslušné schválené inseminační stanice a podléhá technické odpovědnosti vedoucího takové stanice a že technické a finanční, jakož i administrativní podmínky takové inseminace nemohou být stanoveny nezávisle daným subjektem, ale musí být předmětem dohody s ředitelem inseminační stanice.
But this is actually only an apparent contradiction, since it is clear from the rules themselves that insemination carried out by such persons must, in any event, take place under the authority of the territorially competent, authorised AIC, and subject to the technical responsibility of the AIC manager, and that the technical and financial, as well as the administrative procedures for that insemin ation could not be determined by the operator independently, but had to form the subject of an agreement with the managing director of the AIC.
Za takových okolností si lze obtížně představit, že by poskytování služeb inseminace mohlo být uskutečňováno jinými subjekty, nežli jsou inseminační
In those circumstances, it seems difficult to envisage the provision
Jak již Soudní dvůr měl příležitost poznamenat ve svém rozsudku ve věci Centre
As the Court had occasion to state in its judgment in Centre d’insémination de
30 — Citovaný výše, bod 17.
30 — Cited in footnote 4, paragraph 17.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-389/05 inseminačním stanicím „výlučné právo“, které ona sama definuje jako „územní monopol“ na provádění inseminace poté, co ve své odpovědi na odůvodněné stanovisko Komise uvedla, že povinnost inseminátora uzavřít dohodu se schválenou inseminační stanicí byla „přímým důsledkem zákonné výlučnosti oblasti“, která byla inseminační stanici přiznána.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-389/05 the AICs an ‘exclusive right’ which the French Government itself defines as a ‘geographical monopoly’ on insemination, after stating, in its response to the Commission’s reasoned opinion, that the requirement that the inseminator enter into an agreement with an authorised AIC was ‘the direct consequence of the exclusive rights over the defined area’ which had been conferred on the latter.
stanice, ve skutečně nezávislé podobě, což by ostatně bylo v rozporu s výše uvedenou výlučností.
of insemination services by operators other than the AICs in a truly independent manner, and that would, moreover, have been incompatible with the abovementioned exclusive rights.
Spíše se jeví, že tyto subjekty, které neposkytují uvedené služby v soutěži s inseminačními stanicemi na základě profesního vztahu založeného se zákazníkem-cho-vatelem, mohly – za předpokladu, že mají příslušnou licenci – provádět inseminaci jako samostatně výdělečně činní spolupracovníci samotné inseminační stanice 31.
It actually appears that, far from providing that service in competition with the AIC, and on the basis of a professional relationship established with a client breeder, provided they held the requisite licence, such operators were in fact able to carry out insemination as collaborators — albeit independent collaborators — of the AIC itself. 31
Jsem proto toho názoru, že dotčené dva aspekty musí být posuzovány společně, jak pro účely posouzení existence omezení svobody usazování a volného pohybu služeb, tak pro posouzení důvodů, které francouzská vláda uplatňuje pro odůvodnění těchto případných omezení.
I am, therefore, of the opinion that the two aspects in question must be considered together, both for the purpose of determining whether there is any restriction of freedom of establishment and the freedom to provide services, and for the purpose of assessing the reasons invoked by the French Government to justify any such restrictions.
Povinnost uzavřít dohodu s inseminačním centrem za účelem získání licence inseminátora, spíše než aby posílila územní výlučnost poskytnutou inseminačním stanicím, představuje podle mého názoru neoddělitelný prvek v rámci systému, který tím, že vyhradil službu inseminace schváleným inseminačním stanicím, přesto umožnil, že inseminace mohla být uskutečňována v rámci monopolu, a nikoliv mimo něj i kvalifikovanými osobami, které nejsou součástí personálu inseminační stanice.
Therefore, rather than reinforcing, as the Commission claims, the exclusive rights over a defined geographical area conferred on the AICs, the requirement that an agreement be entered into with the AIC as a prerequisite for obtaining an inseminator’s licence, is, in my view, an inherent part of those exclusive rights in the context of a system that, by reserving the insemination service for the authorised AICs, in any event sought to ensure that insemination activities could also be carried out, within — and not outside — the framework of those exclusive rights, by qualified persons who were not necessarily on the staff of an AIC.
Francouzská vláda ve svých písemnostech ostatně jasně uvádí, že článek L.653-7 zemědělského zákoníku přiznával
Furthermore, in its written pleadings, the French Government clearly states that Article L. 653-7 of the Rural Code accorded
31 — Podle článku 4 nařízení ministra zemědělství, výživy, rybolovu a venkova ze dne 20. února 2003 o poplatcích za inseminaci skotu prováděnou schválenými inseminačními stanicemi (JORF ze dne 23. února 2003, s.
31 — Under Article 4 of the Decree of the Minister for Agriculture, Food, Fisheries and Rural Affairs of 20 February 2003 concerning the charges for insemination carried out on cattle by authorised artificial insemination centres (JORF of 23 February 2003, p.
3290), náklady inseminace byly fakturovány inseminačními stanicemi chovatelům, bez ohledu na skutečnost, zda osoba, která inseminaci provedla, byla zaměstnancemnebo osobou samostatně výdělečně činnou.
3290), the cost of the insemination was invoiced to the breeders by the AIC, regardless of whether the person who had carried out the insemination was an employee or an independent operator.
Jak již bylo řečeno, právo Společenství obecně nezakazuje členským státům, aby konkrétní hospodářskou činnost podřídily monopolu.
As is well known, Community law does not generally prohibit the Member States from making a specific economic activity subject to a monopoly.
86 odst. 1 ES, ze kterého tím, že obecně zakazuje členským státům, aby pro veřejné podniky nebo podniky, kterým členské státy přiznávají zvláštní nebo výlučná práva, přijímaly nebo ponechávaly v platnosti opatření odporující pravidlům Smlouvy o ES, nutně vyplývá, že členské státy mohou udělit
That is borne out by Article 31 EC in particular, for Article 31(1) simply requires the adjustment of any State monopolies of a commercial character; it is further borne out by Article 86(1) EC which, by generally prohibiting the Member States from enacting or maintaining in force, in relation to public undertakings to which Member States grant special or exclusive rights, any measures contrary to the rules contained in the EC Treaty, necessarily implies that the Member States may accord
KOMISE v. FRANCIE určitým podnikům výlučná práva a poskytnout jim monopol 32.
COMMISSION v FRANCE certain undertakings exclusive rights and grant them a monopoly.
každý soukromý chovatel mohl požádat inseminační stanici ve své oblasti, aby mu dodalo sperma z produkční stanice podle jeho výběru bez ohledu na to, zda se nacházela ve Francii, či v zahraničí 35.
32 ficial reproduction of cattle, indirectly established a monopoly hindering the free movement of goods, since any private breeder was free to request the AIC for his area to supply him with semen from a production centre of his choice, whether situated in France or abroad. 35
Jak Soudní dvůr nicméně uvedl, neznamená to, že všechna zvláštní a výlučná práva jsou nezbytně v souladu se Smlouvou 33.
As the Court has explained, however, that does not mean that all special and exclusive rights are necessarily compatible with the EC Treaty. 33
V uvedené věci Soudní dvůr shledal, po analýze francouzských právních předpisů, které zřídily inseminační stanice oprávněné působit výlučně na stanoveném území a umožnily jim, aby chovatelům fakturovaly dodatečné náklady za dodávky spermatu pocházejícího z produkčních stanic zvolených chovateli, že taková právní úprava, i když inseminačním stanicím umožňovala fakturovat tyto náklady, nevedla k tomu, že by byly požadovány nepřiměřené náklady a bylo zneužito jejich dominantní postavení 36.
In that case, analysing the French legislation which set in place AICs authorised to operate exclusively in a defined zone, allowing them to require breeders who requested the AICs to provide them with semen from other production centres to pay the additional costs entailed by that choice, the Court found that although it left to the AICs the task of calculating those costs, that legislation did not lead the centres to charge disproportionate costs and thereby abuse their dom -inant position. 36
Právě v souvislosti s monopoly na poskytování služeb, jako jsou ty, o kterých Soudní dvůr určil, že vyplývají z územní výlučnosti přiznané schváleným inseminačním stanicím sporným vnitrostátním systémem, Soudní dvůr uvedl, že i když nespadají do působnosti článku 37 Smlouvy ES, který se týká obchodu se zbožím, jsou neslučitelné se zásadou volného pohybu zboží uvedenou v článku 30 Smlouvy, pokud mají nepřímý vliv na uvedený obchod tím, že diskriminují dovážené výrobky ve prospěch výrobků tuzemského původu 34.
Specifically with reference to monopolies on the provision of services, such as those which, it has been determined, result from the exclusive rights over a defined geographical area conferred on the authorised AICs by the national rules at issue, the Court has held that, even though they are not caught by Article 37 of the EC Treaty, which relates to trade in goods, they are incompatible with the principle of the free movement of goods under Article 30 of the EC Treaty, if they have an indirect influence on that trade by discriminating against imported products to the benefit of products of domestic origin.
Soudní dvůr ve svém rozsudku ve věci Societé coopérative d’amélioration de l’élevage et d’insemination artificielle du Béarn zejména shledal, že okolnosti, které jsou zdůrazněny v předkládacím rozsudku, a které se objevily v průběhu řízení před Soudním dvorem, nestačily pro úvahu, že právní předpisy takového druhu, které ve Francii upravovaly umělou inseminaci skotu, které poskytovaly územní monopol inseminačním stanicím, nepřímo založily monopol, který brání volnému pohybu zboží, jelikož
34In its judgment in Société coopérative d’amélioration de l’élevage et d’insémination artificielle du Béarn, in particular, the Court found that the circumstances referred to by the national court and those which had come to light in the course of the proceedings before the Court of Justice were not sufficient to support the view that legislation of the kind which, in France, governs the arti-
32 — Rozsudek ze dne 23. října 1997, Komise v. Francie (C-159/94, Recueil, s. I-5815, bod 44).
32 — Case C-159/94 Commission v France [1997] ECR I-5815, paragraph 44.
35 — Výše citovaný rozsudek Societé coopérative d’amélioration de l’élevage et d’insémination artificielle du Béarn, body 11 a 12, a na které je rovněž odkazováno ve výše citovaném rozsudku Gervais a další (bod 37), kde Soudní dvůr objasnil, že otázka, zda fungování schválených stanic v praxi vedlo, pokud jde o dovezené sperma, k diskriminaci v rozporu s článkem 30 Smlouvy, předpokládalo posouzení relevantních skutkových okolností, které přísluší předkládajícímu soudu (jednalo se totiž, jako ve výše uvedené věci Societé coopérative d’amélioration de l’élevage et d’insémination artificielle du Béarn, o řízení o předběžné otázce a nikoliv, jakoje tomu v projednávané věci, o řízení pro nesplnění povinnosti).
35 — Société coopérative d’amélioration de l’élevage et d’insémination artificielle du Béarn, cited in footnote 3, paragraphs 11 and 12, also mentioned in Gervais and Others, cited in footnote 3, paragraph 37, in which the Court made it clear that the question whether the operation of the authorised centres in practice involved discrimination against the imported semen, contrary to Article 30 of the EC Treaty, requires an assessment of the material facts which falls within the jurisdiction of the national court (in point of fact, as in Société coopérative d’amélioration de l’élevage et d’insémination artificielle du Béarn, that case concerned a reference for a preliminary ruling and not, as in this case, proceedings for failure by a State to fulfil its obligations).
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-389/05
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-389/05 precedent set by its judgment in Sacchi, 38that ‘Community law does not prevent the
V tomto řízení je Soudní dvůr žádán, aby rozhodl – v této věci přímo (jelikož se nejedná o žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, nýbrž o žalobu pro nesplnění povinnosti) o slučitelnosti sporného vnitrostátního systému, který zavedl řadu územních monopolů na poskytování služeb, s jinými ustanoveními Smlouvy, a sice s těmi, která zaručují svobodu usazování a volný pohyb služeb ve Společenství (články 43 ES a 49 ES).
In these proceedings, the Court is asked to rule, directly on this occasion (this not being a request for a preliminary ruling but an action for a declaration that a State has failed to fulfil an obligation), whether the national rules at issue, which have established a number of territorial monopolies on the provision of services, are compatible with other provisions of the EC Treaty, such as those which guarantee freedom of establishment and the freedom to provide services within the Community (Articles 43 EC and 49 EC).
V důsledku toho skutečnost, že ve výše citovaných rozsudcích Soudní dvůr neurčil, že dotčený systém byl neslučitelný s ustanoveními Smlouvy, která byla uplatňována v uvedených rozsudcích, nikterak neznamená, že by rozsudek, kterým by se vyhovělo v tomto řízení žalobě Komise, byl v rozporu s judikaturou Soudního dvora.
Consequently, the fact that, in the abovementioned judgments, the Court was not able to identify ways in which those rules were incompatible with the provisions of the EC Treaty certainly does not imply that a finding in favour of the Commission in these proceedings would be incompatible with the Court’s caselaw.
Tak mohl Soudní dvůr dojít v rozsudku ve věci Läärä a další 40k závěru, že vnitros-
That was how, in its judgment in Läärä and Others, 40 the Court was able to conclude
Možnost Soudního dvora podle článků 43 ES a 49 ES přezkoumat, zda skutečnost, že členský stát uděluje výlučná práva provozovat hospodářské činnosti, je legitimní, z hlediska práva Společenství, není zpochybňována.
There is no doubt that it is open to the Court to ascertain, on the basis of Articles 43 EC and 49 EC, whether the conferring by a Member State of exclusive rights to engage in economic activities is compatible with Community law.
tátní právní předpisy, které zakazují, aby jiná osoba nežli oprávněný veřejný orgán provozovala výherní automaty, které nezahrnují žádnou diskriminaci na základě státní příslušnosti a použijí se bez rozdílu na provozovatele, kteří mohou mít zájem na uvedené činnosti bez ohledu na to, zda jsou usazení v dotčeném členském státu či v jiném členském státu, představuje překážku volnému pohybu služeb ve smyslu článku 59 Smlouvy tím, že přímo, či nepřímo brání provozovatelům z jiných členských států, aby takové přístroje nabízeli veřejnosti, a musí proto, pokud mají být slučitelné se Smlouvou o ES,
that national legislation prohibiting any person other than the licensed public body from running the operation of slot machines, which involves no discrimination on grounds of nationality and applies without distinction to operators who might be interested in that activity, whether they are established in the Member State concerned or in another Member State, constitutes an impediment to the freedom to provide services in that it directly or indirectly prevents operators in other Member States from themselves making such machines available to the public, and must, therefore, if it is to be compatible with the EC Treaty, if it does not fall within