natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Soud provedl společný přezkum prvního žalobního důvodu a první části druhého důvodu a v bodech 47 až 50 napadeného rozsudku měl pod nadpisem „K významu nedostatků zjištěných Komisí“ za to, že odchylky mezi vykázanou plochou a plochou GIS, zjištěné ve fázi administrativní kontroly, představují nedostatky ukazující na případné nesrovnalosti v žádostech o podporu, které s sebou nesou riziko ztráty pro EZOZF.
Carrying out a joint examination of the first plea and the first part of the second plea, the Court of First Instance found, in paragraphs 47 to 50 of the judgment under appeal, under the heading ‘Seriousness of the anomalies detected by the Commission’, that the discrepancies between the area declared and the GIS area, discovered at the administrative checking stage, constituted anomalies indicating potential irregularities in aid applications involving a risk of loss for the EAGGF.
Soud v bodě 49 uvedeného rozsudku uvedl, že předpisy platné v rozhodné době neukládaly členským státům povinnost používat GIS.
The Court of First Instance stated in paragraph 49 of that judgment that the legislation in force at the relevant time did not require Member States to use a GIS.
Nicméně rozhodl, že belgické orgány tím, že se GIS vybavily dříve, než se stal povinným nebo překonaným z důvodu obecného rozšíření dálkového průzkumu družicovou kontrolou, měly k dispozici kontrolní nástroj způsobilý poskytnout relevantní údaje překračující
However, it held that, by adopting a GIS at an early stage before it was made compulsory or obsolete as a result of widespread satellite monitoring the Belgian authorities had adopted a monitoring instrument capable of supplying relevant information
Podle Soudu Komise nemohla nepřihlédnout k tomuto poznatku zakládajícímu existenci vážných a důvodných pochybností, jasně ukazujících na riziko ztráty na straně EZOZF, a to pouze z důvodu, že systém, který je odhalil, nebyl povinný nebo nesloužil k tomuto účelu.
In the view of the Court, the Commission could not ignore this element establishing the existence of serious and reasonable doubt, which clearly indicated a risk of loss for the EAGGF, simply because the system which detected it was not compulsory or was not intended for that purpose.
Soud dále v bodě 52 napadeného rozsudku připustil, že právní úprava platná v rozhodné době výslovně členským státům neukládala povinnost uplatnit způsoby kontroly stanovené Komisí v její souhrnné zprávě.
The Court of First Instance then accepted, at paragraph 52 of the judgment under appeal, that the legislation in force at the relevant time did not expressly require Member States to use the inspection procedures prescribed by the Commission in its summary report.
Nicméně, podle odůvodnění Soudu založeného v tomto ohledu na judikatuře vyplývající z rozsudků Soudního dvora ze dne 12. června 1990, Německo v. Komise (C-8/88, Recueil, s. I-2321, bod 16), a ze dne 14. dubna 2005, Španělsko v. Komise (C-468/02, bod 35), tyto povinnosti reagovat na nedostatky zjištěné GIS vyplývaly, případně implicitně, z platné právní úpravy, podle které členským státům přísluší zřídit účinný systém kontroly a dozoru.
However, according to the Court’s reasoning, based on Case C-8/88 Germany v Commission [1990] ECR I-2321, paragraph 16, and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 35, those obligations to take action in response to anomalies detected by a GIS stemmed, in some cases implicitly, from the rules in force, whereby it is for the Member States to organise an effective system of checks and supervision.
Soud v bodech 53 a 54 napadeného rozsudku upřesnil, že z této právní úpravy vyplývá, že členské státy mají povinnost zřídit soubor správních kontrol a kontrol na místě umožňujících zajistit, že věcné a formální podmínky poskytnutí podpor jsou řádně dodrženy.
The Court of First Instance stated in paragraphs 53 and 54 of the judgment under appeal that it followed from those rules that Member States are required to organise a series of administrative and on-the-spot checks to ensure that the substantive and formal conditions for granting aid are correctly observed.
Krom toho Soud uvedl, že z judikatury rovněž vyplývá, že administrativní kontrolu, která předchází kontrolám na místě, je třeba provést tak, aby umožnila vnitrostátním orgánům vyvodit všechny možné závěry, jistoty nebo pochybnosti ohledně dodržení podmínek pro poskytnutí podpor (viz zejména rozsudek ze dne 3. října 1996, Německo v. Komise, C-41/94, Recueil, s. I-4733, bod 17, a výše uvedený rozsudek ze dne 14. dubna 2005, Španělsko v. Komise, bod 40).
Moreover the Court pointed out that it was also clear from caselaw that the administrative checks preceding on-the-spot checks must be carried out in such a way as to enable the national authorities to draw all possible conclusions, be they matters of certainty or of doubt, regarding compliance with the conditions for granting aid (see in particular Case C-41/94 Germany v Commission [1996] ECR I-4733, paragraph 17, and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 40).
Soud měl poté v bodě 55 napadeného rozsudku za to, že v případě jasného identifikování rizika ztráty EZOZF při správní kontrole odpovídá nečinnost belgických orgánů zcela jasně nepřijetí kontrolních opatření implicitně nezbytných pro dodržení výslovných pravidel platných v rozhodné době.
The Court then found in paragraph 55 of the judgment under appeal that, faced with the risk of loss for the EAGGF clearly identified during the administrative check, inaction on the part of the Belgian authorities would clearly amount to a failure to adopt the controls implicitly required in order to comply with one of the explicit rules in force at the relevant time.
Soud z toho v bodě 57 napadeného rozsudku vyvodil, že belgické orgány tedy měly povinnost reagovat na nedostatky odhalené GIS.
The Court concluded in paragraph 57 of the judgment under appeal that the Belgian authorities were therefore required to take action in response to the anomalies detected by the GIS.
Přitom, pokud jde o opatření přijatá Belgickým královstvím, měl Soud v bodě 62 napadeného rozsudku za to, že za těchto podmínek a vzhledem ke skutečnostem zjištěným při ověřováních provedených v průběhu měsíce května roku 2001 mohla mít Komise vážné pochybnosti ohledně správnosti vykázaných ploch a účinnosti provedených kontrol.
With regard to the measures adopted by the Kingdom of Belgium, the Court found in paragraph 62 of the judgment under appeal that, in those circumstances and in view of the facts established during the checks carried out in May 2001, the Commission was entitled to entertain serious doubts as to whether the areas declared were correct and whether the checks carried out were effective.
Dále, v bodech 65 až 70 napadeného rozsudku Soud přijal argument Komise, podle kterého z důvodu opožděného zanesení údajů do GIS mohly určité spisy uniknout kontrole na místě.
In paragraphs 65 to 70 of the judgment under appeal, the Court accepted the Commission’s argument that owing to the late input of the data into the GIS some files had escaped on-the-spot checking.
Soud měl zejména za to, že:
The Court held in particular:
„69 Vzhledem k tomu, že belgická vláda nepředložila relevantní skutečnosti umožňující vyvrátit zjištění Komise ohledně neexistence kontroly na místě z důvodu opožděného zanesení údajů, je nutno dojít k závěru, že se určitý počet spisů nestal předmětem takové kontroly (viz v tomto smyslu rozsudek Soudního dvora ze dne 10. listopadu 2005, Itálie v. Komise, C-307/03, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, body 33 až 35).
‘69 As the Belgian Government has failed to adduce relevant evidence to overturn the Commission’s findings regarding the absence of on-the-spot checks because of late input of data, the conclusion must be drawn that a number of files escaped such checking (see to that effect Case C-307/03 Italy v Commission, not published in the ECR, paragraphs 33 to 35).
70 Tento závěr není zpochybněn skutečností, že žádný předpis týkající se EZOZF nestanovoval zanesení grafických údajů před 31. srpnem každého roku.
70 That finding is not called into question by the fact that no provision relating to the EAGGF required graphic data to be entered before 31 August of each year.
Neexistence výslovně zakotvených povinností totiž nezpůsobuje odstranění pochybností vzniklých z důvodu neexistence kontroly na místě.
The absence of express obligations is not capable of dispelling doubts arising from the absence of on-the-spot checks.
V každém případě, vzhledem k tomu, že toto zpoždění způsobuje neexistenci kontroly, porušuje obecnou povinnost moci přistoupit k takovým kontrolám.
In any event, since that delay leads to an absence of checks, it infringes the general obligation to be in a position to carry out such checks.
Stejně tak skutečnost,
Also, the fact that on-the-spot checks were conducted after 31
BELGIE v. KOMISE že kontroly na místě byly prováděny po 31. srpnu a přivodily opravy neznamená, že byly provedeny všechny nezbytné kontroly, a neprokazuje, že tyto kontroly na místě vyplývaly z účinné analýzy rizik provedené po 31. srpnu.“
August and gave rise to corrections does not mean that all the necessary checks were carried out and does not show that such on-the-spot checks were the result of an effective risk analysis carried out after 31 August.’
Soud tak došel v bodech 71 a 72 tohoto rozsudku k závěru, že žalující členský stát nepředložil dostatečné důkazy umožňující vyvrátit závažné a důvodné pochybnosti Komise týkající se spolehlivosti kontrol vzniklé na základě nedostatečného zohlednění nedostatků odhalených GIS a neexistence kontroly.
Hence, the Court concluded, in paragraphs 71 and 72 of that judgment, that the applicant Member State had not adduced sufficient evidence to allay the Commission’s serious and reasonable doubts regarding the reliability of the checks, those doubts arising from the failure to take sufficient account of the anomalies detected by the GIS and the absence of checks.
Soud měl proto za to, že Komise byla oprávněna uplatnit finanční opravu.
It therefore considered that the Commission was entitled to apply a financial correction.
Za těchto podmínek tak byly první žalobní důvod, stejně jako první část druhého důvodu, zamítnuty.
In those circumstances, the first plea and the first part of the second plea were rejected.
Co se týče druhé části druhého žalobního důvodu, vycházející z neexistence skutečného rizika ztráty EZOZF a třetího žalobního důvodu, vycházejícího z nepřiměřené výše paušální opravy s ohledem na újmu, kterou EZOZF ve skutečnosti utrpěl, kterými se Soud rozhodl zabývat společně, Soud nepřijal způsob výpočtu předložený Belgickým královstvím pro prokázání údajně nepřiměřené povahy uplatněných finančních oprav.
As regards the second part of the second plea, alleging an absence of real risk of loss for the EAGGF, and the third plea, alleging that the flatrate correction is disproportionate to the loss actually suffered by the EAGGF, which the Court of First Instance decided to deal with jointly, the latter did not accept the method of calculation put forward by the Kingdom of Belgium to demonstrate the allegedly disproportionate nature of the financial corrections applied.
V bodech 88 a 90 napadeného rozsudku zejména zdůraznil, že extrapolace předložené belgickou vládou, které měly prokázat maximální újmu utrpěnou EZOZF, nezohledňují vrácení bezdůvodně vyplacených částek a že není možné zjistit, zda zahrnují spisy, které byly předmětem opožděného zanesení údajů.
It stated in particular, in paragraphs 88 and 90 of the judgment under appeal, that the extrapolations submitted by the Belgian Government, designed to show the maximum loss sustained by the EAGGF, failed to take into account the recovery of undue payments, and that it was impossible to know whether or not they included the files that were entered into the system late.
Jelikož tento členský stát nemohl prokázat maximální újmu, kterou EZOZF utrpěl, vyvodil z toho Soud v bodech 92 a 93 napadeného rozsudku, že Komise mohla právem uložit paušální opravu a že vzhledem k tomu, že tato oprava byla stanovena na nejnižší pokyny stanovené úrovni, tj. 2 %, a Belgické království tyto pokyny nezpochybnilo, nemohla tato oprava již z povahy věci porušit zásadu proporcionality.
Since that Member State was unable to show the maximum loss sustained by the EAGGF, the Court concluded in paragraphs 92 and 93 of the judgment under appeal that the Commission was entitled to impose a flatrate correction and that, as that correction had been set at 2%, the lowest rate provided for in the Guidelines, and the Guidelines had not been challenged by the Kingdom of Belgium, that correction could not by definition have infringed the principle of proportionality.
Soud tedy zamítl druhou část druhého žalobního důvodu, jakož i třetí žalobní důvod.
The Court therefore rejected the second part of the second plea and the third plea.
Za těchto podmínek došlo k zamítnutí žaloby a Belgickému království byla uložena náhrada nákladů řízení.
In those circumstances, the application was dismissed and the Kingdom of Belgium was order to pay the costs.
IV – Návrhová žádání účastníků řízení
IV — Forms of order sought
Tímto kasačním opravným prostředkem Belgické království navrhuje, aby Soudní dvůr:
In this appeal, the Kingdom of Belgium is asking the Court of Justice:
– zrušil napadený rozsudek a sporné rozhodnutí;
— to set aside the judgment under appeal and annul the contested decision;
– podpůrně, zrušil napadený rozsudek a na základě své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci snížil finanční opravu na částku 1 491 085 eur;
— in the alternative, to set aside the judgment under appeal and, under its unlimited jurisdiction, to reduce the financial correction to EUR 1 491 085;
– podpůrněji, zrušil napadený rozsudek a vrátil věc Soudu;
— in the further alternative, to set aside the judgment under appeal and refer the case back to the Court of First Instance;
– uložil Komisi náhradu nákladů řízení před Soudem a před Soudním dvorem.
— to order the Commission to pay the costs incurred before the Court of First Instance and the Court of Justice.
Ve své kasační odpovědi Komise navrhuje, aby byl kasační opravný prostředek zamítnut a Belgickému království byla uložena náhrada nákladů řízení.
The Commission contends that the Court should dismiss the appeal and order the Kingdom of Belgium to pay the costs.
V – Důvody kasačního opravného prostředku
V — The grounds of the appeal
Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje Belgické království v podstatě pět důvodů zrušení napadeného rozsudku, které vycházejí:
In support of its appeal, the Kingdom of Belgium puts forward in essence five grounds on which the judgment under appeal should be set aside, alleging respectively:
– ze zkreslení skutečností;
— distortion of the facts;
– z porušení povinnosti odůvodnění;
— infringement of the obligation to provide adequate reasons;
– z porušení zásady proporcionality a
— infringement of the principle of proportionality; and
– z nesprávného právního posouzení týkajícího se neexistence pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci náležející soudům Společenství ohledně výše finančních oprav stanovených Komisí v souvislosti s EZOZF.
— an error of law concerning the absence of unlimited jurisdiction on the part of the Community Courts concerning the amounts of financial corrections imposed by the Commission in respect of the EAGGF.
A – K prvnímu důvodu, vycházejícímu ze zkreslení skutečností
A — First ground of appeal: distortion of the facts
Belgické království tvrdí, že se Soud dopustil zkreslení skutečností tím, že v bodě 47 napadeného rozsudku zejména konstatoval, že „pokud GIS během administrativní kontroly ukazuje, že plocha vykázaná v žádosti o podporu je větší než plocha GIS, představuje takový rozdíl nedostatek, který svědčí o případné nesrovnalosti této žádosti“, jelikož „pokud plocha GIS odpovídá spíše skutečné ploše než ploše vykázané v žádosti o podporu, pak platba podpory na plochu v závislosti na ploše uvedené v žádosti představuje neoprávněnou platbu ve prospěch žadatele, a tudíž ztrátu pro EZOZF“.
The Kingdom of Belgium submits that the Court of First Instance distorted the facts in finding in particular, in paragraph 47 of the judgment under appeal, that ’where the GIS shows, during the administrative checks, that the area declared in an aid application is greater than the GIS area, that discrepancy constitutes an anomaly indicating a potential irregularity in that application’, since, ’if the GIS area corresponds more closely to the actual area than the area declared in the aid application, the payment of area aid on the basis of the area claimed leads to undue payment to the applicant and hence a loss for the EAGGF.’
Takové tvrzení je znakem mylného chápání fungování GIS zavedeného Belgickým královstvím.
Such an assertion demonstrates a misunderstanding as to how the GIS set up by the Kingdom of Belgium functions.
Podle něho představuje zkreslení skutečností, jelikož Soud považuje GIS za nástroj měření, které se blíží spíše skutečným údajům o ploše než údajům vykázaným zemědělci, a že v důsledku toho tento sytém umožňuje zjistit nedostatky a jasně identifikovat nebezpečí ztrát pro EZOZF.
According to the appellant, it constitutes a distortion of the facts in so far as the Court of First Instance considers the GIS to be a measuring instrument providing data that is closer to the actual area data than the data declared by the farmers and that that system consequently made it possible to detect anomalies and identify clearly risks of losses for the EAGGF.
Přitom podle tohoto členského státu slouží GIS pouze k identifikaci zemědělských pozemků a zjištění jejich překrývání, jakož i dvojích vykázání, aniž by umožňoval stanovit skutečnou plochu pozemků, zejména z důvodu stáří některých použitých snímků.
According to that Member State, the GIS served only to identify agricultural parcels and to detect overlapping parcels and duplicate declarations and did not enable the actual areas of the parcels to be determined, in particular because some of the photographic images used were old.
Komise naopak tvrdí, že se Soud v bodě 47 napadeného rozsudku nedomníval, že by byl GIS nástrojem měření, ale to, že rozpor mezi vykázanou plochou a plochou GIS umožňuje vznik vážných pochybností ohledně skutečného stavu plochy vykázané zemědělcem.
The Commission for its part contends that the meaning the Court intended to convey in paragraph 47 of the judgment under appeal was not that the GIS was a measuring instrument but that the difference between the areas declared and the GIS areas raised serious doubts as to the accuracy of the areas declared by the farmers.
Mimoto cíl vytyčený GIS Belgickým královstvím je s ohledem na požadavky zakotvené čl. 6 odst.
Furthermore, the objective assigned to the GIS by the Kingdom of Belgium is inadequate
BELGIE v. KOMISE administrativní kontrola žádostí zahrnuje zejména křížové kontroly, nedostatečný.
BELGIUM v COMMISSION as regards the requirements laid down by Article 6(2)(a) of Regulation No 3887/92, which provides that the administrative checks on aid applications must include in particular cross-checks.
Použití příslovce „zejména“ nutně znamená, že administrativní kontrola zahrnuje i další opatření nežli jen křížové kontroly.
Use of the phrase ’in particular’ necessarily implies that the administrative checks include measures other than cross-checks.
Je třeba konstatovat, že v bodě 47 napadeného rozsudku vycházel Soud z myšlenky, že pokud je plocha vykázaná v žádosti o podporu větší než plocha GIS, představuje to nedostatek svědčící o možné nesrovnalosti této žádosti.
In paragraph 47 of the judgment under appeal the Court of First Instance proceeded on the basis that, where the area declared in the aid application was greater than the GIS area, that constituted an anomaly indicating a potential irregularity in that application.
V takovém případě a za předpokladu, že plocha GIS odpovídá více skutečné rozloze nežli plocha uvedená v žádosti o podporu, chtěl totiž Soud pouze konstatovat, že za takových okolností může platba podpory na plochu v závislosti na vykázané ploše způsobit výplatu neoprávněné částky ve prospěch žadatele, a v důsledku toho ztrátu pro EZOZF.
In such a case and assuming the GIS area corresponded more closely to the actual area than the area declared in the aid application, the Court of First Instance merely intended to make the point that in those circumstances the payment of area aid on the basis of the area declared could lead to an undue payment to the applicant and, hence, a loss to the EAGGF.
Soud nicméně v žádném případě netvrdil, že GIS představuje spolehlivý nástroj měření, jak mu vytýká Belgické království.
However, the Court of First Instance did not state that the GIS constituted a reliable measuring instrument, as the Kingdom of Belgium appears to allege.
V odpověď na tvrzení tohoto členského státu týkající se nepřesnosti údajů GIS naproti tomu v bodě 48 napadeného rozsudku zdůraznil, že nepřesnost těchto údajů je nečiní nevýznamnými, ale naopak znamená, že nelze vyloučit riziko ztráty pro EZOZF.
Responding to that Member State’s assertions regarding the lack of precision of GIS data, on the contrary it stated in paragraph 48 of the judgment under appeal that the lack of precision of such data did not mean they were unimportant, but rather implied that the risk of loss for the EAGGF could not be discounted.
Soud tak uznal nepřesnost údajů GIS.
The Court thus acknowledged that the GIS data lacked precision.
Soud nicméně konstatoval, že taková nepřesnost neumožňuje zjistit, zda je tato ztráta skutečná, či nikoliv, a vyvodil z toho, že takto zjištěné nedostatky znamenají riziko ztráty pro EZOZF.
Nevertheless, making the point that such lack of precision meant it was not possible to know whether or not such loss had actually been incurred, it concluded that the anomalies thus revealed indicated a risk of loss for the EAGGF.
Soud ve skutečnosti, zejména v bodě 49 napadeného rozsudku, směřoval k tomu, že považoval GIS nikoliv za nástroj měření, ale za nástroj kontroly, prostřednictvím kterého mohou být posuzovány vykázané plochy.
In fact, in paragraph 49 of the judgment under appeal in particular, the Court of First Instance inclined to regard the GIS not as a measuring instrument but as an instrument for checking, whereby areas declared could be determined.
Nezamýšlel tak přisoudit údajům o ploše GIS větší spolehlivost než údajům vyplývajícím z žádostí o podporu.
It did not therefore intend to attribute greater reliability to GIS area data than to data contained in aid applications.
Co se týče schopnosti GIS odhalovat nedostatky, je třeba konstatovat, že jak vykázané plochy, tak plochy GIS vyplývají v konečném důsledku z výkazů zemědělců, jelikož prvně uvedené odpovídají plochám uvedeným těmito zemědělci ve formuláři žádosti o podporu a plochy uvedené na druhém místě vyplývají z manuálního vyznačení provedeného těmito zemědělci na leteckých snímcích.
As regards the capacity of the GIS to detect anomalies, both the areas declared and the GIS areas were ultimately derived from the declarations made by farmers, the areas declared being those indicated by the latter on the aid application forms, the GIS areas being those resulting from the hand-written markings made by the latter on aerial photographic images.
Přitom při neexistenci kontroly na místě nebo jakéhokoliv doplňkového ověřování nelze ani vykázané plochy, ani plochy poskytnuté GIS potvrdit jako přesné.
In the absence of on-the-spot checks or any other additional checks, neither the areas declared nor those extracted from the GIS could be confirmed as accurate.
Proto může rozpor mezi těmito dvěma zdroji informací představovat nedostatek (viz v tomto smyslu rozsudky Soudního dvora ze dne 19. září 2002, Německo v. Komise, C-377/99, Recueil, s. I-7421, bod 48, jakož i ze dne 12. ledna 2006, Německo v. Komise, C-183/03, body 61 a 62).
Therefore, a contradiction between those two sources of information was likely to constitute an anomaly (see, to that effect, Case C-377/99 Germany v Commission [2002] ECR I-7421, paragraph 48, and Case C-183/03 Germany v Commission [2006] ECR I-2, paragraphs 61 and 62).