natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„1) Podle zásad rovnocennosti a efektivity je vnitrostátní soud povinen použít přímo účinná ustanovení práva Společenství, pokud mu k tomu nebyla sice ve vnitrostátním právu stanovena žádná výslovná příslušnost, ale je-li příslušný pro použití později k takovému ustanovení přijatého vnitrostátního prováděcího zákona a pokud by se jednotlivec mohl jinak přímo dovolávat takových ustanovení pro období před přijetím vnitrostátního prováděcího zákona pouze před ostatními vnitrostátními soudy a pouze za méně výhodných podmínek.
(1) In accordance with the principles of equivalence and effectiveness, a national court is required to apply directly effective provisions of Community law where, although it has not been given express jurisdiction to do so under domestic law, it does have jurisdiction to apply national transposing legislation enacted subsequently in respect of those provisions, and, in respect of the period before that legislation was enacted, individuals would otherwise be able to rely directly on those provisions only before other domestic courts and only on less favourable terms.
2) Na rozdíl od ustanovení 5 bodu 1 rámcové dohody o pracovních smlouvách na dobu určitou v příloze směrnice 1999/70/ES splňuje ustanovení 4 bod 1 této rámcové dohody všechny podmínky pro své přímé použití.
(2) Unlike Clause 5(1) of the framework agreement on fixedterm work annexed to Directive 1999/70/EC, Clause 4(1) of the Framework Agreement does satisfy all the requirements for its direct application.
3) Článek 10 ES a čl. 249 třetí pododstavec ES ve spojení s ustanovením 5 bodem 1 rámcové dohody o pracovních smlouvách na dobu určitou nebrání členskému státu jakožto zaměstnavateli, aby v období mezi uplynutím lhůty k provedení směrnice 1999/70 a jejím skutečným provedením do vnitrostátního práva obnovil jednotlivé pracovní smlouvy na dobu určitou na poměrně dlouhé časově omezené období.
(3) Article 10 EC and the third paragraph of Article 249 EC, in conjunction with Clause 5(1) of the framework agreement on fixedterm work, do not preclude a Member State, in its capacity as employer, from renewing individual fixedterm employment contracts for relatively extended fixed terms in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date of its actual transposition into domestic law.
4) K pracovním podmínkám ve smyslu ustanovení 4 rámcové smlouvy o pracovních smlouvách na dobu určitou náleží také podmínky pracovní smlouvy, které se týkají odměn.
(4) ‘Employment conditions’ within the meaning of Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work include conditions of an employment contract that relate to remuneration.
Totéž platí pro podmínky pracovní smlouvy, které se týkají důchodového zabezpečení, pokud mají povahu starobního důchodu nebo profesního starobního důchodu poskytovaného zaměstnavatelem.“
The same applies to conditions of an employment contract concerning pensions, provided that the latter are in the nature of a retirement or occupational pension awarded by the employer.
15. dubna 2008*
15 April 2008 *
Ve věci C-268/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Labour Court (Irsko) ze dne 12. června 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 19. června 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Labour Court (Ireland), made by decision of 12 June 2006, received at the Court on 19 June 2006, in the proceedings
Impact proti
Impact v
ROZSUDEK ZE DNE 15. 4.
JUDGMENT OF 15. 4.
2008 – VĚC C-268/06
2008 — CASE C-268/06
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, A. Rosas, K. Lenaerts (zpravodaj), G. Arestis, U. Lõhmus a L. Bay Larsen, předsedové senátů, P. Kūris, E. Juhász, A. Borg Barthet, J. Klučka a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc-Sławiczek, rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 5. prosince 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, A. Rosas, K. Lenaerts (Rapporteur), G. Arestis, U. Lõhmus and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, P. Kūris, E. Juhász, A. Borg Barthet, J. Klučka and A. Ó Caoimh, Judges,
– za Irsko D. O’Haganem a M. Heneghanem, jako zmocněnci, ve spolupráci s A. Collinsem, SC, jakož i A. Kerrem a F. O’Dubhghaillem, BL,
— Ireland, by D. O’Hagan and M. Heneghan, acting as Agents, assisted by A. Collins SC, and by A. Kerr and F. O’Dubhghaill BL,
– za vládu Spojeného království E. O’Neill, K. Smith a I. Rao, jako zmocněnkyněmi, ve spolupráci s R. Hillem, barrister,
— the United Kingdom Government, by E. O’Neill, K. Smith and I. Rao, acting as Agents, assisted by R. Hill, Barrister,
– za Komisi Evropských společenství M. van Beekem a J. Enegrenem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 9. ledna 2008, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by M. van Beek and J. Enegren, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 9 January 2008, gives the following
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi irskou odborovou organizací Impact, jednající jménem irských státních zaměstnanců, a ministerstvy, která tyto zaměstnance zaměstnávají, ve věci jednak podmínek odměn a důchodového zabezpečení uplatňovaných na tyto zaměstnance z důvodu jejich postavení zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou, a jednak podmínek obnovování některých smluv na dobu určitou jedním z těchto ministerstev.
The reference was made in proceedings brought by the Irish trade union Impact, acting on behalf of Irish civil servants, against the government departments which employ them concerning, first, the pay and pension conditions applied to those civil servants on the basis of their status as fixedterm workers and, second, the conditions for the renewal of certain fixedterm contracts by one of those government departments.
139 odst. 2 ES a jejím účelem je podle jejího článku 1 „provedení rámcové dohody […] uzavřené […] mezi obecnými mezioborovými organizacemi (UNICE, EKOS a CEEP), která je obsažena v příloze“.
Directive 1999/70 is founded on Article 139(2) EC and its purpose, as provided in Article 1, is ‘to put into effect the framework agreement … concluded … between the general crossindustry organisations (ETUC, UNICE and CEEP) annexed hereto’.
Podle čl. 2 prvního pododstavce této směrnice:
According to the first paragraph of Article 2 of the directive:
„Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 10. července 2001 nebo zajistí, aby nejpozději k uvedenému dni sociální partneři zavedli nezbytná opatření dohodou; členské státy musí přijmout veškerá nezbytná opatření, která jim umožní kdykoli zaručit výsledky stanovené touto směrnicí.
‘Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 10 July 2001, or shall ensure that, by that date at the latest, management and labour have introduced the necessary measures by agreement, the Member States being required to take any necessary measures to enable them at any time to be in a position to guarantee the results imposed by this Directive.
Podle článku 3 vstoupila uvedená směrnice v platnost dne 10. července 1999, dnem svého zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.
In accordance with Article 3, the directive entered into force on 10 July 1999, the date of its publication in the Official Journal of the European Communities.
Podle ustanovení 1 rámcové dohody je jejím účelem:
As provided in Clause 1, the purpose of the framework agreement ‘is to:
„a) zlepšit kvalitu práce na dobu určitou zajištěním uplatňování zásady zákazu diskriminace;
(a) improve the quality of fixedterm work by ensuring the application of the principle of non-discrimination;
IMPACT b) vytvořit rámec, který zabrání zneužití vyplývajícímu z použití po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů uzavřených na dobu určitou.“
(b) establish a framework to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships’.
Pokud jde o pracovní podmínky, nesmí být se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou zacházeno méně příznivě než se srovnatelnými zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou pouze z toho důvodu, že mají pracovní smlouvu nebo pracovní poměr na dobu určitou, pokud odlišné zacházení nelze ospravedlnit objektivními důvody.
In respect of employment conditions, fixedterm workers shall not be treated in a less favourable manner than comparable permanent workers solely because they have a fixedterm contract or relation unless different treatment is justified on objective grounds.
Pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou platí stejná kritéria počtu odpracovaných let týkající se určitých pracovních podmínek jako pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou, ledaže je možné rozdílná kritéria počtu odpracovaných let ospravedlnit objektivními důvody.“
Period-of-service qualifications relating to particular conditions of employment shall be the same for fixedterm workers as for permanent workers except where different length-of-service qualifications are justified on objective grounds.’
Ustanovení 5 rámcové dohody, týkající se „[o]patření k předcházení zneužití“, uvádí:
Clause 5 of the framework agreement, relating to ‘[m]easures to prevent abuse’, states:
K předcházení zneužití vznikajícímu využitím po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou, pokud žádná právní opatření pro předcházení zneužití neexistují, zavedou členské státy po konzultaci se sociálními partnery, v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi, nebo sociální partneři, způsobem, který přihlédne k potřebám specifických odvětví nebo kategorií zaměstnanců, jedno nebo více z následujících opatření: a) objektivní důvody ospravedlňující obnovení těchto pracovních smluv a poměrů; b) maximální celkové trvání po sobě jdoucích pracovních smluv a poměrů na dobu určitou; c) počet obnovení těchto smluv a poměrů.
To prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships, Member States, after consultation with social partners in accordance with national law, collective agreements or practice, and/or the social partners, shall, where there are no equivalent legal measures to prevent abuse, introduce in a manner which takes account of the needs of specific sectors and/or categories of workers, one or more of the following measures:
Členské státy po konzultaci se sociálními partnery nebo sociální partneři případně stanoví podmínky, za jakých jsou pracovní smlouvy nebo poměry na dobu určitou: a) považovány za ‚po sobě jdoucí‘;
Member States after consultation with the social partners and/or the social partners shall, where appropriate, determine under what conditions fixedterm employment contracts or relationships:
IMPACT b) považovány za uzavřené na dobu neurčitou.“
(b) shall be deemed to be contracts or relationships of indefinite duration.’
Rámcová dohoda rovněž obsahuje ustanovení 8, týkající se „[p]rováděcí[ch] ustanovení“, jehož bod 5 stanoví:
The framework agreement also contains a clause relating to ‘[p]rovisions on implementation’, which provides, in Clause 8(5):
Směrnice 1999/70 byla do irského právního řádu provedena zákonem z roku 2003 o ochraně zaměstnanců (práce na dobu určitou) [Protection of Employees (Fixed – Term Work) Act 2003, dále jen „zákon z roku 2003“].
Directive 1999/70 was transposed into Irish law by the Protection of Employees (Fixed-Term Work) Act 2003 (‘the 2003 Act’).
Článek 6 zákona z roku 2003 provádí ustanovení 4 rámcové dohody.
Section 6 of the 2003 Act transposes Clause 4 of the framework agreement.
6 odst. 1 uvedeného zákona zaručuje zaměstnancům v pracovním poměru na dobu určitou práva na stejnou odměnu a důchodové zabezpečení, jaká přísluší srovnatelným zaměstnancům v pracovním poměru na dobu neurčitou.
The combined provisions of sections 2(1) and 6(1) of the 2003 Act secure pay and pension rights for fixedterm employees that are equal to those of comparable permanent employees.
Článek 9 zákona z roku 2003 provádí ustanovení 5 rámcové dohody.
Section 9 of the 2003 Act transposes Clause 5 of the framework agreement.
Ve svém odstavci 1 stanoví, že pracovní smlouva na dobu určitou zaměstnance, který k datu přijetí tohoto zákona nebo po jeho přijetí dovršil tři roky nepřetržitého zaměstnání
Section 9(1) provides that the fixedterm contract of an employee who, on or after the passing of the 2003 Act, has completed his or her third year of continuous employment with
Zaměstnavatel se však může z objektivních důvodů odchýlit od povinností vyplývajících z článků 6 a 9 zákona z roku 2003.
An employer may nevertheless derogate from the requirements of sections 6 and 9 of the 2003 Act if there are objective grounds for doing so.
Pojem „objektivní důvody“ je blíže určen v článku 7 tohoto zákona.
The meaning of ‘objective grounds’ is amplified in section 7 of the 2003 Act.
Článek 14 odst. 1 zákona z roku 2003 stanoví, že zaměstnanec nebo odborová organizace, jejímž je členem, může podat žalobu založenou na porušení uvedeného zákona u rights commissioner, který je povinen žalobu přezkoumat a vydat písemné rozhodnutí.
Section 14(1) of the 2003 Act provides that an employee or the trade union of which the employee is a member may present a complaint alleging a breach of the 2003 Act to a Rights Commissioner, who is required to investigate the complaint and give a decision in writing.
Článek 15 zákona z roku 2003 stanoví možnost podat proti rozhodnutí rights commissioner odvolání u Labour Court.
Section 15 of the 2003 Act provides that the parties may bring an appeal before the Labour Court against the decision of a Rights Commissioner.
Proti rozhodnutí vydanému v odvolacím řízení je možno podat opravný prostředek u High Court.
An appeal against the decision of the Labour Court may be brought before the High Court.
Rights commissioners a Labour Court byli zřízeni zákony z roku 1969, respektive z roku 1946 o pracovních poměrech (Industrial Relations Act 1969 a Industrial Relations Act 1946).
The office of Rights Commissioner and the Labour Court were established by the Industrial Relations Act 1969 and the Industrial Relations Act 1946 respectively.
Vícero irských zákonů, včetně zákona z roku 2003, jim svěřuje pravomoc rozhodovat spory mezi zaměstnavateli a zaměstnanci.
Various Irish statutes, including the 2003 Act, confer jurisdiction upon them to hear and determine disputes between employers and employees.
Avšak podle údajů uvedených v předkládacím rozhodnutí ani rights commissioners, ani Labour Court nejsou výslovně příslušní k projednávání žaloby vycházející z ustanovení práva Spole-
However, according to the order for reference, neither the Rights Commissioners nor the Labour Court
IMPACT čenství s přímým účinkem, pokud toto ustanovení nespadá do působnosti právních předpisů, které zakládají jejich příslušnost.
IMPACT have express jurisdiction to determine a claim based on a directly effective provision of Community law unless that provision comes within the scope of the legislation conferring jurisdiction upon them.
Skutkový základ sporu v původním řízení a předběžné otázky
The facts of the case in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Ve věci v původním řízení Impact jedná jménem 91 svých členů (dále jen „žalobci v původním řízení“), jež byli zaměstnáni u několika irských ministerstev (dále jen „žalovaní v původním řízení“) na základě po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou v období, které začalo před 14. červencem 2003, dnem vstupu zákona z roku 2003 v platnost, a které trvalo po tomto datu.
In the main proceedings, Impact is acting on behalf of 91 of its members (‘the complainants in the main proceedings’) employed in various Irish government departments (‘the respondents in the main proceedings’) on the basis of successive fixedterm employment contracts for periods which commenced before 14 July 2003, the date on which the 2003 Act entered into force, and which continued beyond that date.
Všichni žalobci v původním řízení jsou dočasnými zaměstnanci a podle irské právní úpravy týkající se zaměstnávání ve veřejné službě se na ně vztahuje režim odlišný od režimu použitelného na úředníky.
The complainants in the main proceedings are all unestablished civil servants and, under Irish regulations governing employment in the civil service, are subject to a different scheme to that which is applicable to established civil servants.
Předkládací rozhodnutí uvádí, že podle zmíněných žalobců je posledně uvedený režim výhodnější nežli režim použitelný na žalobce.
The order for reference states that the complainants in the main proceedings consider the latter scheme to be more favourable than that which is applicable to them.
Někteří žalobci v původním řízení byli u dotyčných ministerstev zaměstnáni jakožto zaměstnanci na dobu určitou nepřetržitě po dobu kratší než tři roky a domáhají se stejných pracovních podmínek, jaké mají srovnatelní zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou, zatímco jiní byli zaměstnáni nepřetržitě po dobu delší než tři roky a domáhají se nejen rovných pracovních podmínek, ale i pracovního poměru na dobu neurčitou.
Some of the complainants in the main proceedings had less than three continuous years’ service as fixedterm employees and are claiming employment conditions equal to those of comparable permanent employees; the others had more than three continuous years’ service and are claiming, in addition to equality of employment conditions, a contract of indefinite duration.
Podle předkládacího rozhodnutí bylo cílem pracovních poměrů na dobu určitou řešit přechodnou potřebu žalovaných v původním řízení a čelit situacím, ve kterých nebylo možno zajistit stálé financování těchto míst. Obecná praxe uvedených žalovaných
According to the order for reference, the purpose of the fixedterm contracts at issue was to meet the temporary needs of the respondents in the main proceedings and to cover situations in which permanent funding for the posts involved could not be
2008 – VĚC C-268/06 spočívala v obnovování pracovních poměrů vždy na období trvající jeden až dva roky.
2008 — CASE C-268/06 guaranteed. The general practice of the respondents in the main proceedings was to renew those contracts for periods of between one and two years.
Během období bezprostředně před vstupem zákona z roku 2003 v platnost však jeden ze žalovaných v původním řízení obnovil pracovní poměry některých žalobců v původním řízení na dobu určitou v délce trvání až osmi let.
However, in the period immediately before the 2003 Act entered into force, one of the respondents in the main proceedings renewed the contracts of a certain number of the complainants in the main proceedings for a fixed term of up to eight years.
Jelikož se Impact domnívala, že žalovaní v původním řízení jakožto zaměstnavatelé porušili ustanovení zákona z roku 2003 a směrnice 1999/70 v neprospěch žalobců v původním řízení, podala jejich jménem žalobu u rights commissioner.
Taking the view that the respondents in the main proceedings, in their capacity as employers, had contravened the provisions of the 2003 Act and Directive 1999/70 to the detriment of the complainants in the main proceedings, Impact initiated proceedings before a Rights Commissioner on behalf of those complainants.
V rámci této žaloby uplatňovala jednak porušení jejich práva na stejné zacházení, pokud jde o odměnu za práci a důchodové zabezpečení, jako s úředníky, kteří jsou podle názoru žalobců srovnatelnými zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou, a jednak protiprávnost opakovaného obnovování pracovních poměrů na dobu určitou.
In those proceedings, it alleged, first, infringement of the entitlement of the complainants in the main proceedings to equal treatment in respect of pay and pension rights with established civil servants — the latter being regarded, according to the complainants in the main proceedings, as comparable permanent workers — and, second, that the successive renewals of fixedterm contracts constituted an abuse.
Žaloby se opíraly o ustanovení 4 a 5 rámcové dohody pro období od 10. července 2001, dne uplynutí lhůty k provedení směrnice 1999/70, do 14. července 2003, dne vstupu v platnost ustanovení zajišťujících její provedení do irského právního řádu.
The complaints thus presented were based on Clauses 4 and 5 of the framework agreement as regards the period between 10 July 2001, the deadline for transposing Directive 1999/70, and 14 July 2003, the date on which the provisions transposing the directive into Irish law entered into force.
Pro období po tomto posledně uvedeném datu se žaloby opíraly o článek 6 zákona z roku 2003.
As regards the period after 14 July 2003, the complaints were based on section 6 of the 2003 Act.
Žalovaní v původním řízení namítli nepříslušnost rights commissioner k rozhodnutí o dotčených žalobách v rozsahu, v němž se opírají o směrnici 1999/70.
The respondents in the main proceedings challenged the jurisdiction of the Rights Commissioner to entertain the complaints in question in so far as they were based on Directive 1999/70.
V tomto ohledu tvrdili, že uvedený rights commissioner je oprávněn rozhodovat pouze o žalobách založených na vnitrostátním právu.
They contended that the Rights Commissioner’s jurisdiction was confined to adjudicating on complaints based on domestic law.
Rovněž tvrdili, že se jednotlivci nemohou před vnitrostátními soudy dovolávat ustanovení 4 a 5 rámcové dohody, jež nejsou ani bezpodmínečná, ani dostatečně přesná..
They also claimed that Clauses 4 and 5 of the framework agreement — which are neither unconditional nor sufficiently precise — could not be relied upon by individuals before national courts.
Krom toho tvrdili, že znění ustanovení 4 rámcové dohody nedává zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou nárok na stejnou odměnu za práci a stejné důchodové zabezpečení, jaké má srovnatelný zaměstnanec v pracovním poměru na dobu neurčitou.
They contended further that a fixedterm worker was not entitled under the terms of Clause 4 of the framework agreement to the same pay and pension conditions as a comparable permanent worker.
Rights commissioner měl za to, že je v plném rozsahu příslušný k rozhodnutí o žalobách, včetně těch týkajících se období od 10. července 2001 do 14. července 2003.
The Rights Commissioner took the view that she had jurisdiction to entertain all of the complaints, including those relating to the period between 10 July 2001 and 14 July 2003.
Vycházel z toho, že se zásada zákazu diskriminace zakotvená v ustanovení 4 rámcové dohody vztahuje také na odměnu za práci, jakož i na nároky vyplývající z důchodového zabezpečení, a že toto ustanovení má na rozdíl od ustanovení 5 přímý účinek.
She held that the principle of nondiscrimination referred to in Clause 4 of the framework agreement encompassed both pay and pension rights and that that clause was directly effective, unlike Clause 5.
Krom toho žalovaným v původním řízení nařídil, aby ve vztahu k žalobcům uplatnili pracovní podmínky, které odpovídají pracovním podmínkám těchto zaměstnanců.
In addition she ordered the respondents in the main proceedings to apply to the complainants in the main proceedings terms and conditions of employment equivalent to those applicable to comparable permanent workers.
Žalovaným v původním řízení rovněž nařídil, aby některým žalobcům v původním řízení přiznali právo na pracovní poměr na dobu neurčitou za podmínek, které nesmí být méně výhodné než podmínky, které platí pro uvedené zaměstnance.
She also ordered them to grant certain complainants in the main proceedings a contract of indefinite duration on terms no less favourable than those enjoyed by comparable permanent workers.
Proti rozhodnutí rights commissioner podali žalovaní v původním řízení odvolání k Labour Court.
The respondents in the main proceedings appealed to the Labour Court against the Rights Commissioner’s decision.