natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle ustálené judikatury se zákaz opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením uvedený v článku 28 ES vztahuje na veškerou právní úpravu členských
According to settled caselaw, the prohibition of measures having equivalent effect to quantitative restrictions which is set out in Article 28 EC covers all legislation of the
Soudní dvůr nicméně upřesnil, že vnitrostátní právní předpisy, které omezují či zakazují některé způsoby prodeje a které jsou jednak použitelné na všechny dotčené subjekty provozující svou činnost na vnitrostátním území, a jednak postihují stejným způsobem, právně i fakticky, uvádění tuzemských výrobků i výrobků pocházejících z jiných členských států na trh, nemohou narušovat přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně obchod mezi členskými státy ve smyslu judikatury zakotvené výše uvedeným rozsudkem Dassonville (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Keck a Mithouard, bod 16).
The Court of Justice has none the less made clear that national provisions restricting or prohibiting certain selling arrangements which, first, apply to all relevant traders operating within the national territory and, second, affect in the same manner, in law and in fact, the marketing of domestic products and those from other Member States are not liable to hinder, directly or indirectly, actually or potentially, trade between Member States within the meaning of the Dassonville line of caselaw (see, to that effect, Keck and Mithouard, paragraph 16).
V projednávaném případě je třeba připomenout, že § 14 ApoG stanoví požadavky, které musí splňovat externí lékárny, pokud chtějí zásobovat léčivými přípravky nemocniční zařízení v Německu.
In the present case, it must be recalled that Paragraph 14 of the ApoG lays down the requirements which external pharmacies must meet if they are to be eligible to supply medicinal products to hospitals in Germany.
Sporná ustanovení se přitom nevztahují na vlastnosti léčivých přípravků, ale týkají se výhradně způsobu, jakým mohou být tyto přípravky prodávány (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 14. února 2008, Dynamic Medien, C-244/06, Sb. rozh. s. I-505, bod 31).
However, the contested provisions do not concern the characteristics of the medicinal products, but concern solely the arrangements permitting their sale (see, to that effect, Case C-244/06 Dynamic Medien [2008] ECR I-505, paragraph 31).
O takových ustanoveních je tudíž třeba mít za to, že se týkají způsobů prodeje ve smyslu výše uvedeného rozsudku Keck a Mithouard, což ostatně účastníci sporu nepopírají.
Consequently, they must be regarded as concerning selling arrangements within the meaning of Keck and Mithouard, which is moreover not disputed by the parties to these proceedings.
Jak vyplývá z výše uvedeného rozsudku Keck a Mithouard, na takový způsob prodeje se nicméně zákaz stanovený v článku 28 ES nepoužije pouze tehdy, pokud splňuje obě podmínky uvedené v bodě 29 rozsudku v projednávané věci.
As is made clear in Keck and Mithouard, however, such a selling arrangement can fall outside the prohibition laid down in Article 28 EC only if it satisfies the two conditions stated in paragraph 29 above.
Pokud jde o první z těchto podmínek, je třeba poukázat na to, že sporná ustanovení jsou použitelná na všechny dotčené subjekty provozující činnost na německém území, jelikož se vztahují na všechny lékárny, které chtějí dodávat německým nemocnicím léčivé přípravky, ať už jsou usazeny v Německu, nebo v jiném členském státě.
As regards the first of those conditions, it is clear that the contested provisions apply indiscriminately to all the operators concerned who carry out their business on German territory, since they apply to all pharmacies which wish to supply medicinal products to German hospitals, whether they are established in Germany or in another Member State.
Pokud jde o druhou z uvedených podmínek, je nesporné, že sporná ustanovení zavádějí řadu kumulativních kritérií, která de facto vyžadují, jak ostatně Spolková republika Německo výslovně uznává, určitou geografickou blízkost mezi lékárnou dodávající léčivé přípravky a nemocnicí, které jsou tyto přípravky určeny.
As regards the second of those conditions, it is undisputed that the contested provisions lay down a series of cumulative criteria which in practice require, as the Federal Republic of Germany moreover expressly acknowledges, a degree of geographical proximity between the pharmacy supplying the medicinal products and the hospital for which those products are intended.
Je nutné konstatovat, že sporná ustanovení mohou učinit zásobování německých nemocnic léčivými přípravky v případě lékáren usazených v jiných členských státech, než je Spolková republika Německo, obtížnějším než v případě lékáren usazených v uvedeném členském státě.
It follows that the contested provisions are such as to make the supply of medicinal products to German hospitals more difficult and more costly for pharmacies established in Member States other than the Federal Republic of Germany than for pharmacies established in the latter State.
Lékárny usazené v jiných členských státech, s výjimkou těch, které se nacházejí v příhraniční oblasti v blízkosti příslušné německé nemocnice, které chtějí s příslušnou nemocnicí uzavřít smlouvu o zásobování, musí buď přemístit svou provozovnu do blízkého okolí dotyčné nemocnice, nebo otevřít v její blízkosti další lékárnu.
Pharmacies established in other Member States, unless they are in a border region and near to the German hospital concerned, which wish to conclude a supply contract with such a hospital must either transfer their dispensary to the vicinity of the hospital concerned or open another pharmacy near to the hospital.
V důsledku toho, pokud jde o zásobování německých nemocnic léčivými přípravky, uvedená ustanovení nepostihují stejným způsobem výrobky uváděné na trh lékárnami usazenými na území Spolkové republiky Německo a výrobky uváděné na trh lékárnami usazenými v jiném členském státě.
Consequently, as regards the supply of medicinal products to German hospitals, those provisions do not affect in the same way products marketed by pharmacies established in the territory of the Federal Republic of Germany and those marketed by pharmacies situated in another Member State.
Tento závěr nemůže vyvrátit skutečnost, jíž se dovolává Spolková republika Německo, že pokud jde o prodej léčivých přípravků německým nemocnicím, sporná ustanovení neznevýhodňují více lékárny usazené mimo území tohoto členského státu než lékárny nacházející se v Německu, jejichž provozovna je vzdálena od nemocnice, jíž jsou léčivé přípravky určeny.
That conclusion cannot be rebutted by the circumstance, relied on by the Federal Republic of Germany, that, in relation to the sale of medicinal products to German hospitals, the contested provisions do not place pharmacies established outside that Member State at any greater disadvantage than pharmacies situated in Germany which have their dispensaries situated at some distance from the hospital for which the medicinal products are intended.
Omezující charakter těchto ustanovení totiž nemůže zaniknout pouze z toho důvodu, že na části území dotčeného členského státu, a sice té, která je vzdálena od zásobované nemocnice, uvedená ustanovení postihují stejným způsobem uvádění léčivých přípravků na trh lékárnami usazenými v Německu i lékárnami usazenými v jiných členských státech (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 13. ledna 2000, TK-Heim -dienst, C-254/98, Recueil, s. I-151, bod 28).
Those provisions cannot cease to be restrictive merely because in one part of the territory of the Member State concerned, namely that part that is distant from the hospital concerned, those provisions affect in the same way the marketing of medicinal products by pharmacies established in Germany and by pharmacies established in other Member States (see, to that effect, Case C-254/98 TK-Heimdienst [2000] ECR I-151, paragraph 28).
Nelze ani tvrdit, že uvádění na trh léčivých přípravků pocházejících z jiných členských států není dotčeno více než uvádění na trh léčivých přípravků pocházejících z oblastí Německa vzdálených od zásobované nemocnice.
Nor can it be maintained that the marketing of medicinal products from other Member States is no more affected than the marketing of medicinal products from regions of Germany which are remote from the hospital to be supplied.
K tomu, aby bylo možno opatření státu kvalifikovat jako diskriminační nebo ochranářské ve smyslu pravidel o volném pohybu zboží, není totiž nezbytně nutné, aby zvýhodňovalo veškeré tuzemské výrobky nebo znevýhodňovalo pouze výrobky dovezené s vyloučením výrobků tuzemských (rozsudky ze dne 25. července 1991, Aragonesa de Publicidad Exterior a Publivía, C-1/90 a C-176/90, Recueil, s. I-4151, bod 24, a TK-Heimdienst, uvedený výše, bod 27).
For a national measure to be characterised as discriminatory or protective within the meaning of the rules on the free movement of goods, it is not necessary for it to have the effect of favouring national products as a whole or of placing only imported products at a disadvantage and not national products (Joined Cases C-1/90 and C-176/90 Aragonesa de Publicidad Exterior and Publivía [1991] ECR I-4151, paragraph 24, and TK-Heimdienst, paragraph 27).
Relevantní není ani další okolnost uplatňovaná Spolkovou republikou Německo, a sice že lékárna usazená v jiném členském státě má možnost dodávat léčivé přípravky nemocniční lékárně nebo externí lékárně, která splňuje kumulativní podmínky stanovené spornými ustanoveními.
Equally irrelevant is the circumstance, relied on by the Federal Republic of Germany, that a pharmacy established in another Member State has the opportunity to supply medicinal products to the hospital’s internal pharmacy or to an external pharmacy which satisfies the cumulative conditions laid down in the contested provisions.
Jak uvedl generální advokát v bodě 81 svého stanoviska, i když totiž pravidla Společenství týkající se volného pohybu zboží nevyžadují, aby nemocnice nacházející se v členských státech měly možnost nechat se zásobovat externími lékárnami, jakmile členský stát takovou možnost stanoví, otevírá tuto činnost trhu, a musí tedy dodržovat uvedená pravidla.
As pointed out by the Advocate General in point 81 of his Opinion, although the Community rules on the free movement of goods do not require that it should be possible for hospitals situated in Member States to obtain supplies of medicinal products from external pharmacies, when a Member State provides for such a possibility, it opens that activity to the market and is accordingly bound to comply with the Community rules.
Nelze přijmout ani argument Spolkové republiky Německo, podle nějž skutečnost, že německým nemocnicím je lékárnami nacházejícími se mimo území tohoto členského státu dodáváno menší množství léčivých přípravků, nelze přičítat sporným ustanovením, neboť takové lékárny zpravidla nemají k dispozici dostatečné množství léčivých přípravků registrovaných v Německu.
The Court must also reject the argument of the Federal Republic of Germany that the contested provisions are not the cause of there being a lesser quantity of medicinal products supplied to German hospitals by pharmacies situated outside that Member State, because, as a general rule, adequate quantities of medicinal products authorised in Germany are not available in such pharmacies.
Vzhledem k tomu, že sporná ustanovení by mohla narušit obchod uvnitř Společenství, je totiž třeba považovat je za opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu ve smyslu článku 28 ES, aniž by bylo nezbytné prokazovat, že způsobila citelný účinek na tento obchod (viz rozsudek ze dne 8. července 2004, Komise v. Francie, C-166/03, Sb. rozh. s. I-6535, bod 15).
Since the contested provisions are liable to hinder intraCommunity trade, they must be considered as a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports within the meaning of Article 28 EC, without it being necessary to prove that they have had an appreciable effect on such trade (see Case C-166/03 Commission v France [2004] ECR I-6535, paragraph 15).
Z výše uvedených úvah vyplývá, že sporná ustanovení by mohla narušit obchod uvnitř Společenství a představují opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu zakázané článkem 28 ES.
It follows from all of the foregoing that the contested provisions are liable to hinder intraCommunity trade and constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports prohibited by Article 28 EC.
Za těchto okolností je třeba přezkoumat, zda sporná ustanovení mohou být odůvodněna takovými důvody, jakých se dovolává Spolková republika Německo a které souvisejí s ochranou veřejného zdraví.
In those circumstances, it must be examined whether the contested provisions can be justified on grounds such as those relied on by the Federal Republic of Germany relating to the protection of public health.
K existenci odůvodnění vycházejícího z ochrany veřejného zdraví
Whether there is justification in the protection of public health
V tomto ohledu je třeba připomenout, že zdraví a život lidí zaujímají první místo mezi statky a zájmy chráněnými článkem 30 ES a že přísluší členským státům, aby v mezích Smlouvy rozhodly o úrovni, na které zamýšlí zajistit ochranu veřejného zdraví, a způsobu, jímž má být této úrovně dosaženo (rozsudky Deutscher Apothekerverband, uvedený výše, bod 103; ze dne 13. července 2004, Komise v. Francie, C-262/02, Sb. rozh. s. I-6569, bod 24; Rosengren a další, uvedený výše, bod 39, jakož i Ludwigs-Apotheke, uvedený výše, bod 27).
It must be recalled that the health and life of humans rank foremost among the assets or interests protected by Article 30 EC and it is for the Member States, within the limits imposed by the Treaty, to decide on the degree of protection which they wish to afford to public health and on the way in which that degree of protection is to be achieved (Deutscher Apothekerverband, paragraph 103; Case C-262/02 Commission v France [2004] ECR I-6569, paragraph 24; Rosengren and Others, paragraph 39; and Ludwigs-Apotheke, paragraph 27).
Je nesporné, že sporná ustanovení, jejichž cílem je podle Spolkové republiky Německo zajistit, aby zásobování nemocnic léčivými přípravky externími nemocnicemi bylo spolehlivé a kvalitní, odpovídají zájmům veřejného zdraví, které jsou uznány v článku 30 ES, a které tedy v zásadě mohou odůvodnit překážku volného pohybu zboží.
It is common ground that the contested provisions, which, according to the Federal Republic of Germany, have the objective of ensuring that the supply to hospitals of medicinal products by an external pharmacy is reliable and of good quality, reflect concerns for public health which are within the ambit of Article 30 EC and that, consequently, they are, in principle, capable of justifying a restriction on the free movement of goods.
Pokud jde zaprvé o vhodnost sporných ustanovení, je třeba uvést, že v rozsahu, v němž vyžadují, aby veškerými plněními souvisejícími se smlouvou o zásobování byla pověřena lékárna v blízkém okolí, jsou tato ustanovení způsobilá dosáhnout cíle, jímž je zaručit spolehlivé a kvalitní zásobování německých nemocnic, a tedy chránit veřejné zdraví, což Komise ostatně nepopírá.
First, in relation to whether the contested provisions are appropriate, it must be observed that in so far as they require that all the services associated with the supply contract must be entrusted to a pharmacist in the vicinity, those provisions are such as to achieve the objective of ensuring that the supply of products to German hos -pitals is reliable and of good quality and therefore of protecting public health, which the Commission does not dispute.
Podle ustálené judikatury Soudního dvora, připomenuté v bodě 46 tohoto rozsudku, je třeba při posuzování dodržení zásady proporcionality v oblasti veřejného zdraví vzít v úvahu to, že členský stát může rozhodnout o úrovni, na které zamýšlí zajistit ochranu veřejného zdraví, a způsobu, jímž má být této úrovně dosaženo.
In accordance with settled caselaw of the Court, set out in paragraph 46 of this judgment, when assessing whether the principle of proportionality has been observed in the field of public health, account must be taken of the fact that a Member State has the power to determine the degree of protection which it wishes to afford to public health and the way in which that degree of protection is to be achieved.
V projednávaném případě je třeba připomenout, že podle § 14 ApoG se německé nemocnice mohou rozhodnout, zda zásobování léčivými přípravky svěří lékárně provozované v prostorách nemocnice (dále jen „systém interního zásobování“), anebo nemocniční lékárně jiné nemocnice nebo externí lékárně (dále jen „systém externího zásobování“).
In this case, it must be recalled that, pursuant to Paragraph 14 of the ApoG, German hospitals have the choice of entrusting the provision of their supplies of medicinal products either to a pharmacy operating within the hospital premises (‘internal provision of supplies’), or to the pharmacy of another hospital or to an external pharmacy (‘external provision of supplies’).
V systému interního zásobování je nemocniční lékárník zodpovědný za veškerá plnění související se zásobováním léčivými přípravky.
In the system of internal provision of supplies, the pharmacist of the hospital is responsible for all the services linked to the supply of medicinal products.
Vzhledem k tomu, že působí v nemocničním zařízení, je nemocnici v širokém rozsahu a rychle k dispozici.
Since he is based in the hospital premises, he is generally and quickly available to the hospital.
Jednotlivé prvky tohoto systému nebyly ze strany Komise zpochybněny.
The various elements of that system have not been challenged by the Commission.
Pokud se nemocnice rozhodne pro systém externího zásobování, musí se zvolenou lékárnou uzavřít smlouvu, jež podléhá kumulativním podmínkám uvedeným v § 14 ApoG, které rovněž vyžadují, aby veškerými plněními souvisejícími s tímto druhem zásobování byl pověřen jeden smluvní lékárník, který bude na místě v širokém rozsahu a rychle k dispozici.
When a hospital selects the system of external provision of supplies, it must conclude a contract with the pharmacy which it has chosen, a contract which is subject to the cumulative conditions laid down in Paragraph 14 of the ApoG, which also require that all of the services linked to that type of provision of supplies are provided by a contracting pharmacist who must be generally and quickly available in situ.
Sporná ustanovení tak ve skutečnosti přenášejí na systém externího zásobování požadavky obdobné požadavkům, kterými se vyznačuje systém interního zásobování.
Accordingly, the fact of the matter is that the contested provisions transpose to the system of external provision of supplies requirements analogous to those which characterise the system of internal provision of supplies.
V rozsahu, v němž uzavření smlouvy o zásobování s nemocniční lékárnou jiné nemocnice nebo s externí lékárnou podléhá sporným ustanovením, která stanoví podmínky obdobné podmínkám, jež platí v rámci systému interního zásobování, a sice požadavek na lékárníka, který je jednak odpovědný za zásobování, a jednak je na místě v širokém rozsahu a rychle k dispozici, je nutné konstatovat, že tato ustano-
To the extent that conclusion of the supply contract with the pharmacy of another hospital or with an external pharmacy is subject to the contested provisions, which lay down conditions analogous to those applicable in the system of internal provision of supplies, namely the requirement that there be one pharmacist who is, firstly, responsible for the supply of medicinal products and, secondly, generally and quickly available in situ, it follows that those provisions ensure that all the elements of the
2008 – VĚC C-141/07 vení zajišťují rovnocennost a slučitelnost všech prvků systému zásobování nemocnic v Německu léčivými přípravky, a zaručují tak jednotu a rovnováhu tohoto systému.
2008 — CASE C-141/07 system for the supply of medicinal products to hospitals in Germany are equivalent and mutually compatible, and thereby guarantee the unity and balance of that system.
Sporná ustanovení se tedy ukazují být nezbytnými k uskutečnění cíle spočívajícího v zajištění vysoké úrovně ochrany veřejného zdraví a nejeví se, že by překračovala meze takové nezbytnosti.
Accordingly, the contested provisions can be seen to be necessary to the achievement of the objective of ensuring a high level of public health protection and clearly do not go beyond what is necessary.
Naopak přístup, který hájí Komise, by v rozsahu, v němž umožňuje pověřit plněními v rámci systému externího zásobování smluvní lékárníky, jejichž provozovna se nenachází v blízkosti zásobované nemocnice, mohl narušit jednotu a rovnováhu systému zásobování nemocnic v Německu léčivými přípravky, a v důsledku toho i vysokou úroveň ochrany veřejného zdraví, o jejíž dosažení usiluje Spolková republika Německo.
On the other hand, the approach upheld by the Commission, in that it permits the services linked to the system of external provision of supplies to be entrusted to contracting pharmacists whose dispensary is not situated in the vicinity of the hospital to be supplied, is likely to undermine the unity and balance of the system for the supply of medicinal products to hospitals in Germany and, consequently, the high level of public health protection which the Federal Republic of Germany seeks to achieve.
Krom toho by přístup prosazovaný Komisí v praxi nutil německé nemocnice, které si zvolí zásobování externími lékárnami nebo nemocničními lékárnami jiných nemocnic, aby k zajištění jednotlivých činností spojených se zásobováním přijaly více lékárníků, což by znamenalo, jak uvedl generální advokát v bodě 122 svého stanoviska, dodatečné náklady související s takovým přijetím.
Furthermore, in practice, the approach recommended by the Commission would oblige those German hospitals which choose to obtain their supplies from external pharmacies or from pharmacies of other hospitals to employ several pharmacists in order to safeguard the various services linked to the provision of supplies, which would, as pointed out by the Advocate General in point 122 of his Opinion, generate additional costs inherent in any such employment.
V tomto ohledu je třeba uvést, že i když čistě hospodářské cíle nemohou odůvodnit překážku základní svobody volného pohybu zboží, Soudní dvůr nicméně v souvislosti s hospodářskými zájmy, jejichž cílem je zachování vyvážené a všem dostupné lékařské a nemocniční služby, uznal, že takový cíl může rovněž spadat pod jednu z výjimek z důvodu veřejného zdraví, jelikož přispívá k dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví (viz obdobně zejména rozsudek ze dne 28. dubna 1998, Kohll, C-158/96, Recueil,
While objectives of a purely economic nature cannot justify a restriction on the fundamental principle of free movement of goods, none the less, as regards interests of an economic nature concerning the maintenance of a balanced medical and hospital service open to all, the Court has accepted that such an objective may also fall within one of the derogations, on grounds of public health, in so far as it contributes to the attainment of a high level of health protection (see by analogy, in particular,
KOMISE v. NĚMECKO s.
COMMISSION v GERMANY
I-1931, bod 50, a ze dne 19. dubna 2007, Stamatelaki, C-444/05, Sb. rozh. s. I-3185, bod 31).
Case C-158/96 Kohll [1998] ECR I-1931, paragraph 50, and Case C-444/05 Stamatelaki [2007] ECR I-3185, paragraph 31).
V této dvojí perspektivě se požadavek na svěření odpovědnosti za všechny úkoly, které patří k zásobování dotyčné nemocnice léčivými přípravky, lékárníkovi v blízkém okolí nezdá být ani opatřením, které překračuje meze toho, co je nezbytné k uskutečnění cíle, jejž sleduje Spolková republika Německo, a sice dosažení vysoké úrovně ochrany veřejného zdraví.
From those two points of view, it is equally clear that the requirement that one local pharmacist should be given responsibility for all the tasks involved in the supply of medicinal products to German hospitals is not a measure which goes beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the Federal Republic of Germany, namely to achieve a high level of public health protection.