natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2 překračují rozsah přirozeného kolísání koncentrací za posledních
) show marked increases since pre-industrial times, with levels of carbon dioxide
Koncentrace atmosférického CO se od předindustriálních
2 concentration of atmospheric CO has increased from a pre-industrial
2 časů zvýšily z cca 280 ppm na více než 387 ppm v roce 2008 (
level of about 280 ppm to more than 387 ppm in 2008 (
Zvyšování emisí skleníkových plynů je způsobeno převážně používáním fosilních paliv, i když podstatnou, ale menší měrou k němu přispívá také odlesňování, změny ve využití krajiny a zemědělství.
Increases in GHG emissions are largely due to the use of fossil fuels, although deforestation, land-use change and agriculture also provide significant but smaller contributions.
V důsledku toho se průměrná globální teplota vzduchu v roce 2009 zvýšila od předindustriálních dob o 0,7 až 0,8 °C (3).
As a consequence, the average global air temperature in 2009 had risen by 0.7 to 0.8 °C since pre-industrial times (3).
Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC) došel k závěru, že od poloviny 20. století je globální oteplování s velkou pravděpodobností
Indeed, the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) concluded that global warming since the middle of the 20th century is very likely to have been due to human
ovlivněno zásahy člověka (
influences (
Nedávná pozorování nasvědčují, že míra růstu emisí skleníkových plynů a vývoj klimatu mají blíž k horní hranici rozsahu předpovědí IPCC spíše než ke spodní (C
In addition, best estimates of current projections suggest global mean temperatures could rise by as much as 1.8 to 4.0 °C — or 1.1 to 6.4 °C taking into account the full uncertainty range — over the course of this century if global action to limit GHG emissions proves unsuccessful (4).
Změny klimatu spojené s výrazným růstem globální teploty jsou spojovány s velkou řadou potenciálních dopadů.
Changes in climate and temperature increases of such magnitude are associated with a wide range of potential impacts.
Již během posledních tří desetiletí mělo oteplování v globálním měřítku zřejmý vliv na změny pozorované v mnoha lidských a přírodních systémech
Already over the last three decades, warming has had a discernible influence at the global scale on observed changes in many human and natural systems
– včetně změn v režimu srážek, stoupající globální hladiny moře, ustupování ledovců a ubývání rozsahu pokrytí Severního ledového oceánu ledem.
— including shifts in precipitation patterns, rising global mean sea level, the retreat of glaciers and decline in the extent of Arctic sea ice coverage.
V mnoha případech se navíc změnily průtoky řek, zejména řek napájených tajícím sněhem nebo ledovci (6).
Furthermore, in many instances river run-off has changed, especially in snow- or glacier-fed rivers (6).
Další důsledky měnících se klimatických podmínek zahrnují zvýšení průměrné globální teploty oceánů, úbytek horských a pevninských ledovců, zvýšené riziko záplav, okyselování moří a extrémní klimatické jevy včetně vln veder.
Other consequences of changing climatic conditions include increases in global mean ocean temperatures, widespread melting of snow and ice sheets, increased flood risk for urban areas and ecosystems, ocean acidification, and extreme climatic events including heat waves.
Očekává se, že dopady změny klimatu pocítí všechny oblasti světa, a Evropa není v tomto případě žádnou výjimkou.
The impacts of climate change are expected to be felt in all regions of the planet, and Europe is no exception.
Pokud nebudou přijata žádná opatření, můžeme očekávat, že klimatická změna bude mít významné dopady
Unless action is taken, climatic changes are expected to lead to considerable adverse impacts.
Obrázek 2.1 Historické a předpokládané změny globální povrchové teploty (v porovnání s lety 1980–1999) na základě multimodelových průměrů pro vybrané scénáře IPCC jako omezení koncentrací atmosférického CO na hodnoty kolem 350
Past and projected global surface temperature change (relative to 1980–19), based on multiaverages for selected IPCC scenarios
2100Konstantní koncentrace roku 2000
2100Year 2000 constant concentrations
20. století
20th century
Poznámka: Sloupce na pravé straně grafu znázorňují střední odhad (barevný pruh v jednotlivých sloupcích) a pravděpodobný rozsah vyhodnocený pro všech šest scénářů IPCC v letech 2090–2099 (v porovnání s lety 1980–1999).
The bars on the right of the figure indicate the best estimate (solid line within each bar) and the likely range asesed for all six IPCC marker scenarios at 2090–2099 (relative to 1980–1999).
Horizontální černá čára, kterou doplnila EEA, naznačuje závěry Rady EU a cíl Kodaňské dohody UNFCCC o maximálním vzrůstu teploty ve výši 2 °C oproti předindustriální hodnotě (1,4 °C nad hodnotu z roku 1990 kvůli nárůstu teploty ve výši 0,6 °C od předindustriální éry do roku 1990).
The horizontal black line has been added by EEA to indicate the EU Council conclusion and UNFCC Copenhagen Accord objective of 2 °C maximum temperature increase above pre-industrial (1.4 °C above 1990 because of about 0.6 °C temperature increase from the pre-industrial period to 1990).
Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC) (
Source: Intergovernmental Panel on Climate Change (IPC) (
13 ustanovení Kjótského protokolu dokonce roku 2012 (
The EU has been reducing its greenhouse gas emissions, and will meet its Kyoto obligation
Splnění cíle omezit globální nárůsty teploty na méně než 2 °C bude vyžadovat společné globální úsilí – mj. další podstatné snížení emisí skleníkových plynů v Evropě.
Meeting the target of limiting global temperatures increases to less than 2 °C will require a concerted global effort — including further substantial GHG emission reductions in Europe.
V roce 2008 byla EU odpovědná za 11 až 12 % globálních emisí skleníkových plynů (9), přestože zde žije pouze 8 % světové populace.
In 2008, the EU was responsible for between 11 and 12 % of global GHG emissions (9) — while being home to 8 % of the world's population.
Podle současných prognóz, které berou v úvahu růst populace a celosvětový ekonomický rozvoj, se procentuální podíl Evropy sníží s tím, jak se budou nadále zvyšovat emise v nově vznikajících ekonomikách (10).
According to current projections taking into account population growth and economic development worldwide, Europe's percentage contribution will decrease, as emissions in emerging economies continue to increase (10).
2 obyvatele v jednotlivých zemích v roce 2008
Annual emissions of GHG in the EU in 2008 corresponded to around
10 t CO ekv. na osobu (
10 tonnes of CO
Trendy v emisích skleníkových plynů třetí místo za Čínou a USA (
Between 1990 and 2007, emissions per unit of GDP decreased in the EU-27 by more than a third (11).
EU ve vztahu k ekonomickému vývoji měřené na jednotku hrubého domácího produktu (HDP) naznačují, že postupně dojde v rámci EU k celkovému oddělení produkce emisí od ekonomické výkonnosti.
However, it should be noted that these emission figures only represent what is emitted within the EU territory, calculated according to agreed international guidelines under UNFCCC.
V letech 1990 a 2007 se produkce emisí na jednotku HDP v EU-27 snížily o více než jednu třetinu (11).
Europe's contribution to global emissions could be greater if European imports of goods and services, with their 'embedded carbon', are taken into account.
Je však třeba poznamenat, že se tyto údaje o emisích vztahují pouze na emise vypouštěné na území EU a jsou vypočítány podle metodiky Rámcové úmluvy o změně klimatu (UNFCCC).
It is worth noting that the UNFCCC and its Kyoto Protocol do not cover all GHGs.
Podíl Evropy na celosvětových emisích by mohl být mnohem větší, pokud bychom vzali v úvahu také dovoz zbožía služeb do Evropy a s nimi spojené emise uhlíku.
Many of the substances controlled under the Montreal Protocol, such as chlorofluorocarbons (CFCs), are also potent GHGs. The phasing out of climate-changing ozone-depleting
Současné údaje o emisích potvrzují, že země EU-15 jsou na správné cestě ke splnění svého společného cíle snížit emise o 8 % v porovnání s úrovní výchozího roku (pro většinu zemí je to rok 1990) dokonce prvního závazného období podle Kjótského protokolu v letech 2008 až 2012.
Climate change h an ge substances (ODS) under the Montreal Protocol has contributed indirectly to a very significant decrease in GHG emissions: this has reduced GHG emissions globally by more than the reductions expected through compliance with the provisions of the Kyoto Protocol by the end of 2012 (13).
Snížení emisí v EU-27 dosahuje dokonce větších hodnot než v EU-15 – emise skleníkových plynů v těchto zemích poklesly přibližně o 11 % mezi lety 1990 a 2008 (D) (11).
Greenhouse gas emissions as tonnes COper person by country in 2008
Emise skleníkových plynů v EU-15 a EU-27 v letech
Domestic GHG emissions in EU-15 and EU-27 between
Index 1990 = 100, EU-27Index základního roku = 100, EU-15
Index 1990 = 100, EU-27Index Kyoto base year = 100, EU-15
EU-15 – 8 % cíle podle Kjótského protokolu do 2008–2012
EU-15: – 8 % Kyototarget by 2008–2012
EU-27 – 20 % jednostranného cíle do roku 2020 faktorů (
EU-27: – 20 % unilateraltarget by 2020
Emise skleníkových plynů v EU-27 podle sektorů v roce 2008 a změny mezi lety 1990 a 2008
• a shift from coal to less polluting fuels, particularly gas and biomass, for the production of electricity and heat;
Na druhé straně se emise ve stejném období snížily v důsledku faktorů jako:
• and partly due to the economic restructuring in eastern Member States in the early 1990s.
Celkové emise skleníkových plynů podle odvětví v EU-27, 2008 zlepšení energetické účinnosti, zejména u průmyslových koncových uživatelů a energetických odvětví;
The overall trends are influenced by the fact that, in many cases, emissions from large point sources have been reduced, while at the same time emissions from some mobile and/or diffuse sources, especially those transport-related, have increased substantially.
Zemědělství9,6 %
14 by 22 %, or 52 million cars, between 1995 and 2006 (
Výroba energie 31,1 %
Climate change h an ge
• lepší nakládání s odpady a lepší využití skládkového plynu (odvětví odpadů dosáhlo největšího relativního snížení);
Greenhouse gas emissions in the EU-27 by sector in 2008, and changes between 190 and 2008
• snížení emisí ze zemědělství (o více než 20 % od roku 1990);
Energyproduction31.1 %
Výroba/stavebnictví 12,4 % a částečně díky restrukturalizaci hospodářství ve východních členských státech od 90. let minulého století
Manufacturing/construction12.4 %
Doprava *19,6 %
Transport *19.6 %
* Nezahrnuje mezinárodní leteckou dopravu a lodní dopravu = 6 % celkových emisí skleníkových plynů
* Excludes international aviation and shipping(6 % of total GHG emissions)
Změna 1990–2008
Changes 1990–2008
Mezinárodní doprava Mezinárodní letecká doprava
Total GHGInternational shipping International aviation
Odpady Zemědělství Průmyslové procesy Fugitivní emise Domácnosti/služby
Waste Agriculture Industrial processes Fugitive emissions Households/services
Doprava Výroba/stavebnictví Výroba energie
Transport Manufacturing/construction Energy production
Poznámka: Emise z mezinárodní letecké dopravy a mezinárodní námořní přepravy, které nespadají pod Kjótský protokol, nejsou v grafu na vrchní straně zahrnuty.
Emisions from international aviation and international maritime navigation, which are not covered by the Kyoto Protocol, are not included in the top figure.
Pokud bychom tyto emise vzali v úvahu, dosáhl by podíl dopravy přibližně 24 % celkových emisí skleníkových plynů v EU-27 za rok 2008.
If included in the total, the share of transport would reach around 24 % of total EU-27 GHG emisions in 2008.
Rámeček 2.1
Box 2.1
Výhled do roku 2020 a dále: EU dosahuje určitého pokroku
Towards a resource-efficient transport system
Zvyšování emisí skleníkových plynů v dopravním sektoru (společně s několika dalšími dopady dopravy na životní prostředí) nadále úzce souvisí s ekonomickým růstem.
The increases in greenhouse gas emissions in the transport sector — as well as several other environmental impacts of transport — continue to be closely linked to economic growth.
Každoroční zpráva Mechanismus poskytování zpráv o dopravě a životním prostředí (Transport and Environment Reporting Mechanism, TERM), kterou vydává EEA, sleduje pokrok a úspěšnost snahy o integraci rozvoje dopravy a strategií životního prostředí.
The EEA's annual Transport and Environment Reporting Mechanism (TERM) report monitors the progress and effectiveness of efforts to integrate transport and environment strategies.
Za rok 2009 zdůrazňuje tato zpráva následující trendy a zjištění:
For 2009, the report highlighted the following trends and findings:
• Nákladní doprava má tendenci růst poněkud rychleji než ekonomika, přičemž silniční a nákladní letecká doprava zaznamenaly v EU-27 největší nárůst (43 %, respektive 35 % v letech 1997 a 2007).
•Freight transport tends to grow slightly faster than the economy, with road and air freight recording the largest increases in the EU-27 (43 % and 35 %, respectively, between 1997 and 2007).
Podíl železniční a vnitrozemské vodní dopravy na celkovém objemu nákladní dopravy v daném období klesl.
The share of rail and inland waterways in the total freight volumes declined during that period.
• Osobní doprava nadále rostla, ale pomaleji než ekonomika.
•Passenger transport continued to grow but at a slower rate than the economy.
Letecká doprava v rámci Evropy si udržela rychlý růst a mezi lety 1997 a 2007 vzrostla o 48 %.
Air travel within the EU remained the fastest growth area, increasing 48 % between 1997 and 2007.
Individuální automobilová doprava zůstala převažujícím způsobem dopravy a na celkovém počtu osobokilometrů v EU-27 se podílela 72 %.
Car journeys remained the dominant mode of transport, accounting for 72 % of all passenger kilometres in the EU-27.
• Emise skleníkových plynů z dopravy (s výjimkou mezinárodní letecké a námořní dopravy) vzrostly v zemích EEA o 28 % v letech 1990 a 2007 (o 24 % v EU-27) a nyní se podílejí na celkovém množství emisí asi z 19 %.
•Greenhouse gas emissions from transport (excluding international aviation and maritime transport) grew by 28 % between 1990 and 2007 in EEA countries (by 24 % in EU-27), and now account for around 19 % of total emissions.
• V EU jsou pouze Německo a Švédsko na správné cestě ke splnění svých indikativních cílů za rok 2010 pro používání biopaliv (nicméně viz také diskuze související s výrobou bioenergie v kapitole 6).
•In the European Union, only Germany and Sweden are on track to meet their 2010 indicative targets for biofuels use (however, see also discussion related to bioenergy production in Chapter 6).
• I přes nedávné snížení emisí znečišťujících ovzduší byla silniční doprava v roce 2007 největším producentem oxidů dusíku a druhým největším producentem prekurzorů suspendovaných částic v ovzduší (viz také kapitola 5).
•Despite recent reductions in air pollutant emissions, road transport was the largest emitter of nitrogen oxides and the second largest contributor of pollutants forming particulate matter in 2007 (see also Chapter 5).
• Silniční doprava zůstává zdaleka největším zdrojem expozice hluku z dopravy.
•Road traffic remains by far the largest source of exposure to transport noise.
Předpokládá se, že počet osob vystavených škodlivým úrovním hluku, zejména v noci, nadále poroste, pokud nebudou vyvinuty a implementovány politiky regulace hluku (viz také kapitola 5).
The number of people exposed to damaging noise levels, especially at night, is expected to increase unless effective noise policies are developed and implemented in full (see also Chapter 5).
Zpráva konstatuje, že účinné řešení environmentálních aspektů dopravní politiky vyžaduje přípravu vize dopravního systému v polovině 21. století.
The report concludes that addressing the environmental aspects of transport policy effectively requires a vision for what the transport system should be like by the mid 21st century.
Z této vize bude vycházet a k jejímu naplnění by měla přispět nová evropská dopravní politika.
The process of establishing a new Common Transport Policy is essentially about creating this vision and then designing policies to achieve it.
Zdroj: EEA (
Source: EEA (
Podíl obnovitelných zdrojů energie na konečné spotřebě energie v EU-27 v roce 2007 v porovnání s využívání zdrojů jako klíčové složky strategií pro snížení emisí skleníkových plynů.
Share of renewable energy in final energy consumption
cíli pro rok 2020 (F
F ) in EU-27 in 2007 compared to 2020 targets (
EEA; Eurostat.
Source: EEA; Eurostat.
Změna klimatu
Page 43
Změna klimatu
Climate c
21 na ústupu, což také ovlivňuje hospodaření s vodními zdroji (
Climate change h an ge mountains are in retreat — which also affects water resource management in downstream areas (21
Například v Alpách ztratily ledovce od 50. let 19. století přibližně dvě třetiny svého objemu a zrychlení ústupu ledovců se pozoruje od 80. let
In the Alps, for example, glaciers have lost approximately two-thirds of their volume since the 1850s, and acceleration of glacial retreat has been observed since the
Klíčové minulé a předpokládané dopady a vlivy klimatické změny na hlavní biogeografické regiony Evropy
Key past and projected impacts and effects of climate change for the main biogeographical regions of Europe
Severní Evropa (boreální region)
Northern Europe (boreal region)
Menší sněhový pokryv a menší Více energie z vodyledový pokryv na jezerech a řekáchr Nižší spotřeba energie
Decrease in Arctic sea ice coverage Greenland ice sheet loss
Vyšší průtok vody v řekách na vytápění
Less snow, lake and river ice cover Northward movement of species More energy by hydropower
Vyšší riziko úbytku biologické
Higher risk of biodiversity loss
Vyšší přírůstky lesa
Higher crop yields
Vyšší sklizně Posun druhů směrem na sever
Higher risk of damages by winter storms
Podobně se mohou objevit nové příležitosti pro cestovní ruch v severní Evropě.
North-western Europe
Severozápadní Evropa
Increase in winterprecipitation
Horské oblasti Vyšší nárůst teploty
Mountain areas High temperature increase
Zvýšení průtoku v řekách
Increase in river flow
Menší rozsah ledovců Menší rozsah horského permafrostu Vyšší riziko sesuvů Méně lyžařské turistiky v zimě
Less glacier mass Less mountain permafrost Higher risk of rock falls
Posun sladkovodních ryb směrem na sever
Northward movementof freshwater species
Vyšší riziko eroze půdy Vyšší riziko vyhynutí druhů50°
Higher risk ofcoastal flooding
Vyšší riziko pobřežních záplav
High risk of species extinction
Zvýšení mořské hladiny
Sea-level rise
Střední a východní Evropa Více teplotních extrémů Více letních srážek Více rozvodněných řek v zimě
Central and eastern Europe More temperature extremes Less summer precipitation More river floods in winter
Nárůst teploty vody Vyšší proměnlivost výnosů 40°
Higher water temperature Higher crop yield variability
Posun druhů směrem na sever zemědělských plodin
Northward movementof species
Zvýšení biomasy fytoplanktonu40°
Increase inphytoplankton biomass
Vyšší riziko pro rybí populace
Higher risk for40°fish stocks
Vyšší riziko desertifikace
Decrease in annual precipitation
Nižší výnosy sklizně10°Více lesních požárů
More vector-borne diseases
Potřeba více vody pro závlahy v zemědělství
Less summer tourism Higher risk of biodiversity loss Higher risk for desertification
Méně energie vyrobené z vody Více úmrtí v důsledku vln veder
More forest fires Less energy by hydropower More deaths by heat waves
Úbytek letní turistiky Vyšší riziko ztráty biologické rozmanitosti Větší výskyt a snadnější šíření nakažlivých chorob g
Decrease in annual river flow Increasing water demandfor agriculture g ).
Zdroj:
Source: EEA; JR
Předpokládá se, že změna klimatu bude mít hlavní dopad na ekosystémy, vodní zdroje a lidské zdraví představuje intenzifikace hydrologického cyklu – v důsledku změny teploty, srážek, ledovcového a sněhového pokryvu.
Climate change is projected to have major impacts on ecosystems, water resources and human health
Předpokládá se, že změna klimatu bude hrát podstatnou roli v úbytku biologické rozmanitosti a ohrozí funkce ekosystémů.
Climate change is projected to play a substantial role in biodiversity loss and puts ecosystem functions at risk.
Měnící se klimatické podmínky jsou odpovědné například za pozorovaný posun mnoha evropských rostlinných druhů směrem na sever a do vyšších nadmořských výšek.
Changing climatic conditions are responsible, for example, for the observed northward and uphill distribution shifts of many European plant species.
Předpokládá se, že aby tyto druhy mohly přežít, budou se muset během 21. století posunout několik stovek kilometrů dále na sever – což není vždy možné.
These are projected to need, for survival, to move several hundred kilometres to the north during the 21st century — which will not always be possible.
Kombinace rychlosti klimatické změny a fragmentace stanovišť, která je způsobena překážkami jako jsou silnice a jiná infrastruktura, pravděpodobně zabrání migraci mnoha rostlinných a živočišných druhů a může vést ke změnám ve složení druhů a pokračujícímu poklesu evropské biologické rozmanitosti.
A combination of the rate of climate change and habitat fragmentation, which results from obstacles such as roads and other infrastructure, is likely to impede the migration of many plant and animal species, and may lead to species composition changes and a continuing decline in European biodiversity.
Klimatická změna ovlivňuje načasování cyklicky se opakujících procesů v rostlinných i živočišných společenstvech, jako je např. doba kvetení, délka vegetačního období atd (6).
The timing of seasonal events, phenology, for plants and the life cycles of animal groups — both terrestrial and marine — alters with climatic change (6).
Ze závěrů fenologického výzkumu vyplynulo, že v posledních desetiletích se prodloužila délka vegetačního období některých zemědělských plodin v severních šířkách, což umožnilo pěstování nových druhů plodin, které dříve pro tuto oblast nebyly vhodné.
Changes in seasonal events, flowering dates and agricultural growing seasons are observed and projected.
Zároveň došlo ke zkrácení vegetačního období v jižních zeměpisných šířkách.
Phenology shifts have also increased the length of the growing season of several agricultural crops in northern latitudes over recent decades, favouring the introduction of new species that were not previously suitable.
Předpokládá se, že tyto změny budou pokračovat a mohou vážně ovlivnit zemědělství zasažených regionu a nárůsty vlhkosti půdy v severovýchodní Evropě (6).
At the same time, there has been a shortening of the growing season at southern latitudes.
Prodloužená období sucha způsobená klimatickou změnou mohou dále přispět k degradaci půdy a zvýšit riziko desertifikace Středomoří a východní Evropy.
Such changes in the cycles of agricultural crops are projected to continue — potentially severely impacting agricultural practices (G
Podobně se očekává, že klimatická změna ovlivní vodní ekosystémy.
Similarly, climatic changes are expected to affect aquatic ecosystems.
Oteplování povrchové vody může mít vliv na kvalitu vody, a tedy in a její využití člověkem.
Warming of surface water can have several effects on water quality, and hence on human use.
Sem patří větší pravděpodobnost růstu řas a posun sladkovodních druhů směrem na sever a také změny ve fenologii.
These include a greater likelihood for algal blooms to occur and the movement of freshwater species northwards, as well as changes in phenology.
Také v rámci mořských ekosystémů klimatická změna pravděpodobně ovlivní zeměpisné rozložení planktonu a ryb, například změnu načasování jarního rozvoje fytoplanktonu, čímž dojde k dalšímu tlaku na populace ryb a související ekonomické aktivity.
Also within marine ecosystems, climatic changes are likely to affect the geographic distribution of plankton and fish, for example a changed timing of the spring phytoplankton bloom, putting additional pressures on fish stocks and related economic activities.
Další významný potenciální dopad změny klimatu v kombinaci se změnami ve využití krajiny a vodohospodářskými praktikami
A further major potential impact of climate change, in combination with land-use changes and water management practices, is the
Změna klimatu
Climate change h an ge