natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda články 43 ES a 56 ES brání vnitrostátnímu daňovému režimu, který vylučuje možnost obchodní společnosti, která je rezidentem, uplatnit při určování výsledku hospodaření a výše jejích zdanitelných příjmů ztráty, které utrpěla její stálá provozovna v jiném členském státě, ačkoli uvedený daňový režim připouští takovouto možnost v případě ztrát stálé provozovny-rezidenta.
By its question, the national court essentially asks whether Articles 43 EC and 56 EC preclude a national tax regime which does not allow a resident company, for the purposes of determining its profits and calculating its taxable income, to deduct losses incurred in another Member State by a permanent establishment belonging to it, when that tax regime does allow losses incurred by a resident permanent establishment to deduct those losses.
K rozsahu působnosti článků 43 ES a 56 ES
The scope of application of Articles 43 EC and 56 EC
Vzhledem k tomu, že předkládající soud uvedl v položené otázce dvě výše uvedená ustanovení, je třeba připomenout, že na situaci, kdy fyzická či právnická osoba usazená v členském státě zřídí a zcela vlastní stálou provozovnu bez samostatné právní subjektivity nacházející se v jiném členském státě, se rationae materiae vztahuje článek 43 ES.
As the national court has referred to each of the provisions mentioned above in the question referred, it should be noted that the creation and the outright ownership by a natural or legal person established in a Member State of a permanent establishment not having a separate legal personality situated in another Member State falls within the scope of application ratione materiae of Article 43 EC.
Kdyby měl daňový režim, který je předmětem původního řízení, omezující účinky na volný pohyb kapitálu, byly by takovéto účinky nevyhnutelným důsledkem případné překážky svobody usazování a neodůvodňovaly by, aby tento daňový režim byl
Even if it were to be accepted that the tax regime at issue in the main proceedings has restrictive effects on the free movement of capital, such effects would have to be seen as an unavoidable consequence of any restriction on freedom of establishment and
Proto daňový režim, který je předmětem původního řízení, musí být posuzován z pohledu článku 43 ES.
Accordingly, the tax regime at issue in the main proceedings must be assessed in the light of Article 43 EC.
K existenci omezení svobody usazování
Whether a restriction on the freedom of establishment exists
2008 – VĚC C-414/06
2008 — CASE C-414/06
Totéž platí i v případech, kdy obchodní společnost usazená v jednom členském státě vykonává činnost v jiném členském státě prostřednictvím stálé provozovny.
Those considerations also apply where a company established in a Member State carries on business in another Member State through a permanent establishment.
Stálá provozovna je totiž, jak dokazují i ustanovení smlouvy, z pohledu smluvního daňového práva samostatným subjektem.
Indeed, and as is shown by the provisions of the Convention, a permanent establishment constitutes, under tax convention law, an autonomous entity.
Subjekty, na které se smlouva vztahuje, jsou podle jejího článku 2 kromě fyzických a právnických osob i všechny typy stálých provozoven, které jsou uvedeny v odstavci 1 bodě 2 písm. a) tohoto článku, na rozdíl od jiných subjektů vyjmenovaných v odstavci 1 bodě 2 písm. b) téhož článku, které jsou z této smluvní definice stálé provozovny vyloučeny.
Thus, those to whom the Convention applies comprise, in accordance with Article 2 of the Convention, not only natural and legal persons, but also all those types of permanent establishment which are listed in the second subparagraph, point (a), of the first paragraph of Article 2, in a manner which distinguishes them from other categories of entity listed in the second subparagraph, point (b), of that article, which are excluded from the definition of permanent establishment under the Convention.
Toto pojetí stálé provozovny jakožto nezávislého daňového subjektu je v souladu s mezinárodněprávní praxí, která se odráží ve vzorové daňové smlouvě vytvořené Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), zejména v jejích článcích 5 a 7.
That definition of a permanent establishment as an autonomous fiscal entity is consonant with international legal practice as reflected in the model tax convention drawn up by the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD), in particular Articles 5 and 7 thereof.
Pokud jde o daňový režim, který je předmětem původního řízení, je třeba poukázat na to, že ustanovení, které umožňuje zohlednit ztráty stálé provozovny při určování výsledku hospodaření a výpočtu výše zdanitelného příjmu hlavní společnosti, zakládá daňové zvýhodnění.
As regards the tax regime at issue in the main proceedings, it must be pointed out that a provision which allows losses incurred by a permanent establishment to be taken into account in calculating the profits and taxable income of the principal company constitutes a tax advantage.
Takovéto daňové zvýhodnění však podle ustanovení, jimiž se řídí uvedený daňový režim, není přiznáno v případě, že ztráty pochází ze stálé provozovny, která se nachází v jiném členském státě, než je stát, ve kterém je usazena hlavní společnost.
However, the provisions of that tax regime do not grant such a tax advantage where the losses are incurred by a permanent establishment situated in a Member State other than that in which the principal company is established.
Za těchto podmínek, je daňová situace společnosti se sídlem v Německu a stálou provozovnou v jiném členském státě méně výhodná, než by byla její daňová situace v případě, že by její stálá provozovna byla zřízena v Německu.
In those circumstances, the tax situation of a company which has its registered office in Germany and has a permanent establishment in another Member State is less favourable than it would be if the latter were to be established in Germany.
Kvůli tomuto rozdílu v daňovém zacházení by německá obchodní společnost mohla být odrazena od vykonávání své činnosti prostřednictvím stálé provozovny nacházející se v jiném členském státě.
By reason of that difference in tax treatment, a German company could be discouraged from carrying on its business through a permanent establishment situated in another Member State.
Nelze než dospět k závěru, že daňový režim, který je předmětem původního řízení, s sebou nese omezení svobody usazování.
It must be held that the tax regime at issue in the main proceedings involves a restriction on the freedom of establishment.
K přípustnosti omezení
Whether a justification exists
Z judikatury Soudního dvora vyplývá, že omezení svobody usazování lze připustit pouze tehdy, je-li odůvodněno naléhavými důvody obecného zájmu.
It is clear from the Court’s caselaw that a restriction on the freedom of establishment is permissible only if it is justified by overriding reasons in the public interest.
V takovém případě je ještě třeba, aby bylo způsobilé zaručit uskutečnění dotčeného cíle a aby nepřekračovalo meze toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné (viz rozsudek ze dne 13. prosince 2005, Marks & Spencer, C-446/03, Sb. rozh. s. I-10837, bod 35; výše uvedený rozsudek Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, bod 47, jakož i výše uvedený rozsudek Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, bod 64). 28
It is further necessary, in such a case, that its application be appropriate to ensuring the attainment of the objective in question and not go beyond what is necessary to attain it (see Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 35; Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 47; and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 64). 28
Předkládající soud v tomto ohledu zejména zdůrazňuje skutečnost, že příjmy dosažené stálou provozovnou nacházející se v Lucembursku nejsou podle ustanovení smlouvy zdaňovány v členském státě, kde je společnost, které stálá provozovna patří, rezidentem.
In that connection, the national court points out in particular that, in accordance with the provisions of the Convention, the income generated by the permanent establishment in Luxembourg is not taxed in the Member State of residence of the company to which it belongs.
Německá, řecká, francouzská, nizozemská, finská a švédská vláda a vláda Spojeného království ve svých vyjádřeních předložených Soudnímu dvoru v podstatě tvrdí, že daňová právní úprava, která omezuje možnost obchodní společnosti-rezidenta uplatnit při určování jejího výsledku hospodaření a výše zdanitelných příjmů ztráty, které utrpěla její stálá provozovna nacházející se v jiném členském státě, může být v zásadě odůvodněná.
In their observations to the Court, the German, Greek, French, Netherlands, Finnish, Swedish and United Kingdom Governments essentially submit that tax rules which, for the purposes of determining the tax base of a resident company, restrict the possibility for that company to deduct losses incurred by a permanent establishment belonging to it which is situated in another Member State can, as a rule, be justified.
Uvedené vlády mají za to, že přípustnost takovéto právní úpravy z pohledu práva Společenství může být odůvodněna zaprvé nezbytností ochrany dělby zdaňovací pravomoci mezi dotčené členské státy a zadruhé nezbytností předejít nebezpečí dvojího zohlednění ztrát.
Those Governments take the view that the justification for such rules in the light of Community law may be based, first, on the need to preserve the allocation of the power to impose taxes between the Member States concerned and, secondly, on the need to prevent the danger that losses may be taken into account twice.
Pokud jde o první uvedený důvod přípustnosti, je třeba připomenout, že ochrana dělby zdaňovací pravomoci mezi členské státy může způsobit, že na hospodářské činnosti společností usazených v jednom z těchto států bude nezbytné použít pouze daňová pravidla tohoto členského státu, a to jak na zisky, tak ztráty (viz výše uvedený rozsudek Marks & Spencer, bod 45, jakož i rozsudek ze dne 18. července 2007, Oy AA, C-231/05, Sb. rozh. s. I-6373, bod 54). 32
As regards the first of these justifications, it should be noted that the preservation of the allocation of the power to impose taxes between Member States may make it necessary to apply to the economic activities of companies established in one of those States only the tax rules of that State in respect of both profits and losses (see Marks & Spencer, paragraph 45, and Case C-231/05 Oy AA [2007] ECR I-6373, paragraph 54). 32
Kdyby totiž společnostem byla poskytnuta možnost volby ohledně zohledňování jejich ztrát v členském státě jejich usazení nebo v jiném členském státě, narušila by se tím ve značné míře vyvážená dělba zdaňovací pravomoci mezi členské státy, neboť základ daně by byl v prvním státě zvýšen a ve druhém státě snížen ve výši převedených ztrát (viz výše uvedený rozsudek Marks & Spencer, bod 46, a rozsudek Oy AA, bod 55). 33
To give companies the right to elect to have their losses taken into account in the Member State in which they are established or in another Member State would seriously undermine a balanced allocation of the power to impose taxes between the Member States, since the tax base would be increased in the first State, and reduced in the second, by the amount of the losses surrendered (see Marks & Spencer, paragraph 46, and Oy AA, paragraph 55). 33
Pokud jde o pádnost prvního důvodu přípustnosti s ohledem na skutkové okolnosti věci v původním řízení, je třeba poukázat na to, že členský stát, ve kterém se nachází sídlo společnosti, které patří stálá provozovna, by v případě neexistence smlouvy
With respect to the relevance of the first of these justifications in the light of the facts in the main proceedings, it should be pointed out that the Member State in which the registered office of the company to which the permanent establishment belongs is
LIDL BELGIUM o zamezení dvojího zdanění měl pravomoc zdaňovat zisky dosažené touto entitou.
LIDL BELGIUM situated would, in the absence of a double taxation convention, have the right to tax the profits generated by such an entity.
Proto cíl spočívající v ochraně dělby zdaňovací pravomoci mezi oba dotčené členské státy, který se odráží v ustanoveních smlouvy, může odůvodnit existenci daňového režimu, který je předmětem původní věci, neboť tento režim zachovává symetrii mezi zdaňovací pravomocí a možností odečítat ztráty.
Consequently, the objective of preserving the allocation of the power to impose taxes between the two Member States concerned, which is reflected in the provisions of the Convention, is capable of justifying the tax regime at issue in the main proceedings, since it safeguards symmetry between the right to tax profits and the right to deduct losses.
Kdyby za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, bylo připuštěno, že ztráty stálé provozovny-nerezidenta mohou být odečteny od příjmů hlavní společnosti, znamenalo by to, že by uvedené společnosti bylo umožněno si bez omezení zvolit členský stát, ve kterém tyto ztráty uplatní (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Oy AA, bod 56).
In circumstances such as those of the main proceedings, to accept that the losses of a nonresident permanent establishment might be deducted from the taxable income of the principal company would result in allowing that company to choose freely the Member State in which those losses could be deducted (see, to that effect, Oy AA, paragraph 56).
Pokud jde o druhý důvod přípustnosti uvedený ve vyjádřeních před Soudním dvorem, který vychází z nebezpečí dvojího zohlednění ztrát, Soudní dvůr uznal, že členské státy musí mít možnost tomuto nebezpečí zabránit (viz výše uvedený rozsudek Marks & Spencer, bod 47, jakož i rozsudek ze dne 29. března 2007, Rewe Zentralfinanz, C-347/04, Sb. rozh. s. I-2647, bod 47). 36
As regards the second justification put forward in the observations submitted to the Court, which is based on the danger that losses might be taken into account twice, the Court has accepted that the Member States must be able to prevent such a danger (see Marks & Spencer, paragraph 47, and Case C-347/04 Rewe Zentralfinanz [2007] ECR I-2647, paragraph 47). 36
K tomu je třeba uvést, že za takových okolností, jako jsou okolnosti, které daly vzniknout sporu v původním řízení, zjevně existuje nebezpečí, že tatáž ztráta bude uplatněna dvakrát (viz výše uvedený rozsudek Marks & Spencer, bod 48). Nelze totiž vyloučit, že společnost uplatní ve členském státě, kde se nachází její sídlo, ztráty své stálé provozovny nacházející se v jiném členském státě a že i přes toto započtení budou tytéž ztráty zohledněny později v členském státě, ve kterém se nachází stálá provozovna, když stálá provozovna vytvoří zisk, čímž bude členskému státu, ve kterém má hlavní společnost své sídlo, zabráněno ve zdanění tohoto zisku. I - 3629
In this connection, it must be pointed out that, in circumstances such as those which underlie the main proceedings, there is clearly a danger that the same losses will be used twice (see Marks & Spencer, paragraph 48). It is possible that a company might deduct, in the Member State in which its seat is situated, losses incurred by a permanent establishment belonging to it and situated in another Member State and that, despite such offsetting, the same losses might be taken into account subsequently in the Member State in which the permanent establishment is situated, when that establishment generates profits, thereby preventing the Member State in which the principal company has its seat from taxing that profit. I - 3629
Proto oba uvedené důvody musí být považovány za důvody, kterými lze ospravedlnit omezení svobody usazování, které je výsledkem toho, jak členský stát, ve kterém se nachází sídlo obchodní společnosti, z daňového hlediska zachází se zápornými výsledky hospodaření stálé provozovny, která patří uvedené obchodní společnosti a nachází se v jiném členském státě.
Consequently, the two justifications put forward must each be considered as being capable of justifying a restriction on the freedom of establishment arising from the tax treatment by the Member State in which the seat of a company is located of losses incurred by a permanent establishment belonging to that company and situated in another Member State.
Předkládající soud si nicméně klade otázku, zda důvody uvedené v bodech 44 až 50 citovaného rozsudku Marks & Spencer, mezi něž patří i nutnost předcházet nebezpečí daňových úniků, musí být chápány tak, že jsou kumulativní povahy, nebo zda postačuje existence jednoho z nich k tomu, aby daňový režim, který je předmětem původního řízení, mohl být v zásadě považován za odůvodněný. 39
The national court asks, however, whether the justifications set out in paragraphs 44 to 50 of the judgment in Marks & Spencer, which also include the need to prevent the risk of tax avoidance, must be understood as being cumulative or whether the existence of only one of those factors is sufficient for the tax regime at issue in the main proceedings to be treated, in principle, as being justified. 39
V tomto ohledu je třeba připomenout, že soudní dvůr judikoval v bodě 51 citovaného rozsudku Marks & Spencer, že všechny tři důvody dohromady, které stojí v pozadí právní úpravy, jež je předmětem původního řízení, sledují legitimní cíle slučitelné se Smlouvou, a představují tak naléhavé důvody obecného zájmu. 40
It must be pointed out in that regard that, in paragraph 51 of the judgment in Marks & Spencer, the Court held that the three justifications taken together, which underlay the legislation at issue in the main proceedings, pursued legitimate objectives compatible with the Treaty and thus constituted overriding reasons in the public interest 40
Avšak k tomu, aby určitá vnitrostátní daňová právní úprava omezující svobodu usazování zakotvenou v článku 43 ES mohla být v zásadě odůvodněná, nelze vzhledem k rozmanitosti situací, v nichž se členský stát může dovolávat takovýchto důvodů, vyžadovat, aby byly naplněny veškeré důvody uvedené v bodě 51 citovaného rozsudku Marks & Spencer. 41
However, bearing in mind the wide variety of situations in which a Member State may put forward such reasons, it cannot be necessary for all the justifications referred to in paragraph 51 of the Marks & Spencer judgment to be present in order for national tax rules which restrict the freedom of establishment laid down in Article 43 EC to be capable, in principle, of being justified. 41
Ve věci, v níž byl vydán rozsudek Oy AA, tak Soudní dvůr zejména uznal, že dotčená vnitrostátní právní úprava může být v zásadě přípustná na základě dvou ze tří důvodů uvedených v bodě 51 citovaného rozsudku Marks & Spencer, a sice z důvodů nezbytnosti ochrany dělby zdaňovací pravomoci mezi členské státy a nezbytnosti předcházet daňovým únikům chápaných jako celek (viz výše uvedený rozsudek Oy AA, bod 60). I - 3630
Thus, in the judgment in Oy AA, the Court acknowledged in particular that the national tax legislation at issue could, in principle, be justified on the basis of two of the three justifications referred to in paragraph 51 of the judgment in Marks & Spencer, namely the need to safeguard the allocation of the power to tax between the Member States and the need to prevent tax avoidance, taken together (see Oy AA, paragraph 60). I - 3630
Stejně tak daňový režim, který je předmětem původní věci, může být v zásadě ospravedlněn dvěma důvody připuštěnými ve zmíněném bodě výše uvedeného rozsudku Marks & Spencer, a sice nezbytností ochrany dělby zdaňovací pravomoci mezi členské státy a nezbytností zabránit nebezpečí dvojího zohlednění ztrát. 43
Likewise, the tax regime at issue in the main proceedings can, in principle, be justified in the light of two of the factors referred to in paragraph 51 of the judgment in Marks & Spencer, namely the need to safeguard the allocation of the power to tax between the Member States and the need to prevent the danger that the same losses will be taken into account twice. 43
Je rovněž nesporné, že uvedený režim je způsobilý zaručit dosažení těchto sledovaných cílů.
It is also not in dispute that that regime is appropriate for ensuring the attainment of the objectives pursued by it.
Za těchto podmínek zbývá ověřit, zda daňový režim, který je předmětem původního řízení, nepřekračuje meze toho, co je k dosažení sledovaných cílů nezbytné (viz výše uvedené rozsudky Marks & Spencer, bod 53, a Oy AA, bod 61). 45
That being so, it remains necessary to examine whether the tax regime at issue in the main proceedings goes beyond what is necessary to attain the objectives pursued (see Marks & Spencer, paragraph 53, and Oy AA, paragraph 61). 45
Lidl Belgium a Komise Evropských společenství zejména poukázaly na možnost hlavní společnosti odečíst ztráty stálé provozovny pod podmínkou, že zahrne do svých budoucích hospodářských výsledků pozdější zisky této stálé provozovny ve výši odpovídají dříve započteným ztrátám.
Lidl Belgium and the Commission of the European Communities have referred in particular to the possibility that the right of a principal company to deduct the losses incurred by a permanent establishment belonging to it could be made subject to the condition that the company incorporate in its future profits the subsequent profits of the permanent establishment, to the extent of the losses previously offset.
Odkazují v tomto kontextu na systém, podle kterého Spolková republika Německo postupovala před rokem 1999.
In that context, they refer to the system which operated in the Federal Republic of Germany prior to 1999.
Je třeba uvést, že v bodě 54 citovaného rozsudku Marks & Spencer byla možnost podřídit předmětné daňové zvýhodnění takovéto podmínce zmíněna, spolu s možností podmínit toto daňové zvýhodnění tím, že dceřiná společnost usazená v jiném členském státě, než je členský stát, v němž se nachází hlavní společnost, plně využila možností zohlednit ztráty přiznaných v členském státě, kde je rezidentem. I - 3631
It should be pointed out that reference was made in paragraph 54 of the judgment in Marks & Spencer to the possibility of making the benefit of the tax advantage at issue subject to such a condition, together with the possibility of making the benefit of that advantage conditional upon the subsidiary established in a Member State other than that in which the principal company has its seat having taken full advantage of the possibilities available in its Member State of residence of having the losses taken into account. I - 3631
K tomuto Soudní dvůr v bodě 55 citovaného rozsudku Marks & Spencer uvedl, že opatření, které omezuje svobodu usazování, překračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení sledovaných cílů, v situaci, kdy dceřiná společnost-nerezident vyčerpala jak v rámci předmětného zdaňovacího období, tak v rámci předcházejících zdaňovacích období, možnosti zohlednit ztráty, které existují v členském státě, kde se nachází, a kdy v tomto členském státě neexistuje možnost zohlednit ztráty uvedené dceřiné společnosti v rámci budoucích zdaňovacích období. 48
In that regard, the Court held in paragraph 55 of the judgment in Marks & Spencer that a measure which restricts the freedom of establishment goes beyond what is necessary to attain the objectives pursued where a nonresident subsidiary has exhausted the possibilities for having the losses incurred in the Member State where it is situated taken into account for the accounting period concerned and also for previous accounting periods and where there is no possibility for that subsidiary’s losses to be taken into account in that State for future periods. 48