natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Určení uvedené této částky totiž závisí zejména na různých okolnostech souvisejících s individuálním chováním dotčeného podniku, jako je například existence přitěžujících nebo polehčujících okolností (rozsudek Soudu ze dne 4. července 2006, Hoek Loos v. Komise, T-304/02, Sb. rozh. s. II-1887, body 82 a 85).
That amount is set, inter alia, on the basis of various factors linked to the individual conduct of the undertaking in question, such as the existence of aggravating or attenuating circumstances (Case T-304/02 Hoek Loos v Commission [2006] ECR II-1887, paragraphs 82 and 85).
Z toho vyplývá, že obecný argument Hoechst v tomto ohledu musí být zamítnut.
It follows that Hoechst’s general argument in that regard must be rejected.
a) K závažnosti protiprávního jednání
a) The gravity of the infringement
Je třeba připomenout, že pokyny stanoví zejména, že při hodnocení závažnosti protiprávního jednání je třeba brát v úvahu jeho povahu, skutečný dopad na trh, pokud jej lze měřit, a velikost relevantního zeměpisného trhu.
It must be borne in mind that the Guidelines state, inter alia, that in assessing the gravity of the infringement account must be taken of its nature, its actual impact on the market, where this can be measured, and the size of the relevant geographic market.
Protiprávní jednání se tak zařadí do jedné ze tří kategorií: méně závažná protiprávní jednání, závažná protiprávní jednání a velmi závažná protiprávní jednání (první a druhý odstavec bodu 1 A).
Infringements are thus put into one of three categories: minor infringements, serious infringements and very serious infringements (Section 1A, first and second paragraphs).
Je třeba rovněž připomenout, že závažnost protiprávního jednání musí být zjištěna v závislosti na vícero skutečnostech, jakými jsou zejména zvláštní okolnosti věci, její kontext a odrazující dosah pokut, a to, aniž by byl sestaven závazný nebo taxativní výčet kritérií, ke kterým musí být povinně přihlédnuto (rozsudky Soudního dvora ze dne 15. října 2002, Limburgse Vinyl Maatschappij a další v. Komise, bod 208 výše, bod 465, a ze dne 28. června 2005, Dansk Rørindustri a další v. Komise, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P až C-208/02 P a C-213/02 P, Sb. rozh. s. I-5425, bod 241).
It must also be borne in mind that the gravity of infringements must be assessed in the light of numerous factors, such as the particular circumstances of the case, its context and the dissuasive effect of fines, although no binding or exhaustive list of criteria to be applied has been drawn up (judgment of 15 October 2002 in Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 208 above, paragraph 465, and Joined Cases C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P to C-208/02 P and C-213/02 P Dansk Rørindustri and Others v Commission [2005] ECR I-5425, paragraph 241).
K dopadu kartelové dohody na trh sorbátů v EHP
The effect of the cartel on the sorbates market in the EEA
Úvodem je třeba zdůraznit, že tři aspekty hodnocení závažnosti protiprávního jednání uvedené v bodě 343 výše nemají v rámci celkového přezkumu tutéž váhu.
As a preliminary point, it must be noted that the three aspects of the assessment of the gravity of the infringement which are referred to at paragraph 343 above do not have the same weight in the context of the global examination.
Povaha protiprávního jednání má prvořadou úlohu, zejména pro kvalifikování protiprávních jednání jako „velmi závažná“.
The nature of the infringement plays a preponderant role, in particular, in characterising ‘very serious’ infringements.
V tomto ohledu z popisu velmi závažných protiprávních jednání v pokynech vyplývá, že dohody nebo jednání ve vzájemné shodě mající za cíl zejména, jako v projednávané věci, jednak stanovení cílových cen nebo přidělení kvót objemu prodeje, mohou být již na základě své vlastní povahy kvalifikovány jako „velmi závažná“ protiprávní jednání, aniž by bylo nezbytné, aby se taková chování vyznačovala zvláštním dopadem (viz v tomto smyslu rozsudky Soudu ze dne 27. července 2005, Brasserie nationale a další v. Komise, T-49/02 až T-51/02, Sb. rozh. s. II-3033, bod 178).
In that regard, it follows from the description of very serious infringements in the Guidelines that agreements or concerted practices aimed in particular, as in this case, at setting target prices or the allocation of sales quotas by volume may entail, solely on the basis of their very nature, the characterisation as ‘very serious’, without there being any need to characterise such conduct by a particular impact (see, to that effect, Joined Cases T-49/02 to T-51/02 Brasserie nationale and Others v Commission [2005] ECR II-3033, paragraph 178).
V projednávané věci je zaprvé třeba uvést, že Hoechst nezpochybňuje protiprávní cíl kartelové dohody, tedy stanovení cílových cen, přidělení kvót objemu prodeje, definování systému informování a kontroly a neposkytování technologií uchazečům o vstup na trh.
In the present case, first, it must be observed that Hoechst does not call in question the unlawful nature of the cartel, namely the setting of target prices, the allocation of sales quotas by volume, the definition of a system of information and control and also the refusal to supply technology to undertakings seeking to enter the market.
Zadruhé je třeba konstatovat, že v rozhodnutí Komise při hodnocení závažnosti protiprávního jednání zohlednila konkrétní dopad kartelové dohody na trh.
Second, it must be observed that, in the Decision, the Commission took into consideration the actual impact of the cartel on the market when it assessed the gravity of the infringement.
Ačkoli totiž Komise v bodě 327 odůvodnění rozhodnutí tvrdí, že není nezbytné zohlednit konkrétní účinky, je-li prokázán protisoutěžní cíl kartelové dohody, v bodech 333 až 336 odůvodnění rozhodnutí nicméně konstatuje existenci takových účinků v projednávané věci, i když v bodě 333 odůvodnění tvrdí, že není možné je přesně změřit.
While the Commission asserts, at recital 327 to the Decision, that there is no need to take into account the actual effects when a cartel is shown to have an anticompetitive object, it none the less states, at recitals 333 to 336 to the Decision, that such effects exist in the present case, even though it asserts at recital 333 that it is not possible to measure them in a precise manner.
Tyto účinky jsou zejména následkem provádění dotčených dohod.
Those effects are the consequence, in particular, of the implementation of the agreements in question.
Komise v tomto ohledu v bodech 330 až 332 odůvodnění rozhodnutí připomíná, s odkazem na část I rozhodnutí, že dotčené dohody byly pečlivě prováděny.
The Commission observes, in that regard, at recitals 330 to 332 to the Decision, referring to Part I of the Decision, that the agreements in question were carefully implemented.
Body 334 a 336 odůvodnění, jež se zabývají konkrétními dopady kartelové dohody na trh rovněž odkazují na provádění dotčených dohod.
Recitals 334 and 336, which deal with the actual effects of the cartel on the market, also refer to the implementation of the agreements in question.
V bodě 337 odůvodnění rozhodnutí, který obsahuje závěr týkající se úvah věnovaných konkrétnímu dopadu kartelové dohody na trh, Komise uvádí, že toto „trvalé provádění mělo dopad na trh sorbátů“.
At recital 337 to the Decision, which contains the finding concerning the developments devoted to the actual impact of the cartel on the market, the Commission states that that ‘continuous implementation has had an impact on the sorbates market’.
Přitom závěr Komise ohledně provádění kartelové dohody Hoechst před Soudem nezpochybnila.
The Commission’s finding concerning the implementation of the cartel is not challenged by Hoechst before the Court.
Je třeba v tomto ohledu zdůraznit, že zejména pokud jde o kartelovou dohodu o cenách, může Komise ze skutečnosti, že účastníci kartelové dohody přijali opatření za účelem uplatnění dohodnutých cen, oprávněně vyvodit, že protiprávní jednání mělo účinky.
It must be emphasised, in that regard, that in the particular case of a price cartel it is permissible for the Commission to draw the inference that the infringement has had effects from the fact that the members of the cartel took measures to apply the agreed prices.
Naproti tomu je-li prokázáno provádění kartelové dohody, nelze od Komise požadovat, aby systematicky prokazovala, že dohody skutečně umožnily dotčeným podnikům dosáhnout vyšší úrovně obchodních cen, než jaká by existovala bez kartelové dohody (viz v tomto smyslu rozsudek Limburgse Vinyl Maatschappij a další v. Komise, bod 153 výše, body 743 až 745).
On the other hand, when the implementation of a cartel is established, the Commission cannot be required to demonstrate systematically that the agreements actually allowed the undertakings concerned to attain a higher level of prices than that which would have prevailed in the absence of a cartel (see, to that effect, Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 153 above, paragraphs 743 to 745).
Proto argumenty Hoechst nezpochybňují závěr Komise ohledně účinků kartelové dohody vyplývajících z provádění daných odhod.
Accordingly, Hoechst’s arguments cannot upset the Commission’s finding concerning the effects of the cartel flowing from the implementation of the agreement in issue.
Nadto je třeba uvést, že předmětem kartelové dohody bylo zejména stanovit cílové ceny.
In addition, it must be observed that the cartel had as its object, inter alia, price-fixing.
Je třeba v tomto ohledu připomenout, že stanovení ceny, i když pouze orientační, se dotýká hospodářské soutěže tím, že umožňuje všem účastníkům kartelové dohody s přiměřenou mírou jistoty předvídat, jaká cenová politika bude sledována jejich soutěžiteli.
It must be borne in mind, in that regard, that setting a price, even one that is merely indicative, affects competition because it allows all the participants in the cartel to foresee with a reasonable degree of certainty what pricing policy will be pursued by their competitors.
Obecněji s sebou takové kartelové dohody přinášejí přímý zásah do základních parametrů hospodářské soutěže na dotčeném trhu.
More generally, such cartels entail direct interference with the essential parameters of competition on the relevant market.
Dotyční výrobci totiž tím, že vyjádřili společnou vůli uplatňovat určitou cenovou hladinu na své výrobky, už neurčují autonomně svou politiku na trhu, čímž porušují vnitřní koncepci ustanovení Smlouvy týkajících se hospodářské soutěže (rozsudek Soudu ze dne 29. listopadu 2005, Heubach v. Komise, T-64/02, Sb. rozh. s. II-5137, bod 81).
In expressing a common intention to apply a certain level of prices to their products, the producers concerned no longer determine their policy on the market in an autonomous manner, thus adversely affecting the concept inherent in the Treaty provisions on competition (Case T-64/02 Heubach v Commission [2005] ECR II-5137, paragraph 81).
Z toho vyplývá, že dotčená kartelová dohoda nezbytně ovlivnila hospodářskou soutěž zejména stanovením cílových cen.
It follows that, by fixing, inter alia, target prices, the cartel in issue necessarily affected the play of competition.
Krom toho tabulka II rozhodnutí prokazuje, že kvóty prodeje dohodnuté mezi účastníky kartelové dohody byly prováděny, jak Komise uvádí v bodě 335 rozhodnutí.
Furthermore, Table II of the Decision shows that the sales quotas agreed between the parties to the cartel were implemented, as the Commission states at recital 335.
Číselné údaje převzaté v tabulce Hoechst nezpochybnila, pouze uvedla, že „šedá množství“ – tedy množství prodaná a nepřiznaná účastníkům kartelové dohody – zpochybňují řádné fungování dotčených dohod.
The figures set out in the table are not disputed by Hoechst, which observes only that ‘grey material’ — that is to say, quantities sold and not declared to the members of the cartel — cast doubt on the proper functioning of the agreements in question.
Přitom z bodů 112 a 193 odůvodnění rozhodnutí vyplývá, že rozhovory mezi účastníky kartelové dohody o případných „šedých množstvích“ se týkaly objemů prodeje japonských výrobců nezahrnutých do „oficiálních statistik“, tedy zveřejněných údajů o vývozech uvedených výrobců.
It follows from recitals 112 and 193 to the Decision that the discussions of the members of the cartel concerning any ‘grey material’ related to sales volumes of the Japanese producers which were not included in the ‘official statistics’, that is to say the published export data of those producers.
Konkrétně v bodě 335 odůvodnění rozhodnutí Komise uvádí, že taková „šedá množství“ lze přičíst Ueno.
In particular, at recital 335 to the Decision, the Commission states that such ‘grey material’ can be attributed to Ueno.
2008 – VĚC T-410/03 uvedené v tabulce II rozhodnutí, neměla uvedená množství dopad na údaje o objemu prodeje Hoechst.
Therefore, even on the assumption that such ‘grey material’ did have an impact on Ueno’s sales figures, or on those of other Japanese producers, set out in Table II of the Decision, those quantities would have no impact on Hoechst’s sales figures.
Za těchto podmínek měla kartelová dohoda přinejmenším ten účinek, že omezovala či kontrolovala odbyt soutěžitele přítomného na trhu EHP.
In those circumstances, the cartel would have had, at least, the effect of limiting or controlling the outlets of a competitor present on the EEA market.
V tomto ohledu, pokud jde o tvrzení Hoechst, podle kterých rovněž prodávala „šedá množství“ dotčeného výrobku, postačí uvést, že nejsou podpořena žádnou objektivní skutečností, která ostatně nebyla Komisi sdělena včas.
In that regard, as regards Hoechst’s assertions that it also sold ‘grey material’ of the product concerned, it is sufficient to observe that they are not supported by any objective element, which, moreover, was not provided to the Commission in good time.
S ohledem na výše uvedené je třeba zamítnout argumenty Hoechst ohledně dopadu kartelové dohody na trh sorbátů v EHP.
In the light of the foregoing, Hoechst’s arguments concerning the effect of the cartel on the sorbates market in the EEA must be rejected.
K účasti nejvyšších ředitelů Hoechst na kartelové dohodě
The participation of Hoechst’s high-level directors in the cartel
Úvodem je třeba uvést, že zjištění Komise, podle kterého dotčené koluzní dohody byly v zásadě pojaty, řízeny a podporovány na nejvyšších úrovních hierarchie dotčených podniků, bylo zopakováno v rámci posouzení povahy dotčených protiprávních jednání.
As a preliminary point, it must be noted that the Commission’s finding that the collusive agreements in issue were essentially conceived, directed and encouraged at high level in the undertakings concerned is repeated in the context of the assessment of the nature of the infringements in issue.
Nic však neumožňuje mít za to, že toto zjištění, pokud by bylo nesprávné ohledně Hoechst, samo o sobě mohlo zpochybnit závěr Komise, podle kterého dotčená protiprávní jednání, charakterizovaná zejména stanovením cílových cen a přidělením kvót objemu prodeje, byla svou povahou velmi závažná.
However, there is no ground for concluding that that finding, if it proved incorrect for Hoechst, could in itself call in question the Commission’s conclusion that the infringements in question, which were characterised in particular by the setting of target prices and the allocation of sales quotas by volume, were by their very nature very serious.
V každém případě postačí uvést, že zjištění Komise se zjevně opírá o seznamy zaměstnanců dotčených podniků, kteří se účastnili setkání, uvedené v bodech 88, 91 a 96 až 98 odůvodnění rozhodnutí.
In any event, it is sufficient to observe that the Commission’s finding clearly relies on the lists of employees of the undertakings concerned who participated in the meetings, which are set out at recitals 88, 91 and 96 to 98 to the Decision.
Pokud jde o Hoechst, Komise v bodě 96 odůvodnění rozhodnutí upřesňuje, že její zástupci na společných setkáních byli zejména vedoucí odbytu či ředitelé prodeje dotčeného výrobku.
As regards Hoechst, at recital 96 to the Decision the Commission states that its representatives at the joint meetings were, in particular, the sales directors or sales managers for the product concerned.
Nedostatek odůvodnění namítaný Hoechst tedy musí být v tomto ohledu zamítnut.
Hoechst’s assertion that the Commission failed to state reasons must therefore be rejected in that regard.
Je třeba rovněž uvést, že seznam zaměstnanců Hoechst, převzatý v bodě 96 odůvodnění rozhodnutí, byl uveden již v bodě 62 oznámení námitek.
It must also be observed that the list of Hoechst’s employees set out at recital 96 to the Decision already appeared at paragraph 62 of the statement of objections.
Krom toho v bodě 295 oznámení námitek Komise jasně uvedla, že zohlední skutečnost, že koluzní dohody byly pojaty, řízeny a podporovány na nejvyšších úrovních hierarchie dotčených podniků.
Furthermore, at paragraph 295 of the statement of objections the Commission clearly stated that it would take account of the fact that the collusive agreements were conceived, directed and encouraged at top level in the undertakings concerned.
Tyto skutečnosti Hoechst v průběhu správního řízení nezpochybnila.
Those facts were not disputed by Hoechst during the administrative procedure.
Přitom nic neumožňuje mít za to, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že „vedoucí odbytu“ byli součástí nejvyšší hierarchie dotčených podniků.
There is no ground for the view that the Commission made a manifest error of assessment in concluding that ‘sales directors’ belonged to the ‘top level’ in the organisation of the undertakings concerned.
Konkrétně se Hoechst omezuje na zpochybnění tohoto závěru tím, že uvádí, že vedoucí odbytu jsou sami podřízeni dalším ředitelům, aniž by předložila konkrétní důkazy na podporu tohoto tvrzení, a rozhodně, aniž by je Komisi poskytla včas.
In particular, Hoechst merely challenges that conclusion by stating that sales directors are themselves accountable to other directors, without adducing firm evidence to support that assertion, which was not in any event presented to the Commission in good time.
Ostatně skutečnost, že vedoucí odbytu byli sami podřízení dalším ředitelům nezbytně neznamená, že sami nebyli řediteli na „nejvyšší úrovni“.
Besides, the fact that the sales directors are themselves accountable to other directors does not necessarily mean, in itself, that they were not ‘top level’ directors.
Konečně pokud jde o odkaz Hoechst na rozsudek ABB Asea Brown Boveri v. Komise, bod 75 výše (body 33 až 38), postačí konstatovat, že ve věci, v níž byl uvedený rozsudek vydán, Komise odkazovala na úlohu „skupinového ředitelství“ dotčeného podniku, což uvedenou věc odlišuje od projednávané věci.
As regards, last, Hoechst’s reference to ABB Asea Brown Boveri v Commission, paragraph 75 above (paragraphs 33 to 38), it is sufficient to state that in that case the Commission had been referring to the role played by the ‘group directorate’ of the undertaking concerned, which distinguishes that case from the present case.
S ohledem na tyto skutečnosti je třeba zamítnout argumenty Hoechst ohledně účasti jejích nejvyšších ředitelů na kartelové dohodě.
In the light of those factors, Hoechst’s arguments concerning the participation of its top level directors in the cartel must be rejected.
K rozřazení dotčených podniků do kategorií
The division of the undertakings concerned into categories.
Úvodem je třeba připomenout, že odstupňování provedené ohledně kartelové dohody na trhu sorbátů sestávalo z určení, podle třetího, čtvrtého a šestého odstavce bodu 1 A pokynů, individuálního příspěvku každého podniku, pokud jde o skutečnou hospodářskou schopnost, k úspěchu kartelové dohody, s cílem jeho zařazení do vhodné kategorie (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 15. června 2005, Tokai Carbon a další v. Komise, bod 118 výše, bod 225).
As a preliminary point, it must be borne in mind that the differentiation made in respect of the cartel on the sorbates market consisted in determining, in accordance with Section 1 A, third, fourth and sixth paragraphs, of the Guidelines, the individual contribution of each undertaking, in terms of actual economic capacity, to the success of the cartel for the purpose of its classification in the appropriate category (see, to that effect, judgment of 15 June 2005 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 118 above, paragraph 225).
V bodě 349 odůvodnění rozhodnutí Komise v tomto ohledu upřesnila, že zvolená metoda umožňuje odhadnout relativní schopnost každého podniku, jeho příspěvek k celkové škodě způsobené konkurenci v EHP a jeho příspěvek k účinnosti kartelové dohody jako celku.
At recital 349 to the Decision, the Commission states, in that regard, that the method chosen makes it possible to estimate the relative capacity of each undertaking, its contribution to the overall damage caused to competition in the EEA and its contribution to the effectiveness of the cartel as a whole.
V projednávané věci Komise posoudila individuální příspěvek dotčených podniků na základě podílů na trhu, které držely v roce 1995, pro dotčený výrobek v celosvětovém měřítku.
In this case, the Commission assessed the individual contribution of the undertakings concerned on the basis of the market share held by each of them in 1995 for the relevant product on a worldwide scale.
Hoechst nezpochybňuje skutečnost, že Komise rozdělila dotčené podniky do kategorií, ani metodu použitou k tomu účelu.
Hoechst does not take issue with the fact that the Commission divided the undertakings concerned into categories, or the method used in order to do so.
Hoechst namítá hlavně nerovné zacházení ve srovnání s japonskými podniky, pokud jde o výchozí částky v závislosti na kategorii.
Hoechst submits principally that it received unequal treatment by comparison with the Japanese undertakings as regards the starting amounts chosen according to the categories.
Je třeba v tomto ohledu připomenout, že provádí-li Komise rozřazení do kategorií, musí dodržet zásadu rovného zacházení, podle které je zakázáno se srovnatelnými situacemi zacházet odlišně nebo s odlišnými situacemi stejně, není-li takové zacházení objektivně odůvodněné (rozsudky CMA CGM a další v. Komise, bod 220 výše, bod 406, a ze dne 29. dubna 2004, Tokai Carbon a další v. Komise, bod 165 výše, bod 219).
It must be borne in mind, in that regard, that when the Commission divides undertakings into categories, it must observe the principle of equal treatment, which provides that it is prohibited to treat comparable situations differently and different situations in the same way, unless such treatment is objectively justified (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraph 406, and judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above, paragraph 219).
Zaprvé z rozhodnutí jasně vyplývá, že poté, co dospěla k závěru, že dotčené protiprávní jednání je „velmi závažné“ (bod 344 odůvodnění rozhodnutí), dospěla Komise k závěru, že Hoechst byla v roce 1995 největším výrobcem sorbátů na celosvětovém trhu a zařadila ji do první kategorie podniků (bod 352 odůvodnění rozhodnutí).
First, it is clear from the Decision that, after concluding that the infringement in question was ‘very serious’ (recital 344 to the Decision), the Commission considered that in 1995 Hoechst was the largest producer of sorbates in the worldwide market and placed it in the first category of undertakings (recital 352 to the Decision).
Hoechst nezpochybňuje zjištění, podle kterého byla největším výrobcem sorbátů v roce 1995, což ostatně potvrzují údaje uvedené v tabulce I rozhodnutí.
Hoechst does not dispute the finding that it was the largest producer of sorbates for 1995, which, moreover, is confirmed by the data in Table I of the Decision.