natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Samozřejmě je třeba zabránit tomu, aby tyto požadavky byly vnímány jako překážky při uskutečňování projektu – měly by být spíše něčím, co příjemci umožňuje vyhodnotit, nakolik jeho zohlednění horizontálních priorit může přispět k rozvoji a růstu v jeho regionu.
> Attractiveness. This involves ‘combining growth and territorial cohesion by developing the potential of the single market, infrastructure and poles of innovation. In this respect, concentration of excellence must certainly not result in the exclusion of the least developed regions. On the contrary, these must be helped in attaining high levels of excellence’. > Knowledge. This constitutes ‘a powerful factor for integration benefiting individuals through education and training, and benefiting companies and markets through research and innovation’. > Jobs. The Member States are requested to ‘implement active policies aimed at the greatest possible inclusion in labour markets. Nobody must remain excluded from the world of work. In this respect, the creation of quality jobs must be one of our major priorities in the years to come’. Cohesion policy as a coefficient for ‘Lisbon’
Domníváme se, že toto nedostatečné zohlednění horizontálních priorit má čtyři příčiny: statut těchto priorit, znalosti a informace o celé problematice, začlenění témat do projektu a jejich přesná definice.
Organised in advance of the spring European Council on 22 and 23 March, at which a review of the Lisbon strategy was on the agenda, the conference involved 550 participants from 24 Member States, four candidate countries (Bulgaria, Romania, Croatia, Turkey) and almost 200 regions.
Své úsilí jsme proto zaměřili na následující požadavky:
Participants included about 100 presidents of the regions and regional and local elected leaders, delegates from 11 European associations, assorted experts, and representatives of the European institutions.
> Jasně chápat přínos v souvislosti s principem trvale udržitelného rozvoje Konstatujeme, že růst jako cíl má tendenci se stále více přibližovat cíli ochrany životního prostředí.
Defined in this way, the Lisbon strategy is in itself conducive to EU cohesion. However, the experience of regional development programmes over the past 15 years also makes an essential contribution to the strategy, as Mr Barroso stressed: ‘Local and regional elected representatives have a better understanding of the link between cohesion — economic, social, territorial — and competitiveness.
Je-li obecně přijímáno, že ekonomický růst musí mít co možná nejmenší dopad na životní prostředí, my chceme jít ještě dál a usilujeme o to, aby v péči o životní prostředí příjemci viděli zdroj financí, který může podpořit jejich činnost.
The Lisbon strategy must draw inspiration from the partnerships between the national, local and social players that cohesion policy has put in place. It must benefit from regional dynamism and the know-how of cohesion policy in the field of governance.’
Co se pak týče projektů se škodlivým dopadem na životní prostředí, ty naopak nesmějí dostat žádné finance, a to jednoduše proto, že z dlouhodobého hlediska škodí rozvoji.
Mr Barroso thus appealed for ‘a voluntary agreement on the financial perspectives that awards cohesion its rightful place. Without solidarity, without the idea of cohesion, there would no longer be a Union’.
Příští hodnocení, jak alespoň doufáme, například ukážou, že přistěhovalci jsou více začleňováni do programu, že ekologické požadavky jsou příjemci vnímány jako faktory ekonomického rozvoje nebo že ženy se na programech podílejí stejnou měrou jako muži (již nyní ostatně pozorujeme, že podíl žen na vedoucích místech v podnicích, které byly vytvořeny za podpory strukturálních fondů, je podstatně vyšší než podíl v jiných podnicích téhož odvětví, i když zatím bych se zdráhal to přičítat správným postupům zavedeným kolem horizontálních priorit).
Introducing the plenary session, Danuta Hübner, Commissioner responsible for regional policy, also stressed the key role of cohesion policy, demonstrating that its objectives and the ‘Lisbon’
> Zlepšit znalosti a informování V oblasti životního prostředí, rovnosti mezi muži a ženami nebo sociálního začlenění je obtížné přijmout správná rozhodnutí, pokud se nedisponuje příslušnými znalostmi. Správci programu Cíle 2 pro východní Švédsko (jako pro většinu ostatních švédských programů strukturálních fondů) proto byli do této problematiky zasvěceni. Jde o to, aby každý správce mohl nositelům projektů navrhnout konkrétní řešení. Vypracovali jsme ale také návod, který jednoduchým jazykem nositelům Kontakt: Fredrik.Eliasson@t.lst.se
Citing the major challenges the Union faces — international competition, demographic change, disparities within the EU-25 — in his welcoming address European Commission President José Manuel Barroso restated the three key words for refocusing and relaunching the Lisbon strategy.
Nejvhodnější postupy v regionálním rozvoji inforegio panorama
Best practice in regional development inforegio panorama
17 _BAR_ Září 2005 _BAR_ panorama
17 _BAR_ September 2005 _BAR_ panorama
Srdcem soudržnosti je spolupráce
Cooperation at the heart of cohesion
Cíle spolupráce a poučení z iniciativy Interreg pro nové členské státy i ostatní země
The new Community strategic guidelines for cohesion, growth and jobs
Oblast zaznamenala rapidní a hluboké přeměny, přičemž získané zkušenosti, jakož i řešení problémů vzniklých během těchto změn, mohou být přínosné pro všechny regiony Unie.
These guidelines will establish the priorities for the next generation of cohesion policy programmes by helping Member States to place the emphasis on key fields for growth and jobs.
Zhodnocení Interreg III v polovině období
Cooperation at the heart of cohesion
Reportáž: Interreg IIIA Francie/Španělsko –Nás žádné hory nerozdělí
Midterm evaluation of Interreg III
Konvergence ekonomik Francie a Španělska, za pomoci programů spolupráce, značně posílila přeshraniční výměnu mezi těmito dvěma zeměmi. Takovouto tendenci Interreg podporuje a dává jí pevnou formu.
The INTERACT programme has carried out, for its managing authority, the Austrian Federal Chancellery, a study of the midterm evaluations of the Interreg Community initiative.
Interreg IIIB v akci: Alpský prostor, severní okrajová území, CADSES, severozápadní Evropa
Interreg IIIA in action: Italy–Switzerland, ‘Pamina’, Austria–Czech Republic, Ireland–Wales
Svědectví: Konference odlehlých přímořských regionů (CRPM)
From the ground: Finland–Russia
Reportáž: Itálie
Report: Interreg IIIA France–Spain — No mountain can divide us
Interreg IIIC v akci: zóny Sever, Jih, Západ, INTERACT
Interreg IIIB in action: Alpine Space, Northern Periphery, Cadses, North-West Europe
Obálka: Parašutismus v České republice
Territorial cooperation and cohesion: at the true ‘heart’ of Europe
Na sestavení tohoto čísla rovněž spolupracovali: Aiga Berke, Inge De Prins, Pierre Ergo, Véronique Faure, Jean-Luc Janot.
This is because, more than anything else, cooperation is about people coming together, getting along together and working together.
Odpovědný redaktor: Thierry Daman, Evropská komise, generální ředitelství pro regionální politiku.Tento časopis je vytištěn v angličtině a francouzštině na recyklovaném papíře.
> A better environmental contribution to growth and jobs. This involves: The strategic guidelines provide the Member States and regions with common indicative priorities for cohesion programmes, placing the emphasis on the need for increased synergy between cohesion policy, national and regional priorities and the Lisbon strategy.
Tematický souhrn je k dispozici v 19 jazycích Evropské unie na http://europa.eu.int/comm/regional_policy/index_fr.htm
Interested parties are therefore invited to submit their comments online before 30 September 2005 at: http://europa.eu.int/comm/regional_policy/sources/docoffi c/2007/osc/index_en.htm
Text této publikace není právně závazný.
The start-up Absis IT Systems of Angleur (Belgium) received financial assistance from the ERDF.
Cíle spolupráce a poučení z iniciativy INTERREG pro nové členské státy i ostatní země
The challenges of cooperation and the lessons from Interreg for the new Member States ... and the others
Střední a východní Evropa je geografickým prostorem, uvnitř kterého se spolupráce po roce 2007 ještě zintenzívní.
Central and eastern Europe is a geographical area within which there will be even closer cooperation after 2007.
Oblast zaznamenala rapidní a hluboké přeměny, přičemž získané zkušenosti, jakož i řešení problémů vzniklých během těchto změn, mohou být přínosné nejen pro nové členské státy a řadu dalších zemí, ale i pro všechny regiony Unie.
The experience acquired and solutions found in resolving the difficulties encountered in this rapidly changing region can be of benefit not just to the new Member States and other countries concerned, but to all the EU regions.
Cíle evropské územní spolupráce, a zejména pak stávajících programů Interreg, zahrnují mnohem víc než jen strategická rozhodnutí jednotlivých regionů a členských států.
The objectives of European territorial cooperation — and of the present Interreg programmes in particular — extend far beyond the strategic choices of the individual regions and Member States.
Představují koncepci rozvoje, která se výrazně liší od typické strategie regionálního rozvoje.
They represent a development concept of a different dimension to the typical regional development strategy.
Územní spolupráce, tato unikátní součást regionální politiky, má pro mnoho oblastí Evropy větší politický a hospodářský význam než by naznačovaly finanční částky, které jsou na ni věnovány.
Territorial cooperation is a unique component of regional policy, which has greater political and economic significance for many regions of Europe than the financial resources allocated to it would suggest.
Územní spolupráce jako výjimečná příležitost
Territorial cooperation as a unique opportunity
Po patnácti letech politických a ekonomických změn, diktovaných restrukturalizací a přechodem k tržnímu hospo- dářství,se velká část střední a východní Evropy stala součástí Evropské unie.
A large area of central and eastern Europe became part of the European Union after 15 years of political and economic change dictated by restructuring and the switch to a market economy.
Obecněji se dá říci, že nové členské státy střední a východní Evropy (pobaltské země, země Visegrádu (2) a Slovinsko), ale také členské státy budoucí, jakož i ty, které zde s Unií sousedí, přežily staletí válek a častých politických nepokojů.
More generally, the new Member States rad (2) countries and Slovenia), as well as the accession countries and neighbouring countries in this region, have survived centuries of war and repeated political upheavals.
Prošly integračními procesy i jejich opakem a také dlouhými lety nucené izolace.
They have experienced successive integration and disintegration and many long years of enforced isolation.
Teprve nedávno se země a regiony této části Evropy začaly zotavovat a jsou si dobře vědomy významu národní i regionální identity, jakož i všech budoucích výhod spolupráce.
Having only recently started to recover, the countries and regions of this part of Europe are well aware of the significance of national and regional identities. They are also very aware of the potential benefits of cooperation.
Je stále více zřejmé, že bolestná minulost pomohla vytvořit pouto mezi jejich národy, jelikož je spojila určitým společným osudem.
It is becoming increasingly apparent that their painful history has served to create a bond between their peoples, uniting them in a kind of common destiny.
Pro nové členské státy je tudíž „Nové sousedství“, navrhované v rámci Evropské unie, výjimečným nástrojem spolupráce a rozvoje.
For the new Member States, the ‘new neighbourhood’ proposed in the European Union framework is therefore an exceptional tool for cooperation and development.
V každém z nových členských států střední a východní Evropy se relativně vysoké částky věnovaly na přeshraniční programy a byla též vytvořena specifická struktura řízení.
In each of the new central and eastern European Member States, relatively large sums were allocated to crossborder programmes and a specific management structure was provided.
Na Phare-CBC připadalo v letech 2000 až 2003 přibližně 10 % ročního rozpočtu Phare.
Phare CBC accounted for around 10 % of the annual Phare budget between 2002 and 2003.
I přes zřejmé překážky, dané rozdílnými finančními postupy Interreg a Phare-CBC, bylo možné zahájit mnoho integrovaných přeshraničních projektů.
Despite the obvious obstacles due to the different financial procedures between Interreg and Phare CBC, it proved possible to launch many integrated crossborder projects.
Účast nových členských států na přeshraničních programech Interreg IIA a IIIA, které byly uskutečňovány ještě před jejich vstupem do EU na hranicích s původní evropskou patnáctkou, jakož i v mezinárodních programech Interreg IIC a IIIB, těmto zemím umožnila dobře řízení programů Interreg zvládnout.
The pre-accession participation of the new Member States in the Interreg IIA and IIIA crossborder programmes implemented on the EU-15 borders, and also in the Interreg IIC and IIIB transnational programmes, gave these countries the opportunity to acquire a good command of Interreg programme management.
Spolupráce s Litvou v oblasti námořní bezpečnosti
Cooperating with Latvia on maritime security.
Nejvíce zkušeností bylo bezpochyby nabyto v programech přeshraniční spolupráce, především díky výši přidělených finančních prostředků.
No doubt the greatest experience was acquired in the crossborder cooperation programmes, primarily due to the scale of the financial resources allocated.
Tato forma spolupráce je zdaleka nejvíce ceněna na úrovni místní i regionální, a to zejména proto, že přeshraniční partnerství jsou konkrétnější a založena na jednodušším a přímějším vztahu; výsledky jsou také více viditelné.
This form of cooperation is by far the most appreciated at local and regional levels, in particular because crossborder partnerships are more concrete and based on a simpler and more direct relationship. Their results are also more visible.
I když si zdejší obyvatelé uchovali svou specifickou identitu, střední a východní Evropa se v politické, ekonomické i kulturní rovině stala relativně homogenní oblastí.
Although the inhabitants have retained their specific identity, central and eastern Europe has become a relatively homogenous area in political, economic and cultural terms.
Zvláštní význam má geografický prostor, tvořený čtyřmi zeměmi Visegrádské skupiny a Slovinskem, protože tvoří jakousi „východní zónu“ EU. A v této části Evropy je velká pozornost věnována spolupráci, ať již na úrovni místní, regionální nebo celostátní.
The geographical area formed by the four countries of the Visegrad group and Slovenia is of particular signifi -cance as it constitutes the EU’s ‘eastern zone’ and in this part of Europe a great deal of attention is paid to cooperation, whether local, regional or national.
Nové členské státy jsou s výjimkou Polska relativně malé, což znamená, že mnoho regionů střední a východní Evropy leží při vnitřní nebo vnější hranici s Unií a jejich rozvoj má proto téměř vždy „mezinárodní“ rozměr.
With the exception of Poland, the size of the new Member States is rather small. This means that many central and eastern European regions possess an external or an internal EU border and their development almost always includes an ‘international’ dimension.
Touha malých zemí rozvíjet se – spojená se skutečností, že valná většina rozvojových strategií na místní i regionální úrovni takovou snahu bere v úvahu – značně přispívá k oblíbenosti přeshraniční spolupráce v této části Evropy.
The eagerness of small countries to develop — plus the fact that the vast majority of local and regional development strategies take this factor into account — contributes greatly to the popularity of crossborder cooperation in this part of Europe.
Oblíbenost územní spolupráce ve střední a východní Evropě je částečně dána tím, že vytyčené programové cíle jsou přesně to, co těmto zemím pomůže uspokojit aktuální sociální a ekonomické potřeby.
Territorial cooperation in central and eastern Europe is popular partly because the programme objectives formulated are exactly what are needed to meet the present social and economic needs of these countries.
Územní rozvoj se na tomto východním okraji Unie pro státy, jejichž politické a ekonomické prostředí prošlo radikální změnou, postupně stává jedním z klíčových kritérií rozvoje.
On these eastern limits of the Union, territorial development is gradually becoming one of the key development criteria for countries whose political and economic environment has changed radically.
Podle různých kritických hodnocení jsou k dnešnímu dni zkušenosti ze spolupráce velmi pozitivní, což zřejmě usnadní plánování a uskutečňování budoucích evropských programů, zejména pokud tyto programy zdůrazňují opravdu společné a integrované akce.
Various critical evaluations confirm that the experience of cooperation to date has been positive and this is likely to facilitate the planning and implementation of future European programmes, especially if these programmes award priority to genuinely joint and integrated actions.
Je jasné, že forma i dopad územního rozvoje se mohou lišit podle regionů a velikosti příslušné země nebo stávajícího politicko-správního systému, nicméně určité společné rysy jsou zárukou, že všeobecné poznatky z jednotlivých programů spolupráce se podstatně neliší.
While the form and effect of territorial development can clearly vary depending on the region and the size of country or the politico-institutional system in place, the common programme characteristics ensure that the general experience does not differ significantly between different cooperation programmes.
Zkušenosti a nejlepší postup
Experience and best practice
Polský student na Evropské univerzitě Viadrina ve Frankfurtu nad Odrou (Německo)
This augurs very well for further partnerships in the framework of territorial cooperation.
I když popularita programů mezinárodní spolupráce mezi místními a regionálními účastníky nikdy nedosáhne oblíbenosti programů přeshraničních, dosavadní účast ukazuje, že nové členské státy pochopily dosud značně nevyužívané strategické příležitosti těmito programy nabízené.
Although the reputation of transnational cooperation programmes will never equal that of crossborder programmes among the local and regional actors, participation to date shows that the new Member States have understood the still largely unexploited strategic opportunities these transnational programmes offer.
Střední Evropa a Pobaltí jsou jedním z nejrychleji rostoucím makroregionem Evropské unie.
Central Europe and the Baltic States form one of the most rapidly developing macro-regions in the European Union.
Není proto žádný důvod, aby se tato dynamická území efektivně neúčastnila nadnárodní spolupráce v příslušných oblastech.
There is therefore no reason why these dynamic territories should not be effectively involved in transnational cooperation in the pertinent fields.
Potřeba stejného typu spolupráce, i když v jiných sektorech, je ostatně zřejmá i podél vnějších hranic Unie, především na východě a Balkáně.
A need for the same kind of cooperation, but in different fields, is evident along the EU’s external borders, especially in the east and in the Balkans.
společně zahrnují jak interní nástroje Unie pro přeshraniční rozvoj (Interreg), tak ty externí (složky sousedství programů Tacis a CARDS).
These incorporate in a common device both the internal (Interreg) and external (Tacis, CARDS neighbourhood components) European crossborder development instruments.
Tyto programy – které jsou v důsledku rozdílných právních systémů a způsobů financování ještě komplikovanější než obvykle – se zatím ukazují být vcelku oblíbené.
To date, these programmes — which are even more complicated than usual due to the differences in legislation and methods of financing — have proved quite popular.
Do již schválených programů bylo podáno několik stovek přihlášek, velmi často pro společné projekty.
Several hundred applications have already been submitted for programmes already approved, many of them for joint projects.
Kvůli své složitosti ovšem programy sousedství vyžadují značnou flexibilitu ze strany účastníků, ale po získání prvních zkušeností a s nezbytnými dodatečnými zdroji mohou tvořit pevný základ integrovaných programů následujícího období.
Because of their complexity, neighbourhood programmes require a lot of flexibility from the parties involved, but after initial experience and with the necessary additional resources, they can provide a solid foundation for the integrated programmes of the subsequent programming period.
Účast v projektech meziregionální spolupráce zase umožnila mnoha krajům střední a východní Evropy přímo se zapojit do výměny zkušeností na evropské úrovni.
Participation in interregional cooperation projects has made it possible for several central and eastern European regions to be involved directly in the exchange of experiences at European level.
To již dnes přispívá k úspěchu a efektivitě programů Cíle 1, které jsou v současné době ukutečňovány v nových členských státech.
This is already contributing to the success and effectiveness of the Objective 1 programmes currently being implemented in the new Member States.
Nové členské státy navíc využívají řadu nových programů sousedství, které zahájila Evropská komise podél vnějších hranic Unie.
The expansion and thematic concentration of territorial cooperation at European level would signify additional progress for territorial cooperation.
Územní spolupráce se může plně projevit navržením a uskutečňováním společných projektů.
It is in the initiation and implementation of joint projects that territorial cooperation can fully manifest itself.
Rozdílnost národních administrativních a finančních pravidel dříve v některých regionech často omezovala možnosti spuštění a realizace tohoto typu projektů.
Previously, for certain regions, the divergent national administrative and financial regulations often tended to limit opportunities to launch and implement projects of this kind.
Podařilo se nicméně rozvinout a dovést do konce několik klíčových projektů v rámci řady programů a ty mohou sloužit jako příklady toho „nejlepšího postupu“ při územním rozvoji.
Several key projects were nevertheless developed and implemented under the various programmes and can serve as examples of ‘best practice’ in territorial development.
Pokud se akcí typu Interreg týče, existují již tyto správné postupy v oblasti budování společné infrastruktury (silnice, kanalizace, zdravotní střediska, přeshraniční politika zaměstnanosti atd.), ale také v lokálních činnostech „člověk člověku“, které mají za cíl zlepšit vztahy mezi regiony, kulturami i etniky.
Among the Interreg-type actions, best practice exists for the creation of common infrastructure (roads, sewage systems, medical centres, crossborder employment policies, etc.) and for local ‘people-to-people’ actions to improve interregional, inter-cultural and inter-ethnic relations.
) a podporují vznik společných projektů, přičemž obě
Building a crossborder road between Greece and Bulgaria, co-financed by Interreg.
Spojování evropských regionů: Unijní nástroje spolupráce regionálního rozvoje prostřednictvím rozsáhlé výměny informací a sdílením zkušeností.
Connecting European regions: Community cooperation instruments
Evropská unie této politice věnuje značné prostředky a poskytuje regionálním účastníkům celou řadu nástrojů k financování, jakož i výměně know-how.
Two programmes complete these three strands: ESPON (European Spatial Planning Observatory Network) and INTERACT (cooperation network for the transfer of Interreg best practice).
Tyto tři části doplňují ještě dva programy: ESPON (Monitorovací síť pro evropské územní plánování) a INTE-RACT (síť pro transfer správných postupů Interreg).
The European Union allocates considerable resources to this policy and makes a range of instruments available to regional actors for the purposes of financing and the exchange of know-how.