natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Epitropi Antagonismou, které byly zároveň předloženy stížnosti uvedené v bodě 15 tohoto rozsudku a žádost o negativní atest, položila rozhodnutím ze dne 22. ledna 2003 Soudnímu dvoru řadu otázek týkajících se výkladu článku 82 ES. Tato žádost o rozhodnutí o předběžné otázce byla v kanceláři Soudního dvora zaregistrována pod číslem C-53/03.
In view of both the complaints mentioned in paragraph 15 of this judgment and the request for negative clearance that were pending before it, the Epitropi Antagonismou by decision of 22 January 2003 asked the Court a series of questions relating to the interpretation of Article 82 EC in a reference for a preliminary ruling, which was registered at the Court Registry under the number C-53/03.
Polymeles Protodikeio Athinon od ledna do října 2003 rozhodl o žalobách podaných žalobkyněmi v původním řízení proti GSK AEVE.
Between January and October 2003, the Polimeles Protodikio Athinon gave judgment on the actions commenced by the appellants in the main proceedings against GSK AEVE.
Přestože tento soud rozhodl, že žaloby jsou s výjimkou návrhů směřujících k náhradě ušlého zisku přípustné, zamítl je jako neopodstatněné z důvodu, že odmítnutí prodeje ze strany GSK AEVE nebylo neodůvodněné, a nemohlo být tedy zneužitím jejího dominantního postavení.
Although it ruled that the actions were admissible, with the exception of the claims for compensation for loss of profits, that court dismissed them as unfounded, on the ground that the refusal on the part of GSK AEVE to supply was not unjustified and could thus not constitute abuse of that company’s dominant position.
Žalobkyně v původním řízení podaly proti těmto rozsudkům odvolání k Efeteio Athinon (odvolací soud v Aténách).
The appellants in the main proceedings appealed against those judgments before the Efetio Athinon (Court of Appeal, Athens).
V některých z uvedených věcí GSK AEVE podala vzájemné odvolání.
GSK AEVE cross-appealed in some of the cases.
Soud však přerušil přezkum některých věcí, které mu byly předloženy, až do doby, než Soudní dvůr rozhodne o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané Epitropi Antagonismou.
That court however suspended its examination of some of the cases before it pending the Court’s decision in respect of the reference for a preliminary ruling made by the Epitropi Antagonismou.
Soudní dvůr v rozsudku ze dne 31. května 2005, Syfait a další (C-53/03, Sb. rozh. s. I-4609) rozhodl, že nemá pravomoc k odpovědi na otázky položené Epitropi Antagonismou, neboť ta není soudem ve smyslu článku 234 ES.
By its judgment of 31 May 2005 in Case C-53/03 Syfait and Others [2005] ECR I-4609, the Court ruled that it had no jurisdiction to answer the questions referred by the Epitropi Antagonismou, since the latter was not a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC.
Protože měl Efeteio Athinon za to, že k vynesení rozsudků potřebuje odpověď na stejné otázky, které byly předloženy Soudnímu dvoru Epitropi Antagonismou, rozhodl se přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
Considering that, in order to deliver its judgments, it is necessary to have answers to the same questions which the Epitropi Antagonismou had referred to the Court, the Efetio Athinon has decided to stay the appeal proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
„1) Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnosti těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES?
‘(1) Where the refusal of an undertaking holding a dominant position to meet fully the orders sent to it by pharmaceuticals wholesalers is due to its intention to limit their export activity and, thereby, the harm caused to it by parallel trade, does the refusal constitute per se an abuse within the meaning of Article 82 EC?
Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečnosti, že trh s farmaceutickými výrobky nepodléhá podmínkám zcela volné hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu?
Is the answer to that question affected by the fact that the parallel trade is particularly profitable for the wholesalers because of the different prices, resulting from State intervention, in the Member States of the European Union, that is to say by the fact that pure conditions of competition do not prevail in the pharmaceuticals market, but a regime which is governed to a large extent by State intervention?
Konečně, je příslušný vnitrostátní orgán v oblasti hospodářské soutěže povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?
Is it ultimately the duty of a national competition authority to apply Community competition rules in the same way to markets which function competitively and those in which competition is distorted by State intervention?
2) Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?
(2) If the Court holds that limitation of parallel trade, for the reasons set out above, does not constitute an abusive practice in every case where it is engaged in by an undertaking holding a dominant position, how is possible abuse to be assessed?
Obzvláště: a) Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku?
(a) Do the percentage by which normal domestic consumption is exceeded and/or the loss suffered by an undertaking holding a dominant position compared with its total turnover and total profits constitute appropriate criteria?
b) Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů, a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
(b) Is an approach entailing the balancing of interests appropriate, and, if so, what are the interests to be compared?
Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient-konečný spotřebitel získá omezenou finanční výhodu z paralelního obchodu?
(i) is the answer affected by the fact that the ultimate consumer/patient derives limited financial advantage from the parallel trade and
ii) Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?
(ii) is account to be taken, and to what extent, of the interests of social insurance bodies in cheaper medicinal products?
c) Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?“
(c) What other criteria and approaches are considered appropriate in the present case?’
Epitropi Antagonismou rozhodnutím 318/V/2006 ze dne 1. září 2006 rozhodl o předložených stížnostech proti GSK.
By Decision 318/V/2006 of 1 September 2006, the Epitropi Antagonismou ruled on the complaints lodged with it against GSK.
V tomto rozhodnutí konstatovala, že GSK nemá na trhu léčivých přípravků Imigran a Serevent s ohledem na jejich zaměnitelnost s jinými léčivými přípravky dominantní postavení, avšak že takové postavení existuje, co se týče léčivého přípravku Lamictal vzhledem k tomu, že nemocní trpící epilepsií si mohou obtížně zvyknout na jiné léčivé přípravky určené k léčbě této nemoci.
In the decision it found that GSK did not occupy a dominant position on the markets for Imigran and Serevent in view of their interchangeability with other medicinal products, but that a dominant position existed with respect to Lamictal, on account of the fact that epilepsy sufferers may find it difficult to adjust to other medicines which treat that condition.
Epitropi Antagonismou ve stejném rozhodnutí konstatovala, že GSK porušila článek 2 zákona 703/1977 v období od listopadu 2000 do února 2001, ale že nedošlo k porušení tohoto článku v období po únoru 2001 a že během těchto dvou období nedošlo k porušení článku 82 ES.
In the same decision, the Epitropi Antagonismou found that GSK had infringed Article 2 of Law 703/1977 during the period from November 2000 to February 2001, but that there had been no infringement of that article in the period after February 2001 and no infringement of Article 82 EC during either of those periods.
Žalobkyně v původním řízení navrhly před Dioikitiko Efeteio Athinon zrušení uvedeného rozhodnutí.
The appellants in the main proceedings have applied to the Diikitiko Efetio Athinon for an annulment of that decision.
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 29. ledna 2007 byly věci C-468/06 až C-478/06 spojeny pro účely písemné a ústní části řízení a rozsudku.
By order of the President of the Court of 29 January 2007, Cases C-468/06 to C-478/06 were joined for the purposes of the written and oral procedures and the judgment.
Svými otázkami, které je třeba zkoumat společně, se předkládající soud v podstatě táže, zda skutečnost, že farmaceutický podnik, který má dominantní postavení na vnitrostátním trhu některých léčivých přípravků odmítne vyhovět objednávkám, které jsou mu zaslány velkoobchodníky protiže tito provádějí paralelní vývoz uvede-
By its questions, which it is appropriate to examine together, the referring court essentially asks whether there is an abuse of a dominant position contrary to Article 82 EC if a pharmaceuticals company occupying such a position on the national market for certain medicinal products refuses to meet orders sent to it by wholesalers on
LÉLOS KAI SIA A DALŠÍ ných léčivých přípravků do jiných členských států, je zneužitím dominantního postavení zakázaného článkem 82 ES.
LÉLOS KAI SIA AND OTHERS account of the fact that those wholesalers are involved in parallel exports of those products to other Member States.
Předkládající soud se v tomto rámci táže Soudního dvora na rozhodnost celé řady faktorů, jako je stupeň regulace, které podléhá odvětví léčivých přípravků v členských státech, dopad paralelního obchodu na příjmy farmaceutických podniků a to, zda tento paralelní obchod může přinášet finanční výhody konečným spotřebitelům uvedených léčiv.
In that context, the referring court asks the Court about the relevance of a series of factors, such as the degree of regulation to which the pharmaceuticals sector is subject in Member States, the impact of parallel trade on the pharmaceuticals com -panies’ revenues, and the question whether that parallel trade is capable of generating financial benefits for the ultimate consumers of the medicinal products.
GSK AEVE ve svém vyjádření předloženém Soudnímu dvoru tvrdí, že její odmítnutí dodávat požadovaná množství léčivých přípravků žalobkyním v původním řízení nemůže být zneužitím.
In its observations lodged before the Court, GSK AEVE contends that its refusal to supply the requested quantities of medicinal products to the appellants in the main proceedings does not constitute an abuse.
Jednak se totiž nejedná o skutečné odmítnutí dodávat v rozsahu, ve kterém kromě období několika týdnů od listopadu 2000 do února 2001 byla vždy ochotna dodávat dostatečná množství velkoobchodníkům.
First, it was not a case of an actual refusal inasmuch as, apart from a period of a few weeks between November 2000 and February 2001, GSK AEVE was always prepared to supply the wholesalers with sufficient quantities.
Krom toho tyto velkoobchodníky nepřivedla do situace, že by jim hrozilo vyloučení z trhu, neboť její dodávky jim umožnily pokrýt veškeré potřeby řeckého trhu, a dokonce i potřeby přesahující potřeby tohoto trhu.
Second, it did not put the wholesalers at risk of being eliminated from the market, since its supplies enabled them to cover all the requirements of the Greek market, and even requirements that went beyond those of that market.
Faktory umožňující určit, zda chování podniku, který odmítne dodat zboží, je zneužívající, závisí podle GSK AEVE na hospodářském kontextu a kontextu právní úpravy dotčené situace.
According to GSK AEVE, the decisive factors for the question whether the conduct of a company that refuses to supply certain goods is abusive depend on the economic and regulatory context of the situation in question.
Co se týče omezení dodávat léčivé přípravky určeného k omezení paralelního obchodu, je tedy třeba zohlednit všudypřítomnou regulaci cen a distribuce v odvětví léčivých přípravků, negativní důsledky neomezeného paralelního obchodu na investice uskutečněné farmaceutickými podniky v oblasti výzkumu a vývoje, jakož i nepatrnou užitečnost tohoto obchodu pro konečné spotřebitele těchto léčivých přípravků.
Thus, in the case of a supply restriction in medicinal products in order to limit parallel trade, it is necessary to take into account the omnipresent regulation of prices and distribution in the pharmaceuticals sector, the negative consequences of an unlimited parallel trade upon the investments of pharmaceuticals companies in the field of research and development, and the minimal benefit of that trade for the final consumers of those products.
Jak žalobkyně v původním řízení, tak italská a polská vláda, jakož i Komise Evropských společenství mají naopak ve svých vyjádřeních za to, že odmítnutí podniku v dominantním postavení dodávat léčivé přípravky velkoobchodníkům s cílem omezit paralelní obchod je v zásadě zneužitím dominantního postavení ve smyslu článku 82 ES.
By contrast, the appellants in the main proceedings, as well as the Italian and Polish Governments and the Commission of the European Communities, maintain in their observations that the refusal by an undertaking in a dominant position to supply medicinal products to wholesalers with the aim of restricting parallel trade constitutes in principle an abuse of a dominant position within the meaning of Article 82 EC.
Žádný z faktorů uvedených předkládajícím soudem, které byly uvedeny GSK AEVE, aby odůvodnily její odmítnutí dodávat, nemohou podle nich zbavit tuto praxi jejího zneužívajícího charakteru.
According to them, none of the factors raised by the referring court and which were taken up by GSK AEVE to justify its refusal to supply is capable of altering the abusive nature of that practice.
K existenci odmítnutí dodávat, které může vyloučit hospodářskou soutěž
The existence of a refusal to supply liable to eliminate competition
Je třeba připomenout, že článek 82 ES zakazuje jako neslučitelné se společným trhem v rozsahu, v němž může být ovlivněn obchod mezi členskými státy, aby jeden nebo více podniků zneužívaly dominantního postavení na společném trhu nebo jeho podstatné části.
Article 82 EC prohibits any abuse by one or more undertakings of a dominant pos -ition within the common market or in a substantial part of it as incompatible with the common market in so far as it may affect trade between Member States.
Podle druhého pododstavce písm. b) téhož článku může takové zneužívání zejména spočívat: v omezování výroby, odbytu nebo technického vývoje na úkor spotřebitelů.
According to point (b) of the second paragraph of that article, such abuse may, in particular, consist in limiting production, markets or technical development to the prejudice of consumers.
Co se týče odmítnutí podniku dodávat své výrobky v členském státě velkoobchodníkům, kteří vyvážejí tyto výrobky do jiných členských států, účinek na hospodářskou soutěž může nastat nejen tehdy, když zmíněné odmítnutí brání činnosti těchto velkoobchodníků na trhu uvedeného členského státu, ale i tehdy, jestliže vede k vyloučení účinné hospodářské soutěže mezi nimi v rámci distribuce těchto stejných výrobků na trzích jiných členských států.
With regard to a refusal by an undertaking to deliver its products in one Member State to wholesalers which export those products to other Member States, such an effect on competition may exist not only if the refusal impedes the activities of those wholesalers in that first Member State, but equally if it leads to the elimination of effective competition from them in the distribution of the products on the markets of the other Member States.
V daném případě je mezi účastníky původního řízení nesporné, že odmítnutím vyhovět objednávkám řeckých velkoobchodníků společnost GSK AEVE sleduje omezení paralelních vývozů na trhy jiných členských států, na kterých je prodejní cena dotčených léčivých přípravků vyšší.
In this case it is common ground between the parties in the main proceedings that, by refusing to meet the Greek wholesalers’ orders, GSK AEVE aims to limit parallel exports by those wholesalers to the markets of other Member States in which the selling prices of the medicinal products in dispute are higher.
Paralelní dovozy totiž požívají určité ochrany v právu Společenství v rozsahu, ve kterém podporují vývoj vzájemného obchodu a posílení hospodářské soutěže (rozsudek ze dne 16. ledna 1992, X, C-373/90, Recueil, s. I-131, bod 12).
Indeed, parallel imports enjoy a certain amount of protection in Community law because they encourage trade and help reinforce competition (Case C-373/90 X [1992] ECR I-131, paragraph 12).
GSK AEVE však ve svém písemném vyjádření tvrdí, že skutečnosti uvedené předkládajícím soudem v jeho předběžných otázkách jsou objektivními důvody, na základě kterých nemůže být skutečnost, že farmaceutický podnik omezí dodávky léčivých přípravků na potřeby daného vnitrostátního trhu, považována za zneužívající, když tento podnik obdrží objednávky velkoobchodníků účastnících se paralelního vývozu do jiných členských států, ve kterých jsou prodejní ceny těchto léčivých přípravků stanoveny na vyšší úrovni.
In its written observations, GSK AEVE contends that the factors mentioned by the referring court in its questions constitute objective considerations, on the basis of which it cannot be regarded as an abuse for a pharmaceuticals company to limit supplies of medicines to the needs of a given national market when confronted with orders from wholesalers involved in parallel exports to other Member States where the selling prices of those medicines are set at a higher level.
Za účelem vymezení, zda se na odmítnutí farmaceutického podniku dodávat léčivé přípravky takovým velkoobchodníkům skutečně vztahuje zákaz uvedený v článku 82 ES, zejména v druhém pododstavci písm. b) tohoto článku, je tedy třeba přezkoumat, zda, jak tvrdí GSK AEVE, existují objektivní důvody, na základě kterých takové jednání nemůže být považováno za zneužití dominantního postavení tohoto podniku (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek United Brands a United Brands Continentaal v. Komise, bod 184, a rozsudek ze dne 15. března 2007, British Airways v. Komise, C-95/04 P, Sb. rozh. s. I-2331, bod 69).
In order to determine whether the refusal by a pharmaceuticals company to supply medicinal products to such wholesalers indeed falls within the prohibition laid down in Article 82 EC, in particular at point (b) of the second paragraph of that article, it must be examined whether, as GSK AEVE maintains, there are objective considerations based on which such a practice cannot be regarded as an abuse of the dominant position occupied by that undertaking (see, to that effect, United Brands and United Brands Continentaal v Commission, paragraph 184, and Case C-95/04 P British Airways v Commission [2007] ECR I-2331, paragraph 69).
Ke zneužívajícímu charakteru odmítnutí dodávat
The abusive nature of the refusal to supply
GSK úvodem podotýká s odkazem na výše uvedený rozsudek United Brands a United Brands Continentaal v. Komise, že podnik v dominantním postavení není povinen vyhovět objednávkám, které jsou neobvyklé, a že může přijmout přiměřená opatření, která vyžaduje ochrana jeho legitimních obchodních zájmů.
As a preliminary point, GSK AEVE observes, citing United Brands Continentaal v Commission, that a dominant undertaking is not under an obligation to honour orders that are out of the ordinary and that it may take reasonable steps in order to protect its legitimate commercial interests.
Co se týče konkrétněji odvětví léčivých přípravků, GSK AEVE zaprvé tvrdí, že obecná logika ochrany hospodářské soutěže v rámci značky nefunguje v uvedeném odvětví, ve kterém zabraňuje zásah veřejných orgánů členských států výrobcům léčivých přípravků rozvíjet svou činnost za běžných podmínek hospodářské soutěže.
With regard more specifically to the pharmaceuticals sector, GSK AEVE argues, first, that the general logic behind protecting competition within a brand does not function in that sector, where the intervention of the public authorities of Member States prevents the manufacturers of medicines from developing their activities in normal competitive conditions.
Farmaceutické podniky totiž jednak nekontrolují ceny svých výrobků, které jsou stanoveny na různých úrovních veřejnými orgány, které zároveň, jestliže existují vnitrostátní zdravotní systémy, kupují léčivé přípravky.
On the one hand, the pharmaceuticals companies do not control the prices of their products, those prices being fixed at various levels by the public authorities, which are, at the same time, the buyers of the medicines wherever there are national health systems.
I když tyto ceny vyplývají z jednání vedených uvedenými orgány s farmaceutickými podniky, jejich přijetí posledně uvedenými však neznamená, že tyto ceny pokrývají veškeré pevné náklady spojené s vývojem léčivého přípravku. Krom toho nehledě na případnou existenci
Even where those prices are the result of negotiations between the authorities and the pharmaceuticals companies, the fact that those companies accept them does not in itself imply that the prices cover all the fixed costs connected with the
LÉLOS KAI SIA A DALŠÍ takového systému smluvených cen, jsou členské státy dále schopny uložit snížení těchto cen.
Moreover, even if such a system of agreed prices exists, Member States are still in a position to impose cuts in those prices.
Výrobci léčivých přípravků krom toho podléhají přesným povinnostem, pokud jde o jejich distribuci.
On the other hand, the producers of medicines are subject to precise obligations with regard to their distribution.
Zatímco farmaceutické společnosti jsou ze zákona povinny dodávat své výrobky ve všech členských státech, ve kterých mají povolení tak činit, paralelní vývozci mohou volně převádět své činnosti z výrobku a trhu na jiné, jestliže posledně uvedené nabízí vyšší ziskovou marži, což by mohlo vést k nedostatkům v některých členských státech vývozu.
While pharmaceuticals companies are required by law to deliver their products in all Member States where they are authorised to do so, parallel exporters are free to shift their activities from one product or market to the next if the latter product or market offers a higher profit margin, which can lead to shortages in some exporting Member States.
Paralelní obchod má tedy negativní důsledky pro plánování výroby a distribuce léčivých přípravků.
Thus parallel trade has negative consequences for the planning of production and distribution of medicines.
GSK AEVE zadruhé podotýká, že paralelní obchod léčivých přípravků snižuje zisky, které farmaceutické podniky mohou investovat do činností výzkumu a vývoje, na kterých závisí, aby mohly zůstat konkurenceschopné a atraktivní pro investory.
Second, GSK AEVE points out that parallel trade in medicines reduces the profits that pharmaceuticals companies can invest in research and development activities on which they depend in order to remain competitive and attractive to investors.
Naopak distributoři, kteří mají zisk z paralelního obchodu, nijak nepřispívají k inovaci v oblasti léčivých přípravků.
By contrast, distributors which profit from parallel trade make no contribution to pharmaceutical innovation.