natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vedoucí představitelé EU však uznali,žeřešenípřistěhovalectví jespolečnouprioritouažese jejichzeměpotýkajísobdobnými problémy.Rozhodliseproto koordinovatdůležitéaspekty přistěhovalecképolitiky.
However,EUleadershave recognisedthatdealing with immigrationisacommonpriority andthattheircountriesface similarchallenges.Theyhave thereforedecidedtocoordinate importantaspectsofimmigration policy.'
Tradiční otevřenost
A tradition of openness
Magnet pro přistěhovalce
A magnet for immigrants
Legální přistěhovalectví je v našem zájmu
Legal immigration is in all our interests
Přistěhovalectví není možné bez začlenění
No immigration without integration
Omezení nedovoleného přistěhovalectví
Reducing illegal immigration
Sdílení odpovědnosti
Sharing responsibilities
TRADIČNÍ
CHALLENGE
EU postrádá vysoce kvalifikované odborníky.
The EU lacks highly-qualified specialists.
Názory na přistěhovalectví se mohou radikálně lišit.
Views on immigration can differ radically.
Zatímco vedoucí pracovníci podniků v mnoha zemích EU požadují více přistěhovaleckých zaměstnanců, aby mohli obsadit volná pracovní místa, jiní tvrdí, že EU je zaplavena nelegálními přistěhovalci.
While business leaders in many EU countries call for more immigrant workers to fill vacant jobs, other voices claim the EU is being flooded by irregular immigrants.
Někdy je obtížné nalézt spolehlivé údaje a poměrně často jsou tyto údaje vykládány nesprávně.
Reliable figures are sometimes hard to find — and quite often misinterpreted.
Níže uvádíme do kontextu údaje o hlavních kategoriích přistěhovalců.
Here we put the figures for the main types of immigrants into context.
V roce 2007 bylo ve 27 zemích EU legálně usazeno 18,5 milionu přistěhovalců ze zemí mimo EU (tzv. „státní příslušníci třetích zemí“), což představuje přibližně 4 % celkového počtu obyvatel.
As of 2007, there were 18.5 million immigrants from outside the EU (so-called ‘third-country nationals’) legally established in the 27 EU countries, representing about 4 % of the total population.
Přibližně 9 milionů občanů EU žilo v jiné zemi než ve své vlastní.
About 9 million EU citizens lived in an EU country other than their own.
řistěhovalectví do EU je a bude
mmigration in the EU is, and will remain, a fact of life.
Při porovnání tvoří nelegální přistěhovalci pouze malou menšinu.
Irregular immigrants form only a small minority by comparison.
Ačkoli oficiální údaje samozřejmě neexistují, z odhadů Evropské komise vyplývá, že v členských státech EU pobývá neoprávněně nejméně 4,5 milionu osob.
Although by definition there can be no formal figures, estimates from the European Commission suggest there are at least 4.5 million people residing illegally in EU member states.
V celé EU je každoročně zadrženo přibližně 500 000 osob.
About 500 000 are apprehended each year across the EU.
Žadatelů o azyl je ještě méně.
Asylumseekers are even fewer.
Jejich počty jsou na nejnižší úrovni po dobu více než deseti let a v průměru činí o něco málo více než 200 000 osob ročně.
Their numbers are at their lowest level for more than a decade, averaging just over 200 000 a year.
Každý stát EU může stanovit počet a kategorii přistěhovaleckých za- městnanců, které potřebuje, a vydávat vlastní pracovní povolení a povolení k pobytu.
Each EU state is free to identify the number and type of immigrant workers it needs and to issue their work and residence permits.
Hostitelské země poté odpovídají za začlenění přistěhovalců a jejich rodin v nové zemi.
The host countries are then responsible for integrating the immigrants and their families into their new country.
Přistěhovalectví je však citlivou otázkou.
However, immigration is a sensitive issue.
EU a její členové se shodují na tom, že vyžaduje pozorné řízení a větší spolupráci.
The EU and its members agree that it requires both careful management and more cooperation.
Přistěhovalci jsou součástí hospodářské a kulturní struktury Evropské unie.
form part of the economic and cultural fabric of the European Union.
Jsou zastoupeni na všech úrovních pracovních sil a zaplňují mezery, které nemohou zaplnit rodilí Evropané.
They are present at all levels of the labour force, filling gaps that natives cannot fill.
Patří k nim vysoce kvalifikovaní odborníci v oblasti informačních technologií, zdravotní sestry a jiní zdravotničtí pracovníci, jakož i pracovníci vykonávající úkoly, které již nechtějí vykonávat občané EU.
These include highly-skilled IT specialists, nurses and other healthcare professionals, as well as workers carrying out tasks that EU citizens no longer want to do.
Je proto nutno zajistit, aby přistěhovalectví přinášelo prospěch nám všem – občanům a společnosti EU, přistěhovalcům a jejich rodinám a pokud možno i jejich zemím původu.
The challenge is therefore to make sure that immigration benefits us all — EU citizens and society, immigrants and their families and, as far as possible, their countries of origin.
Volný pohyb pro občany EU znamená například to, že tento pár by mohl vyměnit Dánsko za Španělsko.
Free movement for EU citizens meant that this couple could swap Denmark for Spain.
VÝZVA
AND
Ž I LE s bezpečností a humanitárními zá- ležitostmi.
Illegal immigration, and the publicity it receives, increases the concerns of some EU countries and regions about security and humanitarian issues.
Členské státy EU proto spolupracují s cílem odradit migranty od nelegálního vstupu do EU a dosáhnout dohody ohledně návratu migrantů, kteří do EU přesto přijdou.
The EU member states therefore work together to discourage people from illegally entering the EU and to reach agreements on how to return those who come nevertheless.
Ochrana žadatelů o azyl nu l l
N A n u l l
Řešení nedovoleného přistěhovalectví
Dealing with illegal immigration
Imigranti někdy vykonávají práci, o kterou již občané EU nestojí.
Immigrants sometimes do the jobs EU citizens no longer want.
Země EU mají dlouhou tradici v poskytování bezpečného útočiště legálním žadatelům o azyl.
EU countries have a long tradition of providing a safe haven for legitimate asylumseekers.
Povinnost chránit tyto osoby jim ukládá rovněž mezinárodní právo.
They are also bound by international law to protect them.
Právo na azyl je zaručeno Listinou základních práv EU, která byla přijata v roce 2000.
The right to asylum is guaranteed by the EU’s Charter of Fundamental Rights adopted in 2000.
Vlády jednotlivých členských států již podnikly řadu kroků s cílem zajistit, aby se s osobami, které hledají v EU ochranu, zacházelo spravedlivě a účinně.
National governments have already taken a number of steps to ensure that all those seeking protection in the EU are treated fairly and efficiently.
Pravidla EU harmonizují vnitrostátní postupy pro vyřizování žádostí o azyl.
EU rules harmo- nise national procedures on how to process asylum applications.
Stanoví minimální normy týkající se přijímání žadatelů o azyl a rovněž kritéria pro osoby, kterým lze poskytnout mezinárodní ochranu.
They set minimum standards on how asylumseekers should be received as well as fix criteria for those who qualify for international protection.
To znamená, že se rozlišuje mezi osobami, které skutečně potřebují ochranu, a osobami, které se rozhodly přestěhovat, aby si zvýšily svou životní úroveň.
This means dis- tinguishing between people in genuine need of protection and those who have chosen to move to improve their standard of living.
Ve skutečnosti se země EU posunuly blíže ke stanovení společné azylové politiky, než je tomu v případě složitější a širší otázky přistěhovalectví. 
In fact, EU countries have moved closer to defining a common policy on asylum than they have on the more complex and wider issue of immigration. 
Nedovolené přistěhovalectví do EU je nutno omezit kvůli jeho mnoha negativním důsledkům, v neposlední řadě napojení na zločinecké skupiny a převaděče.
Illegal immigration into the EU must be reduced because of its many negative consequences, not least its links to criminal groups and people smugglers.
Ztěžuje rovněž určení skutečných uprchlíků.
It also makes it difficult to identify genuine refugees.
Lidé velmi často přicházejí ve smíšených skupinách.
Very often, people on the move come in mixed groups.
Ty zahrnují přistěhovalce, jejichž hlavní motivací je snaha o lepší život v Evropě, a přistěhovalce, kteří přicházejí, aby unikli pronásledování a vážnému porušování lidských práv.
They include immigrants whose main motivation is seeking a better life in Europe and others who come to escape persecution and serious human rights violations.
Větší příliv íce než 400 let odcházeli emi-
 or over 400 years emigrants from Europe flocked to North benefited from the right to move and reside freely within the EU.
V granti z Evropy do Severní
students or those who come for non-economic reasons.
V posledních letech se zvýšil počet osob přicházejících ze zemí mimo EU, jelikož se zvýšily rozdíly mezi bohatými a chudými zeměmi a vzrostl počet místních a regionálních konfliktů na prahu Evropy i mimo ni. Dalším činitelem je snadnější cestování.
In recent years, the biggest share of new residence permits has gone to family members of already-resident immigrants (about 35 %), followed by new immigrant workers (28 %) and students (15 %).
a Jižní Ameriky, Oceánie a (v men- ším rozsahu) do Afriky.
IM M IG R and South America, Australasia and (to a lesser extent) Africa.
Hledali lepší život pro sebe a své rodiny nebo chtěli uniknout náboženskému a politickému pronásledování doma.
They left to seek a better life for themselves and their families or to escape religious and political persecution at home.
Dnes jsou naopak země Evropské unie magnetem pro přistěhovalce a lákají občany jiných zemí svým bla- hobytem a politickou stabilitou.
Today, the countries of the European Union are in turn a magnet for immigrants, attracting people from other countries with their prosperity and political stability.
Na přelomu století činila čistá migrace do EU méně než 1 milion osob ročně.
At the turn of the century, net migration into the EU was running at well under 1 million a year.
Průměrný roční počet se nyní blíží 1,75 milionu.
But the average annual number is now close to 1.75 million.
Z celkem 18,5 milionu státních příslušníků třetích zemí, kteří legálně pobývají v EU, pocházejí největší skupiny z Turecka (2,3 milionu), Maroka (1,7 milionu), Albánie (0,8 milionu) a Alžírska (0,6 milionu).
Of the 18.5 million third-country nationals who reside legally in the EU, the biggest groups are from Turkey (2.3 million), Morocco (1.7 million), Albania (0.8 million) and Algeria (0.6 million).
Počet rezidentů, kteří se narodili v zahraničí, je vyšší.
The number of foreign-born residents is higher than this.
Mnoha přistěhovalcům se podaří získat občanství své hostitelské země a již se v údajích neobjevují. 
Many immigrants go on to acquire the citizenship of their host country and no longer appear in the figures. 
Jakmile se země západní Evropy vzpamatovaly z druhé světové války, zvaly přistěhovalce ze sousedních oblastí a bývalých kolonií, aby zvýšily počty místních pracovních sil, jelikož se jejich ekonomiky v 50. a 60. letech minulého století rozvíjely.
As western European countries recovered from the Second World War, they invited immigrants from neighbouring regions and former colonies to boost the local workforce as their economies expanded in the 1950s and 1960s.
Přistěhovalci, kteří přišli tehdy, a ti, kteří je následovali, pomohli vytvořit prosperující EU, jak ji známe dnes.
The immigrants who came then, and those who followed, have helped create the prosperous EU that we know today.
Zachycují rozdíl mezi novými příchozími do EU a rezidenty, kteří odcházejí z EU.
There has also been some internal movement of people within the EU’s frontiers, as its citizens
Dochází rovněž k určitému vnitřnímu pohybu osob v rámci hranic EU, jelikož její občané využívají právo svobodně se pohybovat a pobývat v EU.
Statistics on net migration only provide an indication however. They capture the difference between new arrivals in the EU and residents who leave.
V minulých letech byl nejvyšší počet nových povolení k pobytu vydán
They do not differentiate between economic immigrants and other new residents such as
Volný pohyb občanů EU
Freedom of movement for EU citizens
Každý občan EU má právo žít a pracovat v jakékoli jiné zemi EU.
Every EU citizen has the right to live and work in any other EU country.
To je jednou z nejpatrnějších výhod členství v EU, z níž mají občané prospěch.
This is one of the most tangible benefits of EU membership that its citizens enjoy.
Pro některé to znamenalo přestěhovat se z chudších zemí do bohatších, obvykle do severozápadní Evropy, aby využili vyšších mezd a lepších životních podmínek.
For some, this has involved moving from poorer countries to wealthier ones, generally in north-west Europe, to benefit from higher wages and better living conditions.
Nejedná se však o jednosměrný proces.
But this is not a one-way street.
Mnoho migrantů se rozhodlo přestěhovat se v jiném směru, zejména po odchodu do důchodu.Tito migranti mění drsnější podnebí Severního nebo Baltského moře za mírnější podnebí na pobřeží ve Středomoří.
Many migrants have chosen to move in the other direction, particularly when they retire. They swap the harsher climate of the North Sea or the Baltic for the milder shores of the Mediterranean.
Až donedávna se do zahraničí stěhovalo poměrně málo občanů EU.
Until recently, relatively few EU citizens moved abroad.
Po rozšíření v roce 2004 a 2007 se však zvýšila ekonomická migrace z východu na západ kvůli rozdílům v bohatství mezi nejchudšími novými členskými státy a zbytkem Unie.
But economic migration from east to west increased after the 2004 and 2007 enlargements because of the wealth gap between the poorest newcomers and the rest of the Union.
Nejbohatší regiony v EU s 27 členskými státy byly devětkrát bohatší než nejchudší oblasti a měly volná pracovní místa, která bylo třeba obsadit.
The wealthiest regions of the 27-nation EU were nine times richer than the poorest ones and had job vacancies to fill.
Migranti z Polska a pobaltských států mířili do Německa, Irska, Švédska a Spojeného království, zatímco Rumuni si z kulturních a jazykových důvodů hledali práci v Itálii a ve Španělsku.
Migrants from Poland and the Baltic states headed for Germany, Ireland, Sweden and the United Kingdom, while Romanians, for cultural and linguistic reasons, sought work in Italy and Spain.
Tato tendence se však zpomalila.
But the trend has slowed.
V době hospodářské krize, která se objevila v roce 2009, je v cílových zemích k dispozici méně volných pracovních míst.
With the economic crisis in 2009 there are fewer vacant jobs in the target countries.
Důvodem však je i to, že se zmenšují rozdíly mezi bohatými starými a chudými novými zeměmi EU, což některé migranty podněcuje k návratu domů.
But it is also because the rich–poor gap between old and new EU countries is decreasing, encouraging some migrants to return home.
Řada zemí EU zpočátku omezila příliv pracovníků z nových členských států, tato dočasná omezení se však postupně ruší.
A number of EU countries initially limited the inflow of workers from new members but these temporary restrictions are gradually being removed.
Legální přistěhovalectví je v našem zájmu
TION A he EU needs additional work-
U potřebuje další pracovníky Eze zahraničí. Jsou důležití pro zajištění hospodářského růstu
A L people, particularly women, into work by making it easier to com- bine work and family life.
PŘI S a přilákání více lidí, zejména žen, do práce tím, že se usnadní sladění pracovního a rodinného života.
We can also encourage people to work longer and by providing lifelong education and training.
K těmto aspektům patří legální při- stěhovalectví a začlenění přistěhovalců a jejich rodin do místních hospodářských a sociálních struktur.
These include legal immigration and the integration of immigrants and their families into local economic and social structures.
Dohodli se rovněž na společném přístupu při řešení důležitého problému souvise- jícího s nelegálními přistěhovalci, a to jak je zadržet a vrátit, a rovněž na užší spolupráci s tranzitními zeměmi a zeměmi původu.
They have also agreed on a common approach for dealing with the major problem of illegal immigrants: how to intercept and return them, as well as closer cooperation with transit countries and countries of origin.
Přijetí opatření: první kroky a blahobytu.V příštích letech to bude platit ještě více, jelikož obyvatelstvo EU stárne a počet pracovních sil se snižuje.
for ensuring economic growth and prosperity. They will become even more so in coming years, as the EU’s population grows older and the workforce shrinks.
Stárnutí je dlouhodobou tendencí, kterou je nutno se zabývat i v situaci, kdy se nezaměstnanost během hospodářské krize v roce 2009 zvyšuje.
This ageing is a long-term trend that must be addressed even if unemployment goes up during the economic crisis in 2009.
V rámci Evropské unie stanoví každý členský stát svou vlastní přistěhovaleckou politiku.
Within the European Union, each member state sets its own national immigration policy.
Může rozhodnout o postupech pro vstup, o druzích práce, která je dostupná pro přistě- hovalce, o jejich zemích původu a o počtu přijatých osob.
It is free to decide entry procedures, types of work available for immigrants, their countries of origin and how many people will be allowed in.
Vedoucí před- stavitelé EU však uznali, že řešení přistěhovalectví je společnou prio- ritou a že se jejich země potýkají s obdobnými problémy.
However, EU leaders have recognised that dealing with immigration is a common priority and that their countries face similar challenges.
Rozhodli se proto koordinovat důležité aspekty přistěhovalecké politiky.
They have therefore decided to coordinate important aspects of immigration policy.
Přistěhovalectví může poskytnout pouze částečnou odpověď.
On legal immigration, the EU has introduced a set of common rules for family reunification.
Tato pravidla umožňují přímým rodinným příslušníkům – manželovi/manželce a nezletilým dětem manželského páru – připojit se k přistěhovalci, který je legálně usazen v jedné ze zemí EU po dobu nejméně jednoho roku.
These allow direct family members — the spouse and the non-adult children of the couple — to join an immigrant who has been legally established in an EU country for at least a year.
Jestliže si to jednotlivé země přejí, mohou oblast působnosti právních předpisů rozšířit tak, aby zahrnovala rodiče přistěhovalců a jejich starší děti, které dosud neuzavřely sňatek.
Individual countries can extend the scope of the law if they so wish to cover an immigrant’s parents and older children who are still unmarried.
LEGÁLNÍ
CHALLENGE
Ta přistěhovalcům umožní, aby přišli do EU pracovat a rozvíjet své kvalifikace pod podmínkou, že se po určité době vrátí do svých domovských zemí, aby své kvalifikace poskytli v těchto zemích.
This will allow immigrants to come to the EU to work and develop their skills — on condition that they return to their home countries after a specific period of time to make their skills available there.
Dotčená osoba by po poté mohla (bude-li chtít) strávit v EU další dobu.
The person concerned could then, if he or she wished, spend another period of time in the EU.
„Cirkulační migrace“ je koncept s cílem zajistit, aby imigranti přinášeli do své domovské země nové dovednosti.
INTEREST one EU country to another after two years’ initial residence.
(modrá karta EU), příznivé podmínky pobytu a možnost přestěhovat se z jedné země EU do druhé po dvouleté době pobytu.
‘Circular migration’ is a concept that tries to ensure that immigrants bring skills to their home country.
Přistěhovalci mívají na druhou stranu vyšší úroveň vzdělání než společnost, do níž přicházejí.
On the other hand, immigrants tend to have a higher educational level than the society they come to.
Studie OECD z roku 2007 prokázala, že 20 % rodilých obyvatel z rozvojových zemí má vysokoškolské vzdělání v porovnání s téměř 25 % přistěhovaleckých zaměstnanců.
A 2007 OECD study showed that 20 % of native people from developed countries have a university degree, compared to the almost 25 % of immigrant workers.
Nemají-li evropské země odpovědné a zavedené politiky v oblasti přijímání pracovníků, může migrantům hrozit, že budou pracovat na pozicích vyžadujících nižší kvalifikaci, než je jejich vzdělání, a že tak přijdou o své kvalifikace. 
If European countries do not have a responsible and established policy of recruitment, migrants run the risk of working in less-skilled functions than their education and losing their skills. 
Oboustranné výhody
Two-way benefits
Druhý právní předpis EU stanoví, že po pěti letech pobytu v jedné zemi může legální přistěhovalec požádat o postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, což mu umožňuje mimo jiné nastoupit do zaměstnání nebo absolvovat odbornou přípravu v jiné zemi EU.
A second EU law specifies that after five years’ residence in one country, a legal immigrant can apply for long-term resident status, which allows him or her, inter alia, to take a job or follow professional training in another EU country.
Další právní předpisy stanoví společné podmínky pro přijímání studentů a výzkumných pracovníků do EU.
Further pieces of legislation set common conditions for admitting students and researchers into the EU.
Nedostatek kvalifikací
A skills shortage
Příliv migrantů do EU přináší prospěch rovněž zemím, z nichž tyto osoby pocházejí.
The flow of migrants to the EU also benefits the countries from which they come.
Pracovníci, kteří posílají domů peníze, mohou značně přispět k příjmům rodiny a nepřímo k příjmům státu; to je velmi důležité například v některých západoafrických zemích jako Ghana, Senegal a Mali.
Workers sending money home can make a considerable contribution to family incomes, and indirectly to state revenues; they are highly relevant, for instance, in some west African countries like Ghana, Senegal and Mali.
Vystěhování do Evropy může působit rovněž jako bezpečnostní pojistka tím, že se sníží místní nezaměstnanost a zmírní možné sociální napětí, zejména u nezaměstnaných mladých lidí.
Emigration to Europe can also act as a safety valve by reducing local unemployment and easing potential social tensions, especially amongst jobless young people.
Návrat přistěhovalců přináší spolu s nimi kvalifikace a znalosti, které má jejich domovská země k dispozici.
Returning immigrants bring back with them skills and knowledge which become available for the home country.
Některé země EU zavedly vnitrostátní systémy s cílem přilákat do některých odvětví kvalifikované a vysoce kvalifikované přistěhovalce.
Some EU countries have intro- duced national systems to attract skilled and highly skilled immigrants into certain sectors.
K těmto odvětvím patří informační technologie a strojírenství, v nichž není k dispozici dostatek kvalifikovaných občanů EU, kteří by obsadili volná pracovní místa.
These include information technology and engineering where there are not enough qualified EU citizens to fill vacant posts.
EU pracuje na vytvoření takovéhoto systému pro celou Unii.
The EU is working to establish such a system for the whole Union.
To by znamenalo zajištění rychlého vstupu pro vysoce kvalifikované přistěhovalce, oprávnění k pobytu uznávané v celé EU
This would mean offering highly qualified immigrants fast-track entry, an EU-wide recognised residence title (EU Blue Card), favourable residence conditions and the possibility of moving from
EU zvažuje různé způsoby, jak v případě kvalifikovaných pracovníků z chudých zemí zamezit „úniku
The EU is considering different ways of avoiding a ‘brain drain’of qualified workers from poor countries.
NENÍ
TION A
Objevování skrytých talentů
Discovering hidden talents
Portugalská nevládní organizace Jesuit Refugee Service (JRS) zjistila, že přistěhovalečtí zaměstnanci, kteří navštěvují její jazykové kurzy, vykonávají často práci, která neodpovídá jejich vysokoškolské kvalifikaci.
A Portuguese non-governmental organisation, the Jesuit Refugee Service (JRS), discovered that immigrant workers attending its language courses often had jobs which did not match their academic qualifications.