natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Usnadnění nákupu a prodeje výrobků v EU je přínosem pro spotřebitele, kteří mají možnost širšího výběru výrobků v prodejnách, často za nižší ceny, jelikož větší výběr znamená větší hospodářskou soutěž, jejímž cílem je přilákat zákazníky.
Making it easy to buy and sell products within the EU is good for consumers, who enjoy a wider choice of products in the shops, often at lower prices because more choice means more competition to attract customers.
Mnoho z nás to považuje za samozřejmost.
Most of us take all this for granted.
Mnozí jsou jednoduše příliš mladí na to, aby si pamatovali, jak vypadaly regály v supermarketech před třiceti nebo čtyřiceti léty.
Many are simply too young to remember how supermarket shelves looked thirty or forty years ago.
Avšak ani ti starší často neoceňují rozsah změn, které nastaly, jelikož k změnám docházelo jen postupně.
But even those who are old enough tend not to appreciate the scale of the change that has taken place because it has been so gradual, so incremental.
Nyní všichni očekáváme, že v místních prodejnách potravin najdeme svůj oblíbený druh italských těstovin, francouzského sýra nebo belgického piva.
Yet we all now expect to be able to find our favourite kind of Italian pasta, French cheese or Belgian beer in our local food shops.
A totéž platí i pro nepotravinářské výrobky.
And it is the same story with non-food products.
Pokud se rozhlédneme po svých domovech, vidíme televizor vyrobený v Nizozemsku, pračku z Německa, nábytek ze Švédska atd.
If we look around our homes we might see a TV made in the Netherlands, a washing machine from Germany, furniture from Sweden and so on.
Volný pohyb zboží je prospěšný rovněž pro evropské hospodářství, které potřebuje velký, zdravě konkurenční trh, aby mohlo růst.
The free movement of goods is also good for the European economy which needs a large, healthily competitive marketplace to help it grow.
Přibližně 75 % obchodu uvnitř Společenství se týká zboží.
Around 75 per cent of intra-Community trade is in goods.
Vytvoření skutečného, fungujícího jednotného evropského trhu se zbožím poskytuje podnikům v EU domácí platformu, kterou potřebují, aby mohly prosperovat a soutěžit v mezinárodním měřítku, přilákat investice a zajišťovat pracovní místa.
Creating a real, workable single European marketplace for goods provides EU businesses with the domestic platform they need to flourish and compete on the international stage, attracting investment and giving employment.
Výhody tohoto růstu pociťují všichni Evropané, a to jak v podobě většího počtu lépe placených pracovních míst, tak i větší jistoty pracovního místa (což je stejně důležité).
Ultimately, all Europeans feel the benefits of this growth, in terms of more and better paid jobs and – just as important – greater job security.
Postupem času (zejména koncem 80. let minulého století) Společenství uzákonilo mnoho právních předpisů, které měly odstranit technické překážky volného pohybu zboží v EU, a tyto předpisy byly pozoruhodně úspěšné.
The Community has enacted a great deal of legislation over the years, particularly in the late 1980s, designed to remove technical barriers to the free movement of goods within the EU – and it has been remarkably successful.
Samotná povaha výroby zboží (reagující vždy na inovace a využívající nové technologie) samozřejmě znamená, že Společenství musí neustále reagovat na nový vývoj. Většina významných omezení volného pohybu výrobků byla již odstraněna.
Of course, the very nature of goods manufacture (always responding to innovation and embracing new technologies) means that the Community must continually react to new developments, but the fact is that most of the major restrictions on the free movement of products have now been removed.
Plánuje se zmenšení souboru právních předpisů z přibližně
More legislation will be needed to review, simplify and
100 základních směrnic a 300 prováděcích a pozměňujících právních aktů na méně než 20 základních aktů a jejich prováděcích právních předpisů.
It is planned to reduce the body of law from roughly 100 basic directives and 300 implementing and amending legal acts to less than 20 basic acts and their implementing legislation.
Změnu přístupu ze strany Komise odpovědné za řízení jednotného trhu si žádá i další trend.
Another development, too, demands a change of approach by the Commission, responsible for the management of the single market.
Nemění se totiž jen zboží. Vyvíjí se rovněž způsob, jakým trh funguje.
It is not only the goods themselves that change over time – the way the market operates is also evolving.
Až dosud se s problémy s volným pohybem zboží setkávaly obvykle podniky nacházející se v jednom členském státě, které se pokoušely prodávat své zboží v jiném členském státě.
Up until now, problems with the free movement of goods were usually encountered by businesses based in one Member State that were trying to sell their goods in another Member State.
V současnosti s nárůstem přeshraničních nákupů (které byly usnadněny zavedením eura a rostoucí obeznámeností s internetem) naráží na problémy stále častěji spotřebitel.
Today, with the rise in cross-border shopping (facilitated by the introduction of the Euro and increasing familiarity with the internet), it is more and more the consumer who has difficulties.
Spotřebitelem může být soukromá osoba, která chce pořídit nákup pro vlastní potřebu, nebo malý či střední podnik, který pořizuje materiál nebo součástky.
That consumer may be a private individual trying to make a purchase for his or her own use or it may be a small or medium sized business sourcing materials or parts.
Potíže, s nimiž se spotřebitelé setkávají, nejsou spojeny s technickými vlastnostmi výrobku, nýbrž obecnějšími záležitostmi, např. omezením nebo poplatky souvisejícími s dodáním, poprodejním servisem, rozdíly v daních, poplatky spojenými s platebními prostředky atd.
The difficulties encountered are not linked to technical characteristics of the product but to more general issues such as delivery restrictions or charges, after sales service, tax differentials, charges related to means of payment and so on.
© Evropská společenství, 2007 – Kopírování je povoleno pouze se souhlasem autora.
© European Communities, 2007 – Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
Návaznost na evropské hodnoty
Built on European values
Odpovědný jednotný trh
A responsible Single Market
Podpora jednotného trhu, na němž se zboží může volně pohybovat, neznamená, že je nutné zrušit překážky ve vnitrostátních předpisech za každou cenu.
Promoting a single market in which goods can move freely is not about abolishing obstacles in national rules at all costs.
Společenství řídí jednotný trh tak, aby byly plně zohledněny legitimní obavy členských států, pokud jde o některé druhy výrobků.
The Community manages the single market so that any legitimate concerns of the Member States about certain types of product are taken fully into account.
Tyto obavy souvisejí s veřejným zájmem, např. veřejným zdravím a bezpečností, ochranou životního prostředí a ochranou spotřebitele.
These concerns relate to general public interests, for example public health and safety, the environment and consumer protection.
V rámci přípravy nových právních předpisů Společenství i při zkoumání vnitrostátních opatření přijatých členskými státy jsou na odpovědném jednotném trhu tyto obavy řešeny s respektem a je jim věnována pozornost, jakou si zasluhují.
Whether in the context of preparing new Community legislation or examining national measures adopted by the Member States, in a responsible single market such concerns are treated with respect and accorded the consideration they deserve.
Jde o to, nalézt správnou rovnováhu mezi prvořadým cílem – zajištěním volného pohybu zboží v zájmu maximalizace již popsaných přínosů – a ostatními, protichůdnými zájmy a cíli.
It is a matter of finding the right balance between the primary objective – securing the free movement of goods in order to maximise the benefits already described – and these other, competing interests and objectives.
Protichůdné zájmy a cíle
Competing interests and objectives
Sociální a kulturní postoje mohou členské státy podnítit, aby zavedly vnitrostátní opatření nebo aby při přijímání právních předpisů EU zaujaly postoje, které mají nepříznivý účinek na volný pohyb zboží.
Social and cultural attitudes may motivate Member States to introduce national measures, or take positions when adopting EU legislation, that have an adverse effect on the free movement of goods.
Mnoho členských států přijalo přímá opatření na vnitrostátní úrovni nebo usilovně jednalo na úrovni Společenství s cílem omezit volný pohyb zbraní, drog, alkoholických nápojů, hracích automatů a pornograe.
Many Member States have taken direct action at national level, or argued fiercely at Community level, to restrict the free movement of weapons, drugs, alcoholic beverages, gambling machines and pornographic material.
Jako průmyslové a rozvinuté země se všechny členské státy snaží zabezpečit rovněž veřejné zdraví, bezpečnost při práci a na silnicích, ochranu životního prostředí atd.
As industrial, developed countries, all Member States also seek to safeguard public health, safety at work and on the roads, the environment and so on.
Při posuzování důvodů restriktivního chování členských států nelze připustit, aby zásada volného pohybu zboží nebrala vůbec ohled na konkrétní citlivé záležitosti a přesvědčení jednotlivých členských států.
In evaluating the reasons for restrictive behaviour by Member States the principle of the free movement of goods cannot be allowed to ride roughshod over their particular sensitivities and credos.
Namísto toho se provádí pečlivé posouzení nutnosti opatření, které členský stát přijal nebo které navrhuje, a přiměřenosti tohoto opatření s ohledem na problém, který má řešit.
Rather, a careful assessment is made of the necessity of the action taken or proposed by the Member State and of the proportionality of that action to the problem it is intended to address.
Uvážená a přiměřená odezva členského státu na skutečný problém není v rozporu s pravidly Společenství podporujícími volný pohyb zboží.
A measured and reasonable response by a Member State to a real problem will not run contrary to Community rules promoting the free movement of goods.
Budou však odmítnuta opatření, která jsou údajně přijata například na ochranu veřejného zdraví, avšak ve skutečnosti mají prosazovat zájmy národního monopolu.
However, measures purportedly taken to protect public health, for example, but which are in truth aimed at promoting the interests of a national monopoly will be struck down.
Zásada předběžné opatrnosti
The precautionary principle
Volný pohyb zboží může být rovněž omezen, pokud se objeví dosud neznámá rizika spojená s daným výrobkem.
The free movement of goods may also be inhibited where hitherto unknown risks suddenly emerge associated with a given product.
Právo Společenství uznává zásadu předběžné opatrnosti,
Community law recognises the precautionary principle, in accordance with which action may
podle niž může být přijato opatření na ochranu před možným nebezpečím pro člověka, zvířata, rostliny nebo životní prostředí, jestliže prvotní vědecká analýza naznačuje možná rizika.
be taken to protect against potential danger to humans, animals, plants or the environment where early scientific analysis suggests there may be a risk.
Komise se může zásadou předběžné opatrnosti řídit při vypracovávání návrhů právních předpisů a členské státy se mohou této zásady dovolávat na podporu přijatých vnitrostátních opatření.
The Commission may be guided by the precautionary principle in preparing proposals for legislation and Member States may invoke the principle in support of national measures taken.
Jako vždy problémem je, jak docílit správné rovnováhy mezi potřebou chránit zásadní veřejný zájem a odrazovat od neopodstatněného používání zásady předběžné opatrnosti, zejména pokud může zastírat ochranářské pohnutky.
As always, the problem is how to strike the right balance between the needs to protect vital public interests and to deter unjustified recourse to the precautionary principle especially where it may conceal protectionist motives.
V případech, které zahrnují zásadu předběžné opatrnosti, toto zvažování komplikuje skutečnost, že vědecké vyhodnocení nevede k přesnému stanovení míry nebezpečí.
But in cases involving the precautionary principle, this balancing act is complicated by the fact that scientific evaluation does not lead to the level of risk being accurately determined.
Stejný veřejný zájem a sociální aspekty, které ovlivňují volný oběh zboží v EU, určují rovněž, nakolik může zboží vyrobené v třetích zemích překročit vnější hranice EU a dostat se do tohoto „volného oběhu“.
The same public interests and social considerations that influence how freely goods may circulate within the EU also determine the extent to which goods produced in third countries may cross the external borders of the EU and enter into such ‘free circulation’.
Mimoto existují opatření, která brání dumpingu a dovozu subvencovaného zboží, jež by mohly mít nepříznivé účinky na evropské podniky a ohrozit zaměstnanost a růst.
In addition, there are measures preventing the ‘dumping’ of goods and the importation of subsidised goods that could have a detrimental effect on European business and jeopardise jobs and growth.
EU rovněž vynakládá značné úsilí o „vývoz“ svých sociálních hodnot a norem ve vztahu k výrobě zboží s cílem pomoci vytvořit pro evropské podniky rovné podmínky na mezinárodním trhu a zajistit vysoké normy bezpečnosti a jakosti zahraničního zboží, které se může objevit na jednotném trhu.
The EU also makes a big effort to ‘export’ its social values and standards in relation to the production of goods, both to help create a ‘level playing field’ for European business in the international marketplace and to ensure high standards of safety and quality of foreign goods likely to appear in the single market.
Jak jednotný trh prosazuje evropské hodnoty (1)
How the Single Market upholds European values (1)
Články 28 až 30 Smlouvy o ES a „vzájemné uznávání“
Articles 28 to 30 EC and ‘mutual recognition’
„Množstevní omezení dovozu, jakož i veškerá opatření s rovnocenným účinkem, jsou zakázána“.
‘Quantitative restrictions on imports and all measures having equivalent effect shall be prohibited between Member States’.
Článek 28 Smlouvy o ES má jen 12 slov, avšak podle výkladu Evropského soudního dvora má pozoruhodnou šíři.
Only 16 words long but article 28 of the EC Treaty, as interpreted by the European Court of Justice, has remarkable scope.
Dokonce i vnitrostátní předpisy, které zacházejí s domácími i dováženými výrobky stejně, se dostávají do koniktu s článkem 28, jestliže omezují volný pohyb zboží ve Společenství.
Even national rules that treat domestic and imported goods the same fall foul of article 28 if they restrict the free movement of goods within the Community.
Koncepce„vzájemného uznávání“ vypracovaná Soudním dvorem znamená, že by členské státy neměly odepřít přístup na svůj trh výrobku, který byl legálně vyroben nebo uveden na trh v jiném členském státě.
The notion of ‘mutual recognition’, developed by the Court, means that a Member State should not deny access to its market by a product that has been lawfully produced or marketed in another Member State.
Členský stát však samozřejmě může mít dobrý důvod pro to, aby i pro takovýto výrobek uložil omezení.
But of course a Member State may have good reason for imposing restrictions even on such a product.
To potvrzuje článek 30 Smlouvy o ES, který vyjmenovává řadu důvodů, kdy mohou být opodstatněná opatření, jež by jinak byla v rozporu s článkem 28.
This is acknowledged by article 30 EC which lists a number of grounds on which measures that would otherwise contravene article 28 may be justified.
K těmto důvodům patří veřejná mravnost, veřejný pořádek, veřejná bezpečnost a ochrana zdraví a života lidí a zvířat nebo ochrana rostlin.
These include public morality, public policy, public security and the protection of health and life of humans, animals or plants.
Soudní dvůr rovněž stanovil řadu dalších naléhavých důvodů obecného zájmu, jež mohou vyvážit protichůdný zájem týkající se zajištění volného pohybu zboží.
The Court has also identified a series of additional overriding requirements in the general public interests that may outweigh the competing interest in securing the free movement of goods.
Příkladem je ochrana životního prostředí a ochrana spotřebitele.
Examples are the protection of the environment and of the consumer.
Členský stát, který se chce odvolat na jeden z těchto důvodů při zavádění nových opatření nebo zachování stávajících opatření, která brání volnému pohybu zboží, musí prokázat, že jeho opatření jsou skutečně nezbytná a přiměřená; jinými slovy, že nejsou restriktivnější, než je nezbytné k dosažení daného cíle.
A Member State wishing to rely on one of these reasons for introducing or maintaining measures that impede the free movement of goods bears the burden of proving that its measures are in fact necessary and that they are proportionate; in other words not more restrictive than they need to be to achieve their aim.
Zásada vzájemného uznávání proto dovážejícímu členskému státu dává na výběr ze tří možností.
Thus, the principle of mutual recognition gives the importing Member State three choices.
Může – svá pravidla odůvodnit veřejným zájmem; dovážené zboží vyjmout z oblasti působnosti svých opatření s výjimkou zboží, které (jak lze prokázat) neposkytuje stejnou úroveň ochrany daného veřejného zájmu, o jakou vnitrostátní právní předpisy usilují; nebo dovážené zboží vyjmout zcela z oblasti působnosti svých opatření (omezení se tak vztahuje pouze na domácí zboží).
It can – justify its rules on the basis of the public interest considerations concerned; exempt imported goods, except those that (it can show) do not afford the same level of protection of the public interest concerned as the national law aims to provide; or exempt imported goods completely from the scope of its measures (leaving only domestic goods bound by the restriction).
Vzájemné uznávání však může být prospěšné, i když nefunguje!
But mutual recognition can be useful even when it doesn’t work!
Může poukázat na kategorie výrobků, které vyvolávají v členských státech obavy a které bude možná nutno regulovat přísněji, na úrovni EU.
It can highlight categories of product which are causing concern in Member States and which perhaps need to be more strictly regulated, at EU level.
Tím se dostáváme k dalším prostředkům, které máme k dispozici pro regulaci jednotného trhu a které doplňují původní ustanovení článků 28 až 30 Smlouvy o ES.
This brings us to the other means at our disposal for regulating the single market, beyond the bare Treaty provisions of articles 28 to 30.
© Evropská společenství, 2007 – Kopírování je povoleno pouze se souhlasem autora.
© European Communities, 2007 - Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
Jak jednotný trh prosazuje evropské hodnoty (2)
How the Single Market upholds European values (2)
Předpisy EU, které„harmonizují“ výrobky
EU rules ‘harmonising’ products
Problémy v oblasti volného pohybu často pramení z různých technických specikací, které od výrobků vyžadují členské státy.
Free movement problems often derive from different technical specifications required of products by the Member States.
Jedním ze způsobů, jak EU může podporovat volný pohyb, je proto vydání právních předpisů, které od všech výrobků určitého druhu vyráběných v EU vyžadují stejné technické specikace.
Thus, one way the EU can promote free movement is to legislate to oblige all products of a certain type produced in the EU to have the same technical specification.
Jde o podrobnou formu „harmonizačních“ právních předpisů, která se používá značně v automobilovém odvětví, kde znamená, že výrobce vozidel může svá vozidla prodávat ve všech členských státech poté, co splnil pouze jeden soubor předpisů a požádal o povolení pouze v jednom členském státě.
This is a detailed form of ‘harmonising’ legislation and it is used extensively in the automotive sector where it means that a car manufacturer can sell its cars in all Member States having met only one set of rules and applied for authorization in only one Member State.
Další typ harmonizačních předpisů nezachází do takové podrobnosti, nýbrž stanoví některé základní vlastnosti, jež se od výrobku požadují, např. bezpečnost, vhodnost pro daný účel atd.
Another type of harmonising rule does not enter into such detail but instead identifies certain essential features to be required of the product, for example, safety, fitness for purpose and so on.
Výrobky mohou být navrženy a vyráběny rozmanitými způsoby, pokud splňují tyto základní požadavky.
Products may be designed and made in very different ways provided they satisfy these essential requirements.
K doplnění právních předpisů tohoto typu vypracovávají evropské normalizační organizace CEN, CENELEC a ETSI evropské normy, které mohou být uplatňovány dobrovolně; předpokládá se, že výrobky odpovídající dané normě splňují základní požadavky.
European standards, which may be applied on a voluntary basis, are drawn up by the European Standardisation Organisations CEN, CENELEC and ETSI to complement this type of legislation; products manufactured to a given standard are presumed to satisfy the essential requirements.
Po přijetí harmonizačních opatření Smlouva o ES členským státům umožňuje zachovat stávající vnitrostátní předpisy, pokud dotyčný členský stát může vysvětlit, proč jsou opatření považována za nezbytná z důvodů uvedených v článku 30 a popsaných výše či z důvodu ochrany životního nebo pracovního prostředí.
Once harmonising measures have been adopted, the EC Treaty allows a Member State to maintain existing national provisions if it can explain why they are considered necessary on the grounds referred to in article 30, described above, or for the protection of environment or the working environment.
Členský stát, který se potýká se zvláštním problémem, může rovněž zavést nové vnitrostátní předpisy týkající se ochrany životního nebo pracovního prostředí.
A Member State that encounters a specific problem may also introduce new national provisions relating to the protection of the environment or the working environment.
Harmonizační směrnice často samy obsahují obdobná ustanovení, která se nazývají ochrannými doložkami.
Often the harmonising directives themselves contain similar provisions known as safeguard clauses.
Obě formy harmonizace často vyžadují, aby výrobky nesly„označení CE“.
Both forms of harmonisation often required products to be ‘CE marked’.
Toto označení je prohlášením výrobce, že dotyčný výrobek splňuje vnitrostátní právní předpisy provádějící příslušné evropské směrnice.
This mark is a declaration by the manufacturer that the product satisfies the national legislation implementing the relevant European directives.
Umožňuje podnikům získat přístup na evropský trh, aby mohly své výrobky prodávat beze změn nebo opětovného testování..
It enables companies to gain access to the European marketplace to sell their products without modification or retesting.
Další způsoby, jimiž EU usnadňuje volný pohyb
Other ways that the EU facilitates free movement
EU někdy místo vydávání právních předpisů týkajících se povahy samotných výrobků reguluje podmínky, za nichž daný výrobek může obíhat v EU. Příkladem je směrnice o zbraních, která zavádí požadavek na vlastnictví„zbrojního pasu“.
Sometimes, rather than legislate about the nature of the product itself, the EU regulates the conditions under which a product may circulate within the EU, an example being the directive on arms which introduces the requirement to have a ‘firearms pass’.
Vyvážení případného vyššího rizika pro zdraví a bezpečnost nebo pro životní prostředí zde zajišťuje tržní dohled.
Here, the counterbalance to any increased risk to health and safety or the environment is provided by market surveillance.