natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EU sice má k dispozici nezbytné struktury a nástroje, ale současně je zapotřebí, aby těchto struktur a nástrojů využívaly členské státy, a to s rozhodností a ke správným účelům.
Even if the EU enjoys the necessary structures and instruments, these need to be harnessed by the Member States with determination – and for the right purpose.
Společný program EU se v zásadě týká dvou obecných a společných úkolů: zajištění udržitelnosti našeho sociálního a hospodářského modelu a vytvoření nástrojů na podporu a obranu tohoto modelu, spolu s našimi společnými hodnotami a zájmy, v celosvětovém měřítku.
Funda-mentally, the EU’s common agenda boils down to two overarching and integrated challenges: ensuring the sustainability of our social and economic model; and developing the means to support and defend this model, along with our common values and interests, in the global arena.
Je proto zapotřebí podpořit novou
The Commission’s new ‘Europe2020’ agenda should therefore be supported, yet ultimately will need to be embedded in a broader perspective.
Po 50 letech konsolidace – prostřednictvím prohlubování i rozšiřování – stojí EU před zásadní volbou. Rok 2010 by
After 50 years of consolidation, through both deepening and widening, the EU faces a fundamental choice.
Zdroj: Eurobarometr 6/2009, EU 27 strategii Komise „Evropa 2020“, avšak současně bude třeba ji zasadit do širší perspektivy.
As such, it can and must inform EU policymaking and relations at all levels, between individuals and generations and between localities, regions and Member States.
Přesto evropští občané stále obtížně nalézají v EU řešení svých problémů.
Yet European citizens are still hard-pressed to find answers to their problems in the EU.
Má-li být náš úkol sdílen, musí za evropský projekt přijmout odpovědnost politici i občané.
If our mission is to be shared, politicians and citizens must take ownership of the European venture.
Budou-li vlády oportunisticky zaujímat k EU a jejím orgánům odcizený nebo nepřátelský postoj, existuje jen malá naděje, že se občané s EU ztotožní takovým způsobem, který jí umožní dosáhnout úspěchů.
If governments continue as and when it suits them to treat the EU and its institutions as alien or hostile, there is little hope of creating the kind of popular identification with the EU which is needed for its success.
Pro úspěch EU je naopak třeba, aby umožněním větší účasti a transparentnosti znovu získala podporu svých občanů.
On the contrary, renewing the support of its citizens by enabling greater participation and transparency is what a successful EU requires.
MODERNIZACE EVROPSKÉHO HOSPODÁŘ-SKÉHO A SOCIÁLNÍHO MODELU
RENEWING EUROPE’S ECONOMIC AND SOCIAL MODEL and adapted to a changing context.
V posledních dvou desetiletích minulého století se v porovnání s hlavními obchodními partnery snížil potenciál EU vytvářet růst a pracovní místa, azlepšovat tak životní úroveň.
In the last two decades, the EU’s potential to generate growth and jobs, and consequently to improve living standards, has lagged behind that of its main trading partners.
Ačkoli několika členským státům EU se podařilo se tomuto trendu vyhnout, celkově tato situace přetrvává dodnes.
Although some of its Member States have managed to break this mould, overall the situation continues to this day.
Současná finanční ahospodářská krize odhalila strukturální nedostatky evropské ekonomiky, a stala se tak varovným signálem.
By revealing structural weaknesses in the European economy, the current financial and economic crisis has acted as a wake-up call.
Vzhledem k tomu, že EU čelí rostoucí konkurenci ze strany nově se rozvíjejících arozvinutých ekonomik, musí přijmout nový smělý reformní program s cílem zvýšit hospodářskou efektivitu.
Faced with the increasing competitiveness of the emerging and developed economies, the EU must embark on a bold new reform programme aimed at achieving higher economic efficiency.
Jedním ze základních prvků Evropského společenství je specifický hospodářský a sociální model, který je v Lisabonské smlouvě označován jako „vysoce konkurenceschopné sociálně tržní hospodářství“.
At the heart of the European community is a distinctive economic and social model, referred to as a ‘highly competitive Social Market Economy’ in the Lisbon Treaty.
Existuje řada jeho variant s kvalitativně odlišnými výsledky, obecně však všechny tyto varianty spadají do jednoho rámce.
A number of variants of this model exist with qualitatively varying performances, but they all fit broadly within a common framework.
Tento model, který vychází z přesvědčení, že prostřednictvím trhu by mělo být dosahováno hospodářského růstu v zájmu sociálních cílů, je veřejností všeobecně akceptován.
Based on the idea that economic growth should be pursued through the market for social ends, the model enjoys wide public acceptance.
Po druhé světové válce napomohl přeměně Evropy v oblast se silnými průmyslovými odvětvími a službami snesmírným potenciálem pro vytváření pracovních míst, díky němuž mohl být zaveden spravedlivý systém sociální ochrany.
It helped transform Europe after the Second World War into an area of powerful industries and services with strong employment creation potential which, in turn, allowed for a fair system of social protection.
Byla tak vytvořena „pozitivní spirála“ spojující solidaritu, odpovědnost a konkurenceschopnost.
A “virtuous circle” was thus completed, binding together solidarity, responsibility and competitiveness.
Konsensus, který ohledně modelu existuje, současně závisí na tom, zda bude jeho sociální a tržní rozměr i nadále
At the same time, the consensus that exists around the model depends on a continued balance between its social and market dimensions. This balance has been
Trh ve městě – obchod je koneckonců vždy místní záležitostí.
Market in the city – in the end, all business is local.
Programy odborné přípravy a vzdělávání – klíč k profesnímu úspěchu.
Vocational training and education programmes for professional success.
Foto: Hass v rovnováze. Tato rovnováha byla postupně narušena v důsledku rostoucích sociálních nerovností.
Photo: Hass disrupted over time as social inequalities have increased.
Pro některé občany EU zůstává nadále realitou sociální vyloučení a špatné pracovní podmínky.
For some EU citizens, social exclusion and poor working conditions are still a reality.
Řešení tohoto problému neznamená konec hospodářské reformy.
The answer to this problem is not an end to economic reform.
Nový důraz na zvyšování hospodářské efektivity naopak vyžaduje nové sociální politiky.
On the contrary, a renewed emphasis on increasing economic efficiency needs to go hand in hand with new social policies.
Jinak řečeno, udržitelnost evropského hospodářského a sociálního modelu bude záviset na naší schopnosti znovu nastolit dynamickou rovnováhu mezi hospodářským, sociálním a environmentálním rozměrem rozvoje.
In other words, the sustainability of Europe’s economic and social model will depend on our ability to restore a dynamic equilibrium between the economic, social and environmental dimensions of development.
EU může proces růstu podpořit dalším rozvojem vnitřního trhu, například v oblasti služeb, potíráním všech forem protekcionismu a zajištěním úspěšného završení jednání z Dohá.
The EU can enhance the growth process by further developing the internal market, e.g. in the area of services, as well as by fighting all forms of protectionism and enhancing a successful completion of the Doha round.
Zbytečná zátěž kladená na pracovní síly a na společnosti nesmí brzdit růst odvětví dynamických ainovativních služeb; současně je třeba podporovat podnikání a přijímání rizika.
Unnecessary burdens on labour and companies must not stifle the growth of dynamic and innovative service production while entrepreneurship and risk taking should be encouraged.
Společně se domníváme, že technologické změny, globalizace a stárnoucí populace si žádají neodkladné strukturální reformy, které povedou k posílení flexibility, konkurenceschopnosti a dynamiky.
Our shared vision is that technological change, globalisation and ageing populations call for urgent structural reforms with a view to enhancing flexibility, competitiveness and dynamism.
Úsilí o dosažení růstu a zaměstnanosti
The quest for growth and jobs
K zajištění většího počtu a lepší kvality pracovních míst je nezbytná reforma pracovního trhu.
Reforming the labour market is central to creating more and better jobs.
Členské státy by se měly zaměřit na zlepšení tří hlavních aspektů trhů práce: flexibility a jistoty pro své pracovní síly (tzv. „flexikurity“), pracovní mobility apodnikové kultury a manažerských postupů.
Member States should aim at improving three key aspects of their labour markets: the flexibility and security of their workforce (“flexicurity”); labour mobility; and the culture and management practices of enterprises.
Rovněž je třeba zvýšit míru participace pracovních sil (o této otázce je pojednáno níže včásti věnované demografii).
Workforce participation rates must also be increased (see section on demography below).
Jedním z klíčových předpokladů zachování produktivity je schopnost pracovníků přizpůsobovat se neustálým změnám ve výrobě.
The capacity of the workforce to adapt to constant shifts in production is a key element in maintaining productivity.
Pracovní flexibilita musí být vyvážena pracovní jistotou.
Labour flexibility needs to have its counterpart in labour security.
V rychle se měnícím světě není třeba chránit pracovní místa, ale spíše osoby, které ztratí
In a fast-changing world
Nezbytným předpokladem zvyšování životní úrovně je silná a celosvětově konkurenceschopná ekonomika, která se vyznačuje vysokou produktivitou.
A strong and globally competitive economy characterised by high productivity is a precondition for improving living standards.
Hospodářský růst je stále více závislý na technologických změnách a větší specializaci v kontextu prohlubující se globalizace.
Economic growth is increasingly based on technological change and enhanced specialisation in the context of deepening globalisation.
Tento vývoj má vliv na pracovníky a společnosti, jakož i na fungování trhů a řízení společností, neboť jde oproces strukturálních změn.
These developments affect workers and companies as well as the operation of markets and the management of companies through a process of structural change.
Digitalizace rozšiřuje možnosti využívání externích dodavatelů (outsourcing) a revoluce v oblasti informačních a komunikačních technologií může v příštích desetiletích významně přispět k růstu produktivity.
Digitalisation is increasing the scope for outsourcing, and the ICT-revolution may give ample scope for growth in productivity for decades to come.
Zvláště systémy sociálního zabezpečení by měly být uzpůsobeny tak, aby spíše napomáhaly rychlému opětovnému začleňování na trhu práce, než aby poskytovaly dlouhodobou podporu osobám v produktivním věku.
Rights and entitlements must be balanced with responsibilities and obligations. In particular, social security systems should be adapted in favour of rapid reintegration into the labour market rather than longterm support of people of working age.
práci, a to zvýšením možností jejich pracovního uplatnění.
it is not jobs that need to be protected, but rather the person who loses a job by enhancing his or her employability.
Tuto ochranu nejlépe poskytne „flexikurita“, která umožní pracovníkům využívat změn trhu práce a uskutečnit přechod do lepšího zaměstnání.
“Flexicurity” is the best way to provide this protection, by allowing workers to take advantage of shifting labour markets and make the transition to better jobs.
V této souvislosti má zásadní význam schopnost získávat a přizpůsobovat dovednosti v průběhu celého života, jakož i podmínky pro přenášení dovedností mezi členskými státy i v rámci jednotlivých států.
Central to this approach is the capacity to acquire and adapt skills over the course of a lifetime, combined with the conditions for transporting skills between and within Member States.
S ohledem na stávající rozdělení pravomocí v oblasti sociální politiky by měly být přednostně stanoveny jasně formulované a společně dohodnuté cíle v souladu s doporučeními agendy „Evropa2020“.
In light of the existing division of competences on social policies, priority should be given to clearly defined and commonly agreed targets, as recommended by the ‘Europe2020’ agenda.
Členské státy by se měly chopit iniciativy a začít s odstraňováním nerovných podmínek existujících z důvodu dvouúrovňového trhu práce, na němž určité skupiny zaměstnanců mají výhodu stálého zaměstnání, zatímco jiní pracovníci tuto výhodu nemají a neustále jim hrozí propuštění.
Member States should take the lead in eliminating unfair situations which result from two-tier labour markets in which groups of employees benefit from the protection of longterm contracts, whilst others remain unprotected and under constant threat of dismissal.
V současné době pracovníci a podnikatelé stále obtížně získávají přístup k pravidlům a nařízením, která se týkají uzavírání pracovního poměru nebo zahájení podnikatelské činnosti, a mají potíže jim porozumět.
Today, it is still difficult for workers and entrepreneurs to access and understand the rules and regulations which apply to taking up employment or starting a new business.
Byrokratické postupy nelze žádnými předpisy zcela zrušit, neměly by však být překážkou mobility.
While “red tape” cannot be legislated out of existence, it should not be a barrier to mobility.
Dále je nezbytné s konečnou platností zajistit snadnou přenositelnost práv voblasti sociálního zabezpečení mezi jednotlivými členskými státy.
Most importantly, social security rights should, once and for all, be readily transportable between Member States.
Je třeba zajistit uznávání kvalifikací v celé EU a podporovat mnohojazyčnost.
The recognition of qualifications across the EU needs to be ensured, and multilingualism encouraged.
EU by měla rovněž vytvořit novou „politiku profesní fluktuace“, která by podněcovala a usnadňovala přechody mezi zaměstnáními apodporovala sociální rozměr Unie.
The EU should also develop a new “professional transition policy” in order to encourage and facilitate transitions between jobs as well as support the Union’s social dimension.
Členské státy by rovněž měly vyčlenit přiměřené zdroje pro účely boje proti sociálnímu vyloučení, chudobě a diskriminaci na základě pohlaví, například prostřednictvím provádění stávajících právních předpisů EU s cílem zajistit dohodnuté minimální normy.
Likewise, Member States should dedicate adequate resources to fighting against social exclusion, poverty, and gender discrimination, by, for example, implementing existing EU legislation to ensure agreed minimum standards.
Významnou součástí tohoto úsilí bude posílení postavení uchazečů o zaměstnání a dalších sociálních partnerů.
A crucial part of this endeavour will involve empowering job-seekers and other social partners.
Dobrým začátkem by bylo zlepšení informací dostupných v rámci Evropských služeb zaměstnanosti (EURES) a rozšíření dostupnosti e- infrastruktury pro domácnosti, školy a podniky.
The improvement of the information available at the European Employment Service (EURES) and the extension of the availability of e-infrastructure to houses, schools and businesses, would mark a solid start.
Dále jsou zapotřebí dalekosáhlé změny podnikové kultury a manažerských postupů podniků, má-li být úsilí o zlepšování dovedností jejich zaměstnanců korunováno úspěchem.
Finally, far-reaching changes are needed in the culture and management practices of enterprises if efforts to upgrade the skills of their workforce are to succeed.
Společnosti budou muset více podporovat iniciativy pracovníků a otevřené inovace ke zvýšení konkurenceschopnosti prostřednictvím nových výrobních postupů a technologií.
Companies will need to be more supportive of workforce initiatives and open innovation to improve competitiveness through new production processes and technologies.
Rovněž budou muset v rámci podniků pěstovat kulturu odpovědnosti.
They will also need to foster a culture of ownership in the enterprise.
Zajištěním náležité koordinace v oblasti sociální a daňové politiky může EU posílit schopnost členských států plnit sociální cíle v souladu s jejich vlastními prioritami, aniž by to vedlo k narušení hospodářské soutěže nebo jednotného trhu.
By providing adequate coordination in the area of social and tax policy, the EU can support the capacity of its Member States to pursue social objectives in accordance with their individual preferences without causing distortions of competition or undermining the Single Market.
Na podporu cílů týkajících se sociální soudržnosti a boje proti chudobě, které byly dohodnuty na úrovni EU, by měla být plně využita Evropská investiční banka a Evropský sociální fond.
The European Investment Bank and European Social Fund should be fully harnessed in support of antipoverty and social cohesion goals agreed at EU level.
Naplňování evropských sociálních ambicí prostřednictvím nových cílených politik
Realising Europe’s social ambitions through new targeted policies
Toto nové úsilí o hospodářskou reformu musejí doprovázet nová cílená opatření, jejichž úkolem bude poskytnout jednotlivcům větší jistotu a solidaritu.
This new push for economic reform must be accompanied by new targeted measures aimed at enhancing security and solidarity for the individual.
Systémy sociální podpory musí být důsledně chráněny před zneužitím nebo „morálním hazardem“.
Social support systems deserve robust protection against abuse or
EU by také měla přispět k dosažení cíle, jímž je zdravá evropská populace – jež má zásadní význam zekono-mického i sociálního hlediska –, zejména prostřednictvím rozvoje průmyslových odvětví aslužeb souvisejících se zdravotní péčí, zdravým způsobem života a stárnutím.
The EU should also contribute to the objective of a healthy European population – a crucial economic and social asset – in particular through the development of healthcare, well-being and age-related industries and services.
S ohledem na krizi by dále svůj díl odpovědnosti měly přijmout podniky a zavázat se ksamoregulaci v oblasti etiky, odpovědnosti, sociálního a environmentálního povědomí, opatření proti diskriminaci, celoživotního učení a trvalého zlepšování pracovních podmínek.
Finally, in view of the crisis, the business community should assume its responsibility by committing itself to self-regulation in the areas of ethics, accountability, social and ecological awareness, anti-discrimination, life-long training and continuous improvement in working conditions.
Vytváření podmínek prospěšných všem stranám: nová politika pro jednotný trh ných lhůtách dojde k rozšíření jednotného trhu i na oblasti, v nichž dosud neexistuje nebo v nichž není dostatečně rozvinut, především na oblast služeb, včetně finančního sektoru.
Creating a win-win situation: a new deal for the Single Market without a new strategy or deal. Such a deal should consist of a commitment to extend – within specified deadlines – the Single Market to those areas where it is still lacking or where it is insufficiently developed, first and foremost the area of services, including the financial sector.
To by mělo být spojeno srozvojem iniciativ, nebo dokonce s prohlubováním integrace v oblasti soudržnosti asociální adaňové politiky asoučasně by měl být zohledňován požadavek, aby EU byla konkurenceschopná.
This should be matched by initiatives, if not further integration, in the areas of cohesion, social and tax policies, respecting the need for EU competitiveness.
Zároveň s úsilím o pokrok směrem k nízkouhlíkové ekonomice musí být přijata opatření na podporu sociálního začleňování, zejména ve vztahu ke vzdělávání, zaměstnanosti, informacím, zdraví a bankovním službám.
At the same time, efforts to advance towards a low-carbon economy must go hand in hand with measures to enhance social inclusion, particularly in relation to education, employment, information, health and banking services.
Posílená hospodářská správa: v zájmu stability a konvergence
Enhanced economic governance: in the interest of stability and convergence
Je třeba, aby se výše uvedená sociální a ekonomická opatření mohla opřít o plně fungující jednotný trh.
The above social and economic measures need to be flanked and supported by a fully functioning Single Market.
Rozvoj jednotného trhu již dlouho narušují dva souběžné procesy: odmítavý postoj některých členských států k uplatňování pravidel vnitřního trhu, hospodářské soutěže a státní podpory atendence jiných členských států bránit se byť jen umírněným návrhům v oblasti daňové koordinace, které by mohly zlepšit fungování jednotného trhu a rozptýlit obavu, že jednotný trh může bránit plnění sociálních cílů.
The development of the Single Market has long been hampered by two simultaneous processes: a resistance in some Member States to applying internal market, competition and state aid rules; and a tendency in other Member States to oppose even moderate initiatives of tax coordination that could improve the functioning of the Single Market and remove the concern that the Single Market may hinder the pursuit of social objectives.
Světová finanční krize a rostoucí rozdíly v hospodářské situaci jednotlivých členských států jsou také dalším potvrzením toho, že je v EU zapotřebí posílená hospodářská koordinace.
Left unattended, these trends would aggravate the bias of tax systems against job-creation and the difficulties of Member States in addressing inequalities.
Základním předpokladem hospodářského úspěchu a jednoty EU obecně a eurozóny obzvláště je obnovení úsilí okonvergenci, jež bylo vynakládáno v 90. letech a jež by rovněž vedlo k rozšíření eurozóny.
They would also lead to a race to the bottom in social protection and would exacerbate the opposition to integration.
Úsilí okonvergenci by mělo být založeno na těchto opatřeních:
In short, the economic and the social dimensions of development would enter into a lose-lose situation.
Nebudeme-li tuto situaci řešit, mohly by uvedené tendence prohloubit nepříznivý vliv daňových systémů na vytváření pracovních míst a zvýšit obtíže členských států při odstraňování nerovných podmínek.
The global financial crisis and growing economic divergences between Member States have also made the case stronger for enhanced economic coordination in the EU.
Rovněž by to znamenalo radikální omezení sociální ochrany a posílilo zamítavý postoj kintegraci. Stručně řečeno, hospodářský a sociální rozměr rozvoje by se ocitl v situaci znamenající prohru všech zúčastněných.
Renewing the convergence efforts undertaken in the 1990s – thus leading also to the enlargement of the Eurozone – is essential to the economic success and unity of the EU in general, especially for the Euro-zone.
pověřit řízením hospodářské koordinace Evropskou radu, která by plně respektovala úlohu Komise a úzce spolupracovala s Evropským parlamentem, Komisí a dalšími příslušnými hospodářskými institucemi; posílit a rozšířit úkoly Euroskupiny v oblasti koordinace v rámci interního iexterního řízení měnové unie;
These convergence efforts should be based on the following measures:– Giving leadership for economic coordination to the European Council, while fully respecting the role of the Commission and working closely with the European Parliament, the Commission itself and other relevant economic institutions; reinforcing and extending the coordination responsibilities of the Eurogroup in relation to both the internal and external management of the monetary Union.
Současná hospodářská krize dále poukázala na to, že je nezbytné dodržovat pravidla jednotného trhu.
The current economic crisis has further underlined the need for adherence to the rules of the Single Market.
Uchylování se k ekonomickému nacionalismu by mělo za následek pouze větší obtíže při překonávání krize a menší konkurenceschopnost evropské ekonomiky.
Retrenchment into economic nationalism would only make the exit from the crisis more difficult and the European economy less competitive.