natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Krom toho cíl sestávající ze zabránění tomu, aby daňové zatížení dědictví ohrozilo pokračování v činnosti zemědělských a lesnických hospodářství, a tedy zachování společenské funkce posledně uvedených, nemůže odůvodnit dotčenou právní úpravu, neboť žádná skutečnost neumožňuje konstatovat,
Furthermore, the objective of preventing the tax burden from jeopardising the continuation of the activities of agricultural and forestry holdings, and, thereby, the preservation of the social role of those holdings cannot justify the provisions in question, given that there is no evidence to support a
JÄGER že hospodářství usazená v jiných členských státech se nenacházejí ve srovnatelné situaci se situací hospodářství usazených tuzemsku.
JÄGER finding that the holdings established in other Member States are not in a comparable situation to that of holdings situated in national territory.
vyplývá z dotčené právní úpravy, jež kromě uvedeného postupu oceňování rovněž vyhrazuje uplatnění dalších dvou daňových výhod pro majetek nacházející se v tuzemsku.
to justify a categorical refusal to grant the tax advantage such as that arising under the legislation at issue, which, apart from that assessment procedure, also reserves the application of two other tax advantages to assets situated within the national territory.
To platí i pro případné obtíže při určení hodnoty majetku, který se nachází na území jiného členského státu, podle zvláštního vnitrostátního postupu, přičemž tyto obtíže nepostačují k odůvodnění kategorického odmítnutí udělit daňovou výhodu, která
The same is true of any difficulties encountered in determining the value of assets situated in the territory of another Member State under a special national procedure, since those difficulties cannot be sufficient
(viz body 32, 43–44, 52, 54–55, 57 a výrok)
(see paras 32, 43, 44, 52, 54, 55, 57, operative part)
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA J. MAZÁKA – VĚC C-256/06
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-256/06
V projednávané věci Bundesfinanzhof žádá o výklad ustanovení Smlouvy týkajících se volného pohybu kapitálu.
In the present case, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) (Germany) seeks an interpretation of the Treaty provisions on the free movement of capital.
Dotčeno je zejména uplatňování německé dědické daně ze zemědělského a lesního majetku, která rozlišuje mezi tuzemským majetkem a majetkem v jiném členském státě.
In particular, what is at issue is the application of German inheritance tax law on property in the form of agricultural land and forestry, which differentiates between domestic property and that held in another Member State.
I – Právní rámec
I — Legal framework
Na druhé straně, článek 58 ES (původně čl. 73d Smlouvy o ES) stanoví: „1.
On the other hand, Article 58 EC (formerly Article 73d of the EC Treaty) stipulates: ‘1.
Článkem 56 [ES] není dotčeno právo členských států: a) uplatňovat příslušná ustanovení svých daňových předpisů, která rozlišují mezi daňovými poplatníky podle místa bydliště nebo podle místa, kde je jejich kapitál investován; […] 3.
The provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States: (a) to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested … 3.
Opatření a postupy uvedené v [odstavci 1] nesmějí představovat ani prostředek svévolné diskriminace, ani zastřené omezování volného pohybu kapitálu a plateb ve smyslu článku 56 [ES].“
The measures and procedures referred to in [paragraph 1] shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC].’
Dne 7. února 1992 Konference zástupců vlád členských států přijala, mimo jiné,
On 7 February 1992, the Conference of the Representatives of the Governments of the Member States adopted, inter alia, a
1 — Původní jazyk: angličtina.
1 — Original language: English.
(dále jen prohlášení k článku 73d ES 2„prohlášení“), které zní takto:
JÄGER declaration on Article 73d EC 2 (‘the Declaration’) which is worded as follows:
(zákona o dani dědické a darovací, dále jen „ErbStG“), ve znění platném v roce 1998, pokud měl zůstavitel své poslední bydliště v Německu, podléhá celé dědictví (v tuzemsku i v zahraničí) získané dědicem německé dědické dani.
Schenkungsteuergesetz (Law on inheritance and gift tax; ‘the ErbStG’) in the version applicable in 1998, if a devisor’s final place of residence was in Germany, the heir is liable for payment of German inheritance tax in respect of the entire inherited estate (domestic and foreign).
Toto prohlášení se však vztahuje pouze na pohyb kapitálu mezi členskými státy a platby mezi členskými státy.“ (neoficiální překlad)
However, this Declaration shall only apply to capital movements between Member States and payments effected between Member States.’
Dědictví a odkazy jsou uvedeny v části D bodu XI s názvem „Osobní pohyb kapitálu“ v příloze I směrnice Rady 88/361/EHS 3.
Inheritances and legacies are listed under ‘D’ of heading XI ‘Personal capital movements’ of Annex I to Council Directive 88/361/EEC. 3
B – Vnitrostátní právní úprava
B — National law
Uplatňování dědické daně pro majetek v jiném členském státě
Application of inheritance tax to assets situated in another Member State
Podle § 2 odst. 1 bodu 1 první věty Erb-schaftsteuer- und Schenkungsteuergesetz
Under the first sentence of the first point of Paragraph 2(1) of the Erbschaftsteuer- und
2 — Při příležitosti podpisu závěrečného aktu a prohlášení Mezivládní konference o Evropské unii (Úř. věst. 1992 C 191, s. 99).
2 — This was on the occasion of the signature of the Final Act and Declarations of the Intergovernmental Conferences on the European Union (OJ 1992 C 191, p. 99).
3 — Směrnice Rady 88/361/EHS ze dne 24. června 1988, kterou se provádí článek 67 Smlouvy [článek zrušený Amsterdamskou smlouvou] (Úř. věst. L 178, s. 5; Zvl. vyd. 10/01, s. 10).
3 — Directive 88/361 of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty [article repealed by the Treaty of Amsterdam] (OJ 1988 L 178, p. 5).
Je-li dědictví tvořeno jen zčásti zahraničním majetkem, je třeba vypočíst dílčí částku připadající na německou dědickou daň podle § 21 odst. 1 druhé věty ErbStG tak, že se dědická daň za celý dani podléhající majetek, včetně zahra-
Pursuant to the second sentence of Paragraph 21(1) of the ErbStG, if the acquisition consists only partly of assets held abroad, the part-payment of German inheritance tax which is then applicable is to be determined in such a way that the inheritance tax on the total amount of
Pravidla výpočtu dědické daně ze zemědělského a lesního majetku ničního majetku, rozdělí podle poměru zahraničního, dani podléhajícího majetku k celkovému dani podléhajícímu majetku.
Rules for calculation of inheritance tax on agricultural land and forestry taxable assets including taxable assets held abroad is divided up proportionally between the taxable assets held abroad and the total amount of taxable assets.
ErbStG rovněž upravuje nezdanitelné částky, které se váží k určitým věcem.
The ErbStG also provides for taxfree amounts in relation to specific objects.
Paragraf 13a odst. 1 bod 1 ErbStG, ve znění platném v roce 1998, tak pro nabytí zemědělského a lesního majetku děděním stanoví nezdanitelnou částku ve výši 500 000 DEM (256 000 eur).
Accordingly, in respect of the acquisition of agricultural land and forestry resulting from death, the first point of Paragraph 13a(1) of the ErbStG in the version applicable in 1998 provides for a taxfree amount of DEM 500 000 (EUR 256 000).
Pravidla oceňování a lesního majetku
Rules for valuation of agricultural assets and forestry
Podle § 13a odst. 2 ErbStG, ve znění platném v roce 1998, je třeba hodnotu zemědělského a lesního majetku, která zůstává po odečtení (věcné) nezdanitelné částky podle výše uvedeného paragrafu, započítat jen ve výši 60 %.
Under Paragraph 13a(2) of the ErbStG in the version applicable in 1998, the value of assets consisting of agricultural land and forestry, which is the amount remaining after the (object-specific) taxfree amount under the aforesaid paragraph has been deducted, is to be assessed only at 60%.
Konečně, § 13a odst. 4 zákona omezuje výše uvedené výhody na konkrétní případy, a tyto výhody se tedy nepoužijí, mimo jiné, pro zahraniční zemědělský a lesní majetek.
Finally, Paragraph 13a(4) of that law restricts both abovementioned advantages to specific cases, that is to say that the advantages do not apply, inter alia, to agricultural land and forestry situated abroad.
C – Mezinárodní právo
C — International law
3 ErbStG oceňuje podle zvláštního postupu upraveného v § 140 až § 144 BewG, jehož výsledky dosahují v průměru pouze 10 procent běžné tržní hodnoty.
There is no agreement between Germany and France on the avoidance of a double inheritance tax burden.
II – Skutkové okolnosti a postup před zahájením soudního řízení a předběžná otázka
II — Factual and procedural background and the question referred for a preliminary ruling down sum of DEM 1 337 100 remained.
DEM (1 192 148 x 0,2972 FRF) byla na žádost navrhovatele podle § 21 ErbStG započtena částkou 236 644 DEM proti splatné dani ve výši 254 049 DEM.
Following the applicant’s application under Paragraph 21 of the ErbStG, the French inheritance tax of DEM 354 306.38 (FRF 1 192 148 x 0.2972) was credited, in the amount of DEM 236 644, against the DEM 254 049 of tax due.
Theodor Jäger (dále jen „navrhovatel“), žijící ve Francii, je jediným dědicem své matky.
Mr Jäger (‘the applicant’), who is resident in France, is the sole heir of his mother’s estate.
Jeho matka zemřela v roce 1998 a naposledy bydlela v Landau/Pfalz (Německo).
His mother died in 1998 and was last living in Landau/Pfalz (Germany).
K dědictví patřil nemovitý majetek ve Francii, který byly využíván pro zemědělské a lesnické účely a který byl podle německé právní úpravy daně z příjmu už v době, kdy patřil zemřelé, součástí majetku dvou zemědělských a lesnických podniků.
The estate contained land situated in France which was used for agriculture and forestry and, under German income tax law, that land was part of the assets of two agriculture and forestry companies at the time when the land belonged to the deceased.
Odvolání navrhovatele proti daňovému výměru Finanzamt a jeho žaloba k Finanzgericht (Finanční soud) byly neúspěšné.
The applicant’s objection to the Finanzamt’s tax assessment and his appeal before the Finanzgericht (Finance Court) were unsuccessful.
Navrhovatel poté podal proti rozhodnutí Finanzgericht opravný prostředek „Revision“ k Bundesfinanzhof (Spolkový finanční soud), který má za to, že přinejmenším od vydání rozsudku Soudního dvora Barbier 4 je sporné, zda je německá úprava 5v rozsahu, v němž uplatňuje rozlišení podle místa, kde se dědictví nebo jeho část nachází v době smrti zůstavitele, slučitelná s volným pohybem kapitálu.
He then appealed on points of law against the decision of the Finanzgericht to the Bundesfinanzhof, which takes the view that, at least since the judgment of the Court in Barbier, 4it has become doubtful whether the German provisions, 5to the extent that they differentiate according to the place in which the estate or a part thereof is located at the time of death of the devisor, are reconcilable with the free movement of capital.
Usnesením ze dne 11. dubna 2006 Bundesfinanzhof proto přerušil řízení a položil Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
By order of 11 April 2006, the Bundesfinanzhof therefore stayed the proceedings and referred the following question to the Court for a preliminary ruling:
Nabytí pozemku ve Francii oceněného na 5 444 666 FRF (1 618 152 DEM) podléhalo ve Francii dědické dani ve výši 1 192 148 FRF.
The acquisition of that land in France, valued at FRF 5 444 666 (DEM 1 618 152), was subject to inheritance tax in France of FRF 1 192 148.
Rozhodnutím ze dne 3. ledna 2000 Finanzamt Kusel-Landstuhl (finanční úřad pro Kusel-Landstuhl, dále jen „Finanzamt“) vyměřil navrhovateli dědickou daň ve výši 17 405 DEM.
By decision of 3 January 2000 the Finanzamt (Tax Office) Kusel-Landstuhl (Germany) (‘the Finanzamt’) set the inheritance tax due from the applicant at DEM 17 405.
Základem uvedeného rozhodnutí bylo čisté dědictví ve výši 1 737 167 DEM, které zahrnovalo také zahraniční majetek v hodnotě 1 618 152 DEM.
That decision was based on a net estate of DEM 1 737 167, of which the estate abroad accounted for DEM 1 618 152.
Zbytek ve výši 119 015 DEM připadal na majetek v tuzemsku.
The remaining DEM 119 015 was made up of domestic assets.
„Je slučitelné s čl. 73b odst.
‘Is it compatible with Article 73b(1) [EC]
4 — Rozsudek ze dne 11. prosince 2003 (C-364/01, Recueil, s. I-15013).
4 — Case C-364/01 [2003] ECR I-15013.
5 — Konkrétně právní důsledky použití § 31 BewG, jakož i nepoužitelnosti § 13a ErbStG na zahraniční nemovitý majetek pro zdanění tuzemského majetku.
5 — Namely the legal consequences of the application of Paragraph 31 of the BewG and the non-applicability of Paragraph 13a of the ErbStG to land held abroad for the taxation of domestic assets.
Po odpočtu osobní nezdanitelné částky ve výši 400 000 DEM činila zbývající dolů zaokrouhlená hodnota 1 337 100 DEM.
After deduction of the personal taxfree amount of DEM 400 000, the rounded
Písemná vyjádření předložili navrhovatel, Finanzamt, německá vláda a Komise.
Written observations were submitted by the applicant, the Finanzamt, the German Government and the Commission.
Žádný ze účastníků nenavrhoval jednání, a jednání se tedy nekonalo.
No hearing has been requested by the parties, and none has been held.
a) je nutno (zahraniční) zemědělský a lesní majetek nacházející se v jiném členském státě ocenit reálnou tržní hodnotou (běžnou tržní hodnotou), zatímco pro tuzemský zemědělský a lesní majetek platí zvláštní postup oceňování, jehož výsledky dosahují průměrně jen 10 % jejich reálné tržní hodnoty, a
(a) assets (held abroad) consisting of agricultural land and forestry situated in another Member State are valued in accordance with their fair market value (current market value), whereas a special valuation procedure exists for domestic assets consisting of agricultural land and forestry, the results of which amount on average to only 10% of their fair market value, and
III – Posouzení
A — Main arguments of the parties
A – Hlavní argumenty zúčastněných b) nabytí tuzemského zemědělského a lesního majetku je daňově osvobozeno do výše zvláštní nezdanitelné částky a zbývající hodnota se započítá jen do výše 60 %,
(b) assessment of the acquisition of domestic assets consisting of agricultural land and forestry is excluded up to a special taxfree amount and the remaining value is assessed merely at 60%,
Navrhovatel v zásadě uplatňuje, že v důsledku pouze částečného započtení daně ze zahraničního majetku je tuzemské dědictví podrobeno vyššímu zdanění 6a že se jedná o dvojí zdanění v rozporu s článkem 293 ES.
The applicant essentially submits that owing to the mere partial offsetting of the tax on the assets held abroad the domestic inheritance was more heavily taxed 6and that this constitutes double taxation in violation of Article 293 EC.
Tvrdí, že německá dědická daň z tuzemského majetku je vyšší, než by byla v případě, kdyby se dotčený zahraniční majetek ve skutečnosti nacházel v Německu, a v důsledku této skutečnosti omezuje volný pohyb kapitálu 7.
He contends that the German inheritance tax on domestic assets is higher than it would be if the land held abroad in question were actually situated in Germany and as a result restricts the free movement of capital.
Navrhovatel konečně argumentuje,
7 Finally, the applicant argues that the provisions in question may
6 — Tak by tomu nebylo v případě, že by část dědictví nesestávala z nemovitého majetku v zahraničí ani odpovídajícího nemovitého majetku v Německu.
6 — This would not have been the case if part of the inheritance had comprised neither land held abroad nor corresponding land in Germany.
7 — Předkládající soud vysvětluje, že v případě stejných skutkových okolností jako v projednávané věci, avšak s tím rozdílem, že nemovitý majetek by se nenacházel v Německu, ale ve Francii, by zvýšení daňového zatížení tuzemského majetku bylo zjevné.
7 — The referring court explains that, taking the same factual setting of the present case as an example, but substituting France for Germany as the location of the land, the effect of an increased tax burden on domestic assets is apparent.
pokud to u dědice, který dědí majetek složený z tuzemského majetku a ze zahraničního zemědělského a lesního majetku, vede k situaci, kdy z důvodu umístění zemědělského a lesního majetku v zahraničí podléhá nabytí tuzemského majetku vyšší dědické dani, než by tomu bylo v případě, že by se zemědělský a lesní majetek nacházel rovněž v tuzemsku?“
if, in the case of an heir inheriting an estate made up of both domestic assets and foreign assets consisting of agricultural land and forestry, this results in a situation whereby, as a result of the fact that the assets consisting of agricultural land and forestry are situated abroad, the acquisition of the domestic assets is subject to higher inheritance tax than would be applicable if the assets consisting of agricultural land and forestry were also domestic assets?’
že dotčená ustanovení nemohou podléhat článku 58 ES, neboť byla přijata po roce 1993 a v každém případě představují zastřené omezení ve smyslu odstavce 3 uvedeného článku.
not be covered by Article 58 EC because they were introduced after 1993 and, at any rate, they would constitute a disguised restriction within the meaning of paragraph 3 of that article.
Neexistuje přitom žádná okolnost, která by odůvodňovala relativně méně příznivé zacházení se zemědělským a lesním majetkem v jiném členském státě.
There is no consideration which would justify a comparatively less favourable treatment of agricultural land and forestry held in another Member State.
Na základě písemné otázky Soudního dvora, pokud jde o přesné datum původního nabytí dotčeného majetku, navrhovatel potvrdil, že jeho otec koupil první část dotčeného majetku dne 9. srpna 1988 a druhou část dotčeného majetku dne 26. ledna 1990.
In response to the written question of the Court concerning the precise date of the original acquisition at issue, the applicant confirmed that his father had purchased the first property concerned on 9 August 1988 and the second property concerned on 26 January 1990.
B – Posouzení
B — Appraisal
Finanzamt a německá vláda v zásadě tvrdí, že dotčené vnitrostátní předpisy nejsou v rozporu s volným pohybem kapitálu a nepředstavují omezení pohybu kapitálu.
The Finanzamt and the German Government contend, in essence, that the national provisions in question do not constitute an infringement of the free movement of capital and do not constitute a restriction on the movement of capital.
Německá vláda argumentuje, že dopad rozdílného způsobu oceňování je příliš nepřímý, aby měl vliv na rozhodování o koupi.
The German Government argues that the impact of the difference in valuation is too indirect to have an effect on the purchase decision.
Účinek dotčených předpisů by v každém případě byl nevyhnutelným důsledkem legální koexistence vnitrostátních daňových režimů.
The effect of the provisions in question would in any event be an inevitable consequence of the lawful coexistence of national fiscal regimes.
Německá vláda konečně tvrdí, že hodnota nemovitého majetku ve Francii určená podle německého práva odpovídá hodnotě určené podle francouzských dědických předpisů.
Finally, the German Government contends that the value which was determined by German law for the land situated in France corresponds to that determined by French tax provisions on inheritances.
Komise má za to, že volný pohyb kapitálu je omezen v rozsahu, v jakém je majetek v jiném členském státě zatížen dědickou daní, která je vyšší než dědická daň z tuzemského majetku.
The Commission comes to the conclusion that the free movement of capital is restricted in so far as property situated in another Member State is hit with inheritance tax which is higher than that imposed on a property held in the national territory.
Pokud jde o možné odůvodnění,
As regards the existence of a justification, the Commission submits that the derogation
Úvodem je namístě poznamenat, že předběžná otázka Bundesfinanzhof se netýká vnitrostátního ustanovení obsaženého v § 21 ErbStG, které upravuje započtení zahraniční (francouzské) dědické daně na vnitrostátní (německou) dědickou daň.
As a preliminary remark, I note that the Bundesfinanzhof’s preliminary question does not concern the national provision in Paragraph 21 of the ErbStG concerning the offsetting of the foreign (French) inheritance tax against the national (German) inheritance tax.
Ačkoli tedy navrhovatel argumentuje, že dotčené ustanovení porušuje článek 293 ES, podstatou otázky položené Soudnímu dvoru v projednávané věci tedy není, zda je takové započtení daně slučitelné s právem Společenství, či nikoli.
Therefore, even though the applicant argues that that provision infringes Article 293 EC, in the present case the Court has not been asked to assess whether or not such offsetting of the tax is compatible with Community law.
70 odst. 1 Smlouvy o EHS (články 67 až 73 Smlouvy o EHS byly nahrazeny články 73b až 73g Smlouvy o ES, nyní články 56 ES až 60 ES), si klasifikace pohybu kapitálu, která tvoří přílohu této směrnice, zachovává stejnou informativní hodnotu, co se týče definice pojmu pohybu kapitálu 10.
The inheritance at issue as movement of capital even though that directive was adopted on the basis of Articles 69 and 70(1) of the EEC Treaty (Articles 67 to 73 of the EEC Treaty have been replaced by Articles 73b to 73g of the EC Treaty (now Articles 56 EC to 60 EC)), the nomenclature in respect of ‘movements of capital’ annexed to that directive still has the same indicative value for the purposes of defining the notion of capital movements. 10
Je třeba poznamenat, že podle ustálené judikatury, přestože přímé daně spadají do pravomoci členských států, musejí nicméně tyto členské státy při výkonu této pravomoci dodržovat právo Společenství 8, včetně ustanovení, která stanoví zásadu volného pohybu kapitálu.
It should be noted that, according to well-established caselaw, although direct taxation falls within their competence, the Member States must none the less exercise that competence consistently with Community law, 8 including the provisions which lay down the principle of the free movement of capital.
Jak je uvedeno v bodě 5 tohoto stanoviska, dědictví a odkazy jsou uvedeny v části D bodu XI s názvem „Osobní pohyb kapitálu“ v příloze I směrnice 88/361.
As I mentioned in point 5 above, inheritances and legacies are listed under ‘D’ of heading XI ‘Personal capital movements’ of Annex I to Directive 88/361.
S ohledem na nedávnou judikaturu Soudního dvora 11navíc není pochyb o tom, zda dědění představuje pohyb kapitálu ve smyslu článku 56 ES, s výjimkou případů, kdy se složky tvořící dědictví nacházejí uvnitř jediného členského státu.
In addition, in view of the current caselaw of the Court, 11there is no question as to whether inheritances constitute movements of capital within the meaning of Article 56 EC, except in cases where the constituent elements of the inheritance are confined within a single Member State.
Za tímto účelem stanoví, v rámci kapitoly Smlouvy s názvem „Kapitál a platby“, že všechna omezení pohybu kapitálu mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi jsou zakázána 9.
To that end, it provides, in the chapter of the Treaty entitled ‘Capital and payments’, that all restrictions on the movement of capital between Member States and between Member and nonmember States are to be prohibited. 9
Ze skutkových okolností věci v původním řízení, jak jsou popsány výše, je navíc zjevné,
It is also clear from the facts of the case in the main proceedings as set out above
Smlouva nevymezuje pojem „pohyb kapitálu“.
As regards the notion of ‘capital movements’, there is no definition thereof in the Treaty.