natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vymezením společných cílůby Lisabonská strategie měla při rozšíření výrazněpřispět k urychlení konvergence a integrace. Společné cíle tedy zůstávají procelkovýrozvoj Unie zcela platné a relevantní.
By way of defined common objectives, the Lisbon strategy should give powerfulimpetus to the convergence and integration elements underpinning enlargement.These objectives thus remain perfectly valid and relevant in terms of the Union’s overall development.
Rovněžje třeba zdůraznit, že Lisabonskou strategii lze v mnoha ohledech považovatza prodloužení strukturálních reforem, které nové členské státy provádějí jižvíceneždeset let, a za nástroj, kterýjim pomůže dosáhnout současného výkonu a standardů Unie.
A further point to emphasise is that the Lisbon strategy can in some ways be seen as anextension of the structural reforms already accomplished by those countries over a periodof 10 years and more, and as a catalyst for the work still to be done to attain the currentstandards and performance of the Union.
Skutečnost, že tyto státy zaostávají v určitých oblastech by všakneměla zastínit jejich konkrétní úspěchy v jiných oblastech, v nichžmají častolepší výsledky nežstávající členské státy.
However, the ground these new Member Statesneed to make up in several areas should not conceal their good individual performancesin other areas that are sometimes better than those of current Member States.
Nové členské státy navíc disponují vyššímpotenciálem růstu – tedy i potenciálem vyrovnat se současným členským státům– především proto, že mají vyšší růst a přijímají více investic.Jejich zkušenosti s prováděním reforem a jejich vůle v tomto procesu pokračovatbudou pro Lisabonskou strategii i její politickou dynamiku významným přínosem.
What ismore, these future Member States have greater potential for improvement — and morechance of catching up — thanks in particular to stronger growth and higher investment.Through their experience of reform and their desire to pursue this process, thesecountries will make a valuable contributionto the Lisbon strategy and its politicalmomentum.
Ekonomické oživení a rozšíření tedy Unii nabízejí potenciálněpříznivou situaci,kterou je třeba plněvyužít.
The economic upturn and enlargement therefore offer the Union a potentially favourablesituation which it must exploit to the full.
Znamená to, že se stávající i nové členské státy musejíaktivněji zapojit do provádění Lisabonské strategie a dosahování jejích cílů.
This means that both the current and new Member States must commit themselves more firmlyto implementing the Lisbon strategy and achieving its aims.
ANALÝZAPOKROKUUČINĚNÉHOPŘIPLNĚNÍLISABONSKÝCHCÍLŮ
ANALYSISOFTOWARDSTHEOBJECTIVES
Od března 2000 je Lisabonská strategie účinným nástrojem Unie pro vykonáváníjejí působnosti a vhodným rámcem pro dosahování jejích cílů.
Since March 2000 the Lisbon strategy has provided the Union with an effective governance tool and an appropriate action framework for achieving its goals.
Pokrok, kteréhobylo dosaženo v uplynulých čtyřech letech, je toho jasným důkazem.
The overallprogress already made in four years is proof of this.
CELKOVÝPOKROK OD ROKU 2000
Overall progress made since 2000
• Od roku 1999 bylo vytvořeno více nežšest milionůpracovních míst, celková míra zaměstnanostitak vzrostla z 62,5 % v roce 1999 na 64,3 % v roce 2002.
• More than six million jobs have been createdsince 1999, boosting the total employment rate from 62.5 % to 64.3 % in 2002.
Kromětoho ve stejném období v Evropěprudce poklesla dlouhodobá nezaměstnanost ze 4 % na 3 %.
In addition, longterm unemployment has droppedsharply in Europe, falling from 4 % in 1999 to 3 % en 2002.
Zahájené reformy trhupráce přinášejí první výsledky, cožse projevuje například relativnědobrou úrovní zaměstnanostii za současné situace pomalejšího hospodářského růstu.
Lastly, the labour market reformsnow under way are starting to bear fruit, with employment holding up relatively well inthe face of slower growth.
• Na několik trhůzásadního významu, jmenovitěna trh telekomunikací, železniční přepravyzboží, poštovních služeb, trhy s elektrickou energií a plynem, se podařilo úplněnebo částečnězavést hospodářskou soutěž.
• Several key markets have been completely or partially opened upto competition:telecommunications, rail freight, postal services, electricity and gas markets.
Jedná se o proces, kterýumožňuje tyto trhy modernizovat,dynamizovat je, zlepšit kvalitu poskytovaných služeb a snížit náklady, to vše bez nepříznivéhodopadu na zaměstnanost.
This processmakes it possible to modernise and stimulate these markets, to improve service quality andto lower costs, with no negative impact on employment.
V tomto roce navíc začne fungovat projekt Jednotného evropskéhonebe, cožby mělo omezit zpoždění a zácpy v letecké dopravě.
Moreover, a single European airspace will become reality from this year onwards, enabling delays and congestion in air transport to be reduced.
• Znalostní hospodářství se stává skutečností, projevuje se na jedné straněvyšší mírou připojeník internetu, která činí 93 % v případěškol a je vysoká i u podniků, veřejné správy a domácností,a na druhé straněpostupným vytvářeným Evropského výzkumného prostoru.
• The knowledgebased economy is becoming a reality, with strong Internet take-up in93 % of schools, as well as in businesses, public administration and households, and thanksto the gradual development of the European Research Area.
• Při utváření politik se začíná přihlížet k zásadětrvale udržitelného rozvoje.
• The sustainable development approach is being taken more fully into account inpolicy-making.
Několik členskýchstátůnapříklad kvůli problematice stárnutí obyvatelstva zahájilo reformy svých penzijních systémů.Činnost Společenství navíc věnuje stále větší pozornost zachování našeho životního prostředí.
Several Member States have embarked on reform of their pension systems/schemes to cope with the ageing of the population. Similarly, Community action isnow paying increasingly greater heed to preserving our natural environment.
• Za první čtyři roky se podařilo přijmout stovku nařízení, směrnic a programů, které se sice týkajírůzných oblastí, ale všechny se řídí lisabonskými cíli.
• Finally, the work done over the first four years has enabled some one hundred regulations, directives and programmesto be adopted — in different fields but all pursuingthe Lisbon goals.
I přes tyto první pozitivní a povzbudivé výsledky před námi zůstává mnoho práce,pokud chceme dosáhnout cílů, které si Unie stanovila na rok 2010.
However, despite these initial positive and encouraging results, there is still much to do
2)Tato analýza částečněvychází ze 14 strukturálních ukazatelů, které na návrh Komise
)This analysis is partially based on the 14 structural indicators proposed by the Commission (COM(2003)
(KOM(2003) 585) přijala Rada dne 8. prosince minulého roku.
585) adopted by the Council on 8 December.
Všechny strukturální ukazateleje možno vyhledat na adrese http://forum.europa.eu.int/irc/dsis/structind/info/data/index.htm.
The entire set of structural indicators can be consultedat http://forum.europa.eu.int/irc/dsis/structind/info/data/index.htm
3)KOM(2004) 20 v konečném znění a KOM(2004) 24 v konečném znění.4)Viz stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru 1698/2003.
(3)COM(2004) 20 final and COM(2004) 24 final.(4)See European Economic and Social Committee opinion 1698/2003.
Analýza, kterou Komise provedla, se zabývala čtyřmi tématy: potřebouživotaschopnosti systému veřejných financí, nedostatečným přispívánímzaměstnanosti a produktivity k hospodářskému růstu, neuspokojivou dynamikouvnitřního trhu a nedostatečnou udržitelností růstu.
The Commission’s analysis identifies four factors: the need for public finances to be viable,the unsatisfactory contribution of employment and productivity to growth, the disappointingdevelopment of the internal market and, finally, the lack of sustainability of growth.
Rozpočtová a daňová disciplína není ve všech členských státech stejná.
Budgetary and fiscal discipline has not been kept to in the same way by all Member States.
Kvůlislabému hospodářství, ale i několika případům expanzionistické rozpočtovépolitiky, dosáhl průměrnýschodek EU v roce 2003 2,7 % HDP.
Thus, due to the weak economy — and also as a result of expansionary budgetary policies in some cases — the average EU deficit stood at 2.7 % of GDP in 2003.
Navíc je nutnépoznamenat, že tyto politiky vedly namísto požadovaného zvýšení spotřeby kezvýšení úspor, takže zároveňzpůsobily oslabení důvěry.
Itshould also be noted that these policies have led to an increase in savings instead of thedesired aim of boosting consumption, which has thereby reduced confidence.
Dále je nutné lépe zabezpečit dlouhodobou a střednědobou životaschopnostsystémůnárodních veřejných financí, aby bylo možné zajistit trvale udržitelnýrozvoj a vyrovnat se se současným demografickým vývojem.
Furthermore, more has to be done to make national public finances viablein themedium and long term to guarantee sustainable development of our economy so as tocope with the demographic trends.
I při zachování stejnémíry přistěhovalectví by snížení počtu aktivních obyvatel spojené s náklady nastárnutí populace mohlo dlouhodoběsnížit růst pod hranici 2 %.
If immigration rates remain constant, the contractionof the working population coupled with the costs of ageing is likely to bring economicgrowth down below 2 % in the long term.
Toto riziko jasněhrozí přinejmenším poloviněčlenských států: v roce 2003 se průměrná úroveňstátního dluhu v Unii pravděpodobnězvýší na 64,1 % HDP a referenční hodnotu60 % HDP překročí šest členských států.
At least half the Member States are at risk here:in 2003, the average level of government debt for the European Union is expected to riseto 64.1 % of GDP, with six Member States exceeding the reference value of 60 % of GDP.
Za této situace zahájilo v uplynulých měsících několik členských státůreformypenzijních systémůa systémůzdravotní péče, které směřují k tomu, aby tytosystémy byly sociálněpřiměřené, finančněúčinné a životaschopné.
Against this backdrop, several States have undertaken reforms of pension schemesandhealthcare systems over the past few months to ensure that such systems are socially adequate and financially efficient and viable.
V tomtopozitivním úsilí je třeba pokračovat.
These efforts, which are heading in the rightdirection, must be sustained.
V posledních třech letech byl evropskýhospodářskýrůst stále malý.
Growth in Europe has remained low over the past three years.
V důsledkutoho se v Unii v roce 2003 nezměnila relativní úroveňhrubého domácího produktuna obyvatele. Unii se nepodařilo dohnat zpoždění za Spojenými státy a náš HDP na obyvatele představuje 72 % HDP našeho amerického partnera.
As a result, the relativelevel of per capita gross domestic product for the Union remained unchanged in 2003.The Union cannot catch up with the United States as our per capita GDP is at 72 % ofour American partner’s.
Analýza pokroku učiněného při plnění lisabonských cílů
Analysis of progress towards the Lisbon objectives
Úroveň zaměstnanosti a produktivity v EU – 2003
Employment and productivity levels in the EU — 2003
Produktivita práce na jednu st na n ou osobu ( EU = 100) ě za m
Labourproductivityperperson
Zdroj: Eurostat
65Employment rate
Německo, Rakousko a Finsko ještěnedosáhly cílůzaměstnanosti, ale jejich úroveňproduktivity se blížíprůměru EU.
Source: Eurostat rate is still below target, but productivity levels are close to the Union average.
Belgie, Francie, Irsko, Itálie a Lucembursko jsou zeměs relativněvysokou úrovní produktivity, ale jejich míra zaměstnanosti je zatím značněnižšínežje cíl pro rok 2010.
Belgium, France, Ireland, Italy and Luxembourg are countries with relatively high productivity levels, but with employment rates that are still well below the 2010 target.
V Řecku, Španělsku a Portugalsku míra zaměstnanosti stálenedosáhla 70 % cíle EU a produktivita práce je pod průměrem Unie.
In Greece, Spain and Portugal the employment rate is still below the 70 % EU target andlabour productivity is below the Union average.
Při posuzovánítéto skutečnosti však musíme přihlížet k výraznému pokroku Španělska (5) a Řecka v posledních letech.
However, this situation needs to beseen in the light of the strong progress made by Spain and Greece (5) these past fewyears.
Reakce zaměstnanosti na počáteční fázi ekonomického zpomalení byla relativnědobrá a nárůst nezaměstnanosti nebyl výrazný.
At the start of the slowdown, employment held up quite well and the rise in unemploymentwas limited.
Lze to z části vysvětlit relativnístabilitou zaměstnanosti v sektoru služeb a prvními účinky reforem trhu prácezahájených nebo prováděných v určitých členských státech.
This outcome is explained partly by the relative stability of employment inthe services sector, combined with the initial effects of the labour market reforms launchedor continued in certain Member States.
Přesto se vliv ekonomické recese začíná projevovat.
However, the effects of the economic downturn are now being felt on employment.
Poprvé od roku 1994 došlov eurozóněk poklesu, v roce 2003 bylo ztraceno přibližně200 000 pracovních míst(vyjádřeno jako čistá hodnota).
Theeuro area recorded a loss of some 200 000 jobs (in net terms) in 2003, the first declinesince 1994.
Vzhledem k pomalému tempu oživení a k přetrvávání jisté míry nepružnosti bude v roce 2004 pravděpodobněvytvořenovelice málo pracovních míst. Předpokládá se, že míra nezaměstnanosti poroste a v roce 2004 dosáhne 8,2 %(v eurozóně9,1 %), v roce 2005 by však měla začítklesat(6).
Given the sluggish recovery and some persistent inflexibilities, very littlejob creation is foreseen for 2004 and the unemployment rate should continue to riseslightly to 8.2 % in 2004(9.1 % in the euro area), before heading downwards in2005(6).
6)SEC(2003) 1222 v konečném znění, Podzimní hospodářské výhledy na období 2003–2005.
42.(6)SEC(2003) 1222 final, Autumn Economic Forecasts 2003–05.
Za této situace je v souladu s cíli, které byly vymezeny jižv roce 2000, nutné, abyzaměstnanost výrazněji přispívala k evropskému růstu.
• The overall employment rate settled at 64.3 % in 2002, compared to 62.5 % in 1999.Despite a 1.8 point advance in three years, it will not prove possible to achieve the intermediate target of 67 % in 2005 for the Union as a whole.
Míry zaměstnanosti jsoustále přílišnízké a vyžadují větší úsilí ze strany členských států.
Nevertheless, the 70% target laid down for 2010 is still realistic if the economic upturn feeds through into ratesas high as those at the end of the 1990s.
Nicméněcíl70 % zaměstnanosti stanovenýpro rok 2010 je realistický, jestliže ekonomickéoživení umožní dosáhnout tak vysokých čísel jako na začátku devadesátých let.Průměrná míra zaměstnanosti v nových členských státech činila v roce 2001pouze 57 %, zejména kvůli nízké míře vytváření pracovních míst; Česká republika,Kypr a Slovinsko však užpřekročily současnýprůměr Společenství.
Furthermore, and mainly because they wereunable to create enough jobs, the new Member States had an average employment rateof just 57 % in 2001, but with the Czech Republic, Cyprus and Slovenia already bettering the current Community average.
Hlavnímipříčinami této neuspokojivé situace je přetrvávání strukturálních překážek natrzích práce a přílišnízká účast starších pracovníků.
This situation, which is on the whole disappointing,can mainly be accounted for by the persistence of structural obstacles in labour markets and by the overly low participation rate of older workers.
– Vývoj míry zaměstnanosti pracovníkůve věku od 55 do 64 let je skutečněznepokojivý.
• The trend in the employment rate of workers aged between 55 and 64 is indeedworrying.
Přestože od roku 1999 vzrostla o 3 procentní body, takže v roce 2002dosáhla 40,1 %, bylo by pro dosažení cíle 50 % stanoveného pro rok 2010 potřebavytvořit 7 milionůdalších pracovních míst.
Although it has improved by three points since 1999, settling at 40.1 % in2002, about another seven million jobs are needed for this age group in order to achievethe target of 50 % in 2010.
Nejhůře si vedou Belgie, Lucemburskoa Itálie.
Belgium, Luxembourg and Italy have the worst record onthis score.
Problematiku zaměstnanosti zmíněné věkové skupiny je nutno zkoumatv souvislosti se zvýšením průměrného věku odchodu z trhu práce, kterýse zvýšilz 60,4 roku v roce 2001 na 60,8 roku v roce 2002.
This needs to be examined in parallel with the increase in the average ageat which people leave the labour market, which rose from 60.4 in 2001 to 60.8 in 2002.This situation is all the more worrying given that the average rate for the new Member States is as low as 30 %.
Situace je tím závažnější, žeprůměrná míra zaměstnanosti v nových členských státech činí pouze 30 %.Jestliže chce Unie dosáhnout svého cíle, nesmí pokračovat stejným tempem,ale musí plněpodpořit a zajistit aktivní stárnutí pracovní síly.
These two objectives are a long way from being achievedat the current pace. The Union must take action to promote and ensure active ageing of the labour forceif it is to succeed on this score.
– Míra zaměstnanosti ženroste při poměrném srovnání rychleji nežprůměrnámíra zaměstnanosti, takže pomalu vyrovnává vážnýstrukturální rozdíl. Tatomíra vzrostla za tři roky o 2,7 procentního bodu, v roce 2002 tedy dosáhla 55,6%.Cíl 60 % v roce 2010 je tedy realistický.
• The rate of female employmentis growing proportionately more quickly than theaverage employment rate, thereby doing something to close the serious structural gap.The increase of 2.7 points in three years, with the rate in 2002 standing at 55.6 %,means the objective of 60 % in 2010 remains realistic.
V nových členských státech byla v roce2001 průměrná míra zaměstnanosti žen 50,1 %.
The corresponding figure forthe new Member States in 2001 was 50.1 % on average.
Zároveňse také poněkud zlepšiladostupnost péče o děti do tří let.
Parallel to this, some headway has been made on the availability and accessibility of care facilities for childrenunder three years of age.
Zpráva o rovných příležitostech mužůa ženpředložená na jarním zasedání Evropské rady však ukazuje, že ženy zůstávajízranitelnější, pokud jde o nezaměstnanost a nečinnost.
However, as stressed by the report on equal opportunities formen and women presented to the Spring European Council, women continue to bemore vulnerable to unemployment and inactivity.
Kromětoho se v posledníchletech téměřnezměnila existující genderová diskriminace na trhu práce, předevšímrozdíl v příjmech.
Furthermore, the gender discrimination situation on the job market, especially in terms of different pay rates, has hardlyimproved these past few years.
– Evropská pracovní skupina pro zaměstnanost vedená Wimem Kokem zaujalapodobná stanoviska ve zprávě, kterou předložila Komisi v listopadu minuléhoroku.
• The European Employment Task Force, headed by Wim Kok, expressed similar viewsin the report presented to the Commission last November.
Druhýfaktor, kterýovlivňuje růst, tedy produktivita, také nemá dostatečnýúčinek.Míra růstu produktivity na zaměstnanou osobu se v Evropěod polovinydevadesátých let snižuje a v současnosti se pohybuje mezi 0,5 % a 1 %(na rozdílod 2 % v USA).
Productivity, the second factor in growth, is still not making enough of a contributioneither. The growth rate in productivity per employed personin Europe has beengoing down since the mid-1990s and is now fluctuating between 0.5 % and 1 %(asagainst 2 % in the United States).
Znamená to, že Evropská unie přestala dohánět své zpoždění za Spojenými státy.
As a result, the European Union’s efforts to catch upwith the United States are at a standstill.
Nejlepší výsledky mají Lucembursko, Irsko a Belgie.
Luxembourg, Ireland and Belgium have the bestresults.
Míra produktivity na hodinu zůstává stabilní, rovná se přibližně90 % míryproduktivity ve Spojených státech, zvláštěnízká je ovšem v Portugalsku, Řecku,Španělsku a ve Spojeném království.
The hourly productivity rate has remained stable on the whole, still representing almost90 % of that in the United States, although it is particularly low in Portugal, Greece, Spainand the United Kingdom.
Je zajímavé poznamenat, že v nových členskýchstátech je produktivita na zaměstnanou osobu sice o polovinu nižší nežve stávajícíchstátech Unie, ale jejich růst produktivity je vyšší nežprůměr Unie.
What is more, it is interesting to note that although the new Member States’ productivity per employee is less than half of the Union’s current average, all these countries have strong growth in productivity which is higher than the Community average.
Malýrůst celkové produktivity v Evropěmá dvěhlavní příčiny: nedostatečnýpřínos informačních a komunikačních technologií a nedostatečné investice.
The low growth in overall productivity in Europe is due in particular to two mainfactors: the contribution of information and communication technologies (ICTs)is too low and investment is inadequate.
Aby Unie mohla i nadále konkurovat Spojenýmstátům, ale i jiným partnerům, především Číně a Indii, musí se ve svém úsilí o zvýšení produktivity zaměřit právěna tytodvěpriority.
The Union’s efforts to increase its productivity must focus on these priorities in order for us to remain competitive with the United States and also more globally with other partners, particularly China and India.
Menší přínos informačních a komunikačních technologií
Lower contribution from information and communication technologies
Přínos informačních a komunikačních technologií k růstu produktivity je o polovinunižší nežve Spojených státech.
The contribution of information and communication technologies to productivity growthis less than half of that found in the United States.
Je to způsobeno hlavněpřílišpomalým využíváníma rozšiřováním těchto technologiív některých odvětvích služeb (finančnictví,velkoobchoděa maloobchodě) i v průmyslu.
This is largely due to take-up anduse of these technologiesstill being too slow in certain service sectors (financial sector and wholesale and retail trade) and in certain sectors of industry.
Tento problém se projevuje hlavněv Belgii, Španělsku a Francii, zatímco Dánsko a Spojené království si vedou lépe.Do nových členských státůproudí v této oblasti velké investice, cožusnadňuje šířenítechnologií.
This is particularlymanifest in Belgium, Spain and France whilst Denmark and the United Kingdom are performing better on this score. The new Member States, however, are benefiting frommajor investment in this sector which is enabling information and communication technologies to spread more widely.
Nízká úroveňproduktivity je výsledkem nedostatečných investic do technologiía doprovodných opatření týkajících se vzdělávání a organizačních reforem podniků.
This situation is a result of inadequate investment in these technologies and in accompanying measures for training and organisational reform in companies.
Celkovýpokles investic…
Falling investment overall…
Stejná situace je i v oblasti veřejných investic, které, pokud je vyjádříme procentem HDP, v devadesátých letech v Unii klesaly a jsou mnohem nižší nežve Spojenýchstátech (v roce 2003 se jedná o 3,3 % oproti 2,4 %).
The same applies to public investment which, in terms of percentage of GDP, was in declinein the Union during the 1990s and is now far lower than in the United States (3.3 % asagainst 2.4 % in 2003).
Toto celkové snížení je o tozávažnější, že k němu dochází na úkor prioritních oblastí vymezených v Lisabonskéstrategii: projektůs celoevropským významem, například mezinárodních síovýchinfrastruktur a znalostního sektoru (výzkumu, inovace, vzdělávání a odbornépřípravy).
This overall slowdown is all the more worrying as it works tothe detriment of the priority areas identified by the Lisbon strategy: projects of European interest, such as transnational network infrastructures and the knowledge sector (research, innovation, education and training).
Evropská rada proto schválila dva významné nástroje pro mobilizaci investic v sektoru infrastruktury a ve znalostním sektoru – Iniciativu pro růst a program Quick Start.
In this respect, the European Growth Initiative and the Quick Start programme, whichhave been given the green light by the European Council, are a major source of leverage to unlock investment in the infrastructure and knowledge sectors.