natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1) Pojistnými událostmi zakládajícími nárok na pojistné plnění jsou pracovní neschopnost nebo invalidita, uznání nároku na předčasný důchod, dosažení stanoveného důchodového věku a úmrtí.
(1) Occurrence of the following events shall give rise to entitlement to benefits: incapacity to work or invalidity, early retirement, reaching the normal retirement age, and death.
2) Ústav na žádost vyplatí […] coby pozůstalostní dávku […] vdovský důchod (články 32 a 33), vdovecký důchod (článek 34) […] účastnil-li se pojištěnec bezprostředně před pojistnou událostí, která zakládá nárok na pojistné plnění, povinného nebo dobrovolného pojištění nebo trvalo-li jeho pojištění a byla dodržena povinná doba pojištění […].
(2) On application, the institution shall pay … by way of survivor’s benefits … a widow’s pension (Paragraphs 32 and 33), a widower’s pension (Paragraph 34) … if, immediately before occurrence of the event giving rise to the entitlement to benefit, the insured person was compulsorily insured, voluntarily insured, or re-insured, and if the qualifying period is satisfied … .
Článek 32 – Vdovský důchod
Paragraph 32 — Widow’s pension
1) Nárok na vdovský důchod má manželka pojištěnce nebo příjemce starobního důchodu, trvalo-li manželství až do dne jeho úmrtí.
(1) The spouse of the insured man or retired man, if the marriage subsists on the day of the latter’s death, shall be entitled to a widow’s pension.
Článek 34 – Vdovecký důchod
Paragraph 34 — Widower’s pension
1) Nárok na vdovecký důchod má manžel pojištěné nebo příjemkyně starobního důchodu, trvalo-li manželství až do dne jejího úmrtí.
(1) The spouse of the insured woman or retired woman, if the marriage subsists on the day of the latter’s death, shall be entitled to a widower’s pension.
Článek 30 odst. 5 týchž stanov upravuje způsoby stanovení výše starobního důchodu, která je základem pro výpočet pozůstalostní dávky.
Paragraph 30(5) of the VddB Regulations sets out the procedure for determining the amount of the retirement pension by reference to which the survivor’s pension is to be calculated.
Tadao Maruko založil dne 8. listopadu 2001 na základě § 1 LPartG v původním znění registrované partnerství s jedním z tvůrců divadelních kostýmů.
On 8 November 2001, under Paragraph 1 of the LPartG in its initial version, Mr Maruko entered into a life partnership with a designer of theatrical costumes.
Tento byl pojištěný od 1. září 1959 u VddB a tomuto ústavu dobrovolně platil pojistné i v obdobích, kdy se neúčastnil jeho zaopatřovacího systému povinně.
Mr Maruko’s life partner had been a member of the VddB since 1 September 1959 and had continued to contribute voluntarily to that institution during the periods when he was not obliged to be a member.
Dopisem ze dne 17. února 2005 T. Maruko u VddB zažádal o vdovecký důchod.
By letter dated 17 February 2005, Mr Maruko applied to the VddB for a widower’s pension.
VddB jeho žádost zamítl rozhodnutím ze dne 28. února 2005 s odůvodněním, že jeho stanovy nepřiznávají takovouto dávku pozůstalým registrovaným partnerům.
By decision of 28 February 2005, the VddB rejected his application on the ground that its regulations did not provide for such an entitlement for surviving life partners.
Zastává názor, že zamítavé rozhodnutí VddB porušuje zásadu rovného zacházení, neboť německý zákonodárce od 1. ledna 2005 zavedl takovou rovnost mezi registrovaným partnerstvím a manželstvím zejména tím, že do zákoníku sociálního zabezpečení vložil § 46 odst. 4.
According to Mr Maruko, the VddB’s refusal infringes the principle of equal treatment, given that, since 1 January 2005, the German legislature has placed life partnership and marriage on an equal footing, in particular by introducing Paragraph 46(4) into the Social Security Code.
Skutečnost, že určité osobě není po úmrtí jejího registrovaného partnera přiznána pozůstalostní dávka za stejných podmínek jako pozůstalému manželovi, je diskriminací na základě sexuální orientace uvedené osoby.
To deny that a person whose life partner has died is entitled to survivor’s benefits on the same conditions as a surviving spouse is discrimination on grounds of that person’s sexual orientation.
Podle T. Maruka je s registrovanými partnery zacházeno méně příznivě než s manžely, přestože jsou si stejně jako manželé povinováni péčí a podporou, zavazují se ke společnému soužití a nesou za sebe navzájem odpovědnost.
In the opinion of M. Maruko, life partners are treated less favourably than spouses, even though, like spouses, they must support and care for one another, they are mutually committed to a lifetime union and they each accept responsibilities with regard to the other.
Režim majetkových poměrů registrovaných partnerů v Německu podle něj odpovídá režimu mezi manžely.
The rules relating to the property of life partners in Germany are the same as those relating to the property of spouses.
Předkládající soud se nejprve táže, zda zaopatřovací systém spravovaný VddB může být považován za státní systém sociálního zabezpečení ve smyslu čl. 3 odst.
The referring court seeks to know, first, whether the pension scheme managed by the VddB can be regarded as equivalent to a state social security scheme within the meaning of Article 3(3) of Directive 2000/78 and whether that scheme is outside the scope of that directive.
3 směrnice 2000/78 a zda tento systém stojí mimo rozsah působnosti této směrnice, přičemž poukazuje na skutečnost, že povinnost účastnit se tohoto zaopatřovacího systému VddB je uložena zákonem a že v rámci divadelních zařízení neexistuje možnost se na předmětném pojištění dohodnout, což nasvědčuje tomu, že je možné považovat jej
It states that the fact that membership of the VddB is a statutory obligation and that it is out of the question for such membership to be
MARUKO za státní systém sociálního zabezpečení.
MARUKO the subject of negotiation within any of the theatre companies is indicative of such equivalence.
Dodává však, že divadelní pracovníci mají v době, kdy nevykonávají pracovní činnost, možnost se systému, který je předmětem věci v původním řízení, nadále dobrovolně účastnit, že tento systém je založen na zásadě kapitalizace, že pojistné je z poloviny placeno divadelními zařízeními a z poloviny pojištěnci a že VddB spravuje a upravuje své činnosti autonomně bez zásahů spolkového zákonodárce.
However, the referring court goes on to note that, outside periods of work, theatrical professionals have the possibility of voluntarily continuing membership of the pension scheme; that the scheme is based on the principle of capitalisation; that the theatre company and the insured person each pay one half of the contributions; and that the VddB manages and regulates its activities autonomously, without any involvement on the part of the federal legislature.
Předkládající soud si zadruhé klade otázku, zda pozůstalostní dávka, která je předmětem věci v původním řízení, může být považována za případ „odměňování“ ve smyslu čl. 3 odst.
The referring court seeks to know, secondly, whether the survivor’s benefit at issue can be regarded as ‘pay’, within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78, which would justify the application of the Directive.
Předkládající soud uvádí, že s ohledem na judikaturu Soudního dvora v zásadě platí, že pozůstalostní dávky spadají pod pojem „odměňování“.
The referring court states that, as a general rule, in the light of the case law of the Court, benefits payable to survivors come within the scope of that concept of ‘pay’.
Je toho názoru, že tento výklad není zpochybněn okolností, že pozůstalostní dávka, která je předmětem věci v původním řízení, není vyplácena pracovníkovi, nýbrž jeho pozůstalému partnerovi, neboť nárok na takovouto dávku je výhodou, která pramení z pracovníkovy účasti na zaopatřovacím systému spravovaném VddB, čili jeho pozůstalý partner získá nárok na uvedenou dávku na základě pracovního poměru mezi zaměstnavatelem a uvedeným pracovníkem.
According to the referring court, that interpretation is not affected by the fact that the survivor’s benefit at issue is paid not to the worker, but to his surviving partner, because the entitlement to such a benefit is an advantage which derives from the worker’s membership of the pension scheme managed by the VddB, so that the benefit accrues to the worker’s surviving partner by virtue of the employment relationship between the employer and the worker concerned.
2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78 brání ustanovením stanov VddB, podle kterých určitá osoba v případě úmrtí svého registrovaného partnera nepobírá pozůstalostní dávky odpovídající tomu, co pobírá pozůstalý manžel, ačkoli registrování partneři žili stejně jako manželé ve svazku, ve kterém mají povinnost vzájemné péče a podpory, formálně založeném na zbytek života.
The referring court seeks, thirdly, to know whether the combined provisions of Article 1 and Article 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions in regulations such as those of the VddB, under which a person whose life partner has died does not receive survivor’s benefits equivalent to those offered to a surviving spouse, even though, like spouses, the life partners have been living in a union of mutual support and assistance which was formally constituted for life.
Předkládající soud je toho názoru, že pokud tato věc spadá do rozsahu působnosti směrnice 2000/87 a dochází-li k diskriminaci, může se T. Maruko dovolávat ustanovení této směrnice.
According to the referring court, since the present case falls within the scope of Directive 2000/78 and there is discrimination, Mr Maruko can rely on the provisions of the Directive.
Předkládají soud dodává, že na rozdíl od heterosexuálních párů, které mohou uzavřít manželství a případně pobírat pozůstalostní dávku, pojištěnec a žalobce v původním řízení nemohli z důvodu své sexuální orientace v žádném případě splnit podmínku manželství, na jejíž splnění systém sociálního zabezpečení spravovaný VddB váže přiznání této dávky.
The referring court adds that, unlike heterosexual couples who can enter into marriage and, should the case arise, be entitled to survivor’s benefits, it was impossible for the insured person and the applicant in the main proceedings, because of their sexual orientation, to satisfy the condition relating to marriage on which entitlement to such benefits is dependent under the pension scheme managed by the VddB.
2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78 brání takovým ustanovením stanov, jako jsou ustanovení VddB, se předkládající soud začtvrté táže, zda je diskriminace na základě sexuální orientace přípustná s ohledem na bod 22 odůvodnění této směrnice.
If the combined provisions of Articles 1 and 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions of that nature in regulations such as those of the VddB, the referring court seeks to know, fourthly, whether discrimination on grounds of sexual orientation is permitted in the light of Recital 22 in the preamble to that directive.
Upozorňuje na skutečnost, že tento bod odůvodnění nebyl přejat do korpusu uvedené směrnice.
The referring court notes that the content of that recital is not reflected in the enacting terms of Directive 2000/78.
Klade si otázku, zda je možné, aby takovýto bod odůvodnění zúžil rozsah působnosti směrnice 2000/78.
It wonders whether such a recital can restrict the scope of the Directive.
Předkládající soud má za to, že vzhledem k významu zásady rovného zacházení v právu Společenství nelze vykládat body odůvodnění této směrnice extenzivně.
The referring court considers that, in view of the importance of the Community law principle of equal treatment, it is not appropriate to interpret the recitals to the Directive broadly.
Táže se, zda ve věci v původním řízení odmítnutí poskytnout pozůstalostní dávku osobě, jejíž registrovaný partner zemřel, představuje přípustnou diskriminaci, třebaže se zakládá na sexuální orientaci.
In that connection, the referring court seeks to know whether, in the case before it, the VddB’s refusal to pay survivor’s benefits to a person whose life partner has died constitutes discrimination which is permissible even though it is based on sexual orientation.
Zapáté si předkládající soud přeje vědět, zda je na základě rozsudku ze dne 17. května 1990 (C-262/88, Recueil, s. I-1889) nárok na dávky pozůstalým omezen na období
Fifthly, the referring court seeks to know whether, pursuant to Case C-262/88 Barber ([1990] ECR I-1889), entitlement to survivors’ benefits is limited to periods
MARUKO po 17. květnu 1990.
MARUKO subsequent to 17 May 1990.
Uvádí, že vnitrostátní právní ustanovení, která jsou dotčena původním řízením, vychází z článku 141 ES a že přímého účinku tohoto článku se lze dovolávat až u dávek, na něž vnikl nárok za odpracovaná období následující po 17. květnu 1990.
The referring court states that the provisions of national law at issue in the main proceedings fall under Article 141 EC and that the direct effect of that Article can be relied on only in respect of benefits payable for periods of employment subsequent to 17 May 1990.
V tomto ohledu odkazuje na rozsudek ze dne 28. září 1994, Coloroll Pension Trustees (C-200/91, Recueil, s. I-4389).
The referring court refers in that regard to Case C-200/91 Coloroll Pension Trustees ([1994] ECR I-4389).
Za těchto podmínek se Bayerisches Verwaltungsgericht München rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
In those circumstances, the Bayerisches Verwaltungsgericht München decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
3 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78/ES […] plnění poskytovaná pozůstalým ve formě vdovského, popřípadě vdoveckého důchodu, organizací spravující povinný zaopatřovací systém?
(2) Are benefits paid by a compulsory occupational pension institution to survivors in the form of widow’s/widower’s pensions to be construed as pay within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78 …?
2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78/ES […] takovým ustanovením stanov doplňkového zaopatřovacího systému, podle kterých registrovaný partner po smrti svého partnera nedostane žádné pozůstalostní dávky odpovídající pozůstalostním dávkám poskytovaným manželům, ačkoliv registrovaný partner stejně jako manželé žije v trvalém formálně založeném svazku, v němž jsou si partneři povinováni vzájemnou péčí a podporou?
(3) Does Article 1 in conjunction with Article 2(2)(a) of Directive 2000/78 … preclude regulations governing a supplementary pension scheme under which a registered partner does not after the death of his partner receive survivor’s benefits equivalent to those available to spouses, even though, like spouses, registered partners live in a union of mutual support and assistance formally entered into for life?
4) Je v případě kladných odpovědí na předcházející otázky přípustná diskriminace na základě sexuální orientace s ohledem na bod 22 odůvodnění směrnice 2000/78/ES […]?
(4) If the preceding questions are answered in the affirmative: Is discrimination on grounds of sexual orientation permissible by virtue of Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 …?
5) Byl by nárok na pozůstalostní dávky omezen na základě výše [uvedené judikatury] Barber na období po 17. květnu 1990?“
(5) Would entitlement to the survivor’s benefits be restricted to periods from 17 May 1990 in the light of the caselaw in Barber [cited above]?’
K první, druhé a čtvrté otázce
The first, second and fourth questions
Podstatou první, druhé a čtvrté otázky předkládajícího soudu, na které je třeba podat společnou odpověď, je, zda pozůstalostní dávka přiznaná v rámci takového systému oborového zaopatření, jaký spravuje VddB, spadá do rozsahu působnosti směrnice 2000/78.
By its first, second and fourth questions, which it is appropriate to answer together, the referring court seeks to know, in essence, whether a survivor’s benefit paid under an occupational pension scheme such as that managed by the VddB falls within the scope of Directive 2000/78.
Tato dávka tedy stojí mimo rozsah působnosti uvedené směrnice.
That benefit is therefore outside the scope of that directive.
Na podporu svého tvrzení VddB zejména zdůrazňuje, že je veřejnoprávní organizací, která je součástí spolkové veřejné správy, a že zaopatřovací systém, který je
In support of that position, the VddB states, inter alia, that it is a body governed by public law and is part of the federal State administration and that the pension
MARUKO předmětem původního řízení, je zákonem upraveným povinným systémem.
MARUKO scheme at issue in the main proceedings is a compulsory scheme, based on statute.
Dodává, že kolektivní smlouva má sílu zákona, že byla spolu se stanovami VddB začleněna do smlouvy o sjednocení ze dne 31. srpna 1990 a že povinnost účastnit se pojištění se vztahuje na obecně definované kategorie pracovníků.
The VddB adds that the Collective Agreement has statutory force and was integrated, together with the VddB Regulations, in the unification treaty of 31 August 1990 and that compulsory membership applies to categories of workers defined in general terms.
Pozůstalostní dávka, která je předmětem původního řízení, se podle ní neváže přímo k určitému povolání, ale je spojena s obecnými požadavky sociální povahy.
The survivor’s benefit at issue in the main proceedings is not linked directly to specific employment, but to general considerations of social policy.
Nezávisí přímo na odpracované době a výpočet její výše se neodvíjí od výše poslední dosažené mzdy.
It does not directly depend on completion of periods of employment and the amount is not determined by reference to the last salary.
Komise naopak zastává názor, že pozůstalostní dávka, která je předmětem původního řízení, spadá do rozsahu působnosti směrnice 2000/78, neboť je přiznávána z titulu pracovního poměru mezi určitou osobou a jejím zaměstnavatelem, který si vynucuje povinnou účast zaměstnance na systému VddB.
The Commission considers, on the other hand, that the survivor’s benefit at issue in the main proceedings falls within the scope of Directive 2000/78, since it is paid by virtue of the employment relationship between a person and his employer, a consequence of which is the employee’s compulsory membership of the VddB.
Výše uvedené dávky je podle Komise stanovena v závislosti na době trvání pojistného vztahu a zaplaceného pojistného.
The amount of the benefit is determined by reference to the period of insurance and the contributions paid.
Co se týče čtvrté položené otázky, T. Maruko i Komise zdůrazňují, že bod 22 odůvodnění směrnice 2000/78 nebyl vtělen do žádného z článků této směrnice.
As regards the fourth question referred, both Mr Maruko and the Commission note that the content of Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 is not reflected in any of the enacting terms of the Directive.
Tadao Maruko zastává názor, že kdyby měl zákonodárce Společenství v úmyslu vyloučit z rozsahu působnosti uvedené směrnice veškeré dávky vázané na rodinný stav, byl by text tohoto bodu převzat do zvláštního ustanovení v korpusu uvedené směrnice.
According to Mr Maruko, if the Community legislature had wanted to exclude all benefits bound up with civil status from the scope of Directive 2000/78, the content of that recital would have been the subject of a particular provision among the enacting terms of the Directive.
Podle Komise tento bod odůvodnění pouze vyjadřuje nedostatek pravomoci Evropské unie ve věcech rodinného stavu.
According to the Commission, that recital does no more than state that the European Union lacks competence in matters regarding civil status.
VddB a vláda Spojeného království mají zejména za to, že bod 22 odůvodnění směrnice 2000/78 obsahuje jednoznačnou a obecnou výjimku a že stanoví rozsah působnosti této směrnice.
The VddB and the United Kingdom Government consider, inter alia, that Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 contains a clear and general exclusion and that it determines the scope of the Directive.
Jsou toho názoru, že se směrnice nevztahuje na ustanovení vnitrostátního práva týkající se rodinného stavu ani na dávky, které jsou na něm závislé, což je podle nich případ pozůstalostních dávek, které jsou předmětem původního řízení.
The Directive does not apply to provisions of national law relating to civil status or to benefits dependent on that status, such as the survivor’s benefit at issue in the main proceedings.
1 písm. c) a odst. 3 směrnice 2000/78 vyplývá, že se uvedená směrnice vztahuje na všechny osoby ve veřejném i soukromém sektoru, včetně veřejnoprávních subjektů, pokud jde mimo jiné o podmínky odměňování, a že se nevztahuje na platby jakéhokoli druhu poskytované státními systémy nebo podobnými systémy, včetně systémů státního sociálního zabezpečení a sociální ochrany.
It is clear from Article 3(1)(c) and (3) of Directive 2000/78 that the Directive applies to all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, inter alia, in relation to conditions of pay and that it does not apply to payments of any kind made by state schemes or similar, including state social security or social protection schemes.
Rozsah působnosti směrnice 2000/78 musí být chápán s ohledem na uvedená ustanovení vykládaná ve spojení s bodem 13 odůvodnění této směrnice tak, že do něj nespadají systémy sociálního zabezpečení a sociální ochrany, jejichž dávky nejsou považovány za odměnu ve smyslu přikládaném tomuto výrazu pro účely použití článku 141 ES, ani za jakýkoli druh platby státu, jejímž účelem je poskytnutí přístupu k zaměstnání nebo zachování zaměstnání.
The scope of Directive 2000/78 must be understood — in the light of those provisions read in conjunction with Recital 13 of the preamble to the Directive — as excluding social security or social protection schemes, the benefits of which are not equivalent to ‘pay’, within the meaning given to that term for the application of Article 141 EC, or to payments of any kind made by the State with the aim of providing access to employment or maintaining employment.
Je tedy třeba určit, zda pozůstalostní dávka vyplácená z takového systému oborového zaopatření, jako je systém spravovaný VddB, může být považována za „odměnu“ ve smyslu článku 141 ES.
It must therefore be determined whether a survivor’s benefit granted under an occupational pension scheme such as that managed by the VddB can be treated as equivalent to ‘pay’ within the meaning of Article 141 EC.
Tento článek stanoví, že odměnou se rozumí obvyklá základní či minimální mzda nebo plat a veškeré ostatní odměny, jež zaměstnavatel přímo nebo nepřímo, v hotovosti nebo v naturáliích vyplácí zaměstnanci v souvislosti se zaměstnáním.
Article 141 EC provides that ‘pay’ means the ordinary basic or minimum wage or salary and any other consideration, whether in cash or in kind, which the worker receives directly or indirectly, in respect of his employment, from his employer.
Jak Soudní dvůr již judikoval (viz rozsudek ze dne 6. října 1993, Ten Oever, C-109/91, Recueil, s. I-4879, bod 8, a rozsudek ze dne 28. září 1994, Beune, C-7/93, Recueil,
As the Court has already ruled (see Case C-109/91 Ten Oever [1993] ECR I-4879, paragraph 8, and Case C-7/93 Beune [1994] ECR I-4471, paragraph 21), the fact that
Soudní dvůr tak uznal, že pozůstalostní důchod přiznávaný na základě profesního důchodového systému vytvořeného kolektivní smlouvu spadá do rozsahu působnosti tohoto článku.
The Court has thereby recognised that a survivor’s pension provided for under an occupational pension scheme, set up under a collective agreement, falls within the scope of Article 141 EC.
Je nasnadě, že toto kritérium nemůže být výlučné, neboť důchody vyplácené zákonnými systémy sociálního zabezpečení mohou zcela nebo zčásti zohlednit odměňování
Admittedly, that criterion cannot be regarded as exclusive, inasmuch as pensions paid under statutory social security schemes may reflect, wholly or in part, pay in respect
2008 – VĚC C-267/06 pracovní činnosti (výše uvedené rozsudky Beune, bod 44; Evrenopoulos, bod 20; Griesmar, bod 29; Niemi, bod 46, jakož i Schönheit a Becker, bod 57).
2008 — CASE C-267/06 of work (Beune, paragraph 44; Evrenopoulos, paragraph 20; Griesmar, paragraph 29; Niemi, paragraph 46; and Schönheit and Becker, paragraph 57).