natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Článek 7 nařízení Rady (ES) č.
Article 7 of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L 11, p.
„Do rejstříku se nezapíšou:
The following shall not be registered:
2008 – VĚC T-215/06 h) ochranné známky, k nimž nebyl dán souhlas příslušnými orgány a mají být zamítnuty podle článku 6 ter Pařížské úmluvy;
(h) trade marks which have not been authorised by the competent authorities and are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention;
Články 1, 6, 6 ter, 6 sexies a 7 Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví ze dne 20. března 1883, ve znění změn a doplňků (Sbírka smluv Spojených národů, svazek 828, č. 11847, s.
Articles 1, 6, 6ter, 6sexies and 7 of the Paris Convention for the Protection of Industrial Property of 20 March 1883, as revised and amended, (United Nations Treaty Series, Vol.
108, dále jen „Pařížská úmluva“), stanoví:
108) (‘the Paris Convention’) provide:
2) Předmětem ochrany průmyslového vlastnictví jsou patenty na vynálezy, užitné vzory, průmyslové vzory nebo modely, tovární nebo obchodní známky, známky služeb, obchodní jméno a údaje o provenienci zboží nebo označení jeho původu.
(2) The protection of industrial property has as its object patents, utility models, industrial designs, trade marks, service marks, trade names, indications of source or appellations of origin, and the repression of unfair competition.
1) Podmínky přihlášky a zápisu továrních a obchodních známek stanoví v každé unijní zemi [tvořené zeměmi, na které se uplatní Pařížská úmluva] její národní zákonodárství.
(1) The conditions for the filing and registration of trade marks shall be determined in each country of the Union [composed of the countries to which the Paris Convention applies] by its domestic legislation.
Článek 6 ter
Article 6ter
1) a) Unijní země se shodly na tom, že odmítnou nebo zruší zápis a že vhodnými opatřeními zakáží, aby bez zmocnění příslušných míst bylo užíváno jako tovární nebo obchodní známky nebo jako části těchto známek, erbů, vlajek a jiných znaků státní svrchovanosti unijních zemí, úředních zkušebních, puncovních a záručních značek u nich zavedených, jakož i každých napodobení z hlediska heraldického.
(1) (a) The countries of the Union agree to refuse or to invalidate the registration, and to prohibit by appropriate measures the use, without authorisation by the competent authorities, either as trademarks or as elements of trade marks, of armorial bearings, flags, and other State emblems, of the countries of the Union, official signs and hallmarks indicating control and warranty adopted by them, and any imitation from a heraldic point of view.
b) Ustanovení uvedená pod bodem a) se vztahují rovněž na erby, vlajky a jiné symbolické znaky, zkratky nebo názvy mezinárodních mezivládních organizací, jichž je jedna nebo více unijních zemí členem, s výjimkou těch erbů, vlajek a jiných symbolických znaků, zkratek a názvů, jejichž ochrana byla již předmětem platných mezinárodních dohod.
(b) The provisions of … (a), above, shall apply equally to armorial bearings, flags, other emblems, abbreviations, and names, of international intergovernmental organisations of which one or more countries of the Union are members, with the exception of armorial bearings, flags, other emblems, abbreviations, and names, that are already the subject of international agreements in force, intended to ensure their protection.
c) Žádná unijní země není povinna použít ustanovení uvedených pod písm. b) ke škodě těch, kdož získali v této zemi práva v dobré víře před nabytím účinnosti této Úmluvy.
(c) No country of the Union shall be required to apply the provisions of … (b), above, to the prejudice of the owners of rights acquired in good faith before the entry into force, in that country, of this Convention.
Unijní země nejsou povinny použít zmíněných ustanovení, jestliže užívání nebo zápis, které jsou zavedeny pod písm. a) shora, nejsou takového druhu, aby mohly ve veřejnosti vzbudit dojem o souvislosti mezi příslušnou organizací a znaky, vlajkami, znaky státní svrchovanosti, zkratkami nebo názvy, nebo není-li užívání nebo zápis pravděpodobně takového druhu, že by byl s to klamat veřejnost o souvislosti mezi uživatelem a organizací. […]
The countries of the Union shall not be required to apply the said provisions when the use or registration referred to in … (a), above, is not of such a nature as to suggest to the public that a connection exists between the organisation concerned and the armorial bearings, flags, emblems, abbreviations, and names, or if such use or registration is probably not of such a nature as to mislead the public as to the existence of a connection between the user and the organisation. …
3) a) K provedení těchto ustanovení se unijní země shodly na tom, že si navzájem oznámí prostřednictvím [m]ezinárodního úřadu seznam znaků státní svrchovanosti, úředních zkušebních, puncovních a záručních značek, které chtějí nebo budou chtít chránit zcela nebo s určitým omezením podle tohoto článku, a že se navzájem zpraví o všech pozdějších změnách, které nastanou v tomto seznamu.
(3) (a) For the application of these provisions, the countries of the Union agree to communicate reciprocally, through the intermediary of the International Bureau, the list of State emblems, and official signs and hallmarks indicating control and warranty, which they desire, or may hereafter desire, to place wholly or within certain limits under the protection of this Article, and all subsequent modifications of such list.
Každá unijní země dá v příhodné době veřejnosti k dispozici seznamy, které jí byly oznámeny.
Each country of the Union shall in due course make available to the public the lists so communicated.
Pokud jde o vlajky států, není však tak[ov]é oznámení povinné. […]
Nevertheless such communication is not obligatory in respect of flags of States. …
Článek 6 sexies
Article 6sexies
Unijní země se zavazují chránit známky služeb.
The countries of the Union undertake to protect service marks.
Nejsou povinny zavádět zápis těchto známek.
They shall not be required to provide for the registration of such marks.
Povaha výrobku, na který má být tovární nebo obchodní známka připojována, nemůže v žádném případě překážet zápisu známky. […]“
The nature of the goods to which a trade mark is to be applied shall in no case form an obstacle to the registration of the mark. …’
Dne 23. července 2002 podala žalobkyně u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) přihlášku ochranné známky Společenství na základě nařízení č. 40/94.
On 23 July 2002, the applicant filed an application for a Community trade mark at the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) pursuant to Regulation No 40/94.
Ochranná známka, jejíž zápis byl požadován, sestávající z obrázku javorového listu a skupiny písmen „rw“, psané velkými písmeny, umístněné pod tímto obrázkem, je vyobrazena níže:
Registration as a mark was sought for the following mark consisting of an image of a maple leaf with the group of letters ‘rw’ below it:
Výrobky a služby, pro které byl zápis požadován, spadají do tříd 18, 25 a 40 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu:
The goods and services in respect of which registration was sought are in Classes 18, 25 and 40 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended, and correspond to the following descriptions:
– „Kůže a imitace kůže, výrobky z těchto materiálů, které nejsou zahrnuty do jiných tříd; kůže ze zvířat; kufry a zavazadla; deštníky, slunečníky a hole; biče a sedlářské výrobky“ (třída 18);
— ‘Leather and imitations of leather, and goods made of these materials and not included in other classes; animal skins; trunks and travelling bags; umbrellas, parasols and walking sticks; whips, harness and saddlery’ (Class 18);
– „Oděvy, obuv, kloboučnické zboží“ (třída 25);
— ‘Clothing, footwear, headgear’ (Class 25);
– „Pánské krejčovství, preparování živočichů; vazby publikací, knihařství; zpracování a konečná úprava v koželužství kůže, kožešin a textilu; vyvolávání filmů a kopírování fotografických snímků; zpracování dřeva; lisování ovoce; mlynářství; zpracování, kalení a konečná úprava povrchů kovů“ (třída 40).
— ‘Tailoring; taxidermy; bookbinding; dressing, processing and finishing of skins, leather, furs and textiles; photographic film development and photographic printing; woodworking; fruit pressing; grain milling; processing, tempering and finishing of metal surfaces’ (Class 40).
Tento symbolický znak, jak vyplývá ze sdělení mezinárodní kanceláře Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) signatářům Pařížské úmluvy ze dne 1. února 1967, jakož i z databáze WIPO, je vyobrazen níže:
That emblem, as it appears in the communication of the International Bureau of the World Intellectual Property Organisation (WIPO) of 1 February 1967 to the States which are parties to the Paris Convention and in the WIPO database, is the following:
Dne 6. prosince 2005 podala žalobkyně na základě článků 57 až 62 nařízení č. 40/94 proti rozhodnutí průzkumového referenta odvolání.
On 6 December 2005, the applicant filed a notice of appeal, under Articles 57 to 62 of Regulation No 40/94, against the decision of the examiner.
Rozhodnutím ze dne 4. května 2006 (dále jen „napadené rozhodnutí“), doručeným žalobkyni dne 29. května 2006, zamítl první odvolací senát odvolání žalobkyně a potvrdil rozhodnutí průzkumového referenta.
By decision of 4 May 2006 (‘the contested decision’), notified to the applicant on 29 May 2006, the First Board of Appeal dismissed the applicant’s appeal and upheld the examiner’s decision.
Na základě skutečností uvedených v bodě 7 výše odvolací senát shledal, že červený javorový list je symbolickým znakem Kanady (bod 11 napadeného rozhodnutí).
On the basis of the evidence referred to in paragraph 7 above, the Board of Appeal found that the red-coloured maple leaf was the emblem of Canada (paragraph 11 of the contested decision).
S ohledem na judikaturu [rozsudek Soudu ze dne 21. dubna 2004, Concept v. OHIM (ECA), T-127/02, Recueil, s. II-1113, bod 40] měl odvolací senát za to, že v projednávaném případě bylo třeba přezkoumat, zda přihlašovaná ochranná známka obsahovala prvek, který by bylo možné považovat za kanadský symbolický znak nebo jeho napodobení z „hlediska heraldického“.
Having regard to the caselaw (Case T-127/02 Concept v OHIM (ECA) [2004] ECR II-1113, paragraph 40), the Board of Appeal considered that it was necessary, in the present case, to examine whether the mark sought contained an element which could be regarded as the Canadian emblem or an imitation thereof ‘from a heraldic point of view’.
V tomto ohledu odvolací senát odmítl argument žalobkyně vycházející z barevného rozdílu mezi javorovým listem obsaženým v přihlašované ochranné známce a kanadským symbolickým znakem.
In that regard, the Board of Appeal rejected the applicant’s argument regarding the difference in colour between the maple leaf in the mark sought and the Canadian emblem.
Jelikož přihláška žalobkyně neupřesňovala žádnou konkrétní barvu, přihlašovaná ochranná známka by mohla být znázorněna v jakékoli barevné kombinaci, včetně červené barvy kanadského symbolického znaku (bod 15 napadeného rozhodnutí).
As the application for registration filed by the applicant did not specify any particular colour, the mark sought could be represented with any combination of colours, including the red colour of the Canadian emblem (paragraph 15 of the contested decision).
Mimoto měl odvolací senát za to, že mezi obrazovým ztvárněním obou javorových listů neexistoval žádný významný rozdíl.
Furthermore, the Board of Appeal took the view that there was no significant difference in the design of both maple leaves.
V obou případech se jedná o tentýž
What is in issue, in both cases, is the same
2008 – VĚC T-215/06 list s jedenácti cípy ve formě hvězdy s pěti rameny na stonku, s viditelně shodnými mezerami mezi cípy nebo rameny.
2008 — CASE T-215/06 eleven-pointed leaf, in the shape of a star consisting of five parts on a stem, with visibly identical spacing between the points or the parts.
V důsledku toho by dotčená veřejnost vnímala javorový list přihlašované ochranné známky jako heraldické napodobení kanadského symbolického znaku (bod 16 napadeného rozhodnutí).
Consequently, the relevant public sees the maple leaf in the mark sought as a heraldic imitation of the Canadian emblem (paragraph 16 of the contested decision).
Zápis přihlašované ochranné známky by tudíž mohl uvést veřejnost v omyl ohledně původu výrobků a služeb označených touto ochrannou známkou, s přihlédnutím rovněž k velkému množství výrobků a služeb, které může Kanada nabídnout a propagovat (bod 17 napadeného rozhodnutí).
Therefore, registration of the mark sought may mislead the public as to the origin of the goods and services covered by that mark, having regard also to the great variety of goods and services which Canada is able to offer and promote (paragraph 17 of the contested decision).
Odvolací senát rovněž odmítl další argumenty žalobkyně, která tvrdila, že si již nechala zapsat několik podobných národních ochranných známek, včetně kanadských, a dovolávala se dřívější rozhodovací praxe OHIM v oblasti ochranných známek obsahujících vlajku nebo znak státní svrchovanosti (body 20 až 22 napadeného rozhodnutí).
The Board of Appeal also rejected the other arguments of the applicant, which maintained that it had registered a number of similar national marks, including Canadian marks, and invoked OHIM’s previous decision-making practice concerning marks containing flags or State emblems (paragraphs 20 to 22 of the contested decision).
Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
The applicant claims that the Court of First Instance should:
OHIM navrhuje, aby Soud:
OHIM contends that the Court of First Instance should:
Soud považuje za nezbytné přezkoumat tento žalobní důvod nejprve ve vztahu ke službám náležejícím do třídy 40 uvedeným v přihlášce, a následně ve vztahu k výrobkům náležejícím do tříd 18 a 25 uvedeným v téže přihlášce.
The Court considers that it is necessary to examine that plea, first, as regards the services in Class 40 covered by the application for registration and, secondly, as regards the goods in Classes 18 and 25 covered by that application.
Ke službám náležejícím do třídy 40
The services in Class 40
OHIM má za to, že doslovné znění článku 6 ter Pařížské úmluvy se použije pouze na tovární nebo obchodní známky, tedy na ochranné známky pro výrobky.
OHIM concedes that, taken literally, Article 6ter of the Paris Convention applies only to trade marks, that is to say to trade marks for goods.
Toto ustanovení tak nezavazuje státy, jež jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, jakož ani státy nebo mezinárodní organizace, včetně Evropské unie, které jsou členy Světové obchodní organizace, jež musí dodržovat článek 6 ter, aby odmítly nebo zrušily zápis označení obsahujících nebo napodobujících znak státní svrchovanosti nebo jiná oficiální označení jako ochranné známky pro služby nebo jako prvku ochranné známky pro služby.
That provision does not therefore oblige the States party to the Convention of Paris and the States or international organisations — including the European Union — which are members of the World Trade Organisation and which must comply with Article 6ter, to refuse or to invalidate the registration as service marks or as elements of service marks, of signs including or imitating State emblems or other official signs.
Nicméně, podle OHIM mají jak státy, tak samotný OHIM bezesporu neomezenou možnost tak učinit.
However, according to OHIM, the States and OHIM itself are unquestionably free to do so.
Předně, WIPO, jež spravuje Pařížskou úmluvu, výslovně tuto možnost uznává, jak to vyplývá z bodu 7 „obecných informací k článku 6 ter Pařížské úmluvy“, které jsou přístupné na internetové stránce WIPO.
First, the WIPO, which administers the Paris Convention, expressly acknowledges that possibility, as is apparent from paragraph 7 of the ‘General Information on Article 6ter’, available on the WIPO internet site.
Dále pak článek 1 nařízení č. 40/94 se výslovně týká ochrany „ochranných známek pro výrobky a služby“, zatímco článek 7 téhož nařízení, týkající se absolutních důvodů pro zamítnutí zápisu, nečiní rozdíl mezi ochrannými známkami pro výrobky a ochrannými známkami pro služby.
Secondly, Article 1 of Regulation No 40/94 expressly refers to the protection of ‘trade mark[s] for goods or services’, while Article 7 thereof, which relates to absolute grounds for refusal, makes no distinction between trade marks for goods and service marks.
Nakonec, samotný Soud v rozsudku ECA, bod 10 výše, potvrdil, že článek 6 ter Pařížské úmluvy se rovněž použije na ochranné známky služeb, neboť ochranná známka, která byla předmětem daného řízení, označovala jak výrobky obsažené ve třídě 9, tak služby obsažené ve třídě 41, a Soud nerozlišoval mezi výrobky a službami, když dospěl závěru, že zápis této ochranné známky byl správně zamítnut na základě článku 6 ter Pařížské úmluvy.
Lastly, the Court itself confirmed, in ECA, paragraph 10 above, that Article 6ter of the Paris Convention is also applicable to service marks, since the mark which was at issue in that case designated both goods, in Class 9, and services, in Class 41, and the Court did not distinguish between goods and services when it held that registration of that mark had been correctly refused under Article 6ter of the Paris Convention.
Během jednání OHIM obhajoval extenzivní výklad článku 6 ter Pařížské úmluvy, který by umožnil zahrnout do jeho rozsahu působnosti rovněž ochranné známky pro služby, a to proto, že od přijetí článku 6 ter Pařížské úmluvy tato posledně uvedená kategorie ochranných známek nabyla na významu, jež je srovnatelný s významem ochranných známek pro výrobky.
At the hearing, OHIM argued in favour of a wide interpretation of Article 6ter of the Paris Convention which would cover service marks as well because, since the adoption of Article 6ter of the Paris Convention, that category of marks has acquired increased importance, comparable to that of trade marks for goods.
Mimoto, podle OHIM doporučuje takový výklad dotčeného ustanovení i WIPO.
Furthermore, according to OHIM, the WIPO recommends such an interpretation of the provision in question.
Ve svém vyjádření k žalobě OHIM rovněž tvrdil, že otázka použití článku 6 ter Pařížské úmluvy na ochranné známky pro služby nebyla každopádně projednávána před Soudem, neboť jednak tato otázka nebyla nikdy debatována před jednotlivými odděleními OHIM, a jednak žalobkyně v žalobě dostatečně nevysvětlila tvrzení, podle kterého se zmiňované ustanovení neuplatní na ochranné známky pro služby.
In its reply, OHIM also maintained that, in any event, the issue of the application of Article 6ter of the Paris Convention to service marks was not part of the discussions before the Court, seeing that, on the one hand, that issue had never been broached during the procedure before the departments of OHIM and, on the other hand, the applicant had not sufficiently explained the argument that that provision does not apply to service marks in its application.
Nicméně během jednání OHIM připustil, že Soud může přezkoumat tuto otázku navzdory neexistenci specifické argumentace žalobkyně v tomto ohledu, což bylo zaznamenáno do protokolu o jednání.
However, at the hearing, OHIM conceded that the Court could examine that issue, in spite of failure by the applicant to submit specific arguments in that regard, and this was noted in the minutes of the hearing.
Pokud tomu tak není, zamítnutí zápisu této ochranné známky pro služby
If that is not the case, then OHIM’s refusal to register that mark in respect of the services actually constitutes
V důsledku toho otázka použitelnosti článku 6 ter Pařížské úmluvy na ochranné známky pro služby byla součástí právních okolností týkajících se sporu uplatněných před odvolacím senátem, i když se žalobkyně k této otázce nevyjádřila a i když odvolací senát o tomto aspektu nerozhodl [rozsudek Soudu ze dne 1. února 2005, SPAG v. OHIM – Dann a Backer (HOOLIGAN), T-57/03, Sb. rozh. s. II-287, bod 21].
Therefore, the matters of law in the dispute brought before the Board of Appeal included the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, even if the applicant did not put forward a view on that matter and even if the Board of Appeal omitted to rule on that aspect (Case T-57/03 SPAG v OHIM — Dann and Backer (HOOLIGAN) [2005] ECR II-287, paragraph 21).
Z důvodů uvedených v bodě 23 výše je tato otázka rovněž součástí právních poznatků týkajících se sporu před Soudem.
For the reasons given in paragraph 23 above, that issue is also one of the matters of law in the dispute brought before the Court.
Je totiž třeba poznamenat, že třebaže soud rozhoduje pouze o návrhu účastníků řízení, kterým přísluší vymezit rozsah sporu, nemůže být totiž vázán pouze argumenty, kterých se tito dovolávají na podporu svých tvrzení, neboť by byl jinak případně nucen založit své rozhodnutí na chybných právních úvahách (usnesení Soudního dvora ze dne 27. září 2004, UER v. M6 a další, C-470/02 P, nezveřejněno ve Sbírce rozhodnutí, bod 69, a ze dne 13. června 2006, Mancini v. Komise, C-172/05 P, nezveřejněno ve Sbírce rozhodnutí, bod 41).
Although it must rule only on the application of the parties, whose task it is to define the scope of the dispute, the Court cannot be bound merely by the arguments relied upon by the parties in support of their claims, since it would otherwise be forced, in some circumstances, to base its decisions on erroneous legal considerations (order of 27 September 2004 in Case C-470/02 P UER v M6 and Others, not published in the ECR, paragraph 69, and order of 13 June 2006 in Case C-172/05 P Mancini v Commission, not published in the ECR, paragraph 41).
Tak tomu je tím spíše v projednávaném případě, jelikož žalobkyně vyjádřila pochybnosti o použitelnosti článku 6 ter Pařížské úmluvy na ochranné známky pro služby.
That is particularly so in the present case, as the applicant has voiced doubts as to the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks.
Jak to tedy sám OHIM přiznal na jednání, tato otázka nevybočuje z rámce diskuze a Soud ji musí přezkoumat, neboť tento přezkum je nezbytný pro odpověď na jediný žalobní důvod předložený žalobkyní.
Therefore, as OHIM itself conceded at the hearing, that issue is not outside of the scope of the discussions and must be examined by the Court, as that examination is necessary to deal with the single plea raised by the applicant.
V důsledku toho je třeba přezkoumat, zda se článek 6 ter Pařížské úmluvy použije rovněž na ochranné známky pro služby.
Consequently, it must be examined whether Article 6ter of the Paris Convention also applies to service marks.
6 odst. 1 a konečně článku 6 sexies Pařížské úmluvy jasně vyplývá, že tato úmluva
It is clear from Article 1(2), Article 6(1) and Article 6sexies of the Paris Convention that the Convention establishes a distinction
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v. OHIM (VYOBRAZENÍ JAVOROVÉHO LISTU) činí rozdíl mezi „továrními nebo obchodními známkami“, které, jak vyplývá z jejího článku 7, jsou zapsány pro výrobky, a „ochrannými známkami pro služby“.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) between, on the one hand, ‘trade marks’ which, as is apparent from Article 7 thereof, are registered for goods and, on the other hand, ‘service marks’.
Jelikož se článek 6 ter týká pouze továrních a obchodních známek, to znamená známek pro výrobky, je třeba dospět k závěru, že zákaz zápisu a používání zavedený tímto ustanovením se nevztahuje na ochranné známky pro služby.
As Article 6ter refers only to trade marks, that is to say to marks for goods, the conclusion must be that the prohibition on registration and use established by that provision does not affect service marks.