natgillin/translations-raw huggingface dataset:
18 — Podle výrazu použitého L. Coutronem, La contestation incidente des actes de l’Union européenne, doktorská práce obhájená dne 10. prosince 2005 na Univerzitě Montpellier I.
18 — According to the expression used by L. Coutron, La contestation incidente des actes de l’Union européenne, a thesis defended on 10 December 2005 at the University of Montpellier I. B
Jsou tyto úvahy založené na kompenzaci právních prostředků rovněž relevantní, pokud je námitka protiprávnosti vznesena proti nařízení?
Is that reasoning, based on the principle that legal remedies should be mutually compensatory, also relevant where a plea of illegality is raised in regard to a regulation?
Naopak, pokud je proti určitému nařízení vznesena námitka protiprávnosti privilegovaným žalobcem, ztrácí sled úvah v rámci kompenzace právních prostředků svou relevanci, jelikož by vedl k popření znění článku 241 ES.
However, once a plea of illegality is raised by a privileged applicant in regard to a regulation, a line of reasoning in terms of the above principle becomes irrelevant in so far as it infringes the terms of Article 241 EC.
Kladně odpovědět lze tehdy, pokud je taková námitka protiprávnosti vznesena neprivilegovaným žalobcem.
An affirmative answer can be given where such a plea of illegality is raised by an ordinary applicant.
V tomto případě totiž možnost napadení aktu prostřednictvím námitky protiprávnosti kompenzuje omezenost přístupu neprivilegovaných žalobců k žalobě na neplatnost proti normativním aktům.
In that situation, the possibility of an incidental challenge compensates for the restricted access which non-privileged applicants have to the action for annulment of legislative measures.
Jedná-li se o skutečný obecně závazný akt, jehož zrušení nemohou neprivilegovaní žalobci přímo požadovat, nelze těmto žalobcům vytýkat nedostatek řádné péče, a požívají tedy práva na napadení aktu prostřednictvím námitky protiprávnost 24.
In regard to a measure which is truly of general application, the annulment of which they cannot, in principle, directly apply for, ordinary applicants cannot be accused of a lack of care and in consequence they have a right to challenge the measure incidentally. 24
Jelikož totiž mají členské státy a orgány Společenství téměř neomezený přístup k žalobě na neplatnost, vedl by takový sled úvah, který podmiňuje přípustnost námitky protiprávnosti nemožností podat přímo žalobu soudu Společenství, nevyhnutelně k odepření práva privilegovaných žalobců na napadení aktu prostřednictvím námitky protiprávnosti 25.
Indeed, since the Member States and the Community institutions have almost unlimited access to the action for annulment, such a line of reasoning — which makes the admissibility of a plea of illegality conditional upon it being impossible to bring an action directly before the Community Courts — would inevitably have the effect of denying privileged applicants any right to challenge a measure incidentally.
To by představovalo zjevné porušení znění článku 241 ES, který, pro připomenutí, poskytuje každému účastníku řízení, bez ohledu na uplynutí lhůty stanovené v článku 230 pátém pododstavci ES, právo uplatňovat před Soudním dvorem nepoužitelnost nařízení 26.
25 That would constitute an obvious infringement of the terms of Article 241 EC which, it should not be forgotten, gives any party the right to invoke the inapplicability of a regulation before the Court, notwithstanding the fact that the timelimits laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC have expired. 26
Zajisté právě z důvodu nepřekonatelného charakteru daného výslovného znění ustanovení 27 Soudní dvůr z podnětu několika svých
It is certainly because of the ‘insuperable’ nature of the wording of that provision 27 that the Court, prompted by a number
25 — Viz Coutron, L., op. cit., s. 393.
25 — See L. Coutron, op. cit., p. 393.
Takový sled úvah se mi zdá logický vzhledem k systematice právních prostředků Společenství a slučitelný se zněním článku 241 ES, který umožňuje každému účastníku řízení uplatňovat prostřednictvím námitky protiprávnosti nepoužitelnost nařízení.
That reasoning seems to me to be consistent with the logic informing the system of legal remedies in Community law and compatible with the terms of Article 241 EC, which permits any party to raise incidentally the inapplicability of a regulation.
Tím, že tak potvrzuje možnost incidenčního napadení obecně závazného aktu neprivilegovaným žalobcem, uvádí judikatura Soudního dvora do souladu logiku kompenzace právních prostředků se zněním článku 241 ES.
By thus confirming that an ordinary applicant may challenge, incidentally, a measure of general application, the Court’s caselaw reconciles with the terms of Article 241 EC the logic of the principle that legal remedies should be mutually compensatory.
26 — Viz v tomto ohledu stanovisko generálního advokáta Slynna ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 12. února 1987, Francie v. Komise (181/85, Recueil, s. 689).
26 — See the Opinion of Advocate General Slynn in Case 181/85 France v Commission [1987] ECR 689.
27 — Přebírám zde výraz použitý generálním advokátem Mancinim na straně 5343 jeho stanoviska ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 27. září 1988, Řecko v. Rada (204/86, Recueil, s. 5323).
24 — See, to that effect, Case C-241/95 Accrington Beef and Others [1996] ECR I-6699, paragraphs 15 and 16).
24 — Viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 12. prosince 1996, Accrington Beef a další (C-241/95, Recueil, s. I-6699, body 15 a 16).
27 — To adopt the expression used by Advocate General Mancini at p.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-442/04 generálních advokátů 28postupně připustil, že privilegovaný žalobce může v rámci žaloby na neplatnost vznést námitku protiprávnosti proti nařízení 29.
of its Advocates General, 28 has progressively accepted that a privileged applicant may, in the course of an action for annulment, raise an objection of illegality in regard to a regulation. 29
Pokud totiž znění článku 241 ES brání tomu, aby byl nedostatek řádné péče privilegovaného žalobce, který ve stanovených lhůtách nepodal proti určitému nařízení žalobu na neplatnost, uplatněn vůči tomuto žalobci za účelem prohlášení nepřípustnosti námitky protiprávnosti vznesené proti takovému aktu, domnívám se, že to samé musí platit a fortiori, pokud členský stát podal žalobu na neplatnost ve lhůtě, ale jeho žaloba byla zamítnuta z důvodu nepřípustnosti jeho návrhových žádání směřujících k částečnému zrušení.
If the terms of Article 241 EC prevent the lack of care of a privileged applicant, which has not brought an action for the annulment of a regulation within the time-limits, from being relied on against it in order to declare inadmissible a plea of illegality raised in regard to the same measure, I think that the same must, a fortiori, apply where a Member State has brought an action within the timelimits but that action has been dismissed on the ground that its claim for partial annulment was inadmissible.
Není tedy relevantní tvrdit, jak to činí Rada a Komise, že námitka protiprávnosti vznesená Španělským královstvím proti nařízení č. 1954/2003 je nepřípustná, jelikož tento členský stát měl možnost podat proti tomuto nařízení přímou žalobu na neplatnost.
It is thus irrelevant to argue, as the Council and the Commission do, that the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain in regard to Regulation No 1954/2003 is inadmissible inasmuch as that Member State could have brought a direct action for the annulment of that regulation.
Zkrátka se mi nezdá logické vzhledem k judikatuře Soudního dvora týkající se přípustnosti námitky protiprávnosti sankcionovat přísněji, tedy prekluzí, privilegovaného žalobce, který prokázal řádnou péči, kterou bychom mohli kvalifikovat jako nedokonalou, jako je tomu v tomto řízení u Španělského království, v porovnání s tím, jehož jednání by mohlo být považováno za jednání postrádající řádnou péči.
In short, I do not find it consistent with the Court’s caselaw on the admissibility of pleas of illegality to penalise more severely — that is to say, by declaring its action out of time — a privileged applicant which has exercised a degree of care that could be described as imperfect (as is the case of the Kingdom of Spain in the present proceedings) than one whose conduct could be characterised as evincing a lack of care.
28 — Viz zejména s.
28 — See, in particular, p.
600 stanoviska generálního advokáta Roemera ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 13. července 1966, Itálie v. Rada a Komise (32/65, Recueil, s. 563); s.
414 of the Opinion of Advocate General Roemer in Case 32/65 Italy v Council and Commission [1966] ECR 389; p.
5343 až 5345 stanoviska generálního advokáta Manciniho ve věci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Řecko v. Rada.
703 of the Opinion of Advocate General Sir Gordon Slynn in France v Commission; and pp. 5343 to 5345 of the Opinion of Advocate General Mancini in Greece v Council.
K tomuto směru úvah viz rovněž i body 36 až 54 stanoviska generálního advokáta Mengozziho předneseného dne 19. září 2007 ve věci Komise v. Rada (C-91/05), která probíhá před Soudním dvorem.
See also the same line of reasoning in paragraphs 36 to 54 of the Opinion of Advocate General Mengozzi in Case C-91/05 Commission v Council, still pending before the Court.
29 — V několika rozsudcích bylo uznáno pouze implicitně právo privilegovaných žalobců na incidenční napadení nařízení v rámci žaloby na neplatnost (viz výše uvedené rozsudky Itálie v. Rada a Komise; Francie v. Komise a Řecko v. Rada).
29 — Several judgments only implicitly recognise the right of privileged applicants to challenge a regulation indirectly in the course of an action for annulment (see Italy v Council and Commission, France v Commission and Greece v Council).
Z těchto skutečností vyvozuji, že znění článku 241 ES umožňuje velmi široce členskému státu dovolávat se nepoužitelnosti nařízení, podle mého názoru včetně případu, kdy již podal žalobu na částečné zrušení takového nařízení, ale tato žaloba byla prohlášena za nepřípustnou.
I conclude from those considerations that the terms of Article 241 EC permit, to a very large degree, a Member State to invoke the inapplicability of a regulation, even, in my opinion, where it has already brought an action for the partial annulment of the regulation, but that action has been declared inadmissible.
K této otázce je třeba nejprve uvést, že mezi podmínky přípustnosti námitky protiprávnosti patří ta podmínka, podle které žalobce, který incidenčně napadá určitý akt, tak musí učinit jasně a s uvedením odůvodnění 30.
With regard to this question, it must first be pointed out that one of the conditions for the admissibility of a plea of illegality is that the applicant must make his incidental challenge in a clear and reasoned manner. 30
Námitka protiprávnosti, která není doplněna stručným popisem důvodů a neuvádí odůvodnění, tak musí být prohlášena za nepřípustnou 31.
Thus, a plea of illegality which is not accompanied by a summary of the plea and which does not include a statement of reasons must be declared inadmissible. 31
Krom toho je třeba uvést, že Soudní dvůr rozhodl, že ačkoli toto ustanovení umožňuje žalobci výjimečně uplatňovat nové důvody na podporu návrhových žádání formulovaných v aktu zahajujícím řízení, nestanoví pro žalobce žádnou možnost předložit nová návrhová žádání 35.
In the light of those requirements, the Community judicature has already accepted that a plea of illegality may be raised implicitly.
Je tedy nezbytné, aby „základní prvky právní argumentace“ byly uvedeny v žalobě, což případně umožní, aby byly rozvinuty v replice 32.
The ‘essential arguments in law’ must therefore be mentioned in the application and may thus, where appropriate, be developed in the reply. 32
Vzhledem k těmto požadavkům již soud Společenství připustil, že námitka protiprávnosti může být vznesena implicitně.
It should be pointed out that such recognition in no way detracts from the obligation to state reasons for a plea of illegality once
Krom toho zákaz předkládání nových důvodů v průběhu řízení brání žalobci, aby vznesl námitku protiprávnosti poprvé v replice 33, ledaže právní a skutkové okol-
Moreover, the prohibition on introducing new pleas in law in the course of proceedings prevents an applicant from raising a plea of illegality for the first time
30 — Viz v této věci Coutron, L., op. cit., s. 102 až 104.
30 — See, on that subject, L. Coutron, op. cit., pp. 102 to 104.
31 — Viz zejména rozsudky Soudu ze dne 18. října 2001, X v. ECB (T-333/99, Recueil, s. II-3021, body 115 až 117), a ze dne 15. června 2005, Corsica Ferries France v. Komise (T-349/03, Sb. rozh. s. II-2197, body 179 a 180).
33 — The Court has also decided that the subjectmatter of the dispute is to be stated in the application and a plea of illegality is inadmissible at the stage of the reply (Joined Cases 87/77, 130/77, 22/83, 9/84 and 10/84 Salerno and Others v Commission and Council [1985] ECR 2523, paragraph 37).
34 — Viz zejména rozsudek ze dne 29. června 1994, Fiskano v. Komise (C-135/92, Recueil, s. I-2885, body 31 až 33).
34 — See, in particular, Case C-135/92 Fiskano v Commission [1994] ECR I-2885, paragraphs 31 to 33).
II-3923, bod 51), potvrzený rozsudkem Soudního dvora ze dne 13. září 2007, Common Market Fertilizers v. Komise (C-443/05 P, Sb. rozh. s. I-7209, body 106 až 110).
See also Case F-59/05 De Smedt v Commission [2006] ECR-SC I-A-0 and II-0, paragraph 77).
35 — Rozsudek ze dne 18. října 1979, GEMA v. Komise (125/78, Recueil, s. 3173, bod 26).
35 — Case 125/78 GEMA v Commission [1979] ECR 3173, paragraph 26).
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-442/04 vyplývá jasně z argumentace rozvedené v žalobě, i když žalobce výslovně neuvedl, že vznáší námitku protiprávnosti na základě článku 241 ES 36.
SPAIN v COUNCIL secondly, to obtain the annulment of Regulation No 1415/2004 in so far as it implements Articles 3 and 6 of the former regulation.
i argumenty, na kterých se zakládají, směřují na prvním místě k přesně vylíčenému zpochybnění legality článků 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003 a zadruhé ke zrušení nařízení č.
the plea appears to be clearly evident from the arguments put forward in the application, even if the applicant has not expressly indicated that it is raising a plea of illegality under Article 241 EC. 36
Implicitně učiněná námitka protiprávnosti může být zkrátka přijata soudem Společenství pouze tehdy, pokud právní argumentace, na které je založena, je v žalobě uvedena jasně a přesně, takže je jisté, že soudu byla předložena námitka protiprávnosti ve smyslu článku 241 ES 37.
In short, the Community Courts can accept an implicit plea of illegality only if the legal arguments on which it is based appear in the application in a clear and precise manner so that the Court can be certain that a plea of illegality under Article 241 EC has been raised before it.
Pokud je totiž tato
37 Where that condition
Podle mého názoru je tedy incidenční napadení článků 3 a 6 nařízení č. 1954/2003, které bylo provedeno nařízením č.
In my view, therefore, the incidental challenge to Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, implemented by Regulation No 1415/2004, is certainly present in the Kingdom of Spain’s application, which contains clear and precise legal arguments to that effect.
1415/2004, skutečně zahrnuto v žalobě podané Španělským královstvím, která v tomto smyslu obsahuje jasnou a přesnou právní argumentaci.
is fulfilled, the defendant is in a position to ensure his defence in regard to the incidental challenge. 38
Pokud použijeme tyto požadavky na projednávanou věc, je nutno konstatovat, tak jak to v podstatě uznávají Rada s Komisí, že obě části žalobního důvodu, které Španělské království předložilo ve své žalobě, jakož
Applying those requirements to the present case, it is clear that, as the Council and the Commission substantially accept, the two main grounds relied upon by the Kingdom of Spain in its application and the arguments on which they are based are intended, in the first place, to challenge, in a precise manner, the legality of Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003 and then,
Je třeba ostatně poznamenat, že ze žalobní odpovědi Rady vyplývá, že dobře pochopila, že podstata argumentace rozvinuté Španělským královstvím v žalobě spočívá ve zpochybnění legality článků 3 a 6 nařízení č. 1954/2003 39.
It should also be noted that it is clear from the Council’s defence that the Council understood that the main thrust of the argument put forward by the Kingdom of Spain in its application was to challenge the legality of Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003.
Oba účastníci řízení si proto byli jistí, že byla učiněna implicitní námitka protiprávnosti.
39 Both parties were thus certain that an implicit plea of illegality had been raised.
36 — Rozsudek Soudu ze dne 6. června 1996, Baiwir v. Komise (T-262/94, Recueil FP, s. I-A 257 a II-739, bod 37).
36 — Case T-262/94 Baiwir v Commission [1996] ECR-SC I-A-257 and II-739, paragraph 37).
Z toho vyplývá, že i když Španělské království neuvedlo výslovně ve své žalobě,
It follows that, even if the Kingdom of Spain did not, at the stage of the application,
Viz rovněž Coutron, L., op. cit., s. 103.
See also L. Coutron, op. cit., p. 103.
K jinému případu implicitní námitky protiprávnosti viz rozsudek Soudu ze dne 25. října 2006, Carius v. Komise (T-173/04, RecFP, body 44 až 60).
For another example of the implicit plea of illegality, see Case T-173/04 Carius v Commission [2006] ECR-SC I-A-0 and II-0, paragraphs 44 to 60).
38 — Soud tak ve výše uvedeném rozsudku Spruyt v. Komise ověřoval, zda Komise mohla v průběhu písemné části řízení uplatnit své stanovisko ohledně implicitní námitky protiprávnosti (body 54 až 61).
38 — Thus, in Spruyt v Commission the Court of First Instance ascertained whether the Commission had been able to defend its position in regard to the implicit plea of illegality during the written procedure (paragraphs 54 to 61).
39 — Viz bod 34 tohoto stanoviska.
39 — See paragraph 34 of this Opinion.
ŠPANĚLSKO v. RADA že předkládá na základě článku 241 ES důvod vycházející z protiprávnosti článků 3 a 6 nařízení č. 1954/2003, může být tato námitka protiprávnosti považována za implicitně obsaženou v této žalobě.
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04 expressly indicate that it was raising a plea under Article 241 EC alleging the illegality of Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, the plea of illegality may be regarded as implicitly contained in the application.
tehdy, pokud části, jejichž zrušení je požadováno, jsou oddělitelné od zbývající části aktu 40, tedy nemožnost pro soud Společenství rozhodnout ultra petita, má-li před sebou návrhová žádání směřující k částečnému zrušení aktu Společenství a konstatuje, že napadená ustanovení jsou neoddělitelná od zbývající části tohoto aktu, neplatí pro námitku protiprávnosti.
partial annulment of a Community act is possible only if the elements the annulment of which is sought may be severed from the remainder of the act 40 — that is to say, the fact that the Community Courts may not rule ultra petita partem where the form of order sought is the partial annulment of a Community act and they find that the contested provisions cannot be severed from the remainder of the act — does not apply in the case of pleas of illegality.
V rámci tohoto právního prostředku může být totiž uplatňována pouze nepoužitelnost incidenčně napadeného aktu, nikoli však jeho zrušení.
In the context of such a remedy, it is possible to claim only that the act incidentally contested is inapplicable, not that it should be annulled.
Podle mého názoru brání tato okolnost tomu, aby uvedená námitka protiprávnosti byla považována za podanou opožděně a aby byla z tohoto důvodu prohlášena za nepřípustnou.
In my opinion, that circumstance prevents the plea of illegality from being regarded as out of time and declared inadmissible on that ground.
Krom toho skutečnost, že se pak jedná o částečné incidenční napadení nařízení č. 1954/2003, nebrání podle mého názoru jeho přípustnosti.
Nor do I consider that its admissibility should be precluded by the fact that it is an incidental partial challenge to Regulation No 1954/2003.
Analogické použití této judikatury na námitku protiprávnosti se mi proto nezdá případné.
I do not therefore consider it appropriate to apply that caselaw by analogy to the plea of illegality.
Vzhledem k požadavku přímého právního vztahu mezi primárně napadeným aktem a incidenčně napadeným aktem nelze podle mého názoru vytýkat žalobci, že prokázal takový vztah tím, že své žalobní důvody na podporu námitky protiprávnosti mířil hlavně proti ustanovením základního nařízení, která představují právě ta ustanovení, která jsou provedena v prováděcím nařízení.
With regard to the requirement that there should be a direct legal link between the measure being principally challenged and the one being incidentally challenged, I do not consider that an applicant can be criticised for establishing the existence of such a link by focusing its submissions in support of a plea of illegality on the precise provisions of the basic legislation which has been implemented by the implementing rules.
Konečně se domnívám, že skutečnost, že Španělské království ve své replice formálně vzneslo proti nařízení č. 1954/2003 námitku protiprávnosti podle článku 241 ES, nicméně neznamená, že napadá všechna ustanovení tohoto nařízení.
Finally, I consider that the fact that, in its reply, the Kingdom of Spain formally raised a plea of illegality under Article 241 EC in regard to Regulation No 1954/2003 does not signify that it is challenging all the provisions of that regulation.
Konsistentně s argumentací rozvedenou v návrhu na zahájení řízení zůstávají totiž jeho žalobní důvody soustředěny na články 3 a 6 uvedeného nařízení.
Consistent with the arguments put forward in its application, its submissions remain focused on Articles 3 and 6 of the regulation.
40 — Viz zejména výše uvedený rozsudek Španělsko v. Rada (bod 9 a citovaná judikatura).
40 — See, in particular, Spain v Council (paragraph 9 and the caselaw cited therein).
Dodávám, že hlavní důvod, na němž spočívá judikatura, podle které je částečné zrušení aktu Společenství možné pouze
I would add that the principal reason underlying the caselaw to the effect that
S ohledem na tyto skutečnosti se domnívám, že je přípustné, aby Španělské království uplatňovalo na podporu projednávané žaloby na neplatnost nepoužitelnost článků 3 a 6 nařízení č. 1954/2003.
With those circumstances in mind, I regard as admissible the Kingdom of Spain’s claim, in support of the present action for annulment, that Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003 are inapplicable.
– jednak, že sledované období let 1998 až 2002 přijaté v nařízení č. 1954/2003, jež je rozhodné pro výpočet intenzity rybolovu, odpovídá období, během něhož tento členský stát, na rozdíl od jiných členských států, podléhal restriktivnímu systému v důsledku svého přistoupení k Evropskému společenství, a
— first, that the reference period 1998-2002 used in Regulation No 1954/2003 as the basis for calculating the fishing effort corresponds to a period during which the Kingdom of Spain, unlike the other Member States, was subject to a restrictive regime by reason of its accession to the European Community; and,
Podle mého názoru musí být v důsledku toho projednávaná žaloba analyzována tak, že spočívá na jediném žalobním důvodu, a to námitce protiprávnosti článků 3 a 6 nařízení č. 1954/2003, na jehož podporu Španělské království předkládá dvě vytýkané skutečnosti, a to jednak porušení zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti a jednak existenci zneužití pravomoci.
In my opinion, the present action must consequently be regarded as based on a single plea in law, namely, the plea of illegality in regard to Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, in support of which the Kingdom of Spain has put forward two principal submissions, namely, infringement of the principle of nondiscrimination on grounds of nationality, and misuse of powers.