natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na základě bodu 1 B prvního pododstavce pokynů byla tato částka zvýšena o 40 % tím, že se zohlednila doba trvání protiprávního jednání v období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001, což dává základní částku ve výši 14 milionů eur (napadené rozhodnutí, bod 211 odůvodnění).
Applying the first paragraph of Section 1B of the Guidelines, that amount was increased by 40% to take account of the duration of the infringement for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001, which results in a basic amount of EUR 14 million (recital 211 to the contested decision).
Tato částka byla dále snížena o 10 %, aby se v souladu s bodem 3 pokynů zohlednily polehčující okolnosti.
That figure was then reduced by 10% to take account of attenuating circumstances in accordance with Section 3 of the Guidelines.
Je třeba konstatovat, že v rozporu s tvrzením žalobkyně mohla Komise pro období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 kvalifikovat protiprávní jednání jako závažné protiprávní jednání (napadené rozhodnutí, bod 207 odůvodnění).
It must be held that, contrary to the applicant’s claim, the Commission was entitled to characterise the infringement as serious for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 207 to the contested decision).
Kritizované uplatňování tarifů totiž posiluje překážky vstupu na nedávno liberalizovaný trh, a ohrožuje tak řádné fungování společného trhu.
The pricing practices complained of strengthen the barriers to entry to the recently liberalised markets and thus jeopardise the proper functioning of the common market.
Za tímto účelem je třeba připomenout, že pokyny (bod 1 A, druhý pododstavec) kvalifikují vylučovací jednání podniku v dominantním postavení jako závažné protiprávní jednání, ne-li jako velmi závažné protiprávní jednání, jestliže jsou spáchána podnikem majícím téměř monopol.
In that regard, it must be borne in mind that the Guidelines (second paragraph of Section 1A) describe the exclusionary behaviour of dominant firms as serious infringements, or even very serious infringements if committed by undertakings holding a virtual monopoly.
Pokud jde o zásah RegTP do stanovení tarifů žalobkyně, je třeba připomenout, že při určení úrovně sankce může být chování dotyčného podniku posuzováno s ohledem
As regards the intervention of RegTP in setting the applicant’s tariffs, it must be borne in mind that, when the level of the penalty is set, the conduct of the undertakings concerned may be assessed in the light of the national legal framework, which
2008 – VĚC T-271/03 na polehčující okolnost, kterou představuje vnitrostátní právní rámec (viz v tomto smyslu rozsudky Suiker Unie a další v. Komise, bod 89 výše, bod 620, a CIF, bod 86 výše, bod 57).
2008 — CASE T-271/03 is a mitigating factor (see, to that effect, Suiker Unie and Others v Commission, cited in paragraph 89 above, paragraph 620, and CIF, cited in paragraph 86 above, paragraph 57).
Na jednání Komise vysvětlila, že snížení pokuty o 10 %, které bylo přiznáno, aby se zohlednila skutečnost, že „maloobchodní ceny a ceny mezitímních služeb [žalobkyně] […] jsou […] předmětem sektorové regulace na vnitrostátní úrovni“ (napadené rozhodnutí, bod 212), se vztahuje k zásahu RegTP do stanovení cen žalobkyně a k okolnosti, že tento vnitrostátní orgán během období, kterého se týká napadené rozhodnutí, opakovaně přezkoumal otázku existence nůžkového efektu, jenž vyplývá z uplatňování tarifů žalobkyní.
At the hearing, the Commission explained that the 10% reduction of the fine to take account of the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges … were subject to sector specific regulation since [1998] on national level’ (recital 212 to the contested decision) relates to RegTP’s intervention in setting the applicant’s prices and to the fact that that national authority has, on several occasions during the period covered by the contested decision, considered the question of the existence of a margin squeeze resulting from the applicant’s tariff practices.
I za předpokladu, že by žalobkyně byla pověřena úkolem poskytování služeb obecného hospodářského zájmu ve smyslu uvedeného ustanovení, žalobkyně nijak neprokazuje, proč bylo uplatňování tarifů kritizované v napadeném rozhodnutí, nezbytné pro plnění tohoto úkolu.
Even on the assumption that the applicant has been entrusted with a task of operating services of general economic interest within the meaning of that provision, the applicant fails to show why the pricing practices which have been criticised in the contested decision are necessary to the performance of that task.
Tento argument tedy nemůže být přijat.
That argument cannot therefore be upheld.
Žalobkyně dále odkazuje na rozhodnutí Deutsche Post a má za to, že jí Komise měla, stejně jako podniku v dominantním postavení v tomto rozhodnutí, uložit symbolickou pokutu.
The applicant refers again to the Deutsche Post decision and takes the view that the Commission should have imposed a symbolic fine on the applicant, as it did on the dominant undertaking in that decision.
V tomto ohledu je třeba nejdříve připomenout, že podle ustálené judikatury skutečnost, že Komise v minulosti použila pokuty určité úrovně na určité typy protiprávních jednání, ji nemůže zbavit možnosti zvýšit tuto úroveň v mezích stanovených nařízením č. 17, pokud to je nezbytné k zajištění uplatňování politiky Společenství v oblasti hospodářské soutěže.
In that regard, it must be observed first of all that, according to settled case-law, the fact that the Commission in the past imposed fines of a certain level for particular types of infringement does not mean that it is estopped from raising that level within the limits set by Regulation No 17, if that is necessary to ensure the implementation of Community competition policy.
Účinné použití pravidel Společenství v oblasti hospodářské soutěže totiž vyžaduje, aby Komise mohla kdykoliv přizpůsobit úroveň pokut potřebám této politiky (viz rozsudek Bolloré a další v. Komise, bod 313 výše, bod 376 a citovaná judikatura).
The proper application of the Community competition rules requires that the Commission be able at any time to adjust the level of fines to the needs of that policy (see Bolloré and Others v Commission, cited in paragraph 313 above, paragraph 376, and the caselaw cited).
Dále je třeba konstatovat, že situace žalobkyně se zásadně liší od situace podniku, kterého se týká rozhodnutí Deutsche Post.
Next, it must be held that the applicant’s situation is fundamentally different from that of the undertaking referred to in the Deutsche Post decision.
Z bodů 192 a 193 odůvodnění rozhodnutí Deutsche Post, které se týkalo zneužití při doručování přeshraničních zásilek, totiž vyplývá, že Komise řádně rozhodla uložit podniku, kterého se toto rozhodnutí týkalo, pouze symbolickou pokutu ze tří důvodů: zaprvé se dotyčný podnik choval v souladu s judikaturou německých soudů; zadruhé neexistovala judikatura Společenství ke zvláštní situaci uvedených přeshraničních zásilkových služeb a zatřetí přijal dotyčný podnik závazek, že zavede postup pro doručování příchozích přeshraničních zásilek, kterým se zabrání praktickým obtížím a případně ulehčí zjišťování budoucích zásahů do volné hospodářské soutěže.
It follows from recitals 192 and 193 to the Deutsche Post decision, which concerned abuse in relation to the processing of cross-border letter mail, that the Commission deemed it appropriate to impose only a symbolic fine on the undertaking referred to in that decision on three grounds: (1) the undertaking concerned had behaved in accordance with the caselaw of German courts; (2) there was no Community caselaw relating specifically to the cross-border letter mail services concerned; and (3) the undertaking concerned had undertaken to introduce a procedure for the processing of incoming cross-border letter mailings which would avoid practical difficulties and facilitate the detection of future interference with free competition, should it occur.
V projednávaném případě je zaprvé třeba konstatovat, že jediný rozsudek německých soudů, na který se odvolává žalobkyně, je rozsudek Oberlandesgericht Düsseldorf, který byl vydán dne 16. ledna 2002, tedy v období, pro které bylo protiprávní jednání v napadeném rozhodnutí (bod 207 odůvodnění) kvalifikováno jako méně závažné.
In the present case, first, it must be noted that the only judgment of the German courts to which the applicant refers is the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf, which was delivered on 16 January 2002, thus in the period during which the infringement was characterised in the contested decision as minor (recital 207).
Tento rozsudek byl v každém případě zrušen rozsudkem Bundesgerichtshof ze dne 10. února 2004.
In any event, that judgment was set aside by the judgment of the Bundesgerichtshof of 10 February 2004.
Zadruhé z napadeného rozhodnutí (body 106 a 206 odůvodnění) vyplývá, že Komise použila stejné zásady, jaké jsou základem rozhodnutí Napier Brown v. British Sugar z roku 1988.
Second, it follows from the contested decision (recitals 106 and 206) that the Commission applied the same principles as those underlying the 1988 Napier Brown/British Sugar decision.
Přitom ve sdělení ze dne 22. srpna 1998 o použití pravidel hospodářské soutěže na dohody o přístupu v odvětví telekomunikací – Rámec, relevantní trhy a zásady (body 117 až 119) Komise již oznámila, že zamýšlí zásady rozhodnutí Napier Brown v. British Sugar používat v odvětví telekomunikací.
In its Notice of 22 August 1998 on the application of the competition rules to access agreements in the telecommunications sector — framework, relevant markets and principles (paragraphs 117 to 119), the Commission had already announced that it proposed to apply the principles of the Napier Brown/British Sugar decision in the telecommunications sector.
Jediný nový prvek v napadeném rozhodnutí je tvořen „přístupem vážení, který musel být použit, [protože] v Německu byl stanoven jediný velkoobchodní tarif za zpřístupnění účastnického vedení, zatímco tarify za odpovídající maloobchodní služby se mezi analogovými linkami, linkami ISDN a linkami ADSL liší“ (napadené rozhodnutí, bod 206 odůvodnění).
The only new element of the contested decision is ‘the weighted approach which had to be used [because of] the fact that in Germany, a single wholesale tariff for local loop unbundling has been fixed, while the tariffs for the corresponding retail services differentiate between analogue, ISDN and ADSL lines’ (recital 206 to the contested decision).
Nicméně Komise zohlednila novost tohoto přístupu, když kvalifikovala pro období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 protiprávní jednání jako závažné, a nikoliv velmi závažné (napadené rozhodnutí, bod 206 odůvodnění).
However, the Commission took account of the novelty of that approach in characterising the infringement as ‘serious’, instead of as ‘very serious’, for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 206 to the contested decision).
Konečně zatřetí žalobkyně v projednávané věci nepřijala žádný závazek, aby v budoucnosti zabránila jakémukoliv jinému protiprávnímu jednání.
Finally, third, the applicant in the present case has not given any undertaking to avoid any other future infringement.
Jelikož v projednávaném případě nejsou splněna tři kritéria uvedená v rozhodnutí Deutsche Post, nemůže být tedy přijat argument vycházející z řešení přijatého v uvedeném rozhodnutí.
The three criteria laid down by the Deutsche Post decision have not been fulfilled in this case; therefore, the argument based on the approach adopted in that decision cannot be upheld.
Ze všeho výše uvedeného vyplývá, že projednávaný důvod musí být zamítnut.
It follows from all the foregoing that this plea must be rejected.
E – K pátému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z nesprávného posouzení doby trvání protiprávního jednání
E — Fifth plea: incorrect assessment of the duration of the infringement
Žalobkyně připomíná, že Komise zvýšila částku pokuty z důvodu údajné závažnosti protiprávního jednání během období od roku 1998 do roku 2001.
The applicant notes that the Commission increased the amount of the fine on account of the purported gravity of the infringement during the period from 1998 to 2001.
Nicméně v napadeném rozhodnutí (bod 208 odůvodnění), Komise sama uznala, že žalobkyně věděla o zneužívající struktuře svých tarifů až od roku 1999.
However, the Commission itself acknowledges in the contested decision (recital 208) that the applicant was aware of the abuse in its charge structure only from 1999.
Žalobkyně tvrdí, že byla na schůzce ze dne 17. dubna 2000 informována zaměstnanci Komise o tom, že Komise zamýšlí zahájit řízení pro nesplnění povinnosti vůči Spolkové republice Německo.
The applicant claims that it was informed by agents of the Commission at the meeting on 17 April 2000 that the Commission would bring proceedings against the Federal Republic of Germany for failure to fulfil obligations.
Z důvodu této informace a doby trvání správního řízení Komise sama posílila přesvědčení žalobkyně, podle kterého její tarify neporušují článek 82 ES, a tak přispěla k prodloužení doby trvání protiprávního jednání.
As a result of that information and the length of the administrative procedure, the Commission itself reinforced the applicant’s belief that its charges did not contravene Article 82 EC, and thus helped to extend the duration of the infringement.
Celá tato doba tedy nesmí být zohledněna při stanovení pokuty (rozsudek Soudního dvora ze dne 6. března 1974, Istituto chemioterapico italiano a Commercial Solvents v. Komise, 6/73 a 7/73, Recueil, s. 223, bod 51).
The whole of that duration should not therefore be taken into account for the purposes of fixing the amount of the fine (Joined Cases 6/73 and 7/73 Istituto chemioterapico italiano and Commercial Solvents v Commission [1974] ECR 223, paragraph 51).
V rozsahu, v němž v rámci projednávaného důvodu žalobkyně zpochybňuje stanovení doby trvání protiprávního jednání, je třeba konstatovat, že v rámci podpůrných
In so far as the applicant calls into question in the context of the present plea the calculation of the duration of the infringement, it must be noted that, in the form of
2008 – VĚC T-271/03 návrhových žádání se žalobkyně domáhá nejen snížení pokuty, ale také částečného zrušení článku 1 napadeného rozhodnutí (rozsudek Soudu ze dne 25. října 2005, Groupe Danone v. Komise, T-38/02, Sb. rozh. s. II-4407, body 210 až 214).
2008 — CASE T-271/03 order sought in the alternative, the applicant seeks not only a reduction in the fine but also the partial annulment of Article 1 of the contested decision (Case T-38/02 Groupe Danone v Commission [2005] ECR II-4407, paragraphs 210 to 214).
Pokud jde o posouzení opodstatněnosti důvodu, je třeba připomenout, že v napadeném rozhodnutí Komise odkazuje na stížnosti podané soutěžiteli žalobkyně v roce 1999.
As regards the assessment as to whether the plea in law is well founded, it must be borne in mind that the Commission refers in the contested decision to the complaints lodged by competitors of the applicant in 1999.
Podle Komise byla tedy žalobkyně od tohoto okamžiku obeznámena „s výtkou ohledně případné zneužívající tarifní struktury pro přístup k účastnickému vedení“ (napadené rozhodnutí, bod 208 odůvodnění).
According to the Commission, the applicant has therefore been aware since that time ‘of the accusation of possible abuse in the charge structure for access to the local network’ (recital 208 to the contested decision).
Okolnost, že žalobkyně věděla o výtce vznesené vůči ní, že zneužívá své dominantní postavení, až od roku 1999, nemá žádný vliv na skutečnost, že její jednání bylo protiprávní od 1. ledna 1998.
The fact that the applicant knew only from 1999 that it was being accused of abuse of its dominant position is irrelevant to the fact that its conduct constituted an infringement from 1 January 1998.
Pojem zneužívání ve smyslu článku 82 ES je totiž objektivní pojem (rozsudky Hoffmann-La Roche v. Komise, bod 226 výše, bod 91; AKZO v. Komise, bod 189 výše, bod 69, a usnesení Piau v. Komise, bod 233 výše, bod 37; rozsudek Irish Sugar v. Komise, bod 122 výše, bod 111).
An ‘abuse’ within the meaning of Article 82 EC is an objective concept (Hoffmann-La Roche v Commission, cited in paragraph 226 above, paragraph 91; AKZO v Commission, cited in paragraph 189 above, paragraph 69; order in Piau v Commission, cited in paragraph 233 above, paragraph 37; Irish Sugar v Commission, cited in paragraph 122 above, paragraph 111).
První argument tedy musí být zamítnut.
The first argument must therefore be rejected.
Argument žalobkyně, podle kterého by pokuta byla nižší, pokud by bylo rozhodnutí přijato dříve, nemůže být rovněž přijat. Jedná se totiž o čistě hypotetický argument.
The applicant’s argument that the fine would have been lower if the decision had been adopted earlier cannot be upheld either, for it is purely hypothetical.
Kromě toho je třeba zdůraznit, že z napadeného rozhodnutí vyplývá (bod 211 odůvodnění), že Komise upustila od jakéhokoliv zvýšení pokuty pro období ode dne 1. ledna 2002 až do května 2003.
Moreover, it must be pointed out that it is apparent from the contested decision (recital 211) that the Commission did not make any increase in the fine in respect of the period from 1 January 2002 to May 2003.
Druhý argument tedy nemůže být přijat, a proto nemůže být následně přijat poslední žalobní důvod v plném rozsahu.
The second argument cannot therefore be accepted and the final plea in law must consequently be rejected in its entirety.
Žaloba tedy musí být zamítnuta.
Accordingly, the action must be dismissed.
Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a žalobkyně neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Komise.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to bear its own costs and to pay those of the Commission, in accordance with the form of order sought by the Commission.
87 odst. 4 třetího pododstavce jednacího řádu nesou vedlejší účastníci řízení vlastní náklady.
In accordance with the third subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, the interveners are to bear their own costs.
SOUD (pátý rozšířený senát) rozhodl takto:
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber, Extended Composition) hereby:
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 10. dubna 2008.
Delivered in open court in Luxembourg on 10 April 2008.
I – Mezitímní služby .......................................................
I — Wholesale access . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
II – Služby přístupu pro účastníky ...........................................
II — Retail access . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Správní řízení . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Administrative procedure . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Návrhová žádání účastnic řízení .....................................................
Forms of order sought by the parties . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
I – K hlavním návrhovým žádáním, směřujícím ke zrušení napadeného rozhodnutí ..................................................................
I — Principal form of order sought: annulment of the contested decision .....
A – K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení článku 82 ES ..
A — First plea in law: infringement of Article 82 EC ...................
K první části žalobního důvodu, vycházející z neexistence zneužívajícího chování, protože žalobkyně nedisponovala dostatečným rozhodovacím prostorem, aby zabránila tarifnímu nůžkovému efektu .....
First part: absence of an abuse as the applicant did not have sufficient scope to avoid a margin squeeze .......................
Úvodní poznámky ......................................
Preliminary observations ..........................
2008 – VĚC T-271/03 iii) K neexistenci zneužívajícího chování, protože žalobkyně neměla dostatečný rozhodovací prostor k tomu, aby zabránila nůžkovému efektu zvýšením svých maloobchodních cen během období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2001 ........
(iii) Absence of an abuse because the applicant had insufficient scope to avoid a margin squeeze by increasing its retail prices in the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 ................................
II - 517 iv) K neexistenci zneužívajícího jednání, protože žalobkyně neměla dostatečný rozhodovací prostor ke snížení nůžkového efektu tím, že zvýší své maloobchodní tarify za přístup ADSL od 1. ledna 2002 ........................................
(iv) Absence of an abuse because the applicant had insufficient scope to reduce the margin squeeze by increasing its ADSL retail access charges from 1 January 2002 ...
K druhé části, vyplývající z protiprávnosti metody použité Komisí pro zjištění tarifního nůžkového efektu ..............................
Second part: unlawfulness of the method used by the Commission to establish a margin squeeze ...........................
K otázce, zda Komise měla v napadeném rozhodnutí prokázat, že maloobchodní ceny žalobkyně byly jako takové zneužívající .
Whether the Commission should have demonstrated in the contested decision that the applicant’s retail prices were, as such, abusive .......................
– Úvodní poznámky ....................................
— Preliminary observations .......................
– K údajné protiprávnosti metody výpočtu nůžkového efektu na základě tarifů a nákladů vertikálně integrovaného podniku v dominantním postavení, bez ohledu na zvláštní postavení soutěžitelů na trhu ...........................
— The alleged unlawfulness of the method of calculating the margin squeeze on the basis of the charges and costs of a vertically integrated dominant undertaking, disregarding the particular situation of competitors on the market ..............
– K výtce vycházející ze skutečnosti, že Komise zohlednila pouze příjmy ze všech přístupových služeb a vyloučila příjmy z jiných služeb, zejména příjmy z telefonních hovorů ..............................................
— Complaint that the Commission took into account only revenues from all access services and excluded revenues from other services, particularly those from call services ...................................
– K výtce vycházející ze skutečnosti, že poplatky za ukončení spojení pro mezitímní služby byly zahrnuty do výpočtu nůžkového efektu .....................................
— Complaint that the discontinuance charge for wholesale access was included in the margin squeeze calculation ............................
K třetí části žalobního důvodu, vycházející z údajného chybného výpočtu při zjištění tarifního nůžkového efektu . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Third part: alleged calculation error in the finding of a margin squeeze . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Ke čtvrté části žalobního důvodu, vycházející z toho, že zjištěné tarifní nůžky nemají vliv na trh ........................................
Fourth part: the margin squeeze identified had no effect on the market . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
B – K druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z vadnosti výroku napadeného rozhodnutí .................................................
B — Second plea in law: the defective nature of the operative part of the contested decision . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Argumenty účastnic řízení ......................................
Arguments of the parties ...................................
Závěry Soudu .................................................
Findings of the Court ......................................