natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co se týče první podmínky týkající se kontroly veřejného orgánu, je třeba připomenout, že účast, byť menšinová, soukromého podniku na kapitálu společnosti, ve které má rovněž účast dotčený zadavatel, každopádně vylučuje, aby tento zadavatel mohl vykonávat nad touto společností kontrolu obdobnou té, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami (viz výše uvedený rozsudek Stadt Halle a RPL Lochau, bod 49).
As regards the first condition, relating to the public authority’s control, it is important to note that the participation, even as a minority, of a private undertaking in the capital of a company in which the contracting authority in question is also a participant excludes in any event the possibility of that contracting authority exercising over that company a control similar to that which it exercises over its own departments (see Stadt Halle and RPL Lochau, cited above, paragraph 49).
V tomto ohledu, jak potvrzuje studie připojená k žalobní odpovědi o účasti italského státu v EFIM (Ente Partecipazioni e Finanziamento Industrie Manifatturiere), Finmeccanica a Agusta, tato posledně uvedená společnost, která je od svého založení soukromoprávní společností, byla vždy, počínaje rokem 1974, společností se smíšeným kapitálem, tedy společností, jejíž kapitál je složen zčásti z podílů držených uvedeným státem a zčásti z podílů držených soukromými akcionáři.
In that regard, as is shown by the study annexed to the defence on the Italian State’s shareholdings in EFIM (Ente Partecipazioni e Finanziamento Industrie Manifatturiere), Finmeccanica and Agusta, the latter, which has, since its formation, been a company governed by private law, has, since 1974, always been a private company with government participation, that is to say a company whose capital is held in part by that State and in part by private shareholders.
Vzhledem k tomu, že Agusta je společností, která je zčásti otevřená soukromému kapitálu, a odpovídá tudíž kritériu uvedenému v bodě 38 tohoto rozsudku, je proto vyloučeno, aby italský stát mohl vykonávat nad touto společností kontrolu obdobnou té, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami.
Thus, since Agusta is a company in part open to private capital and therefore meets the criterion stated in paragraph 38 of the present judgment, the Italian State cannot exercise over that company a control similar to that which it exercises over its own departments.
Za těchto podmínek, aniž by bylo třeba zkoumat otázku, zda Agusta uskutečňuje většinu své činnosti s veřejným orgánem udělujícím zakázku, musí být argument Italské republiky vycházející z existence „in house“ vztahu mezi touto společností a italským státem zamítnut.
In such circumstances, and without the necessity of examining whether Agusta carries out the essential part of its activities with the concession-granting public authority, the Italian Republic’s argument that there is an ‘in-house’ relationship between that company and the Italian State must be rejected.
– K legitimním požadavkům národního zájmu
— The legitimate requirements of national interest
Úvodem je třeba připomenout, že opatření, která přijímají členské státy v rámci legitimních požadavků národního zájmu, nejsou jako celek vyloučena z uplatnění práva Společenství na základě pouhé skutečnosti, že vznikla v zájmu veřejné bezpečnosti nebo národní obrany (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 11. března 2003, Dory, C-186/01, Recueil, s. I-2479, bod 30).
It should be noted at the outset that measures adopted by the Member States in connection with the legitimate requirements of national interest are not excluded in their entirety from the application of Community law solely because they are taken in the interests of public security or national defence (see, to that effect, Case C-186/01 Dory [2003] ECR I-2479, paragraph 30).
Jak totiž Soudní dvůr již uvedl, Smlouva stanoví výjimky použitelné v situacích, jež mohou mít vliv na veřejnou bezpečnost, zejména ve svých článcích 30 ES, 39 ES, 46 ES, 58 ES, 64 ES, 296 ES a 297 ES, které se týkají výjimečných a jasně definovaných případů.
As the Court has already held, the Treaty provides for derogations applicable in situations which may involve public safety, in particular, in Articles 30 EC, 39 EC, 46 EC, 58 EC, 64 EC, 296 EC and 297 EC, which deal with exceptional and clearly defined cases.
Z toho nelze vyvodit závěr, že existuje obecná výjimka, která je Smlouvě
It cannot be inferred from those articles that the Treaty contains an inherent
KOMISE v. ITÁLIE vlastní a která vylučuje všechna opatření přijatá za účelem veřejné bezpečnosti z rozsahu působnosti práva Společenství.
COMMISSION v ITALY general exception excluding all measures taken for reasons of public security from the scope of Community law.
V tomto ohledu je na členském státu, který má v úmyslu odvolávat se na tyto výjimky, aby poskytl důkaz, že tato vynětí nepřekračují hranice uvedených výjimečných případů (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 16. září 1999, Komise v. Španělsko, C-414/97, Recueil, s. I-5585, bod 22).
In that regard, it is for the Member State which seeks to rely on those exceptions to furnish evidence that the exemptions in question do not go beyond the limits of such exceptional cases (see, to that effect, Case C-414/97 Commission v Spain [1999] ECR I-5585, paragraph 22).
2 odst. 1 písm. b) směrnice 93/36, jelikož tyto helikoptéry představují výrobky dvojího využití, tedy mohou sloužit jak k civilním, tak i k vojenských účelům.
In this case, the Italian Republic contends that the purchases of Agusta and Agusta Bell helicopters meet the legitimate requirements of national interest foreseen in Articles 296 EC and 2(1)(b) of Directive 93/36, on the ground that those helicopters are dual-use items, that is to say, they may serve as well for civilian as for military purposes.
296 odst. 1 písm. b) ES může každý členský stát učinit opatření, která považuje za nezbytná k ochraně podstatných zájmů své bezpečnosti a která jsou spjata s výrobou zbraní, střeliva a válečného materiálu nebo obchodem s nimi, ale vždy za podmínky, že tato opatření nepříznivě neovlivní podmínky hospodářské soutěže na společném trhu s výrobky, které nejsou určeny výlučně k vojenským účelům.
First, it is important to point out that, under Article 296(1)(b) EC, any Member State may take such measures as it considers necessary for the protection of the essential interests of its security and which are connected with the production of or trade in arms, munitions and war materials, provided, however, that such measures do not alter the conditions of competition in the common market regarding products which are not intended for specifically military purposes.
Ze znění uvedeného ustanovení vyplývá, že dotčené výrobky musí být určeny výlučně k vojenským účelům.
It is clear from the wording of that provision that the products in question must be intended for specifically military purposes.
Z toho vyplývá, že nákup zařízení, jehož využití k vojenským účelům je málo pravděpodobné, musí nezbytně splňovat pravidla o zadávání veřejných zakázek.
It follows that the purchase of equipment, the use of which for military purposes is hardly certain, must necessarily comply with the rules governing the award of public contracts.
Je přitom nesporné, jak připustila Italská republika, že využití dotčených helikoptér k civilním účelům je jisté, zatímco k vojenským účelům je možné.
It is established that the helicopters in question, as the Italian Republic admits, are certainly for civilian use and possibly for military use.
296 odst. 1 písm. b) ES, na které odkazuje článek 3 směrnice 93/36, aby odůvodnila použití vyjednávacího řízení na dodávku uvedených helikoptér.
Consequently, Article 296(1)(b) EC, to which Article 3 of Directive 93/36 refers, cannot properly be invoked by the Italian Republic to justify recourse to the negotiated procedure for the purchase of those helicopters.
Zadruhé se uvedený členský stát dovolává důvěrného charakteru údajů získaných pro výrobu helikoptér vyráběných společností Agusta, aby odůvodnil zadávání zakázek této společnosti na základě vyjednávacího řízení.
Secondly, that Member State relies on the confidential nature of the information which is obtained to put the helicopters manufactured by Agusta into production to justify the award of the contracts to that company following the negotiated procedure.
Je však třeba konstatovat, že Italská republika neuvedla důvody, na základě kterých má za to, že důvěrný charakter údajů předaných pro výrobu helikoptér vyráběných společností Agusta by nebyl tak dobře zajištěn, pokud by byla tato výroba svěřena jiným společnostem, ať už se sídlem v Itálii, nebo v jiných členských státech.
However, the Italian Republic has not stated the reasons for which it submits that the confidentiality of the information communicated for the production of the helicopters manufactured by Agusta would be less well guaranteed were such production entrusted to other companies, be they established in Italy or in other Member States.
V tomto ohledu nutnost uložit povinnost důvěrnosti nijak nebrání použití výběrového řízení na zadávání zakázek.
In that regard, the requirement to impose an obligation of confidentiality in no way prevents the use of a competitive tendering procedure for the award of a contract.
Italská republika totiž neprokázala, že takového cíle nemohlo být dosaženo v rámci takového výběrového řízení, jaké je stanoveno touto směrnicí.
The Italian Republic has not shown that such an objective was unattainable within a competitive tendering procedure such as that specified by the same directive.
2 odst. 1 písm. b) směrnice 93/36, aby odůvodnila použití vyjednávacího řízení na dodávku uvedených helikoptér.
Consequently, Article 2(1)(b) of Directive 93/36 cannot properly be invoked by the Italian Republic to justify the use of the negotiated procedure for the purchase of those helicopters.
Italská republika se pro odůvodnění použití vyjednávacího řízení rovněž dovolává čl. 6 odst.
To justify the use of the negotiated procedure, the Italian Republic also invokes Article 6(3)(c) and (e) of Directive 93/36.
3 písm. c) a e) směrnice 93/36. Tvrdí jednak to, že vzhledem k jejich technické specifičnosti může být výroba dotčených helikoptér svěřena pouze společnosti Agusta, a jednak to, že je nezbytné zajistit interoperabilitu jejího helikoptérového leteckého parku, zejména za účelem snížení logistických a operativních nákladů a nákladů na vzdělávání pilotů.
It maintains, first, that, having regard to their technical specificity, the manufacture of the helicopters in question could be entrusted only to Agusta and, second, that it was necessary to ensure the interoperability of its fleet of helicopters, in order, particularly, to reduce the logistic, operational and pilot-training costs.
Jak vyplývá zejména z dvanáctého bodu odůvodnění směrnice 93/36, vyjednávací řízení je řízením výjimečným a smí být použito pouze v určitých vymezených případech. Za tímto účelem je třeba zdůraznit, že čl.
As is clear, in particular, from the 12th recital in the preamble to Directive 93/36, the negotiated procedure is exceptional in nature and may be applied only in cases which are set out in an exhaustive list.
Mimoto je třeba připomenout, že důkazní břemeno ohledně toho, že výjimečné okolnosti odůvodňující výjimku skutečně existují, má ten, kdo hodlá tuto výjimku uplatnit (viz rozsudek ze dne 10. března 1987, Komise v. Itálie, 199/85, Recueil, s. 1039, bod 14, a výše uvedený rozsudek Komise v. Řecko, bod 33).
In addition, it must be recalled that the burden of proving the existence of exceptional circumstances justifying the derogation from those rules lies on the person seeking to rely on those circumstances (see Case 199/85 Commission v Italy [1987] ECR 1039, paragraph 14, and Commission v Greece, cited above, paragraph 33).
V projednávané věci je nutno konstatovat, že Italská republika neprokázala právně dostačujícím způsobem, proč by pouze helikoptéry vyrobené společností Agusta měly mít požadované technické specifičnosti.
In this case, the Italian Republic has not discharged the burden of proof as regards the reason for which only helicopters produced by Agusta would be endowed with the requisite technical specificities.
Kromě toho se tento členský stát omezil na zdůraznění výhod interoperability helikoptér používaných svými různými sbory a útvary.
In addition, that Member State has confined itself to pointing out the advantages of the interoperability of the helicopters used by its various corps.
Neprokázal však, proč by při změně dodavatele musel získat materiál vyrobený rozdílnou technikou, což by mohlo způsobit neslučitelnost nebo nepřiměřené technické obtíže při používání nebo údržbě.
It has not however demonstrated in what respect a change of supplier would have constrained it to acquire material manufactured according to a different technique likely to result in incompatibility or disproportionate technical difficulties in operation and maintenance.
Vzhledem ke všemu, co bylo uvedeno výše, je třeba konstatovat, že Italská republika tím, že zavedla praxi, která existuje již dlouhou dobu a zůstává nadále v platnosti a která spočívá v přímém zadávání zakázek společnosti Agusta na dodávku helikoptér značek „Agusta“ a „Agusta Bell“ pro potřeby několika vojenských a civilních útvarů a sborů italského státu bez jakéhokoliv výběrového řízení, a zejména bez dodržování postupů stanovených směrnicí 93/36 a předtím směrnicí 77/62, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto směrnic.
Having regard to all the foregoing, it must be declared that, by adopting a procedure, which has been in existence for a long time and is still followed, of directly awarding to Agusta contracts for the purchase of Agusta and Agusta Bell helicopters to meet the requirements of several military and civilian corps of the Italian State, without any competitive tendering procedure, and, in particular, without complying with the procedures provided for by Directive 93/36 and, previously, by Directive 77/62, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under those directives.
Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a Italská republika neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení.
Since the Commission has applied for costs and the Italian Republic has been unsuccessful in its submissions, the latter must be ordered to pay the costs.
Věc C-503/07 P
Case C-503/07 P
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH v. Komise Evropských společenství
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH v Commission of the European Communities
„Kasační opravný prostředek – Směrnice 2003/87/ES – Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Integrovaná prevence a omezování znečištění – Spolková republika Německo – Přidělování povolenek – Období 2008/2012 – Podmínky – Osobní dotčení – Nepřípustnost – Právo být vyslechnut v soudním řízení – Právo na spravedlivý proces“
(Appeal — Directive 2003/87/EC — Scheme for greenhouse gas emission allowance trading — Integrated pollution prevention and control — Federal Republic of Germany — Allocation of allowances — Period 2008-2012 — Conditions — Individual concern — Inadmissibility — Right to a full hearing before a court — Right to a fair hearing)
Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. dubna 2008 . . . . . . .
Order of the Court (Sixth Chamber), 8 April 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Kasační opravný prostředek – Právní zájem na podání kasačního opravného prostředku
Appeals — Interest in bringing proceedings
SHRNUTÍ – VĚC C-503/07 P
SUMMARY — CASE C-503/07 P
Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Akty týkající se jich bezprostředně a osobně
Actions for annulment — Natural or legal persons — Measures of direct and individual concern to them
(Článek 230 čtvrtý pododstavec ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87, články 9 a 11)
(Art. 230, fourth para., EC; European Parliament and Council Directive 2003/87, Arts 9 and 11)
Soudní dvůr může prohlásit kasační opravný prostředek za nepřípustný, pokud skutečnost, ke které došlo po vydání rozsudku Soudu, odstranila škodlivý účinek tohoto rozsudku pro účastníka podávajícího kasační opravný prostředek.
The Court may declare an appeal to be inadmissible when an event subsequent to the judgment of the Court of First Instance has removed its prejudicial effect as regards the appellant.
Existence zájmu navrhovatele na podání kasačního opravného prostředku totiž předpokládá, že kasační opravný prostředek může ve svém důsledku přinést prospěch straně, která jej podala.
For an applicant to have an interest in bringing proceedings the appeal must be likely, if successful, to procure an advantage to the party bringing it.
s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice 96/61, jednak rozhodnutí Komise určené členskému státu, částečně odmítající národní alokační plán (NAP) pro přidělování takových povolenek pro druhé alokační období má charakter obecně závazného aktu tím, že se uplatňuje na objektivně určené situace a vyvolává právní účinky vůči kategoriím osob pojímaných obecným a abstraktním způsobem.
With regard to the application of Directive 2003/87 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Directive 96/61, a Commission decision addressed to a Member State and rejecting in part a National Allocation Plan (NAP) for such allowances for the second allocation period is of general application, since it applies to objectively determined situations and entails legal effects for categories of persons regarded generally and in the abstract.
Zadruhé skutečnost, že uvedené rozhodnutí mělo za následek zákaz další platnosti alokační záruky, jíž by se byli mohli domáhat určití provozo -vatelé na základě vnitrostátního zákona o přidělování povolenek pro první alokační období, není takového charakteru, aby tomuto rozhodnutí propůjčila povahu souboru individuálních rozhodnutí.
Also, the fact that that decision resulted in the prohibition of the maintenance in force of the allocation guarantee which could have been claimed by certain operators under a national law concerning allocation of allowances for the first allocation period is not capable of conferring on that decision the character of a conglomeration of individual decisions.
V této souvislosti okolnost, že NAP před -ložený členským státem Komisi musí obsahovat seznam zařízení spadajících pod systém pro obchodování s povolen -kami, jakož i označení povolenek, které tento stát zamýšlí uvedeným zařízením přidělit, nedovoluje mít za to, že se Komise uvedeným rozhodnutím vyjádřila k individuálním žádostem.
In that regard, the fact that the NAP notified by the Member State to the Commission must contain a list of the installations covered by the emission trading scheme and a statement of the allowances which that State intends to grant to those installations, does not make it possible to conclude that, by that decision, the Commission ruled on the individual applications.
Co se týče použití směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování
In any case, whilst they cannot apply for the annulment of the contested decision,
V každém případě, i když se dotčení provozovatelé nemohou domáhat zrušení sporného rozhodnutí, zůstává jim zacho-
The possibility of determining more or less precisely the number or even the identity of the persons to whom a measure applies, by no means implies that it must be regarded as being of individual concern to them within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v. KOMISE vána možnost zpochybnit vnitrostátní opatření přijatá na základě uvedeného rozhodnutí, a v tomto kontextu mohou namítat protiprávnost tohoto rozhodnutí před vnitrostátními soudy, rozhodujícími v souladu s článkem 234 ES.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION national courts, adjudicating in accordance with Article 234 EC.
(viz body 70–73, 78)
(see paras 70-73, 78)
USNESENÍ ZE DNE 8. 4.
ORDER OF 8. 4.
2008 – VĚC C-503/07 P
2008 — CASE C-503/07 P
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (šestého senátu)
ORDER OF THE COURT (Sixth Chamber)
Ve věci C-503/07 P, jejímž předmětem je kasační opravný prostředek na základě článku 56 statutu Soudního dvora, podaný dne 14. listopadu 2007,
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, brought on 14 November 2007,
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, se sídlem v Cáchách (Německo), zastoupená H. Posserem a S. Altenschmidtem, Rechtsanwälte, účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka), přičemž dalšími účastnicemi řízení jsou:
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, established in Aachen (Germany), represented by H. Posser and S. Altenschmidt, Rechtsanwälte, appellant, the other parties to the proceedings being:
Fels-Werke GmbH, se sídlem v Goslar (Německo),
Fels-Werke GmbH, established in Goslar (Germany),
Spenner-Zement GmbH & Co. KG, se sídlem v Erwitte (Německo), žalobkyně v prvním stupni, * Jednací jazyk: němčina.
Spenner-Zement GmbH & Co. KG, established in Erwitte (Germany), applicants at first instance, * Language of the case: German.
Komise Evropských společenství, zastoupená U. Wölkerem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalovaná v prvním stupni,
Commission of the European Communities, represented by U. Wölker, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance,
SOUDNÍ DVŮR (šestý senát), ve složení L. Bay Larsen, předseda senátu, P. Kūris a C. Toader (zpravodaj), soudci, generální advokát: J. Mazák, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k žádosti navrhovatelky, aby věc byla projednána ve zrychleném řízení podle článku 62a jednacího řádu Soudního dvora, po vyslechnutí generálního advokáta, vydává toto
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the appellant’s request that the case be dealt with under an expedited procedure pursuant to Article 62a of the Rules of Procedure of the Court, after hearing the Advocate General, makes the following
Svým kasačním opravným prostředkem se Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (dále jen „Saint-Gobain Glass Deutschland“) domáhá zrušení usnesení Soudu prvního
By its appeal, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (‘Saint-Gobain Glass Deutschland’) asks the Court to set aside the order of the Court of First Instance of the
2008 – VĚC C-503/07 P stupně Evropských společenství ze dne 11. září 2007, Fels-Werke a další v. Komise (T-28/07, Sb. rozh. s.
2008 — CASE C-503/07 P
II-98, dále jen „napadené usnesení“), kterým Soud prvního stupně odmítl jako nepřípustnou její žalobu na částečné zrušení rozhodnutí Komise K (2006) 5609 ze dne 29. listopadu 2006 o národním alokačním plánu pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Spolkovou republikou Německo pro období od roku 2008 do roku 2012 (dále jen „sporné rozhodnutí“).
European Communities of 11 September 2007 in Case T-28/07 Fels-Werke and Others v Commission (‘the order under appeal’) dismissing as inadmissible its application for annulment in part of Commission Decision K(2006) 5609 of 29 November 2006 concerning the national plan for the allocation of greenhouse gas emission allowances notified by the Federal Republic of Germany for the period 2008-2012 (‘the contested decision’).
631) byl s účinností od 1. ledna 2005 vytvořen systém, jehož cílem je podpora snižování emisí skleníkových plynů, zvláště oxidu uhličitého, způsobem efektivním z hlediska nákladů a ekonomicky účinným.
32) establishes, with effect from 1 January 2005, such a scheme in order to promote reductions of greenhouse gas emissions, in particular of carbon dioxide, in a cost-effective and economically efficient manner.
Podle článku 2 směrnice 2003/87 se tato použije na emise z činností vyjmenovaných v její příloze I, mezi nimiž jsou uvedena i zařízení na výrobu skla.
According to Article 2 of Directive 2003/87, the directive applies to emissions resulting from the activities listed in Annex I, which include installations for the manufacture of glass.