natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jedná-li se konkrétně o rozhodnutí Komise, z něhož vyplývá, že se nejedná o státní podporu uvedenou ve stížnosti, je třeba konstatovat, že Komise je každopádně povinna objasnit stěžovateli dostatečným způsobem důvody, proč skutkové a právní okolnosti uplatňované ve stížnosti nepostačují k prokázání existence státní podpory.
As regards, more particularly, a Commission decision finding that no State aid as alleged by a complainant exists, it must be noted that the Commission must at least provide the complainant with an adequate explanation of the reasons for which the facts and points of law put forward in the complaint have failed to demonstrate the existence of State aid.
Komise nicméně není povinna zaujmout postoj k těm skutečnostem, které jsou zjevně irelevantní nebo nemají žádný nebo mají jednoznačně druhořadý význam (výše citovaný rozsudek Komise v. Sytraval a Brink’s France, bod 64).
The Commission is not required, however, to define its position on matters which are manifestly irrelevant or insignificant or plainly of secondary importance (Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 64).
Je třeba rovněž připomenout, že legalita rozhodnutí ve věci státních podpor musí být posuzována v závislosti na informacích, které mohla mít Komise k dispozici v okamžiku, kdy jej přijala (rozsudek ze dne 11. září 2003, Belgie v. Komise, C-197/99 P, Recueil, s. I-8461, bod 86 a citovaná judikatura).
It must also be observed that the lawfulness of a decision concerning State aid is to be assessed in the light of the information available to the Commission when the decision was adopted (Case C-197/99 P Belgium v Commission [2003] ECR I-8461, paragraph 86 and the caselaw cited).
S ohledem na tyto úvahy je třeba posoudit opodstatněnost obou kategorií požadavků odůvodnění, které Soud v projednávaném případě stanovil, jak jsou uvedeny v bodech 80 až 85 tohoto rozsudku.
It is in the light of these considerations that it is necessary to assess the validity of the two sets of requirements which the Court of First Instance found in the present case must be satisfied by the statement of reasons, as noted in paragraphs 80 to 85 of this judgment.
Nejprve, i kdyby Komise v odpovědi na důvody stížnosti UFEX a dalších uplatnila kritéria posouzení pojmu „obvyklé tržní podmínky“, jež by byla mylná ve srovnání s kritérii použitými Soudním dvorem v následně vydaném výše citovaném rozsudku Chronopost a další v. Ufex a další, mohla by mít tato skutečnost vliv na samotnou opodstatněnost odůvodnění sporného rozhodnutí, ale nikoli na jeho dostatečnost z hlediska formy.
Assuming, first of all, that, in its response to the complaint of UFEX and Others, the Commission had applied assessment criteria of ‘normal market conditions’ which might be incorrect in the light of those which the Court of Justice applied in its subsequent judgment in Chronopost and Others v Ufex and Others, that could be relevant to the substance of the reasoning for the contested decision, but not to its adequacy in procedural terms.
Pokud jde následně o požadavek podrobnějšího odůvodnění sporného rozhodnutí s ohledem na kontext, ve kterém bylo vydáno, posouzení Soudu se nejeví jako relevantní.
Next, as regards the requirement of a more detailed statement of reasons in the contested decision in view of the context in which it was adopted, the analysis of the Court of First Instance is not well founded.
Jednak, jak uvedla generální advokátka v bodě 94 svého stanoviska, skutečnost, že sporné rozhodnutí je jedním z prvních rozhodnutí, které se dotklo složité otázky – v oblasti státních podpor – výpočtu nákladů podpory poskytnuté mateřskou společností působící na vyhrazeném trhu její dceřiné společnosti nepůsobící na takovém trhu, sama o sobě neopodstatňuje podrobné odůvodnění ohledně výpočtu těchto nákladů, jestliže, jako v projednávaném případě, Komise měla za to, že důvody stěžovatelek v tomto ohledu byly nesprávné, co se týče zásad, na kterých byly založeny.
As the Advocate General noted at point 94 of her Opinion, the fact that the contested decision is one of the first dealing with the complex issue, in connection with State aid, of calculating the costs of the assistance provided by a parent company operating in a reserved market to its subsidiary which is not operating in such a market does not by itself justify a statement of reasons necessarily going into the detail of the calculation of those costs if, as in the present case, the Commission took the view that the complainants’ grounds in that regard were misconceived in terms of the principles on which they were based.
Pokud byl tento přístup Komise sám o sobě nesprávný, může mít tato skutečnost vliv na opodstatněnost sporného rozhodnutí, nikoli však na jeho řádnost z hlediska formy.
Assuming that that approach by the Commission was itself incorrect, that fact could be relevant to the substance of the contested decision but not to its validity in procedural terms.
Krom toho, i když je pravda, že sporné rozhodnutí bylo přijato poté, co Komise vzala zpět předcházející rozhodnutí ze dne 10. března 1992, kterým odložila stížnost UFEX a dalších a které bylo předmětem žaloby na neplatnost, uvedené zpětvzetí neznamenalo žádnou změnu rozsahu povinnosti odůvodnění na straně Komise.
Moreover, while it is true that the contested decision was adopted after the Commission’s withdrawal of an earlier decision of 10 March 1992 to take no action on the complaint of UFEX and Others, a decision which was the subject of an action for annulment, that withdrawal did not imply any change in the scope of the Commission’s obligation to state reasons.
Pojem „státní podpora“ je totiž třeba použít na objektivní situaci, kterou je třeba posuzovat v okamžiku přijetí rozhodnutí Komise (rozsudek ze dne 22. června 2006, Belgie a Forum 187 v. Komise, C-182/03 a C-217/03, Sb. rozh. s. I-5479, bod 137).
The concept of State aid must be applied to an objective situation, which must be appraised on the date on which the Commission takes its decision (Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium and Forum 187 v Commission [2006] ECR I-5479, paragraph 137).
Důvody, na základě kterých Komise provedla ve svém předchozím rozhodnutí jiné posouzení dotčené situace, tak musí zůstat irelevantní pro účely posouzení legality sporného rozhodnutí.
The reasons why the Commission made a different assessment of the situation in question in a previous decision cannot therefore have any effect on the assessment of the legality of the contested decision.
Konečně, nezbytný vzájemný vztah mezi důvody, kterých se dovolával stěžovatel, a odůvodněním rozhodnutí Komise, nemůže znamenat, že Komise má povinnost odmítnout každý argument, který je uplatňován na podporu těchto důvodů.
Finally, the necessary correlation between the grounds relied on by the complainant and the statement of reasons for the Commission’s decision cannot mean that the Commission is obliged to reject each of the arguments put forward in support of those grounds.
Stačí, že uvede skutečnosti a právní úvahy, které mají podstatný význam v systematice rozhodnutí (rozsudek ze dne 11. ledna 2007, Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise, C-404/07 P, bod 30).
It is sufficient if it sets out the facts and the legal considerations of fundamental importance in the context of the decision (judgment of 11 January 2007 in Case C-404/04 P Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, paragraph 30).
V projednávaném případě a za předpokladu, že předložená vysvětlení odůvodňují důvody, pro které nebyly zmíněné důvody považovány za relevantní, počet ani význam hospodářských studií předložených stěžovatelem na podporu těchto důvodů nemohou samy změnit rozsah povinnosti Komise uvést odůvodnění.
In the present case, and provided that the explanations given support the reasons for finding those grounds irrelevant, neither the number nor the significance of the economic studies produced by the complainant in support of those grounds can, by themselves, alter the scope of the Commission’s obligation to state reasons.
Mimoto je rovněž třeba připomenout, že přezkum otázky, zda, jak tvrdil Ufex a další, logistická a obchodní podpora poskytnutá korporací La Poste společnosti SFMI-Chronopost představovala státní podporu, spadal do kontextu, který se v okamžiku sporného rozhodnutí vyznačoval dvěma skupinami faktorů.
It must also be observed that the analysis as to whether the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost constitutes State aid, as UFEX and Others claim, was made in a context characterised, as at the date of the contested decision, by two sets of factors.
Jednak v bodě 62 výše citovaného rozsudku SFEI a další Soudní dvůr, jak je uvedeno v bodě 3 tohoto rozsudku, shledal, že poskytnutí logistické a obchodní podpory veřejným podnikem jeho dceřiným společnostem soukromého práva, jež vykonávají činnost otevřenou volné hospodářské soutěži, může představovat státní podporu ve smyslu článku 92 Smlouvy, pokud je úplata přijatá jako protiplnění nižší než úplata, která by byla požadována za obvyklých tržních podmínek.
First, in paragraph 62 of its judgment in SFEI and Others, the Court of Justice, as observed in paragraph 3 of the present judgment, considered that the provision of logistical and commercial assistance by a public undertaking to subsidiaries governed by private law and carrying on an activity open to free competition is capable of constituting State aid within the meaning of Article 92 of the Treaty if the remuneration received in return is less than that which would have been demanded under normal market conditions.
Krom toho je nesporné, že stížnost podaná UFEX a dalšími Komisi směřovala v podstatě k prokázání nedostatečnosti úplaty za logistickou a obchodní podporu právě na základě těchto úvah (kapitola I, E sporného rozhodnutí).
Second, it is common ground that the complaint which UFEX and Others made to the Commission sought, in essence, to argue that the remuneration for the logistical and commercial assistance was insufficient on the basis of those considerations (Title I, E, of the contested decision).
UFEX a další zejména tvrdily, že úplata za logistickou podporu měla být vypočtena na základě ceny, kterou by za dotčená plnění vyžadoval podnik jednající za obvyklých tržních podmínek, bez ohledu na „úspory z rozsahu“, ze kterých čerpala La Poste v důsledku svého monopolu a které právě podle stěžovatelek byly příčinou narušení hospodářské soutěže.
In particular, UFEX and Others maintained that the remuneration for the logistical assistance should have been calculated on the basis of the price which an undertaking acting under normal market conditions should have charged for the services in question without taking into account the economies of scale enjoyed by La Poste by virtue of its monopoly, which were, according to the complainants, precisely the root cause of the distortion in competition.
Při posuzování, zda odpověď na vytýkané skutečnosti předložené UFEX a dalšími byla nedostatečná, měl Soud v bodech 75 až 95 napadeného rozsudku za to, že údaje poskytnuté Komisí byly příliš obecné a nepřesné.
In considering that the response given to the complaints raised by UFEX and Others was inadequate, the Court of First Instance took the view, in paragraphs 75 to 95 of the judgment under appeal, that the data provided by the Commission were too general and imprecise.
Jak uvedla generální advokátka v bodě 97 svého stanoviska, Soud vytýkal zejména nepřesnosti, pokud jde o použité hospodářské a účetní pojmy, povahu zkoumaných nákladů a složky provedených finančních výpočtů. Došel k závěru, že nemůže ověřit
As the Advocate General noted at point 97 of her Opinion, the Court of First Instance was particularly critical of the lack of precision with regard to the economic and accounting concepts used, the nature of the costs examined and the components
CHRONOPOST A LA POSTE v. UFEX A DALŠÍ existenci či neexistenci případných nesprávných skutkových zjištění nebo nesprávných posouzení, a pokud jde o proměnlivé náklady, uvedl, že do sporného rozhodnutí mělo být zahrnuto přinejmenším obecné shrnutí analytických účetních výpočtů k poskytnutým plněním.
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS of the financial calculations undertaken. The Court found that it was unable to check for factual errors or errors of assessment and, in respect of variable costs, considered that the contested decision should at least have contained a general summary of the analytical accounting calculations in relation to the services provided.
Je nicméně třeba zaprvé konstatovat, jak ostatně uvedl Soud v bodě 73 napadeného rozsudku, že „důvody, pro které Komise odmítla metodu výpočtu nákladů těchto plnění navrhnutou UFEX a dalšími, jasně vyplývají z odůvodnění vyjádřeného v bodech 49 až 56 [sporného] rozhodnutí“.
However, it must be noted, first, as the Court of First Instance also observed in paragraph 73 of the judgment under appeal, that ‘the reasons for which the Commission rejected the method for calculating the costs [of those services proposed by UFEX and Others] are clear from the grounds set out in recitals 49 to 56 to the contested decision’.
Komise zejména vysvětluje, proč podle ní byly podrobné hospodářské studie předložené UFEX a dalšími, založené na pojmu „obvyklá tržní cena“, zásadně chybné.
In particular, the Commission explains why, in its view, the detailed economic studies provided by UFEX and Others were based on a concept of normal market price which was fundamentally flawed.
Tyto studie totiž vymezovaly zmíněnou cenu jako cenu, za kterou by srovnatelná soukromá společnost poskytovala tytéž služby nepropojené společnosti, přičemž je třeba vzít v úvahu skutečnost, že k transakci došlo mezi dvěma společnostmi ze stejné skupiny a že za těchto podmínek nelze opomíjet strategické a synergické důvody vyplývající z příslušnosti korporace La Poste a společnosti Chronopost k téže skupině.
In fact, the studies defined that price as being the price at which a comparable private company would provide the same services to an unrelated company, whereas it is necessary to take into account the fact that the transaction takes place between two companies within the same group and that, in those circumstances, the strategic considerations and synergies arising from the fact that Chronopost and La Poste belonged to the same group cannot be disregarded.
Za těchto okolností, jak uvedla generální advokátka v bodě 106 svého stanoviska, by podrobná odpověď na domněnky a výpočty, z nichž vycházely celkové částky údajné státní podpory v uvedených studiích, nebyla relevantní.
Accordingly, as the Advocate General noted at point 106 of her Opinion, a detailed response to the assumptions and calculations behind the overall amounts of State aid alleged in those studies would be irrelevant.
Nelze tak Komisi vytýkat, že neposkytla odpověď takové povahy.
The Commission cannot therefore be criticised for having failed to produce a response of that kind.
Zadruhé je třeba konstatovat, že Soud neupřesňuje, o kterých aspektech stížnosti UFEX a dalších nebylo podle něj ve sporném rozhodnutí dostatečně pojednáno.
Second, it must be noted that the Court of First Instance does not specify which elements of the complaint made by UFEX and Others it considered had been inadequately dealt with in the contested decision.
Zatřetí je třeba rovněž konstatovat, že Soud neodůvodňuje, v čem sporné rozhodnutí neuvádí důvody, pro které skutkové okolnosti a právní argumenty uplatňované UFEX a dalšími ve stížnosti neumožnily Komisi konstatovat existenci státní podpory.
Third, it must also be noted that the Court of First Instance does not establish in what respect the contested decision fails to explain why the facts and points of law put forward by UFEX and Others did not enable the Commission to find the existence of State aid.
Z poskytnutého odůvodnění, jak je uvedeno v bodě 4 tohoto rozsudku, totiž jasně a jednoznačně vyplývají úvahy Komise, a umožňuje tak jejich soudní přezkum.
The reasoning given, as set out in paragraph 4 of the present judgment, does in fact disclose in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the Commission, and enables it to be judicially reviewed.
Pokud jde o hospodářské a účetní pojmy použité Komisí, povahu zkoumaných nákladů, jakož i složky provedených finančních výpočtů, je nesporné, že se týkají složitých technických posouzení.
As regards the economic and accounting concepts used by the Commission, the nature of costs examined and the components of the financial calculations undertaken, these undeniably concern complex technical appraisals.
Jelikož ze sporného rozhodnutí jasně vyplývaly úvahy Komise umožňující následně zpochybnit jeho opodstatněnost před příslušným soudem, bylo by nepřiměřené požadovat zvláštní odůvodnění pro každou technickou volbu nebo každou číselnou hodnotu, o které se tyto úvahy opírají (viz obdobně, pro akty s obecnou působností, zejména rozsudek ze dne 12. července 2005, Alliance for Natural Health a další, C-154/04 a C-155/04, Sb. rozh. s. I-6451, bod 134).
Since the contested decision clearly disclosed the Commission’s reasoning, enabling the substance of that decision to be challenged subsequently before the competent court, it would be excessive to require a specific statement of reasons for each of the technical choices or each of the figures on which that reasoning is based (see, by analogy, in respect of measures of general application, in particular, Joined Cases C-154/04 and C-155/04 Alliance for Natural Health and Others [2005] ECR I-6451, paragraph 134).
Je ostatně třeba uvést, že za účelem zajištění dodržování obchodního tajemství, které musí Komise respektovat na základě článku 214 Smlouvy o ES (nyní článek 287 ES), některé údaje týkající se zejména ceny služeb nemohou být sděleny v aktu, jako je akt dotčený v projednávané věci.
It must also be observed that, to ensure the respect for business secrets which the Commission must observe under Article 214 of the EC Treaty (now Article 287 EC), certain information relating, in particular, to the cost price of services could not be communicated in a measure such as that at issue in the present case.
Neúplná povaha číselných údajů uvedených v takovém aktu přesto neumožňuje považovat jeho odůvodnění za nedostatečné ani nebrání výkonu následného soudního přezkumu.
The nonexhaustive nature of the figures included in such a measure cannot for that reason justify describing its reasoning as inadequate, or prevent a subsequent judicial review.
Konečně, jestliže UFEX a další za účelem popření opodstatněnosti takto provedených voleb – a zejména jejich vhodnosti ve vztahu ke kritériím uvedeným Soudním dvorem ve výše citovaném rozsudku Chronopost a další v. Ufex a další, umožňujícím stanovit v projednávaném případě obvyklé tržní podmínky – předložily u Soudu různé argumenty zpochybňující údaje, o které se Komise opřela, Komise se měla hájit se před Soudem v rámci sporného šetření.
Finally, while various arguments calling in question the information on which the Commission relied were raised by UFEX and Others before the Court of First Instance in order to challenge the justification for the choices thus made and, in particular, their appropriateness to the criteria laid down by the Court of Justice in Chronopost and Others v Ufex and Others for determining normal market conditions in the present case, it was for the Commission to establish its case before the Court of First Instance in the course of the Court’s investigation.
Naproti tomu, skutečnost, že ne všechny tyto údaje jsou obsaženy v textu sporného rozhodnutí, neumožňuje dospět k závěru, že toto rozhodnutí nebylo dostatečně odůvodněno, a fortiori pokud tyto argumenty byly předloženy nebo uvedeny v průběhu soudního řízení následujícího po vydání výše uvedeného rozsudku Chronopost a další v. Ufex a další.
However, the fact that all that information did not appear in the body of the contested decision itself does not support the conclusion that that decision was insufficiently reasoned, a fortiori if those arguments were raised or developed in the judicial proceedings following the judgment in Chronopost and Others v Ufex and Others.
Právě proto Soud nemohl, aniž by se dopustil nesprávného právního posouzení, dospět k závěru, jak učinil v bodě 95 napadeného rozsudku, že nemohl přezkoumat, zda metoda a etapy analýzy použité Komisí nebyly stiženy nesprávnostmi a zda byly slučitelné se zásadami vytýčenými ve zmíněném rozsudku k určení existence, nebo neexistence státní podpory.
That is why the Court of First Instance could not, without erring in law, conclude — as it did in paragraph 95 of the judgment under appeal — that it was unable to review whether the method used and the stages of the analysis followed by the Commission were free from error and compatible with the principles laid down by the Court of Justice for determining the existence or absence of State aid.
Z výše uvedených úvah vyplývá, že žádný z důvodů uvedených Soudem nemůže odůvodnit zrušení sporného rozhodnutí pro nedostatečné odůvodnění.
In view of the foregoing considerations, it follows that none of the Court of First Instance’s reasons can justify the annulment of the contested decision for defective reasoning.
V důsledku toho je opodstatněný důvod uplatňovaný společností Chronopost a korporací La Poste, vycházející z nesprávného právního posouzení Soudu při posouzení povinnosti odůvodnění, kterou měla Komise.
Consequently, the plea put forward by Chronopost and La Poste, alleging an error of law by the Court of First Instance in the assessment of the Commission’s duty to state reasons, is well founded.
Je tedy důvodné zrušit napadený rozsudek v rozsahu, v němž jím bylo z důvodu porušení této povinnosti zrušeno sporné rozhodnutí v části, v níž shledává, že logistická a obchodní podpora poskytnutá korporací La Poste společnosti SFMI-Chronopost nepředstavuje státní podporu.
Therefore, the judgment under appeal must be set aside in so far as it held that the contested decision should be annulled for breach of that duty inasmuch as that decision concludes that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost does not constitute State aid.
Ke čtvrtému důvodu, vycházejícímu z nesprávného právního posouzení Soudu při posouzení pojmu státní podpory, co se týče převodu zákazníků Postadex
Fourth ground of appeal: error of law by the Court of First Instance in the assessment of the concept of State aid with regard to the transfer of the Postadex client base
Chronopost a La Poste tvrdí, že Soud měl nesprávně za to, že když členský stát převedl na dceřinou společnost činnost v konkurenčním odvětví, poskytl státní podporu z důvodu, že zákazníci, kteří představují nehmotné aktivum financované ze státních zdrojů, tak byli převedeni bez protiplnění.
Chronopost and La Poste submit that the Court of First Instance incorrectly took the view that the transfer by a Member State of an activity in the competitive sector to a subsidiary constitutes State aid on the ground that the client base, which represents an intangible asset financed from State resources, has thus been transferred for no consideration.
Soud se tak dopustil nesprávného právního posouzení, když v rozporu s tím, co stanovil Soudní dvůr ve výše citovaném rozsudku Chronopost a další v. Ufex a další, nevzal v úvahu zvláštní situaci korporace La Poste, která z důvodu, že La Poste působí ve vyhrazeném odvětví, není srovnatelná se situací soukromých společností.
In so doing, the Court of First Instance erred in law by failing, contrary to what was laid down by the Court of Justice in Chronopost and Others v Ufex and Others, to take account of the particular situation of La Poste, which is not comparable to that of private undertakings, on account of the fact that it operates in the reserved sector.
Převod Postadex nelze uměle oddělit od převodu činnosti správním orgánem na dceřinou společnost, jenž nelze posoudit stejným způsobem jako vklad soukromé společnosti do své existující dceřiné společnosti.
The Postadex transfer cannot be artificially distinguished from the establishment by a State body of a subsidiary to perform an activity, a transaction which cannot be assessed in the same way as the contribution of a private company to its existing subsidiary.