natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle toho ustanovení si osoby povinné k dani mohou provést odpočet od daňového dluhu z titulu korporační daně částky ve výši
Under that provision, taxable persons may deduct from the corporation tax liability a sum equal to 10% of the accounting income for the
Předpisy odpovídají napadeným normám jiných Historických území.
The rules are similar to the contested provisions of the other Historical Territories.
9 — Přitom požadují žalobci v původním řízení k věcem C-428/06 a C-429/06 zrušení čl.
10 — See Article 28(1) of the Law on corporation tax revised by Real Decreto-Legislativo No 4/2004 of 5 March 2004.
V důsledku toho poté, co Historická území přijala sporné právní úpravy stejného obsahu, napadly sousední regiony La Rioja a Castilla y León, jakož i UGT-RIOJA tyto právní úpravy před Tribunal Superior de Justicia del País Vasco.
After the Historical Territories had adopted the rules with the same content which are contested in these proceedings, the neighbouring regions of La Rioja and Castilla y León and UGT-Rioja then challenged them before the Tribunal Superior de Justicia del País Vasco.
Kvůli mezitím přijatému rozsudku Soudního dvora Azory 12, považoval Tribunal Superior za nezbytné podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce a předložil usneseními ze dne 20. září 2006 následující předběžné otázky ve věcech C-428/06, C-429/06 a C-434/06:
Because the Azores judgment had been delivered by the Court of Justice in the meantime, 12that court considered it necessary to request a preliminary ruling and, by orders of 20 September 2006, referred the following question in Cases C-428/06, C-429/06 and C-434/06:
Již před přijetím ustanovení sporných v projednávaném případě existovaly odpovídající právní úpravy tří Historických území.
Even before the provisions at issue in these proceedings were adopted, similar rules existed for the three Historical Territories.
Rozsudkem ze dne 9. prosince 2004 nicméně Tribunal Supremo zrušil tato předchozí ustanovení (řízení o kasačním opravném prostředku č. 7893/1999) 11.
By judgment of 9 December 2004, however, the Tribunal Supremo (Supreme Court) annulled those predecessor provisions (Cassation proceedings No 7893/1999).
Zdůraznil přitom, že uvedené zásady nevylučují jakékoliv zdanění v Historických územích, které se odchyluje od obecného státního daňového systému.
In its judgment, it stated that the abovementioned principles did not preclude taxation in the Historical Territories which departed from the general tax system.
Je třeba totiž zohlednit také autonomii Historických území zaručenou ústavním právem.
Account also had to be taken of their constitutionally guaranteed autonomy.
Při zohlednění judikatury Soudního dvora a Soudu prvního stupně analyzoval následně Tribunal Supremo jednotlivá ustanovení a dospěl mimo jiné, pokud jde o snížené sazby daně, ustanovení o odpočtu určitých investic do hmotného investičního majetku a zvláštních rezerv, k závěru, že se jedná o státní podporu.
Having regard to the caselaw of the Court of Justice and of the Court of First Instance, the Tribunal Supremo then analysed the individual provisions and concluded inter alia that the reduced tax rate, the rules on the deduction of certain investments in tangible fixed assets and the special reserves constituted aid.
Tribunal Supremo zrušil tato a některá další ustanovení,
It annulled those and several other provisions because they had not been notified to the Commission
11 — Příloha 8 ke spisu Komise.
11 — Annex 8 to the Commission’s written statement.
IV – Právní posouzení a upravují daňové odpočty neexistující ve státní daňové právní úpravě?“ žádosti o rozhodnutí
IV — Legal assessment enshrined in Article 87(1) EC and, accordingly, must be notified to the Commission pursuant to Article 88(3) EC?’
Předběžné otázky položené v dalších věcech se týkají obdobných ustanovení Historických území Álava (C-430/06 a C-433/06) a Guipúzcoa (C-431/06 a C-432/06), jinak jsou ale stejné.
The questions referred in the other cases relate to the parallel provisions of the Historical Territories of Álava (C-430/06 and C-433/06) and Guipúzcoa (C-431/06 and C-432/06), but are otherwise identical.
Usnesením ze dne 30. listopadu 2006 předseda Soudního dvora rozhodl o spojení věcí.
By order of the President of the Court of Justice of 30 November 2006, the cases were joined.
UGT-RIOJA a Comunidad Autónoma de La Rioja původně namítaly nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
UGT-Rioja and the Comunidad Autónoma de La Rioja had originally alleged that the reference for a preliminary ruling was inadmissible.
Prvně uvedená účastnice řízení k tomu uvedla, že Norma Foral č. 7/2005 přijatá Juntas Generales de Viscaya již byla zrušena, respektive její používání, bylo pozastaveno.
UGT-Rioja had argued that Norma Foral No 7/2005 of the Juntas Generales of Biscay had already been annulled or its application had been suspended.
Comunidad Autónoma de La Rioja tvrdila, že sporné předpisy všech tří Historických území byly zrušeny usnesením Tribunal Superior de Justicia del País Vasco ze dne 14. listopadu 2005 (potvrzené usnesením ze dne 17. března 2006) v rámci vyhovění rozsudku Tribunal Supremo ze dne 9. prosince 2004.
The Comunidad Autónoma de La Rioja had claimed that the contested rules of all three Territories had been annulled by an order of the Tribunal Superior de Justicia del País Vasco of 14 November 2005 (confirmed by an order of 17 March 2006) in application of the judgment of the Tribunal Supremo of 9 December 2004.
Obě účastnice řízení vzaly nicméně krátce před zahájením ústní části řízení svou námitku nepřípustnosti zpět.
However, both parties withdrew their pleas of inadmissibility shortly before the hearing.
Informace ke stavu uvedených soudních řízení, které účastnice řízení na jednání poskytly na otázku Soudního dvora, nedávají jasný obraz.
The information on the status of those judicial proceedings, which the parties provided in response to a question from the Court of Justice at the hearing, did not give a clear picture.
Ustanovení napadená v rámci řízení o předběžném opatření se zdají být částečně pozastavena, přičemž odpovídající usnesení ve vztahu k některým Normas forales zřejmě nejsou dosud pravomocná.
The interim measures adopted appear to have been partially suspended, whilst the corresponding orders relating to some Normas Forales are probably not final.
V řízení před Soudním dvorem předložily svá vyjádření Unión General de Trabajadores de la Rioja UGT-RIOJA, Comunidad Autónoma de La Rioja, Comunidad de Castilla y León, Diputación Foral de Guipúz- coa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), španělská a italská vláda a vláda Spojeného království, jakož i Komise Evropských společenství. Dále se společně vyjádřily Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Álava, Diputación Foral de Vizcaya a Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao.
In the proceedings before the Court of Justice, the Unión General de Trabajadores de La Rioja (UGT-Rioja), the Comunidad Autónoma de La Rioja, the Comunidad Autónoma de Castilla y León, the Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), the Spanish, Italian and United Kingdom Governments, and the Commission of the European Communities submitted observations.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – SPOJENÉ VĚCI C-428/06 až C-434/06 poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny 14.
OPINION OF MRS KOKOTT — JOINED CASES C-428/06 TO C-434/06 useful answer to the questions submitted to it. 14
K tomu je třeba nejdříve konstatovat, že zpětvzetí námitek nepřípustnosti je irelevantní, protože Soudní dvůr může určit nepřípustnost i bez návrhu.
It must be stated first of all that the withdrawal of the pleas of inadmissibility is irrelevant because the Court of Justice would also have to establish inadmissibility of its own motion.
Okolnost, že sporná právní úprava byla možná zrušena nebo pozastavena, může přitom vést k pochybnostem o nezbytnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
In this connection, the fact that the contested rules may have been annulled or suspended could give rise to doubts as to the need for the reference for a preliminary ruling.
Podle ustálené judikatury je ale v rámci spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy stanovené článkem 234 ES věcí pouze vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen a jenž musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti projednávané věci nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jeho rozsudku 13.
It is settled caselaw, however, that, in the context of the cooperation between the Court of Justice and the national courts provided for by Article 234 EC, it is solely for the national court before which the dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment. 13
Ve stále ještě probíhajících původních řízeních napadají žalobci normy Historických území.
In the main proceedings, which are still pending, the applicants are challenging the rules of the Historical Territories.
V této souvislosti klade předkládající soud otázku týkající se výkladu článku 87 ES.
In this connection, the referring court asks a question concerning the interpretation of Article 87 EC.
Není zde žádná opora pro to, aby se spory vyřešily nebo získaly hypotetickou povahu, protože ustanovení již byla zrušena v jiných řízeních.
There is no evidence to suggest that the legal disputes have been settled or have become hypothetical in nature because the provisions have already been annulled in other proceedings.
V každém případě se Tribunal Superior de Justicia del País Vasco, jemuž toto posouzení náleží v první řadě, obrátil na Soudní dvůr, přestože platnost ustanovení měla být podle údajů účastníků řízení zpochybněna právě tímto soudem v rámci řízení o předběžném opatření.
In any case, the Tribunal Superior de Justicia del País Vasco, whose assessment takes precedence, has referred the matter to the Court even though, according to the parties, the validity of the provisions was apparently called into question in interlocutory proceedings by that very court.
Je věcí předkládajícího soudu, a nikoliv Soudního dvora, aby posoudil účinky rozhodnutí vydaných v tomto rámci podle vnitrostátního procesního práva 15.
It is for the referring court and not the Court of Justice to assess, on the basis of national procedural law, the effects of the decisions adopted in that context. 15
Confebask má navíc za to, že položení předběžných otázek není nezbytné, protože odpověď jasně vyplývá již z rozsudku Azory.
Moreover, Confebask does not consider the references to be necessary because the answer is already clear beyond doubt from the Azores judgment.
V tomto případě se nicméně nejedná o námitku nepřípustnosti ve vlastním smyslu.
However, this is not a plea of inadmissibility strictly speaking.
Neboť v případě použití řízení podle čl.
In the case of proceedings
Jestliže se otázky položené vnitrostátními soudy týkají výkladu ustanovení práva Společenství, je Soudní dvůr v zásadě povinen rozhodnout, pokud není zjevné, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce ve skutečnosti směřuje k tomu, aby Soudní dvůr přiměla k rozhodnutí prostřednictvím fiktivního sporu, nebo k tomu, aby poskytl poradní stanoviska k obecným nebo hypotetickým otázkám, že žádaný výklad práva Společenství nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení nebo také že Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními
Where questions submitted by national courts concern the interpretation of a provision of Community law, the Court of Justice is thus bound, in principle, to give a ruling unless it is obvious that the request for a preliminary ruling is in reality designed to induce the Court to give a ruling by means of a fictitious dispute, or to deliver advisory opinions on general or hypothetical questions, or that the interpretation of Community law requested bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, or that the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a
14 — Rozsudek Promusicae (uvedený v poznámce pod čarou 13, bod 37).
14 — Case C-275/06 Promusicae (cited in footnote 13), paragraph 37.
15 — Viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 29. dubna 2004, Orfa-nopoulos a Oliveri (C-482/01 a C-493/01, Recueil, s. I-5257, bod 42), ze dne 30. června 2005, Tod’s (C-28/04, Sb. rozh. s. I-5781, bod 14), a ze dne 12. ledna 2006, Turn- a Sport-union Waldburg (C-246/04, Sb. rozh. s. I-589, bod 21).
13 — Case C-415/93 Bosman [1995] ECR I-4921, paragraph 59; Case C-28/95 Leur­Bloem [1997] ECR I-4161, paragraph 24; and Case C-275/06 Promusicae [2008] ECR I-271, paragraph 36.
Rozsudek Azory není žádný důvod, protože odpověď na předběžnou otázku nevyplývá jasně z judikatury a její zodpovězení nechává rovněž prostor pro rozumné pochybnosti.
However, there are no grounds to suggest that this is the case because the answer to the question referred is not obvious from the caselaw and the answer also leaves room for reasonable doubt.
V rozsudku Azory se Soudní dvůr poprvé hlouběji zabýval takzvanou územní selektivitou daňových právních předpisů.
In the Azores judgment, the Court considered in detail for the first time the ‘regional selectivity’ of tax rules.
Výchozí bod přitom tvoří ustálená judikatura týkající se znaků selektivity.
The starting point is the settled caselaw on the condition of selectivity.
B – K předběžné otázce
B — The question referred
Daně v zásadě nejsou zvýhodnění, ale zátěž.
In principle, taxes are not an advantage, but a charge.
Daňová opatření však mohou být podporou tehdy, když stát v určitých případech ukládá nižší daně než v běžném případě nebo se zdanění vzdá.
However, tax measures may be aid in certain cases where the State levies lower taxes than normal or levies no tax at all.
Protože je pojem „státní podpora“ širší než pojem „dotace“, zahrnuje nejen pozitivní plnění, jako jsou samotné dotace, ale i snížení nákladů, které běžně zatěžují rozpočet podniku 17.
Because the concept of State aid is broader than the concept of subsidy, it also covers the mitigation of charges which are normally included in the budget of an undertaking.
Aby se posoudilo, zda má daňové opatření povahu podpory, je tedy třeba vzít jako referenční rámec „běžné“ zdanění, od kterého se sporná právní úprava selektivním způsobem odchyluje 18. Odlišné zdanění je odůvodněné, když
17 In order to assess the nature of a tax measure as aid, ‘normal’ taxation from which the contested regime departs in a selective
Před tím, než s ohledem na skutkový stav původního řízení blíže přezkoumám, za jakých okolností musí být daňové právní úpravy považovány za selektivní, chtěla bych připomenout základní skutečnosti rozsudku Azory.
Before I examine more closely, in the light of the facts in the main proceedings, the circumstances under which tax rules may be regarded as selective, I would like to recall the main features of the Azores judgment.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY J. KOKOTT – SPOJENÉ VĚCI C-428/06 až C-434/06 tato rozdílnost vyplývá z povahy nebo systematiky daňové úpravy 19.
OPINION OF MRS KOKOTT — JOINED CASES C-428/06 TO C-434/06
opatření, i když je přijaly územně správní celky 22.
whole as selective measures even if they were adopted by local or regional authorities.
Po vymezení referenčního rámce pro posouzení snížené sazby daně v části členského státu rozlišil Soudní dvůr v rozsudku Azory tři situace, přičemž vyšel ze stanoviska generálního advokáta Geelhoeda 23:
In determining the reference framework for assessing a reduced tax rate in part of a Member State, the Court distinguished three situations in the Azores judgment, following the line taken in the Opinion of Advocate General Geelhoed: 23
Rozhodující novota rozsudku Azory je, že Soudní dvůr neměl za to, že referenční rámec musí být nezbytně celý členský stát.
The main innovation of the Azores judgment is that the Court did not consider that the Member State as a whole had to be the reference framework.
Naopak považoval za možné, že pro daňovou úpravu místního nebo regionální územně správního celku tvoří referenční rámec pouze jeho území, pokud je tento celek dostatečně nezávislý na ústřední vládě členského státu 20.
Instead, it also considered it possible that for tax rules adopted by a local or regional authority its territory alone forms the reference framework if that authority is sufficiently autonomous in relation to the central government of the Member State. 20
– ústřední vláda jednostranně rozhodne, že se na určitém zeměpisném území použije nižší sazba daně něž platí na celostátní úrovni (situace 1);
— The central government unilaterally decides that the applicable national tax rate should be reduced within a defined geographical area (situation 1).
– ústřední stát přenese daňovou pravomoc na všechny místní územně správní celky určité úrovně, které jsou v mezích jim udělených pravomocí oprávněny svobodně stanovit daňové sazby pro území spadající do jejich pravomoci (situace 2);
— Fiscal sovereignty is transferred by the central State to all local authorities at a certain level which have the autonomous power to decide, within the limit of the powers conferred on them, the tax rates applicable in the territory within their competence (situation 2).
Ve své dřívější judikatuře k podporám regionálních nebo místních územně správních celků Soudní dvůr především zdůrazňoval, že tyto podpory musí být přičitatelné státu 21.
In its earlier caselaw on aid from local and regional authorities, the Court had stressed above all that such aid is attributable to the State.
Komise, která se opřela o tento přístup, ve své předchozí rozhodovací praxi považovala právní úpravy, které nebyly použitelné na celé státní území, za selektivní
21Following on from that, in its previous decision-making practice the Commission has regarded rules which were not applicable to the national territory as a
19 — Rozsudek Azory (uvedený v poznámce pod čarou 3, bod 52) s odkazem na rozsudky ze dne 2. července 1974, Itálie v. Komise (173/73, Recueil, s. 709, bod 33), a ze dne 15. prosince 2005, Unicredito Italiano (C-148/04, Sb. rozh. s. I-11137, bod 51).
18 — Azores judgment (cited in footnote 3), paragraph 56.
20 — Rozsudek Azory (uvedený v poznámce pod čarou 3, bod 58).
20 — Azores judgment (cited in footnote 3), paragraph 58.
22 — Viz rozhodnutí Komise 2003/442/ES ze dne 11. prosince 2002 o části režimu přizpůsobujícího portugalský daňový systém zvláštním podmínkách samosprávné oblasti Azory, který se týká snížení sazby daně z příjmu (Úř. věst. 2003, L 150, s.
22 — See Commission Decision 2003/442/EC of 11 December 2002 on the part of the scheme adapting the national tax system to the specific characteristics of the Autonomous Region of the Azores which concerns reductions in the rates of income and corporation tax (OJ 2003 L 150, p.
52, body 26 až 32) (neoficiální překlad) dotčené v rozsudku Azory a rozhodnutí Komise 2005/261/ES ze dne 30. března 2004 o režimu podpory, kterou plánuje zavést Spojené království v souvislosti s reformou korporační daně vlády Gibraltaru (Úř. věst. 2005, L 85, s.
52, paragraphs 26 to 32), which was contested in the Azores judgment, and Commission Decision 2005/261/EC of 30 March 2004 on the aid scheme which the United Kingdom is planning to implement as regards the Government of Gibraltar corporation tax reform (OJ 2005 L 85, p.
21 — Rozsudek ze dne 14. října 1987, Německo v. Komise (248/84, Recueil, s.
23 — Opinion in Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, points 50 to 54.
23 — Stanovisko ze dne 20. října 2005 ve věci Portugalsko v. Komise (C-88/03, Sb. rozh. s. I-7115, uvedený v poznámce pod čarou 3, bod 50 až 54).
21 — Case 248/84 Germany v Commission [1987] ECR 4013, paragraph 17; see also the Opinion of Advocate General Saggio in Joined Cases C-400/97 to C-402/97 Juntas Gene­rales de Guipúzcoa and Others [2000] ECR I-1073, point 31.
– regionální nebo místní územně správní celek stanoví při výkonu svých pravomocí, které jsou dostatečně autonomní ve vztahu k ústřední moci a jimiž nedisponují jiné územně správní celky (asymetrie) daňovou sazbu, která je nižší než celostátní daňová sazba a která se použije pouze na podniky na území spadajícím do jeho pravomoci (situace 3).
— A regional or local authority adopts, in the exercise of sufficiently autonomous powers in relation to the central power which other authorities do not hold (asymmetry), a tax rate lower than the national rate which is applicable only to undertakings present in the territory within its competence (situation 3).
To odpovídá vzájemnému vztahu daňových úprav členských států.
This is similar to the relationship between the different Member States’ tax rules.
Protože přímé daně spadají do pravomoci členských států 25, nejsou sazby korporační daně harmonizované, ale podstatně se od sebe v jednotlivých členských státech liší.
Since direct taxation falls within the competence of the Member States, 25 corporation tax rates are not harmonised, but differ considerably from one Member State to the next.
Zatímco je daňová sazba v Bulharsku a na Kypru pouze 10 %, průměr v EU se nachází kolem 25 % 26.
Whilst the tax rate in Bulgaria and in Cyrus is only 10%, the EU average is around 25%.
I když rozdílné daňové sazby zjevně ovlivňují hospodářskou soutěž, nemají obzvláště nízké sazby, které platí pro všechny podniky členského státu povahu podpory, protože ve Společenství neexistuje obecný systém.
26 Even though the different tax rates certainly influence competition, particularly low rates which apply to all the undertakings in a Member State do not constitute aid because there is no general system in the Community.
V případě situace 1 se nepochybně jedná o selektivní opatření.
In situation 1, the measure is undoubtedly selective.
Protože v tomto případě celostátní úroveň určuje jak obecný režim, tak místní odchylku, přichází jako referenční rámec do úvahy pouze celý stát.
Because here the national level establishes both the general standard and the regional difference, only the State as a whole can be taken as the reference framework.
Situace 3 se vyznačuje asymetrickým rozdělením pravomocí.
Situation 3 is characterised by an asymmetrical division of competences.
V některých oblastech mají místní a regionální územně správní celky určité legislativní pravomoci, které na zbývajícím státním území náleží ústřednímu státu.
In some areas, the local or regional authorities have certain rule-making powers which are held by the central authorities in the rest of the national territory.
Rozhodující je v tomto případě stupeň autonomie, který mají územně správní celky při své zákonodárné činnosti.
The crucial factor is the level of autonomy enjoyed by the local and regional authorities in their legislative activity.
Pokud je to ve skutečnosti ústřední stát, kdo určuje obsah místních právních úprav nebo nese odpovídající hospodářské následky, neexistuje skutečná autonomie.
If the central State actually determines the content of the local rules and/or bears the relevant economic consequences, there is no real autonomy. The local rules are
V případě situace 2 neexistuje „běžné zdanění“, které platí pro celé státní území, od kterého se odchylují právní úpravy jednotlivých územně správních celků zvýhodňujícím způsobem.
In situation 2, there is no ‘normal taxation’ applying to the national territory as a whole from which the rules of the individual local or regional authorities depart in an advantageous manner.
Proto jednotlivé místní právní úpravy stojí izolovaně vedle sebe a nejsou selektivní 24.
The relevant local rules therefore stand in isolation and are not selective. 24