natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Autonomní společenství ve Španělsku využívají dalšího vzdělávání učitelů k rozvíjení takového pojetí občanství, které chápe solidaritu, vzájemné porozumění mezi kulturami a kulturní rozmanitost jako jeden z cenných zdrojů bohatství evropské společnosti.
Since 2000/01 in Spain, the Autonomous Communities have used in-service training to promote a conception of citizenship in which solidarity, intercultural understanding and cultural diversity constitute a rich asset for European society.
V Itálii zahájilo Ministerstvo školství v roce 2005 dva vzdělávací projekty s tématem evropského občanství. Jeden z nich je určen pro všechny učitele, druhý pro učitele na vyšší sekundární úrovni a ředitele škol.
In 2005 in Italy, the Ministry of Education has become involved in launching two training projects on the topic of European citizenship, the first of which is for all teachers and the second for teachers in upper secondary education and school heads.
V Maďarsku probíhá od roku 2001 několik akreditovaných programů dalšího vzdělávání učitelů, které se zabývají výchovou k občanství a její evropskou dimenzí.
Several accredited in-service training programmes that were introduced in Hungary in 2001 are concerned with citizenship education and its European dimension.
V Polsku hlavní středisko dalšího vzdělávání učitelů organizuje od roku 2001 pro venkovské školy speciální školení o Evropské unii.
Since 2001, the main in-service training centre in Poland has provided special training on the European Union for the benefit of rural schools.
Kromě toho se 2500 učitelů zúčastnilo školení v řízení Evropských klubů.
Furthermore, 2 500 teachers have been trained in the management of European clubs.
V mnoha jiných zemích podporují veřejné orgány další vzdělávání učitelů o evropské dimenzi jinými způsoby.
In many other countries, the public authorities support in-service training on the European dimension in different ways.
Například v Belgii (Vlámském společenství) jsou některé kurzy dalšího vzdělávání učitelů zaměřené na evropskou dimenzi zčásti financovány vládou.
For example, in the Flemish Community of Belgium, some in-service training courses focusing on the European dimension are partly financed by the government.
Ve Francii organizují další vzdělávání učitelů o evropské dimenzi recteurs d´académie.
In France, the recteurs d’académie organise in-service training on the European dimension.
Na Kypru instituce poskytující přípravné vzdělávání učitelů pořádá pro učitele nepovinné kurzy o evropské dimenzi.
In Cyprus, optional courses on the European dimension are provided for teachers in service by the institution for initial teacher education.
Různé kurzy dalšího vzdělávání učitelů, koordinované Střediskem pro obsah vzdělávání a zkoušení v Lotyšsku, zahrnují také evropskou dimenzi.
In Latvia, various in-service training courses coordinated by the Centre for Educational Content and Examinations include a European dimension.
Po zařazení výchovy k občanství do vzdělávacího programu škol (1998–2000) v Litvě organizovalo Ministerstvo školství a vědy pro 3 tisíce učitelů speciální školení zahrnující i evropskou dimenzi. Kromě toho pořádají
Following incorporation of citizenship education into school curricula in Lithuania in 1998-2000, special in-service training including a European dimension
Kapitola 6 – Evropská dimenze výchovy k občanství
Chapter 6 – The European Dimension of Citizenship Education was organised for 3 000 teachers by the Ministry of Education and Science.
Evropská informační střediska, financovaná obecní správou, vlastní semináře určené pro učitele.
Moreover, a network of European information centres funded by the municipalities are currently organising training seminars for teachers.
Ve Slovinsku existuje národní program dalšího vzdělávání učitelů, zahrnující semináře o evropské dimenzi ve vzdělávání a o její náplni v programu pro primární školy.
In Slovenia, the national in-service training programme includes workshops on the European dimension in education and its content in the curriculum for primary education.
Ve Spojeném království (Anglii a Walesu) vzdělávací oddělení Britské rady (British Council) pořádá kurzy o výuce zaměřené na evropskou dimenzi.
In the United Kingdom (England and Wales), the British Council education and training department offers training on teaching about the European dimension in schools.
Vedle programů přípravného a dalšího vzdělávání se učitelé ve většině zemí také účastní četných výměnných akcích a studijních pobytů v rámci celoevropsky koncipovaných programů, což velmi vydatně přispívá ke zdokonalení jejich znalostí a celkového přehledu o evropské problematice.
Alongside initial and in-service training programmes, teachers in a large majority of countries take part in a series of exchanges and study visits abroad under the European programmes. These activities contribute very substantially to improving their knowledge and proficiency vis-à-vis the European dimension.
Příležitosti tohoto druhu nacházejí například v Itálii učitelé díky tomu, že tamější školy se v rostoucím počtu účastní Evropských programů výchovy k evropskému občanství.
For example, in Italy, participation by a growing number of schools in European programmes on education in European citizenship offer training opportunities for teachers.
V Nizozemsku probíhá program PLATO (Promotie Lerarenmobiliteit voor Arbeidservaring en Training in het Buitenlandse Onderwijs) zaměřený na zvýšení mobility učitelů, který napomáhá získat odborné zkušenosti z výuky o cizích zemích a povzbuzuje učitele k účasti na studijních zájezdech do jiných členských zemí EU, spojených s návštěvami škol a účastí na doškolovacích kursech.
In the Netherlands, the PLATO programme (Promotie Lerarenmobiliteit voor Arbeidservaring en Training in het Buitenlandse Onderwijs), which promotes the mobility of teachers enabling them to gain professional experience and training in the teaching of other countries, encourages them to undertake study visits to other EU Member States, including visits to schools and participation in in-service training schemes.
K uplatnění evropské dimenze při výchově k občanství napomáhá celá řada opatření rozmanitého druhu, za něž odpovídají různé instituce, například orgány školské správy, státní výzkumné ústavy, instituce pro vzdělávání učitelů (pedagogické fakulty), občanská sdružení a nevládní organizace (NGO), ale i nadnárodní, evropské instituce, jako Evropská komise nebo Rada Evropy.
Teacher support measures relevant to the European dimension of citizenship education exist in a wide variety of forms and different bodies are responsible for them. They may be devised by the education authorities of a particular country, public research institutes, institutions for teacher education, associations and NGOs as well as by a variety of European institutions, such as the European Commission or the Council of Europe.
Jde o opatření rázu přímé materiální pomoci poskytované učitelům anebo o informační materiály o Evropské unii, určené pro širokou veřejnost.
They may involve materials or facilities intended directly for teachers, or information materials on the European Union for the general public.
V České republice, v Řecku a v Polsku obsahují školní učebnice informace o evropské dimenzi.
In the Czech Republic, Greece and Poland, school textbooks contain information on teaching about the European dimension.
V Německu, v Estonsku, ve Španělsku, v Litvě, v Lotyšsku, v Maďarsku, v Polsku a ve Spojeném království podporují školské orgány učitele tím, že vydávají speciální publikace a učební materiály k výuce o evropské dimenzi.
In Germany, Estonia, Spain, Lithuania, Latvia, Hungary, Poland and the United Kingdom, the education authorities support teachers by making available publications and teaching materials relevant to the European dimension.
V Litvě a v Polsku mají školy navíc možnost požádat o konzultaci speciální poradce v evropské problematice.
Schools in Lithuania and Poland are also able to consult specialist advisers on European matters.
Ve Slovinsku se množství učebního materiálu soustavně zvyšovalo od doby, kdy se Slovinsko stalo kandidátem a potom v květnu 2004 členskou zemí Evropské unie.
In Slovenia, the preparation of teaching materials progressively got under way as the country became involved in the pre-accession process and joined the European Union in May 2004.
Ve Finsku a v Norsku orgány školské správy zásobují učitele učebními pomůckami speciálně zaměřenými na výuku mezinárodní problematiky včetně evropských záležitostí.
In Finland and in Norway, the education authorities supply teachers with educational materials that focus on teaching of the international dimension and cover European issues.
V jedné zemi jsou metodologické a praktické aspekty výuky zaměřené na evropskou dimenzi předmětem vědeckého výzkumu, jehož výsledky by měly školám umožnit poskytovat učitelům nejvhodnější formu pomoci.
In one country, methodological or practical aspects of teaching about the European dimension in schools are the focus of research whose findings should enable them to be offered appropriate forms of support.
Jde o Maďarsko, kde se výzkumné středisko Národního institutu veřejného školství a Institut pro pedagogický výzkum zabývají zkoumáním teorie a metod výuky evropské dimenze.
In Hungary, the research centre at the National Institute of Public Education and the Institute for Research into Education study the theory and methodology of teaching on the European dimension.
Podporují také vydávání učebnic o tohoto předmětu.
They also support the production of textbooks on the subject.
Učením se o evropské dimenzi občanství získávají žáci formální znalosti a rozvíjejí povědomí o řadě aktuálních společenských a politických problémů (viz oddíl 6.1).
Learning about the European dimension of citizenship means acquiring formal knowledge and developing awareness about a set of societal and political issues (see section 6.1).
Cílem učení by však mělo být především osvojení praktických zkušeností, například prostřednictvím účasti na kulturních výměnných akcích nebo na aktivitách simulujících politickou angažovanost.
However, this learning process also requires above all that pupils should be able to gain experience of a practical nature as in mock political participation or cultural exchanges.
Aktivity tohoto druhu předpokládají opravdové zaujetí u škol, jejich učitelů i žáků.
This type of activity depends on the commitment of schools, teachers and pupils.
Nabídka aktivit či projektů poskytujících žactvu příležitost k vypěstování pocitu evropské občanské sounáležitosti je přitom bohatá jak na evropské, tak i na národní úrovni.
The range of activities or projects enabling pupils to develop a sense of European citizenship is considerable at both European and national levels.
Řada zemí organizuje pro své žáky a učitele bilaterální výměny; tato praxe je rozšířena zejména v severoevropských a baltských zemích.
Several countries organise bilateral exchanges for their pupils and teachers. This is especially widespread among the Nordic and Baltic countries.
Existují také národní a místní programy na podporu evropské dimenze ve školách, zahrnující aktivity rozmanitého druhu, iniciované leckdy v souvislosti s nejnovější etapou rozšiřování Evropské unie.
There are also national or local schemes for promoting the European dimension in schools through a variety of activities, sometimes associated with the most recent stage of European Union enlargement.
V Řecku se například pořádají schůzky žáků s řeckými členy Evropského parlamentu.
For example in Greece, meetings with Greek Members of the European Parliament are arranged for pupils.
V Itálii zahájila vládní agentura pro veřejně prospěšné neziskové organizace ve spolupráci se svými partnerskými ministerstvy a dalšími partnery program výchovy k aktivnímu a loajálnímu evropskému občanství, jehož součástí je rozvíjení školních pracovišť dobrovolné občanské služby.
In Italy, the government agency for non-profit organisations of social utility, ministerial partners of this agency and other partners have launched a scheme for education in active and loyal European citizenship, which includes the development in schools of voluntary civil service workshops.
V Lotyšsku pořádá několik škol od školního roku 1997/98 speciální týden informací o Evropě, na němž mohou s vlastními příspěvky na evropská témata vystoupit i žáci.
Since 1997/98 in Latvia, some schools have organised a special week in which information sessions on Europe are held and pupils are able to carry out work assignments on European issues.
Také lotyšský úřad pro udělování státního občanství organizuje ve školách informační dny a výstavky.
The office for naturalisation has organised information days and exhibitions in schools.
V Litvě pořádala jedna nevládní organizace modelová zasedání Rady Evropské unie, při nichž probíhala simulovaná vyjednávání o přijetí Litvy za člena EU.
In Lithuania, an NGO has organised model sessions of the Council of the European Union and simulations of the negotiations for the country’s EU membership.
Ve Slovinsku jsou výměnné pobyty studentů součástí “evropských studií” jako volitelného předmětu v rámci jednoho pilotního projektu (viz oddíl 6.1).
In Slovenia, student exchanges are included in European studies offered as an optional subject in a pilot project (see section 6.1).
Ve Spojeném království školské úřady školám doporučují rozvíjet evropskou a mezinárodní dimenzi prostřednictvím aktivit probíhajících mimo normální učební plán.
In the United Kingdom, the education authorities recommend that their schools should develop the European and international dimensions through a set of activities extending beyond the normal school timetable.
V Bulharsku se žákovské kluby na několika školách podílely na zpracování průvodce po evropské integraci.
In Bulgaria, pupil clubs at several schools have worked on the production of a guide to European integration.
Školy se také mohou podílet na rozmanitých projektech a aktivitách organizovaných na evropské úrovni.
Schools that so wish may also take part in various projects and activities on offer at European level.
Ty nejrozšířenější obvykle zahrnují výměnu studentů nebo studijní pobyty v zahraničí, například v rámci programu Socrates-Comenius, případně při partnerství dvou škol.
Among the most widespread are those involving a study visit or an exchange as in the Socrates-Comenius programme, or in school twinning.
V mnoha zemích se každoročně pořádá soutěž Evropa ve škole, v níž se hodnotí literární a výtvarné příspěvky s evropskou tematikou.
The annual Europe at School Competition focusing on the artistic and literary fields takes place in many countries.
Poměrně často se také ve školách slaví různá výročí významná pro budování Evropské unie (například 9. květen) nebo Den evropského dědictví (v září).
It is also fairly common for schools to celebrate commemorative dates in the construction of the European Union (such as 9 May) or European Heritage Day (in September).
Méně je, jak se zdá, rozšířena simulace politické aktivity na evropské úrovni takového typu, jako je projekt Evropského parlamentu mládeže.
Mock European level political activity such as the European Parliament Youth Project appears to be less widespread.
Další cesta, jak žákům přiblížit Evropu, je prostřednictvím Evropských školních klubů.
Another way in which Europe may be brought closer to the classroom is via School European Clubs.
Působí na školách všech úrovní a organizují je dobrovolně jejich učitelé.
Organised by teachers on a voluntary basis, the clubs are arranged at all school levels as an after-school or lunchtime activity for pupils interested in European languages, politics, history, geography, peoples and culture.
Jejich náplní jsou aktivity probíhající po vyučování a určené pro žáky zajímající se o evropské jazyky, evropskou politiku, dějiny, zeměpis, národy a kulturu.
The idea of the clubs was originally developed in Portugal thanks to a Council of Europe initiative.
Myšlenka klubů vznikla v Portugalsku na základě jednoho podnětu z Rady Evropy, od počátku 90. let se postupně šířila jinam a v současnosti jsou tyto kluby už plně zakotveny v České republice, v Lotyšsku, v Polsku a na Slovensku.
It gradually spread elsewhere at the beginning of the 1990s, and clubs are now firmly established in the Czech Republic, Latvia, Poland and Slovakia.
Posílení sociální soudržnosti a podpora aktivnější společenské a politické angažovanosti občanů se v posledních letech stala jedním z klíčových úkolů, které musejí řešit všechny evropské země.
In recent years, fostering social cohesion and more active participation by citizens in social and political life has become a key issue in all European countries.
Výchova k občanství je přitom chápána jako jedna z cest, jak se vyrovnat s náročnými výzvami 21. století.
Citizenship education is seen as one means of facing up to the challenges of the 21st century.
Průzkum stavu výchovy k občanství ve školách 30 evropských zemí, organizovaný sítí EURYDICE, přinesl následující základní zjištění.
The present survey by the Eurydice Network on the provision of citizenship education in schools in 30 European countries has highlighted the following points.
Pojetí ´odpovědného občanství´ ve vzdělávací politice
The Concept of ‘Responsible Citizenship’ in Education Policies
´Odpovědné občanství´ je v mnoha evropských zemích chápáno jednak ve smyslu určitých občanských hodnot, jako je demokracie, rovnost, participace, solidarita, tolerance odlišnosti a sociální spravedlnost, jednak jako vědomí a uplatňování určitých práv a povinností (oddíl 1.1).
Many European countries perceive the term ‘responsible citizenship’ as relating to certain civic values such as democracy, equality, participation, solidarity, tolerance of diversity and social justice, as well as the knowledge and exercise of rights and responsibilities (section 1.1).
Neznamená to však, že by se ve všech zemích v každodenním životě zmíněný termín běžně používal.
However, this term would not actually be used in daily life in all countries.
Není tomu tak hlavně proto, že slovem ´občanství´ se stále ještě většinou označuje právní postavení a vztah mezi občanem a státem.
The main reason for this is that, in several, the term ‘citizenship’ still mainly denotes a legal status and judicial relationship between the citizen and the State.
Některé země se v souvislosti s výchovou k občanství tomuto slovu raději vyhýbají, protože v jejich obyvatelstvu tvoří významnou menšinu lidé, kteří občany nejsou; i když se v dané zemi třeba narodili anebo tam již dlouho žijí, státní příslušnost dosud nezískali.
Other countries avoid using the term in the context of citizenship education because their population consists of a significant minority of ‘non-citizens’, i.e. people who were born in the country or have been residing there for a considerable time but have not acquired its nationality.
V souvislosti s výchovou k občanství by bylo proto namístě odmyslet si od ´občanství´ jeho úzce právní význam a vnímat je v širším smyslu.
When referring to citizenship education, it therefore seems necessary to detach the term ‘citizenship’ as far as possible from its legal connotation and adopt a more comprehensive approach.
Výchova k občanství by se potom týkala všech členů dané společnosti, bez ohledu na jejich státní příslušnost, pohlaví, rasový či sociální původ a vzdělání. ´Odpovědné občanství´ je tudíž třeba chápat jako univerzální pojem, o nějž se v té či oné formě opírá vzdělávací politika ve všech evropských zemích podchycených průzkumem EURYDICE.
Citizenship education has to be conceived as embracing all members of a given society, regardless of their nationality, sex, or racial, social or educational background. ‘Responsible citizenship’ is to be seen as a universal concept included, in one way or another, in the education policies of all European countries covered by the Eurydice survey.
Ostatně lze konstatovat, že jedním z hlavních cílů vzdělávání dětí a mládeže ve školách je, aby si osvojily znalosti, hodnoty a dovednosti, které budou potřebovat k účasti na společenském životě a k tomu, aby se podílely na zvyšování blahobytu vlastního i celé společnosti.
In fact, it may be said that one of the main objectives of providing children and young people with school education is to give them the knowledge, values and skills they require to participate in society and contribute to their own and society’s well-being.
Výchova k občanství ve školách – podobné cíle, různé přístupy
Citizenship Education in Schools – Similar Aims, Different Approaches
Všechny evropské země se vcelku shodují v názoru, že výchovu k občanství je potřeba tak či onak zahrnout do formálního vzdělávacího programu škol.
All European countries generally agree on the need to include citizenship education in the formal school curriculum in one way or another.
V tom, jak je tento úkol chápán a jak se prakticky řeší, se ovšem jednotlivé země značně liší.
However, the way it is developed and provided varies considerably from one country to the next.
Jak to vypadá, v danou chvíli nepřevládá žádný obecný přístup, který by přijala většina zemí.
It would appear that, as yet, there is no single prevailing general approach adopted by most countries.
K výchově k občanství lze přistupovat v podstatě trojím způsobem: 1) vyučovat ji jako samostatný předmět (často povinný); 2) její náplň zahrnout do jiných vyučovacích předmětů (dějepisu, společenských věd, zeměpisu nebo filozofie); 3) její náplň předávat jako průřezové téma (oddíl 2.1).
Approaches to citizenship education are of three main possible kinds. It may be offered as a separate subject (often compulsory), or may be integrated into conventional subjects (such as history, social studies, geography or philosophy) or be conceived as a crosscurricular theme (section 2.1).
Na školách primární úrovně je výchova k občanství ve většině zemí zahrnuta do jiných vyučovacích předmětů nebo probíhá jako průřezové téma.
In primary education, most countries tend to offer citizenship education as either integrated into other subjects or treated as a crosscurricular theme.
Naproti tomu na školách sekundární úrovně (nebo na některém stupni sekundárního vzdělávání) existuje téměř v polovině evropských zemí samostatný předmět, v němž se žáci učí občanství.
By contrast, in secondary education (or at certain stages of it), nearly half of all European countries have established a separate subject for teaching pupils citizenship.
Kultura školy a uplatňování odpovědného občanství na úrovni školy
School Culture and the Practice of Responsible Citizenship at School Level
V posledních letech se značně rozšířila myšlenka, že každá škola má svou vlastní ´kulturu´.
The idea that schools have their own ‘culture’ has gained momentum in recent years.
Pod pojmem kultury školy se má na mysli systém hodnot, norem, běžných praktických úkonů a organizačního uspořádání, existující v dané škole.
School culture refers to the system of values, norms, daily practices and organisational arrangements that exist in a given school.
Tento systém ovlivňuje jednotlivé školní aktéry a partnery, tj. žáky, učitele, ostatní pracovníky školy, rodiče a jiné místní občany v tom, jak myslí, jak vystupují a jak se vzájemně k sobě chovají.
It thus influences how the different school partners, i.e. pupils, teachers, other staff, parents and other members of the community, think, behave and interact with each other.
Každá škola má sice svou specifickou, vlastní kulturu, ta je však do jisté míry ovlivnitelná závaznými úředními předpisy a pokyny.
While each school has its own unique culture, it may be influenced to a certain extent by official national regulations and guidelines.
Většina zemí výslovně uznává význam pozitivního klimatu ve škole a zmiňuje se přitom o tom, jak ovlivňuje vzájemné vztahy mezi všemi školními partnery (oddíl 3.1).
Most countries explicitly acknowledge the importance of a positive school culture, and refer to its impact on the relations of all school partners concerned (section 3.1).