natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Opakované odhady problémového užívání opiátů za období 2000–2004 jsou k dispozici ze sedmi zemí (z České republiky, Německa, Řecka, Španělska, Irska, Itálie a Rakouska): čtyři země (Česká republika, Německo, Řecko a Španělsko) zaznamenaly pokles v problémovém užívání opiátů a jedna země nárůst (Rakousko – i když to lze jen obtížně interpretovat, protože systém shromažďování dat se v tomto období změnil).
Repeated estimates on problem opioid use for the period between 2000 and 2004 are available from seven countries (the Czech Republic, Germany, Greece, Spain, Ireland, Italy, Austria): four countries (the Czech Republic, Germany, Greece, Spain) have recorded a decrease in problem opioid use, while one reported an increase (Austria — although this is difficult to interpret as the data collection system changed during this period).
Důkazy o počtech osob poprvé nastupujících léčbu naznačují, že výskyt problémového užívání opiátů možná celkově pomalu klesá, a proto lze v blízké budoucnosti očekávat pokles prevalence.
Evidence from people entering treatment for the first time suggests that the incidence of problem opioid use may in general be slowly declining; therefore in the near future a decline in prevalence is to be expected.
Místní a regionální odhady týkající se konkrétně problémového užívání opiátů nejsou k dispozici; dostupné údaje o problémovém užívání drog (včetně užívání stimulantů a jiných drog) však ukazují, že mezi městy a regiony jsou v prevalenci velké rozdíly.
Local and regional estimates specifically of problem opioid use are not available; however, the available data regarding problem drug use (including use of stimulants and other drugs) suggest that there is a large variation in prevalence among cities and regions.
Nejvyšší odhady místní prevalence v období 2000–2004 uvádí Irsko, Portugalsko, Slovensko a Spojené království, kde na 1 000 obyvatel připadá 15 až 25 případů (171).
The highest local prevalence estimates in the period 2000–04 are reported from Ireland, Portugal, Slovakia and the United Kingdom, reaching rates of between 15 and 25 per 1 000 (171).
Geografická rozdílnost, jak lze očekávat, je patrná také na místní úrovni; například prevalence v různých částech Londýna kolísá v rozmezí 6 až 25 případů na 1 000 obyvatel.
Geographic variability is, as might be expected, also marked at the local level; for example, the prevalence in different parts of London varies between 6 and 25 cases per 1 000.
Kvůli značným rozdílům v místní prevalenci je zobecnění obtížné.
The wide variation in local prevalence rates makes generalisation difficult.
Uživatelé drog ve våznicích
Drug users in prisons
I když většina uživatelů drog po uvěznění omezuje své užívání drog nebo s ním úplně přestane, některé osoby v užívání pokračují a další začnou ve věznici drogy užívat (anebo užívat injekčně).
Although the majority of drug users reduce or stop their drug use after incarceration, some detainees continue and others start using drugs (and/or injecting drugs) while in prison.
Podle dostupných studií 8–51 % vězňů někdy užilo drogu ve věznici, 10–42 % uvádí pravidelné užívání drog a 1–15 % užívalo
According to available studies, 8–51 % of inmates have used drugs within prison, 10–42 % report regular drug use and 1–15 % have
4 drogy ve věznici injekčně (
4 injected drugs while in prison (
To vyvolává otázky o možném šíření infekčních chorob, zejména v souvislosti s přístupem ke sterilnímu injekčnímu náčiní a jeho sdílení ve vězeňské populaci.
This raises issues around the potential spread of infectious diseases, in particular in relation to access to sterile injection equipment and sharing practices among the prison population.
Informace o užívání drog mezi vězni jsou kusé.
Information on drug use among prisoners is patchy.
Mnohé z údajů dostupných v Evropě pocházejí z ad-hoc studií, někdy prováděných na místní úrovni v zařízeních, která nejsou dostatečně reprezentativním vzorkem národního vězeňského systému, a za použití vzorků vězeňské populace, které se velikostí značně liší.
Many of the data available in Europe come from ad hoc studies, sometimes carried out at local level in establishments not representative of the national prison system, and using samples of prisoners that vary considerably in size.
V důsledku toho rozdíly v charakteristikách sledovaných populací omezují možnost srovnávat údaje mezi průzkumy – v rámci jedné země a mezi zeměmi – a také extrapolaci výsledků a analýzu trendů.
As a result, differences in terms of the characteristics of the populations studied limit comparisons of data between surveys — within and between countries — as well as extrapolation of results and trend analysis.
Opakované průzkumy prováděné v České republice (1996–2002), Dánsku (1995–2002), Litvě (2003–2004), Maďarsku (1997–2004), Slovinsku (2003–2004) a Švédsku (1997–2004) ukazují zvýšení prevalence různých typů užívání drog mezi vězni, zatímco Francie (1997–2003) hlásí výrazný
Repeated surveys carried out in the Czech Republic (1996–2002), Denmark (1995–2002), Lithuania (2003/04), Hungary (1997–2004), Slovenia (2003/04) and Sweden (1997–2004) show an increase in the prevalence of various types of drug use among detainees, whereas France (1997–2003) reports a significant decrease in the proportion of injectors
(1) Zeměmi, které uvedly studie provedené v posledních pěti letech
(1) Countries reporting studies carried out in the last fi ve years (1999–
(1999–2004) a které poskytly údaje o vzorcích užívání drog ve vězeňské populaci, jsou Belgie, Česká republika, Dánsko, Německo, Řecko, Francie, Irsko, Itálie, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko, Švédsko, Spojené království,
2004) and providing data on drug use patterns in prison populations were Belgium, the Czech Republic, Denmark, Germany, Greece, France, Ireland, Italy, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, the Netherlands, Austria, Portugal, Slovenia, Slovakia, Finland, Sweden, the United Kingdom, Bulgaria and Norway.
DUP-1 ve Statistickém věstníku 2006.(3) Viz tab.
(2) See Table DUP-1 and Figure DUP-1 in the 2006 statistical bulletin.
DUP-2 a DUP-5 ve Statistickém věstníku 2006.(4) Viz tab.
(3) See Tables DUP-2 and DUP-5 in the 2006 statistical bulletin.
DUP-3 a DUP-4 ve Statistickém věstníku 2006.(5) Viz tab.
(4) See Tables DUP-3 and DUP-4 in the 2006 statistical bulletin.
DUP-5 ve Statistickém věstníku 2006.
(5) See Table DUP-5 in the 2006 statistical bulletin.
PDU-6 (část i) ve Statistickém věstníku 2006.
) See Figure PDU-6 (part i) in the 2006 statistical bulletin.
Obr. 9: Trendy prevalence problémového užívání opiátů, 1995–2004 (na 1 000 obyvatel ve věku 15–64 let)
Figure 9: Trends in the prevalence of problem opioid use, 1995–2004 (rate per 1 000 population aged 15–64) available, have been reported by Luxembourg and Austria, with a rate of about six cases per 1 000 population aged 15–64.
Nejnižší odhady jsou z Kypru a Řecka, a to těsně nad hranicí jednoho případu na 1 000 obyvatel.
The lowest estimates are from Cyprus and Greece, at just over one case per 1 000.
Tam, kde jsou časové trendy k dispozici, nevykazují univerzální vzorec a naznačují pokles v některých zemích a regionech (například ve Skotsku, Spojeném království) a nárůst v jiných.
Where time trends are available they do not show a general pattern, suggesting declines in some countries and regions (for example in Scotland, United Kingdom) and increases in others.
Nedostatek údajů v této oblasti však znamená, že není možné udělat si jasný obrázek.
However, the lack of data in this area means that it is not possible to draw a clear picture.
Monitorování aktuálního podílu injekčních uživatelů na celkovém počtu uživatelů heroinu nastupujících léčbu významně doplňuje sledování prevalence injekčního užívání drog v běžné populaci.
Monitoring the proportion of current injectors among heroin users entering treatment forms an important complement to monitoring the prevalence of injecting drug use in the general population.
Je však důležité mít na paměti, že sledované podíly nemusejí nutně odpovídat trendům v celkové prevalenci injekčního užívání drog.
However, it is important to remember that the observed proportions do not necessarily reflect trends in the prevalence of all injecting drug use.
Například v zemích s vysokým podílem uživatelů stimulantů (v České republice, na Slovensku, ve Finsku a Švédsku) nemusejí údaje o injekčním užívání mezi uživateli heroinu vypovídat o celkové situaci.
For example, in countries with a high proportion of stimulant users (the Czech Republic, Slovakia, Finland, Sweden), the rates of injecting among heroin users might not be representative of the overall situation.
(1) Odhady pro věkovou skupinu 18–64 let.(2) Vypočítáno z údajů o věkové skupině 15–54 let.
Estimates for the 18–64 age group.Computed from data for the 15–54 age group.
Poznámka: Časové řady jsou kombinovány tam, kde jsou metody obdobné po celé časové období.
Time series are combined where methods are similar over the time span.
Více informací viz tabulky PDU-1, PDU-2 a PDU-3 ve
For more information see Tables PDU-1, PDU-2 and PDU-3 in the 2006 statistical bulletin.Sources: National focal points.
InjekÏní užívání drog
Injecting drug use
Injekčním uživatelům drog hrozí velmi vysoké riziko nepříznivých důsledků, jako jsou infekční choroby nebo předávkování.
Injecting drug users (IDUs) are at very high risk of experiencing adverse consequences such as serious infectious diseases or overdoses.
Proto je velmi důležité zabývat se injekčním užíváním drog samostatně.
It is therefore important to consider drug injection separately.
Podíl injekčních uživatelů drog na celkovém počtu primárních uživatelů heroinu nastupujících léčbu drogové závislosti opět ukazuje výrazné rozdíly v míře injekčního užívání drog mezi jednotlivými zeměmi, jakož i odlišnost vývojových trendů v čase (173).
The proportion of IDUs among primary heroin users entering drug treatment again suggests marked differences in levels of injecting drug use between countries as well as varying trends over time (173).
V některých zemích (Španělsku, Nizozemsku a Portugalsku) injekčně užívá heroin relativně malý počet léčených uživatelů heroinu, zatímco v jiných zemích se injekční aplikace nadále jeví jako hlavní forma užívání heroinu.
In some countries (Spain, the Netherlands and Portugal), a relatively small proportion of treated heroin users inject, whereas in other countries injection appears to be still the main form of heroin use.
V některých členských státech evropské patnáctky, z nichž jsou údaje k dispozici (v Dánsku, Řecku, Španělsku, Francii, Itálii a Spojeném království), počty injekčních uživatelů mezi léčenými uživateli heroinu poklesly.
In some EU-15 Member States from which data are available (Denmark, Greece, Spain, France, Italy and the United Kingdom), rates of injecting among heroin users in treatment have declined.
Ve většině nových členských států – přinejmenším v těch, ze kterých jsou údaje k dispozici – je však velká část uživatelů heroinu nastupujících léčbu injekčními uživateli.
However, in most of the new Member States, at least where data exist, a large proportion of heroin users entering treatment are injectors.
Odhady injekčního užívání drog na celostátní nebo nižší úrovni poskytuje jen málo zemí, a to bez ohledu na jejich důležitost z hlediska veřejného zdraví (172).
or subnational level (172
V tomto oddílu vzhledem k nedostatečnosti údajů nejsou odhady o injekčním užívání drog kategorizovány podle primární drogy, i když trendy v podílu injekčních uživatelů drog na celkovém počtu léčených uživatelů heroinu (viz dále) jsou samozřejmě specifické pro injekční užívání heroinu.
Treatment demand data (174) are not categorised by primary drug, given the scarcity of data, although the trends in the proportion of IDUs among treated heroin users (see below) are of course specific for heroin injecting.
Většina dostupných údajů o injekčním užívání drog je odvozena buďto z počtů smrtelných předávkování, nebo z údajů o infekčních chorobách (jako např. o HIV).
In many countries, opioids (largely heroin) remain the principal drug for which clients seek treatment.
Dostupné odhady se mezi zeměmi značně liší: od roku 2000 byly odhady na národní úrovni většinou v rozmezí 1 až 6 případů na 1 000 obyvatel ve věku 15–64 let, přičemž před rokem 2000 existovaly i některé vyšší odhady. Od roku 2000 hlásily
Of the total treatment requests reported for 2004 under the treatment demand indicator, opioids were recorded as the principal drug in about 60 % of cases — and just over half (53 %) of these clients reported injecting the drug (175).
V mnoha zemích zůstávají opiáty (převážně heroin) hlavní drogou, kvůli níž klienti vyhledají léčbu.
Most available estimates of injecting drug use are derived from either fatal overdose rates or data on infectious diseases (such as HIV).
Z celkového počtu žádostí o léčbu hlášených v roce 2004 (v rámci ukazatele žádosti o léčbu) byly opiáty zaznamenány jako hlavní droga asi v 60 % případů – a těsná nadpoloviční většina (53 %) těchto klientů uvedla, že drogu užívají injekčně (175).
Available estimates vary considerably between countries: since 2000, estimates at national level have mostly ranged between one and six cases per 1 000 population aged 15–64, with some higher estimates existing prior to 2000.
Je třeba poznamenat, že ukazatel počtu žádostí o léčbu nezahrnuje všechny osoby v léčbě závislosti
Since 2000, the highest national prevalence rates of injecting drug use, among the countries where estimates are noted that the treatment demand indicator does not cover all people in opioid treatment, which is a considerably greater number, only clients requesting treatment during the reported year.
PDU-7 ve Statistickém věstníku 2006.173) Viz. obr.
) See Figure PDU-7 in the 2006 statistical bulletin.)
PDU-3 (část i) ve Statistickém věstníku 2006.
See Figure PDU-3 (part i) in the 2006 statistical bulletin.)
174) Viz poznámka pod čarou (70).175) Viz obr. TDI-2 a tab.
See footnote (70).)
Kapitola 6: Užívání opiátů a injekční užívání drog na opiátech, jejichž počet je výrazně vyšší, nýbrž pouze klienty, kteří o léčbu požádali během sledovaného roku.
Chapter 6: Opioid use and drug injection a small group of opioid users (less than 7 %) are younger
1 79 poprvé vyhledají pomoc (
17 9 than 20 when they first seek help (
Existují občasné zprávy o velmi mladých lidech (mladších 15 let), kteří vyhledají léčbu
There are occasional reports of very young people (aged less than 15) seeking
1 80 kvůli užívání heroinu (
18 0 treatment for heroin use (
), například děti ve věku 11–12 let v bulharské Sofii, avšak celkově se žádosti o léčbu kvůli užívání heroinu mezi mladými lidmi jeví jako vzácné.
), for example children aged
Podíl klientů vyhledávajících léčbu kvůli užívání heroinu se mezi zeměmi liší.
The proportion of clients seeking treatment for heroin use varies between countries.
Na základě nejnovějších dostupných údajů můžeme země rozdělit do tří skupin podle počtu uživatelů drog vyhledávajících léčbu, kteří uvádějí problémové užívání heroinu, takto:
Based on the most recent data available, countries can be classified into three groups according to the proportion of drug users seeking treatment who report problem use of heroin, as follows:
• 50 až 70 % – Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Kypr, Lotyšsko, Portugalsko, Spojené království, Rumunsko,
• 50–70 % — Germany, Spain, France, Ireland, Cyprus, Latvia, Portugal, United Kingdom, Romania;
Uvádí se, že klienti užívající opiáty jsou vytlačováni na okraj společnosti, mají nízké vzdělání, vykazují vysokou nezaměstnanost a často nemají stabilní bydlení. Španělsko hlásí, že 17–18 % klientů užívajících opiáty jsou osoby bez domova.
Opioid clients are reported to be marginalised in society, with low levels of education, high unemployment rates and often unstable accommodation; Spain reports that 17–18 % of opioid clients are homeless.
• více než 70 % – Řecko, Itálie, Litva, Lucembursko,
• over 70 % — Greece, Italy, Lithuania, Luxembourg,
K zemím, kde značné procento klientů užívajících opiáty užívá ještě jiné látky než heroin, patří Maďarsko, kde je užívání podomácku vyráběných produktů z opiového máku velmi rozšířené, a Finsko, kde většina klientů
Countries where a sizeable proportion of opioid clients are using substances other than heroin include Hungary, where the use of home-made opium poppy products is widespread, and Finland, where most opioid clients are misusing
Jelikož časová prodleva mezi prvním užitím a první žádostí o léčbu bývá obvykle 5 až 10 let a doba mezi začátkem užívání drog a jejich pravidelným užíváním se odhaduje na 1,5 až 2,5 roku (finská národní zpráva), lze dojít k závěru, že klienti užívající opiáty typicky prožijí období 3 až 7 let pravidelného užívání drog, než poprvé vyhledají specializovanou léčbu.
Since the time lag between first use and first demand for treatment is generally between 5 and 10 years and the time between initiation and regular drug use is estimated to be 1.5–2.5 years (Finnish national report), it can be concluded that opioid clients typically experience 3–7 years of regular drug use before first seeking specialised treatment.
Většina uživatelů opiátů, stejně jako v případě uživatelů ostatních drog, vyhledává léčbu v ambulantních podmínkách; avšak ve srovnání s uživateli kokainu a konopí se větší procento klientů užívajících opiáty léčí v lůžkových zařízeních.
Most opioid users, like users of other drugs, seek treatment in an outpatient setting; however, in comparison with cocaine and cannabis clients, a higher proportion of opioid clients are treated in inpatient centres.
V celé Evropě je mezi novými uživateli opiátů, kteří vyhledávají léčbu v ambulantních zařízeních a u nichž je znám způsob aplikace, těsně nadpoloviční většina těch, kteří drogu užívají injekčně.
Across Europe, among new opioid clients seeking treatment in outpatient centres and for whom the route of administration is known, just over half are injecting the drug.
Celkově je injekční užívání rozšířenější mezi uživateli opiátů vyhledávajícími léčbu v nových členských státech (nad 60 %) než v členských státech evropské patnáctky (pod 60 %), s výjimkou Itálie a Finska, kde podíl injekčních uživatelů opiátů mezi klienty činí 74 % (Itálie) a 79,3 % (Finsko).
In general, levels of injecting are higher among opioid users seeking treatment in the new Member States (above 60 %) than in the EU-15 Member States (below 60 %), with the exception of Italy and Finland, where the proportion of opioid injectors among clients is 74 % and 79.3 % respectively.
Podíl injekčních uživatelů drog na celkovém počtu klientů užívajících opiáty je nejnižší v Nizozemsku (13 %) a nejvyšší v Lotyšsku (86 %) (182).
The proportion of injectors among opioid clients is lowest in the Netherlands (13 %) and highest in Latvia (86 %) (182).
LéÏba závislosti na opiátech
Treatment of opioid dependence
Většina zemí, které každoročně uvádějí významné počty nových klientů užívajících heroin (s výjimkou Německa, kde se základna pro podávání zpráv rozšířila), uvádí, že v posledních čtyřech až pěti letech dochází k poklesu, i když ne mezi klienty, kteří se už dříve léčili.
Most countries with significant numbers of new heroin clients each year (except Germany, where the reporting base has been extended) report that there has been a decrease in the last 4–5 years, although not among clients who have previously been in treatment.
Počty opakovaných žádostí o léčbu celkově nepoklesly a ve většině zemí celkový počet žádostí o léčbu závislosti na heroinu zůstal zhruba stejný.
The number of repeat requests has generally not declined, and in most countries the total number of treatment demands for heroin has remained roughly stable.
Výraznější výjimky tvoří Německo a Spojené království, kde celkový počet žádostí o léčbu vzrostl.
Notable exceptions are Germany and the United Kingdom, where total reported requests have increased.
Celkově však procento žádostí o léčbu kvůli heroinu (všechny a nové žádosti) pokleslo; v případě nových žádostí pokleslo v období 1999–2004 asi ze dvou třetin na přibližně 40 %, protože vzrostl počet žádostí o léčbu kvůli užívání konopí a kokainu (178).
Overall, however, the percentage of treatment demands accounted for by heroin (all and new requests) has fallen; in the case of new demands it has declined from about two thirds to around 40 % between 1999 and 2004 in the face of increases in demands for cannabis and cocaine treatment (178).
Již dříve bylo uvedeno, že populace klientů žádajících o léčbu kvůli užívání opiátů stárne a tento trend v roce 2004 nadále pokračoval.
It has been previously reported that the population of clients requesting treatment for opioid use is an ageing one, and this trend continued in 2004.
Téměř všichni uživatelé opiátů vyhledávající léčbu jsou starší dvaceti let a téměř polovině z nich je přes třicet.
Nearly all opioid users seeking treatment are over 20 years old, and almost half of them are over 30.
Údaje dostupné na evropské
Data available at European level show that only
V minulosti ústavní léčba představovala důležité prostředí pro léčbu problémových uživatelů opiátů.
Data on the relative availability of different types of treatment for opioid problems in Europe are currently
) Viz tab. TDI-5 ve Statistickém věstníku 2006.)
) See Table TDI-5 in the 2006 statistical bulletin.)
Viz tab. TDI-26 ve Statistickém věstníku 2006; národní zprávy sítě Reitox.)
See Table TDI-26 in the 2006 statistical bulletin; Reitox national reports.)
Viz obr. TDI-1 ve Statistickém věstníku 2006.)
See Figure TDI-1 in the 2006 statistical bulletin.)
Viz tab. TDI-17 ve Statistickém věstníku 2006.
See Table TDI-17 in the 2006 statistical bulletin.
Výroční zpráva za rok 2006: Stav drogové problematiky v Evropě
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe limited.
V dotazníku EMCDDA odborníci většiny (šestnácti) členských států uvedli, že substituční léčba je hlavní formou dostupné léčby.
In response to an EMCDDA questionnaire, experts in most (16) Member States indicated that substitution treatment is the principal form of treatment available.
Čtyři země (Česká republika, Maďarsko, Polsko a Slovensko) však udávají abstinenční léčbu jako běžnější a další dvě země (Španělsko a Švédsko) uvádějí vyrovnaný podíl léčby s farmakologickou podporou a abstinenční léčby.
However, in four countries (the Czech Republic, Hungary, Poland and Slovakia), drug-free treatment is reported to be more common, and in two countries, Spain and Sweden, a balance between medically assisted treatment and drug-free treatment options is reported.
Dlouhodobá substituce není jediným účelem léčby závislosti na opiátech léčivými přípravky.
Long-term drug substitution is not the only purpose of opioid pharmacotherapy.
Metadon a buprenorfin se rovněž používají při abstinenci od opiátů, kdy je léčebným cílem pomoci jednotlivci dosáhnout abstinence postupným snižováním dávek po stanovenou dobu, aby se tak minimalizovaly abstinenční příznaky.
Methadone and buprenorphine are also used to treat opioid withdrawal, when the therapeutic goal is to help the individual achieve abstinence by giving a reducing dose over a fixed period to help minimise the distress of withdrawal.
Někdy se jako prevence relapsu používá antagonista opiátů naltrexon, lék pro averzivní léčbu závislosti na opiátech, který blokuje účinky heroinu, i když důkazy svědčící ve prospěch použití tohoto léku jsou dosud nejednoznačné.
The opioid antagonist naltrexone, an aversive pharmacotherapy option for opioid dependence, is also sometimes used as an aid to prevent relapse, as it blocks the effects of heroin, although the evidence base for the use of this drug is still inconclusive.
Některé země (Německo, Španělsko, Nizozemsko a Spojené království) mají i programy podávání heroinu na předpis, i když počet takto léčených pacientů je velmi malý ve srovnání s ostatními formami substituční léčby (pravděpodobně představuje méně než 1 % celkového počtu).
Some countries (Germany, Spain, the Netherlands and the United Kingdom) also have heroin prescription programmes, although the number of patients receiving this kind of treatment is very small compared with other forms of drug substitution (probably constituting less than 1 % of the total).