natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise vytýká Soudu, že nedoložil splnění obou těchto podmínek.
The Commission complains that the Court of First Instance did not demonstrate that each of those two conditions was satisfied.
3a odst. 2 směrnice je čistě automatické a vyplývá pouze z právní úpravy Společenství.
It is therefore wrong to maintain that the implementation of the Commission’s decision under Article 3a(2) of the Directive is purely automatic and results from Community rules alone.
Zaprvé, co se týče účinků napadeného aktu na postavení Infrontu, Komise především uplatňuje, že měl tento akt pro zmíněnou společnost pouze nepřímé hospodářské důsledky a že její právní postavení zůstalo nezměněno.
As regards, first, the contested measure’s effects on Infront’s situation, the Commission argues primarily that the contested measure would produce, for that company, only indirect economic consequences and that its legal position would remain unaltered.
Tuto analýzu nesdílím z následujících důvodů.
I do not agree with that analysis for the following reasons.
Infront tuto analýzu zpochybňuje a tvrdí, že Soud měl právem za to, že se jí napadený akt bezprostředně dotýká.
Infront challenges that analysis and submits that the Court of First Instance correctly held that the contested measure concerned it directly.
Posouzení
Appraisal
Jak uvedl Soud v bodě 165 napadeného rozsudku, je Infront v důsledku opatření oznámených Spojeným královstvím, a tudíž i napadeného aktu zbaven možnosti volně nakládat svými právy televizního vysílání pro závěrečnou fázi mistrovství světa FIFA pro roky 2002 a 2006.
As the Court of First Instance stated in paragraph 165 of the judgment under appeal, the measures notified by the United Kingdom and, consequently, the contested measure have the effect of depriving Infront of the power freely to dispose of its television broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals.
Na základě tohoto aktu je společnosti Infront znemožněno udělit tato výhradní vysílací práva stanici placené televize usazené v jiném členském státě
By virtue of the contested measure, Infront is prevented from granting those broadcasting rights exclusively to a pay television channel established
20 — Rozsudek ze dne 5. května 1998, Dreyfus v. Komise (C-386/96 P, Recueil, s. I-2309, bod 43 a citovaná judikatura).
20 — Case C-386/96 Dreyfus v Commission [1998] ECR I-2309, paragraph 43 and the caselaw cited.
Jak připomněl Soud, má jednotlivec být považován za bezprostředně dotčeného aktem Společenství, jestliže má akt jednak bezprostřední účinky na právní postavení tohoto jednotlivce, a jednak jeho provádění má čistě automatický charakter a vyplývá
As the Court of First Instance noted, a Community measure is to be considered of direct concern to an individual where
než ve Spojeném království, která si přeje dotyčnou událost vysílat v tomto státě.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P in a Member State other than the United Kingdom and which wishes to broadcast the World Cup finals in the United Kingdom.
Byla jí uložena povinnost zaručit, aby byla zmíněná práva přístupná též subjektu provozujícímu volně dostupné vysílání, které může přijímat velká část britského obyvatelstva.
Infront is required to guarantee that those rights are also available to a broadcaster of free television covering a large proportion of the United Kingdom population.
Jsem toho názoru, že se tato argumentace Komise týká spíše zjišťování, zda společnost Infront měla zájem na podání žaloby, než podmínky, podle níž musela být bezprostředně dotčena napadeným aktem.
I consider that these arguments of the Commission raise the issue of whether Infront had a legal interest in bringing the proceedings rather than that of the requirement that it must be directly concerned by the contested measure.
Tato argumentace znamená totiž totéž co tvrdit, že by zrušení uvedeného aktu nepřineslo Infrontu žádnou výhodu, neboť mimo Spojené království v žádném případě neexistuje žádný potenciální nabyvatel vysílacích práv nacházejících se v držení Infrontu.
They amount to a submission that the annulment of the contested measure would bring Infront no advantage since there was, in any case, no potential purchaser outside the United Kingdom of the broadcasting rights it held.
Důsledky napadeného aktu pro situaci Infrontu proto nespočívají jenom ve škodě čistě hospodářské povahy utrpěné v důsledku snížení tržní hodnoty jeho práv na vysílání závěrečné fáze mistrovství světa FIFA pro roky 2002 a 2006.
The contested measure’s impact on Infront’s situation is therefore reflected not only in purely economic loss, through a diminution in the market value of its broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals.
Projevují se též zásahem do jeho vlastnického práva formou omezení jeho práva udělovat výhradní licence.
The impact also takes the form of infringement of its right to property, by impeding its right to grant exclusive licences.
Soud tudíž podle mého názoru správně a v souladu s příslušnou judikaturou konstatoval, že napadený akt ovlivnil právní situaci Infrontu.
The Court of First Instance therefore decided, in my opinion, correctly and in accordance with the caselaw that the contested measure affected Infront’s legal situation.
Podle ustálené judikatury je kromě splnění podmínek uvedených v článku 230 ES zapotřebí, aby měl jednotlivec zpochybňující určitý akt Společenství zájem na podání žaloby, což znamená, že musí mít právní zájem na jeho zrušení.
It is settled caselaw that, in addition to the conditions set out in Article 230 EC, an individual who challenges a Community measure must have a legal interest in bringing the proceedings, that is to say that he must have an interest in its annulment.
To předpokládá, že žaloba musí být ve svých důsledcích schopna zjednat prospěch straně, jež ji podala 21.
That requires that the action be liable, if successful, to procure an advantage for the party who has brought it. 21
Bezpochyby je v souladu s názorem Komise povinností žalobce dokázat, že splňuje i tuto podmínku přípustnosti své
Admittedly, as the Commission points out, it is for the applicant to prove that he also satisfies this condition as to
21 — Viz zejména rozsudek Soudu ze dne 28. září 2004, MCI v. Komise (T-310/00, Sb. rozh. s. II-3253, bod 44 a citovaná judikatura).
21 — See, in particular, Case T-310/00 MCI v Commission [2004] ECR II-3253, paragraph 44 and the caselaw cited.
Komise rovněž podpůrně uplatňuje, že napadený akt ve skutečnosti neměl pro Infront žádné důsledky, protože v žádném jiném členském státě kromě Spojeného království není usazen subjekt televizního vysílání, který by přicházel v úvahu jakožto nabyvatel práv na vysílání závěrečné fáze mistrovství světa FIFA za účelem jejího vysílání ve Spojeném království.
The Commission also argues, in the alternative, that the contested measure, in reality, had no effect on Infront because there was no television broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom which would be liable to acquire the broadcasting rights to the FIFA World Cup finals in order to broadcast them in the United Kingdom.
Krom toho Soud svým výrokem, že tyto skutečnosti musí prokázat Komise, obrátil důkazní břemeno
In addition, the Court of First Instance reversed the burden of proof by indicating that it was for the Commission to prove those facts and it made an error of law in its determination of the effect of Article 3a of the Directive.
Nedostatek zájmu na podání žaloby představuje zároveň nesplnění nepominutelných podmínek řízení 23.
22Lack of an interest in bringing the proceedings is also an absolute bar to proceedings.
Kromě toho Komise
23In addi-
Jak jsem již uvedl, co se týče důkazního břemene, sice platí, že jednotlivec, který chce dosáhnout zrušení aktu Společenství, musí prokázat svůj právní zájem na podání žaloby, avšak skutečností zůstává, že tento požadavek nemůže Komisi stejně jako žádného jiného účastníka soudního řízení zbavit povinnosti podat důkaz skutečností, na něž se odvolává.
On the burden of proof, while, as we have seen, it is the individual seeking the annulment of a Community measure who has to establish his interest in bringing the proceedings, the fact remains that that requirement cannot relieve the Commission of the duty to adduce evidence of the matters of fact upon which it relies, like any other party to legal proceedings.
3a odst. 3 směrnice nelze vyvodit, že by se pro každou událost určenou členským státem musely v ostatních členských státech nutně najít subjekty provozující televizní vysílání, jež by si přály zakoupit výhradní práva na vysílání této události v členském státě, jenž ji určil.
tion, the Commission is right in submitting that it cannot follow from Article 3a(3) of the Directive that, for each event designated by a Member State, there would necessarily have to be, in other Member States, television broadcasters liable to acquire the exclusive broadcasting rights to that event in the first State.
Ze systému zavedeného článkem 3a směrnice totiž vyplývá, že členský stát, který se rozhodne využít možnost, již mu toto ustanovení otevírá, a sestavit tak seznam událostí, které musí být šířeny jeho území ve volně dostupném televizním vysílání, dosažitelném pro převážnou část obyvatelstva, je povinen tento seznam oznámit Komisi, nezávisle na tom, zda existuje reálná možnost, že budou výhradní práva na přenos těchto událostí skutečně nabyta subjekty provozujícími televizní vysílání, které jsou usazeny v jiném členském státě.
It is clear from the system established by Article 3a of the Directive that a Member State which decides to use the power open to it under that provision and thus to establish a list of events which must be broadcast in its territory on free television accessible for the largest number is compulsorily required to notify that list to the Commission, regardless of whether or not the exclusive broadcasting rights to those events are liable to be acquired by television broadcasters established in another Member State.
V projednávané věci Komise v rámci své námitky nepřípustnosti žaloby podané společností Infront tvrdila, že trh televizního vysílání ve Spojeném království patří k trhům s nejvýraznější hospodářskou soutěží v Evropě a že 25 % subjektů provozujících televizní vysílání má licenci v tomto členském státě.
In this case, the Commission submitted, in its objection to the admissibility of Infront’s action, that the television market in the United Kingdom is one of the most competitive in Europe and that 25% of television broadcasters are licenced in that Member State.
Na základě tohoto tvrzení uvedla, že si lze stěží představit, že by Infront postoupila svá práva na televizní vysílání závěrečné fáze mistrovství světa FIFA subjektu televizního vysílání, který není usazen ve Spojeném království.
It was on the basis of those statements that it claimed that it was difficult to envisage that Infront would assign its broadcasting rights to the FIFA World Cup finals to a broadcaster not established in the United Kingdom.
Přesto se nedomnívám, že by Soud přenesl důkazní břemeno nebo nesprávně vyložil čl. 3a směrnice.
None the less, I do not consider that the Court of First Instance reversed the burden of proof or misinterpreted Article 3a of the Directive.
22 — Usnesení ze dne 31. července 1989, S. v. Komise (C-206/89 R, Recueil, s. 2841, bod 8).
22 — Order in Case 206/89 R S. v Commission [1989] ECR 2841, paragraph 8.
Soud podle mého názoru nepřenesl důkazní břemeno ohledně právního zájmu na podání žaloby, když konstatoval, že zmíněná tvrzení ohledně zvláštností televizního trhu ve Spojeném království nelze brát na zřetel, protože nejsou podepřena důkazy.
By finding that those statements regarding the specificity of the television market in the United Kingdom could not be taken into account because they were unsupported, the Court of First Instance did not, in my view, reverse the burden of proving an interest in bringing proceedings.
23 — Výše zmíněný rozsudek MCI v. Komise (bod 45).
23 — MCI v Commission, paragraph 45.
Komise měla o to větší povinnost doložit opodstatněnost takovýchto tvrzení, jelikož je Infront popírala a před soudem označila několik potenciálních nabyvatelů svých vysílacích práv, kteří jsou usazeni v jiných členských státech než ve Spojeném království.
The onus was all the more on the Commission to establish the truth of those statements as Infront disputed them and had, before the Court of First Instance, referred to several potential purchasers of its broadcasting rights established in Member States other than the United Kingdom.
subjektů provozujících televizní vysílání, pouze subjekty usazené na území členského státu, který využil možnost danou článkem 3a směrnice, Komise zpochybňuje skutečný užitek postupu vzájemného uznávání zřízeného tímto ustanovením.
of television broadcasters’ revenues, only broadcasters established in the territory of the Member State which has exercised the power made available by Article 3a of the Directive are really in a position to purchase those rights, the Commission casts doubt on the practical relevance of the mutual recognition procedure created by that provision.
Ohledně odůvodnění napadnutého rozsudku, podle nějž argumentace Komise zbavuje článek 3a směrnice veškerého užitečného účinku, se nedomnívám, že by se jednalo o nesprávný výklad uvedeného ustanovení.
Next, I do not consider that the ground of the judgment under appeal that the Commission’s argument deprives Article 3a of the Directive of all practical effect constitutes a misinterpretation of that provision.
3a odst. 3 směrnice, jehož cílem je zajistit dodržování opatření přijatých tímto členským státem subjekty provozujícími televizní vysílání usazenými na území jiných členských států.
Indeed, if only television broadcasters established in the Member State which has decided that certain designated sporting events must be broadcast to the entire population were liable to acquire the exclusive broadcasting rights to such events, the procedure laid down by Article 3a(3) of the Directive, which is intended to ensure compliance with the measures taken by that Member State by television broadcasters established in other Member States, would be deprived of relevance.
Toto odůvodnění totiž reaguje na argumentaci Komise shrnutou v bodě 120 napadeného rozsudku, podle níž by vzhledem ke skutečnosti, že příjmy subjektů televizního vysílání pocházejí z reklamy zaměřené na vnitrostátní veřejnost, poplatků z vnitrostátních licencí nebo vnitrostátního předplatného placené televize, mohly s nabytím výhradních vysílacích práv nacházejících se v držení Infrontu souhlasit pouze subjekty zasahující velkou část vnitrostátního obyvatelstva, a tudíž usazené v Spojeném království.
That ground answers the Commission’s argument, summarised in paragraph 120 of the judgment under appeal, that in view of the fact that the income of television broadcasters is generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees for pay television, only broadcasters reaching a high proportion of the national population and, consequently, established in the United Kingdom, were prepared to purchase the exclusive broadcasting rights held by Infront.
Tímto tvrzením, že reálnou schopnost k zakoupení těchto práv vykazují vzhledem k velmi vysoké ceně výhradních práv pro vysílání takových sportovních událostí, jako je závěrečná fáze mistrovství světa FIFA, jakož i k původu zdrojů
By submitting thus that, in the light of the very high price of exclusive broadcasting rights to sporting events such as the FIFA World Cup finals and of the sources
3a odst. 3 směrnice znamenal, že by se pro jakoukoli událost označenou členským státem musely v ostatních členských státech nutně najít subjekty provozující televizní vysílání, jež by si přály zakoupit výhradní práva na její vysílání.
The Court of First Instance therefore did not, as the Commission asserts in its appeal, say that Article 3a(3) of the Directive means that, for no matter what event designated by a Member State, there are necessarily television broadcasters established in other Member States who are liable to acquire the exclusive broadcasting rights to that event.
Reagoval na argumentaci Komise, podle níž pro takové sportovní události, jako jsou ty, pro něž drží
It was responding to the Commission’s argument that, for sporting events such as those for which Infront holds the television
KOMISE v. INFRONT WM práva televizního vysílání Infront, neexistují kromě subjektů provozujících vnitrostátní televizní vysílání další možní nabyvatelé těchto výhradních vysílacích práv.
COMMISSION v INFRONT WM broadcasting rights, there are no potential purchasers of those exclusive broadcasting rights other than the national television broadcasters.
Z toho plyne, že Soud neopomněl prokázat, že byla splněna podmínka, podle níž je napadeným aktem dotčeno právní postavení Infrontu.
It follows that the Court of First Instance did not fail to demonstrate that the requirement that the contested measure actually affect Infront’s legal situation is satisfied.
V projednávané věci Soud v bodě 146 napadeného rozsudku správně uvedl, že napadený akt neponechává svým adresátům žádný prostor pro uvážení, jelikož jim ukládá přivodit pro právní postavení Infrontu důsledky vytýkané touto společností.
In this case, the Court of First Instance correctly held, in paragraph 146 of the judgment under appeal, that the contested measure leaves the national authorities no discretion, because it requires them to produce the effects on Infront’s legal situation of which Infront complains.
Co se dále týče druhé podmínky stanovené judikaturou, podle níž má mít uplatnění napadeného aktu čistě automatický charakter a vyplývat pouze z právní úpravy Společenství bez použití prováděcích předpisů, jsem toho názoru, že se Soud nedopustil nesprávného právního posouzení ani svým závěrem, že tato podmínka byla rovněž splněna.
As regards, secondly, the second condition under the caselaw, according to which the contested measure’s implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules, I consider that the Court of First Instance likewise made no error of law in finding that that condition is also satisfied.
Jak jsem již ukázal, spočívají tyto účinky v omezení její schopnosti převést výhradní vysílací práva pro závěrečnou fázi mistrovství světa FIFA na subjekt televizního vysílání usazený v jiném členském státě než ve Spojeném království.
As we saw earlier, those effects consist of an impediment to its ability to dispose of the exclusive broadcasting rights to the FIFA World Cup finals to a television broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom.
Tyto účinky jsou vskutku přímým důsledkem napadeného
Those effects do seem to be the direct consequence of the contested
24 — Výše zmíněný rozsudek Dreyfus v. Komise (bod 43 a citovaná judikatura).
24 — Dreyfus v Commission, paragraph 43 and the caselaw cited.25 — Ibidem, paragraph 44 and the caselaw cited.
Při zkoumání této podmínky je totiž třeba posoudit příčinný vztah mezi účinky
Admittedly, as the Commission points out, Article 3a(3) of the Directive leaves the Member States a discretion in the implementation of the measures taken by a Member State and published by the Commission.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA Y. BOTA – VĚC C-125/06 P aktu, neboť bezprostředně vyplývají z opatření přijatých Spojeným královstvím, jejichž cílem bylo vynutit, aby byla tato událost šířena na jeho území ve volně dostupném televizním vysílání, které je přístupné velké části obyvatelstva.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P measure, since they result directly from the measures adopted by the United Kingdom, which are intended to procure the broadcasting of that event in its territory by a free television channel accessible to a high proportion of the population.
na to, že Soud neuvedl, že by napadený akt představoval ve vztahu k držiteli práva soubor individuálních rozhodnutí.
the Court of First Instance did not say that the contested measure is, as regards the rights holders, a bundle of individual decisions.
Zdůrazňuje též, že tento akt je určen výhradně jen subjektům provozujícím televizní vysílání a povinnosti ukládá pouze jim.
It also points out that that measure covers only television broadcasters, imposing obligations solely on them.
Držitelé práv jsou vystaveni pouze ekonomickým důsledkům a Soud v předchozích věcech rozhodl, že to nepředstavuje skutečnost postačující k individualizaci jednotlivce 26.
Rights holders suffer only economic consequences and the Court of First Instance, in earlier cases, held that that is not sufficient to differentiate an individual.
Komise se v tomto ohledu domnívá, že se projednávaná věc liší od věcí, v nichž bylo rozhodnuto rozsudky Piraiki-Patraiki a další v. Komise 27, Extramet Industrie v. Rada 28 a Codorniu v. Rada 29, kde šlo o zvláštní případy.
26The Commission submits, in that regard, that the present case is different from those which gave rise to the judgments in Piraiki­Patraikiand Others v Commission, 27Extramet Industrie v Council 28and Codorniu v Council, 29the circumstances of which were special.
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem zastávám názor, že zmiňovaný závěr Soudu, podle něhož je Infront napadeným aktem bezprostředně dotčen, není stižen vadou spočívající v nesprávném právním posouzení a že žaloba Komise musí být v tomto bodě zamítnuta jako neopodstatněná.
In view of those matters, I take the view that the Court of First Instance’s finding that Infront was directly concerned by the contested measure is not vitiated by an error of law and that the Commission’s appeal on that point should be dismissed as unfounded.
B – K závěru, podle něhož je Infront osobně dotčen
B — The finding that Infront was individually concerned
Komise tvrdí, že se Infront nenachází v jiném postavení než ostatní držitelé výhradních práv na vysílání různých událostí určených Spojeným královstvím.
The Commission maintains that Infront’s situation is no different from that of other holders of exclusive rights to broadcast the various events designated by the United Kingdom.
Čelí běžnému obchodnímu riziku, což nepostačuje k získání aktivní žalobní legitimace.
It faces a normal commercial risk, which is insufficient to confer upon it a right of action.
Komise uplatňuje, že úvahy Soudu jsou nesnadno pochopitelné.
The Commission argues that the Court of First Instance’s reasoning is difficult to understand.
Komise konečně uplatňuje, že by Infront mohla zpochybňovat britská opatření
Finally, the Commission submits that Infront could have challenged the United
29 — Rozsudek ze dne 18. května 1994 (C-309/89, Recueil, s. I-1853).
27 — Case 11/82 [1985] ECR 207.28 — Case C-358/89 [1991] ECR I-2501.29 — Case C-309/89 [1994] ECR I-1853.
Podle Komise je Infront napadeným aktem dotčena pouze co se týče její objektivní vlastnosti držitele výlučných práv, který nabyl práva na vysílání některé z událostí uvedených v britských opatřeních. Poukazuje
In the Commission’s submission, Infront was affected by the contested measure only in its objective capacity as a holder of exclusive rights having acquired the broadcasting rights to one of the events covered by the United Kingdom measures.
KOMISE v. INFRONT WM jakým by byli individualizováni adresáti tohoto rozhodnutí 30.
COMMISSION v INFRONT WM individually just as in the case of the persons to whom the decision is addressed. 30
u některého soudu Spojeného království, takže ji nepřípustnost podání žaloby k soudům Společenství nezbavuje práva na podání opravného prostředku k soudnímu orgánu.
Kingdom measures before a United Kingdom court, so that the fact that its action is inadmissible before the Community courts does not deprive it of the right to legal recourse.
Infront zpochybňuje argumenty Komise a tvrdí, že Soud správně konstatoval, že je napadeným aktem osobně dotčena.
Infront disputes the Commission’s arguments and contends that the Court of First Instance correctly decided that it was individually concerned by the contested measure.