natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jinými slovy, po vstupu směrnice v platnost zaměstnavatel již nemůže brát tyto ohledy v potaz při rozhodování o méně výhodném zacházení se zaměstnancem.
In other words, after the coming into force of the Directive it is no longer permissible for these considerations to figure in the employer’s reasoning when she decides to treat an employee less favourably.
Směrnice zakazuje přímou diskriminaci 12, obtěžování 13a nepřímou diskriminaci 14.
The Directive prohibits direct discrimination, 12harassment 13and indirect discrimination.
Rozlišujícím aspektem přímé diskriminace a obtěžování je skutečnost, že mají nutně vztah k určité problematické kategorii.
14 The distinguishing feature of direct discrimination and harassment is that they bear a necessary relationship to a particular suspect classification.
Diskriminující osoba se dovolává problematické kategorie s cílem jednat určitým způsobem.
The discriminator relies on a suspect classification in order to act in a certain way.
Dotčená kategorie není pouhým proměnlivým faktorem, nýbrž slouží jako základní předpoklad úvah vedoucích k dotčenému jednání.
The classification is not a mere contingency but serves as an essential premise of his reasoning.
Pokud se zaměstnavatel dovolává takových problematických důvodů, považuje to právní řád Společenství za zlo, které je třeba vymýtit.
An employer’s reliance on those suspect grounds is seen by the Community legal order as an evil which must be eradicated.
Směrnice proto zakazuje uplatňování takových kategorií jako důvodů, na nichž může být založeno odůvodnění jednání zaměstnavatele.
Therefore, the Directive prohibits the use of those classifications as grounds upon which an employer’s reasoning may be based.
Naopak v případech nepřímé diskriminace jsou úmysly zaměstnavatele a důvody pro jeho jednání nebo opominutí bezvýznamné.
By contrast, in indirect discrimination cases the intentions of the employer and the reasons he has to act or not to act are irrelevant.
Ve skutečnosti existuje jediný účel zákazu nepřímé diskriminace: i neutrální nebo nevinná opatření a politiky či opatření a politiky přijaté v dobré víře bez jakéhokoli diskriminačního úmyslu podléhají uvedenému zákazu, pokud je jejich dopad na osoby se zvláštními charakteristikami větší než jejich dopad na jiné osoby 15.
In fact, this is the whole point of the prohibition of indirect discrimination: even neutral, innocent or good faith measures and policies adopted with no discriminatory intent whatsoever will be caught if their impact on persons who have a particular characteristic is greater than their impact on other persons.
Právě na takovýto „rozdílný účinek“ takových opatření na některé osoby se zaměřují právní předpisy týkající se nepřímé diskriminace.
15It is this ‘disparate impact’ of such measures on certain people that is the target of indirect discrimination legislation.
Zákaz takové diskriminace je spojen s povinností zaměstnavatelů vycházet vstříc těmto skupinám přijímáním opatření a utvářením svých politik tak, aby na ně nekladly větší zátěž než na jiné osoby 16.
The prohibition of such discrimination ties in with the obligation of employers to accommodate those groups by adopting measures and designing their policies in a way that does not impose a burden on them which is excessive compared with that imposed on other people.
Zatímco tak zákaz přímé diskriminace a obtěžování působí jako vylučující mechanizmus (vyloučením určitých důvodů z možností, kterých se může zaměstnavatel dovolávat), zákaz nepřímé
16 In this way, while the prohibition of direct discrimination and harassment operates as an exclusionary mechanism (by excluding from an employer’s reasoning reliance on certain grounds) the prohibition of indirect discrimination operates as an inclusionary mechanism (by obliging employers to take into account and accommodate the needs of individuals with certain characteristics). It is for this reason that even if we were to accept the
2 odst. 2 písm. a) jako situaci, kdy „se s jednou osobou zachází méně příznivě, než se zachází nebo zacházelo nebo by se zacházelo s jinou osobou ve srovnatelné situaci na základě jednoho z důvodů uvedených v článku 1“.
12 — Defined in Article 2(2)(a) as a situation ‘where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation, on any of the grounds referred to in Article 1’.
2 odst. 3 jako chování související s kterýmkoli z důvodů uvedených v článku 1, které „má za účel nebo za následek narušení důstojnosti osoby a vytvoření zastrašující, nepřátelské, zahanbující, ponižující nebo urážející atmosféry“.
13 — Defined in Article 2(3) as conduct relating to any of the grounds listed in Article 1 that ‘takes place with the purpose or effect of violating the dignity of a person and of creating an intimidating, hostile, degrading humiliating or offensive environment’.
15 — Otázkou dřívější diskriminace a rovného zacházení v kontextu rovnosti mužů a žen jsem se již zabýval ve svém stanovisku k věci Briheche (rozsudek ze dne 30. září 2004, C-319/03, Sb. rozh. s. I-8807).
15 — I have discussed the issue of past discrimination and equal treatment in the context of equality between men and women in my Opinion in Case C-319/03 Briheche [2004] ECR I-8807.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – VĚC C-303/06 postižená, směrnice by byla použitelná.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06 been applicable.
V projednávané věci je však tvrzeno, že důvodem diskriminačního zacházení bylo zdravotní postižení syna žalobkyně v původním řízení.
In the present case, though, the allegation is that it was the disability of the claimant’s son which triggered the discriminatory treatment.
Osoba, která je zdravotně postižená, a osoba, která je zjevným cílem nebo objektem diskriminačního jednání, tedy nejsou jedna a tatáž osoba.
Thus, the person who is disabled and the person who is the obvious victim or the object of the discriminatory act are not the same.
Je směrnice z tohoto důvodu nepoužitelná?
Does this render the Directive inapplicable?
Vzhledem ke svému dosavadnímu rozboru mám za to, že tomu tak není.
Given my analysis up to this point, I think it does not.
Právě z tohoto důvodu, i pokud bychom přijali argument vlády Spojeného království, že diskriminace z důvodu vztahu s určitou osobou spadá zjevně mimo rozsah zákazu nepřímé diskriminace, to v žádném případě neznamená, že spadá rovněž mimo rozsah zákazu přímé diskriminace a obtěžování.
argument of the United Kingdom Government that discrimination by association is clearly outside the scope of the prohibition of indirect discrimination that does not mean in any way that it also falls outside the scope of the prohibition of direct discrimination and harassment.
Naopak začlenění diskriminace z důvodu vztahu s určitou osobou do rozsahu zákazu přímé diskriminace a obtěžování je přirozeným důsledkem vylučujícího mechanizmu, jehož prostřednictvím tento druh diskriminace funguje.
On the contrary, including discrimination by association in the scope of the prohibition of direct discrimination and harassment is the natural consequence of the exclusionary mechanism through which the prohibition of this type of discrimination operates.
Věc S. Coleman vznáší otázku přímé diskriminace.
Ms Coleman’s case raises an issue of direct discrimination.
Z předkládacího rozhodnutí jasně vyplývá, že výše uvedená nenamítá proti dopadu neutrálního opatření na ni jako na matku zdravotně postiženého dítěte, o které pečuje, nýbrž tvrdí, že s ní zaměstnavatel zacházel odlišně a zaměřil se na ni právě z důvodu jejího zdravotně postiženého syna.
As the order for reference makes clear, she is not complaining of the impact a neutral measure had on her as the mother and carer of a disabled child, but claims that she was singled out and targeted by her employer precisely because of her disabled son.
Soudní dvůr by tedy měl rozhodnout, zda směrnice zakazuje přímou diskriminaci z důvodu vztahu s určitou osobou.
Therefore, the issue for the Court is whether direct discrimination by association is prohibited by the Directive.
Je zjevné, že pokud by žalobkyně v původním řízení byla sama zdravotně
It is clear that had the claimant been disabled herself the Directive would have
Jak bylo uvedeno výše, účinkem směrnice je, že není přípustné, aby se zaměstnavatel dovolával náboženství, věku, zdravotního postižení a sexuální orientace k tomu, aby zacházel s některými zaměstnanci méně výhodně než s jinými.
As stated, the effect of the Directive is that it is impermissible for an employer to rely on religion, age, disability and sexual orientation in order to treat some employees less well than others.
V takovém případě by takoví jednotlivci byli vystaveni nespravedlivému zacházení a nebyla by respektována jejich důstojnost a autonomie.
To do so would amount to subjecting these individuals to unjust treatment and failing to respect their dignity and autonomy.
Na této skutečnosti se nic nemění ani tehdy, jestliže zaměstnanec, který je předmětem diskriminace, není sám zdravotně postižený.
This fact does not change in cases where the employee who is the object of discrimination is not disabled herself.
Důvodem, který slouží jako základ diskriminace, je i nadále zdravotní postižení.
The ground which serves as the basis of the discrimination she suffers continues to be disability.
Směrnice funguje na úrovni důvodů diskriminace.
The Directive operates at the level of grounds of discrimination.
Protiprávnost, která má být napravena, spočívá v uplatnění určitých charakteristik jako důvodů pro zacházení s některými zaměstnanci méně výhodně než s jinými; účinkem směrnice je úplné vyloučení náboženství, věku, zdravotního postižení a sexuální orientace ze škály důvodů, kterých se zaměstnavatel může legitimně dovolávat k tomu, aby zacházel méně výhodně s některými osobami.
The wrong that it was intended to remedy is the use of certain characteristics as grounds to treat some employees less well than others; what it does is to remove religion, age, disability and sexual orientation completely from the range of grounds an employer may legitimately use to treat some people less well.
Jinými slovy, směrnice neumožňuje, aby nepřízeň, v níž zaměstnavatel chová osoby náležející do vymezených problematických kategorií, tvořila základ jakéhokoli méně příznivého zacházení v rámci zaměstnání a povolání.
Put differently, the Directive does not allow the hostility an employer may have against people belonging to the enumerated suspect classifications to function as the basis for any kind of less favourable treatment in the context of employment and occupation.
COLEMAN a skrytějším způsobem tak, že se diskriminující osoba zaměří na osoby, které mají vztah s jednotlivci vykazujícími takové charakteristiky.
COLEMAN explained, this hostility may be expressed in an overt manner by targeting individuals who themselves have certain characteristics, or in a more subtle and covert manner by targeting those who are associated with the individuals having the characteristics.
V prvně jmenovaném případě takové chování považujeme za nesprávné a musí být zakázáno; posledně uvedený případ je v každém podstatném ohledu přesně stejný.
In the former case, we think that such conduct is wrong and must be prohibited; the latter is exactly the same in every material aspect.
V obou případech se jedná o nepřízeň zaměstnavatele vůči starším, zdravotně postiženým nebo homosexuálním osobám nebo osobám s určitým náboženským přesvědčením, která jej vede k tomu, aby s nimi zacházel méně výhodným způsobem.
In both cases, it is the hostility of the employer towards elderly, disabled or homosexual people or people of a certain religious persuasion that leads him to treat some employees less well.
Vláda Spojeného království konečně argumentuje, že směrnice byla přijata pouze za účelem stanovení minimálních standardů.
Finally, the United Kingdom Government has argued that the Directive was adopted with a view only to the setting of minimum standards.
Tento závěr podle názoru uvedené vlády podporuje skutečnost, že Rada jednala v oblasti, kde působnost přísluší do značné míry členským státům.
The fact that the Council was acting in an area where competence remains largely within the power of the Member States would, according to that Government, support such a view.
Přísluší tedy členským státům, aby rozhodly, zda zakážou diskriminaci z důvodu vztahu s určitou osobou v oblasti zaměstnání a povolání, či nikoli.
As a consequence, it is an issue for the Member States to decide whether or not to prohibit discrimination by association in the field of employment and occupation.
S tím nesouhlasím.
I do not agree.
Zaprvé, ze skutečnosti, že určitá oblast není plně harmonizována nebo že Společenství má pouze omezenou legislativní pravomoc, nijak nevyplývá, že právo Společenství musí být bez ohledu na svou podobu uplatněno na nejnižší úrovni.
First, the fact that an area is not fully harmonised or that the Community has only limited competence to legislate in no way implies that the intervention of Community law, whatever this may be, must take place at the lowest level.
Jinými slovy, skutečnost, že Společenství má omezenou působnost v oblasti základních práv, neznamená, že rozhodneli se tuto působnost vykonat, může stanovit pouze minimální standardy ochrany základních práv.
In other words, the fact that the Community has a limited competence in the field of fundamental rights does not mean that when it decides to exercise that competence it can provide only minimum standards of fundamental rights protection.
Zadruhé, směrnice ani její odůvodnění nijak nenaznačují, že by Rada sledovala takovýto úmysl.
Second, there is nothing in the Directive or its recitals indicating that such was the intention of the Council.
Naopak, například šestý bod odůvodnění zmiňuje „důležitost boje proti všem formám diskriminace“ (kurziva provedena autorem tohoto stanoviska) 17.
On the contrary, recital 6, for instance, refers to ‘the importance of combating every form of discrimination’ (my emphasis). 17
Povinnosti v oblasti rovného zacházení uložené směrnicí mohou přinášet, zejména zaměstnavatelům, určité náklady a stanovení těchto povinností do určité míry zahrnují rozhodnutí o rozložení těchto nákladů na celospolečenské úrovni prostřednictvím určitých tržních mechanizmů.
17 — There is a further reason which undermines the view of the United Kingdom. The equal treatment obligations that the Directive imposes may have costs, mainly for employers, and, to some extent, the imposition of those obligations entails a decision to socialise the costs through particular market mechanisms.
Toho lze dosáhnout efektivním a spravedlivým způsobem, který nenaruší hospodářskou soutěž, pouze pokud budou takové povinnosti v oblasti rovného zacházení vykládány a používány jednotně v rámci celého společného trhu.
This can be achieved in an efficient and equitable manner that does not distort competition only if those equal treatment obligations are interpreted and applied uniformly throughout the common market.
Pokud by tomu tak nebylo, čelili bychom nebezpečí vzniku nerovných podmínek v Evropě, neboť podoba povinností v oblasti rovného zacházení uložených hospodářským subjektům právem Společenství by nebyla v rámci celého společného trhu stejná, ale závisela by na tom, zda se určitý členský stát rozhodl postavit určitý druh diskriminace mimo zákon.
If that were not the case we would be facing the risk of creating an uneven playing field in Europe, as the shape of the equal treatment obligations imposed on economic operators by Community law would not be the same throughout the common market but would depend on whether a par -ticular Member State has chosen to outlaw a specific type of discrimination.
Pokud je tedy někdo objektem diskriminace z důvodu jakékoli z charakteristik uvedených v článku 1, může se dovolávat ochrany směrnice, i když sám takovou charakteristiku nevykazuje.
Therefore, if someone is the object of discrimination because of any one of the characteristics listed in Article 1 then she can avail herself of the protection of the Dir -ective even if she does not posses one of them herself.
Není nutné, aby někdo, kdo je objektem diskriminace, byl podroben nepříznivému zacházení z důvodu „svého zdravotního postižení“.
It is not necessary for someone who is the object of discrimination to have been mistreated on account of ‘her disability’.
Postačí, že byl podroben takovému zacházení z důvodu „zdravotního postižení“.
It is enough if she was mistreated on account of ‘disability’.
Osoba tedy může být obětí protiprávní diskriminace z důvodu zdravotního postižení podle směrnice, aniž by sama byla zdravotně postižena; důležité je, zda takové zdravotní postižení – v tomto případě, zdravotní postižení syna S. Coleman – bylo použito jako důvod pro méně výhodné zacházení s posledně jmenovanou.
Thus, one can be a victim of unlawful discrimination on the ground of disability under the Directive without being disabled oneself; what is important is that that disability — in this case the disability of Ms Coleman’s son — was used as a reason to treat her less well.
Směrnice se nepoužije jen tehdy, pokud je zdravotně postižená sama žalobkyně v původním řízení, ale také v každém jiném případě méně výhodného zacházení z důvodu zdravotního postižení.
The Directive does not come into play only when the claimant is disabled herself but every time there is an instance of less favourable treatment because of disability.
Pokud tedy bude S. Coleman schopna prokázat, že s ní bylo zacházeno méně výhodně z důvodu zdravotního postižení jejího syna, měla by mít možnost dovolávat se směrnice.
Therefore, if Ms Coleman can prove that she was treated less favourably because of her son’s disability she should be able to rely on the Directive.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – VĚC C-303/06
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06
Z výše uvedených důvodů navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na otázky položené Employment Tribunal takto:
For the reasons given above, I think that the Court should answer the question of the Employment Tribunal as follows:
„Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, poskytuje ochranu osobám, které sice nejsou samy zdravotně postižené, ale jsou vystaveny přímé diskriminaci nebo obtěžování v oblasti zaměstnání a povolání z důvodu svého vztahu se zdravotně postiženou osobou.“
Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation protects people who, although not themselves disabled, suffer direct discrimination and/or harassment in the field of employment and occupation because they are associated with a disabled person.
Ve věci C-303/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Employment Tribunal, London South (Spojené království) ze dne 6. července 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 10. července 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Employment Tribunal, London South (United Kingdom), made by decision of 6 July 2006, received at the Court on 10 July 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts a A. Tizzano, předsedové senátů, M. Ilešič, J. Klučka, A. Ó Caoimh (zpravodaj), T. von Danwitz a A. Arabadžev, soudci,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and A. Tizzano, Presidents of Chambers, M. Ilešič, J. Klučka, A. Ó Caoimh (Rapporteur), T. von Danwitz and A. Arabadjiev, Judges,
2008 – VĚC C-303/06 generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 9. října 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 9 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za vládu Spojeného království V. Jackson, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s N. Painesem, QC,
— the United Kingdom Government, by V. Jackson, acting as Agent, and N. Paines QC,
– za řeckou vládu K. Georgiadisem a Z. Chatzipavlou, jako zmocněnci,
— the Greek Government, by K. Georgiadis and Z. Chatzipavlou, acting as Agents,
– za Komisi Evropských společenství J. Enegrenem a N. Yerrell, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 31. ledna 2008, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by J. Enegren and N. Yerrell, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008, gives the following
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi S. Coleman, žalobkyní v původním řízení, a Attridge Law, advokátní kanceláří, jakož i společníkem kanceláře, Stevem Lawem (dále společně jen „bývalý zaměstnavatel“), ohledně tvrzení žalobkyně, že se stala obětí vynuceného rozvázání pracovního poměru.
The reference was made in the course of proceedings between Ms Coleman, the claimant in the main proceedings, and Attridge Law, a firm of solicitors, and Mr Law, a partner in that firm (together, the ‘former employer’), concerning Ms Coleman’s claim of constructive dismissal.
2008 – VĚC C-303/06
2008 — CASE C-303/06
Směrnice 2000/78 byla přijata na základě článku 13 ES.
Directive 2000/78 was adopted on the basis of Article 13 EC.
Šestý, jedenáctý, šestnáctý, sedmnáctý, dvacátý, dvacátý sedmý, třicátý první, jakož i třicátý sedmý bod odůvodnění této směrnice znějí následovně:
Recitals 6, 11, 16, 17, 20, 27, 31 and 37 in the preamble to the directive are worded as follows:
Charta základních sociálních práv pracovníků přijatá Společenstvím uznává důležitost boje proti všem formám diskriminace, včetně potřeby přijímat vhodná opatření k sociální a hospodářské integraci starších osob a zdravotně postižených osob.
The Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers recognises the importance of combating every form of discrimination, including the need to take appropriate action for the social and economic integration of elderly and disabled people.
Diskriminace na základě náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace může ohrozit dosažení cílů Smlouvy o ES, zejména dosažení vysoké úrovně zaměstnanosti a sociální ochrany, zvyšování životní úrovně a kvality života, hospodářské a sociální soudržnosti, solidarity a volného pohybu osob.
Discrimination based on religion or belief, disability, age or sexual orientation may undermine the achievement of the objectives of the EC Treaty, in particular the attainment of a high level of employment and social protection, raising the standard of living and the quality of life, economic and social cohesion and solidarity, and the free movement of persons.
Zavedení opatření k uspokojení potřeb zdravotně postižených osob na pracovišti hraje v boji proti diskriminaci na základě zdravotního postižení důležitou úlohu.
The provision of measures to accommodate the needs of disabled people at the workplace plays an important role in combating discrimination on grounds of disability.
Tato směrnice nevyžaduje, aby osoba, která není kvalifikovaná, schopná a k dispozici pro výkon podstatných funkcí daného pracovního místa nebo k absolvování daného vzdělávání [ani není k dispozici, aby plnila základní funkce spojené s pracovním místem nebo aby absolvovala určité vzdělávání], byla přijata, povýšena nebo zůstala zaměstnána nebo se účastnila odborného vzdělávání, aniž je dotčena povinnost poskytovat zdravotně postiženým osobám přiměřenou úpravu.
This Directive does not require the recruitment, promotion, maintenance in employment or training of an individual who is not competent, capable and available to perform the essential functions of the post concerned or to undergo the relevant training, without prejudice to the obligation to provide reasonable accommodation for people with disabilities.