natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V souladu s odstavcem 3 téhož článku se návrh projedná ústně, nerozhodne-li Soud jinak.
Under Article 114(3), unless the Court otherwise decides, the remainder of the proceedings is to be oral.
V projednávaném případě má Soud za to, že věc je dostatečně objasněna na základě písemností ve spise a že není třeba vyslechnout ústní vyjádření účastníků řízení.
In the present case, the Court considers that it has sufficient information from the documents in the case and that it is not necessary to hear oral argument from the parties.
Komise vznesla dvě námitky nepřípustnosti vycházející jednak z nedostatku způsobilosti žalobce vystupovat před soudem, a jednak z toho, že žalobce není platně zastoupen dvěma zmocněnci, kteří podepsali žalobu.
The Commission raises two pleas of inadmissibility alleging, first, the applicant’s lack of capacity to be a party to legal proceedings and, second, that the applicant is not validly represented by the two agents who signed the application.
Nejdříve je třeba přezkoumat, zda žalobce má způsobilost vystupovat před soudem.
It must first be considered whether the applicant has capacity to be a party to legal proceedings.
Komise poukazuje na to, že podle německého veřejného práva, které je jediné relevantní, neexistuje žádná pochybnost o tom, že Landtag Schleswig-Holstein nemá žádnou vlastní právní subjektivitu.
The Commission contends that, in German public law, which is the only law relevant, Landtag Schleswig-Holstein indisputably does not have a legal personality of its own.
Pouze spolková země, Land Schleswig-Holstein, představuje jakožto územně správní celek právnickou osobu podle německého veřejného práva, zatímco žalobce je pouze jedním z jejích orgánů.
Only the region, the Land of Schleswig-Holstein, as a regional authority, has legal personality under German public law, whereas the applicant is merely one of its institutions.
Podle Komise nemůže být postavení zemských parlamentů ve vztahu k použití článku 230 ES příznivější než postavení národních parlamentů členských států.
In the Commission’s view, the position of regional parliaments in regard to Article 230 EC cannot be more favourable that that of the national parliaments of the Member States.
Přitom je obecně uznáváno, že národní parlamenty nemohou uplatňovat aktivní legitimaci nezávislou na aktivní legitimaci členských států, protože jakožto orgány členských států jsou součástí právnické osoby, kterou tvoří každý stát.
It is generally accepted that national parliaments do not have a right to be parties to legal proceedings independent of that of the Member States, since as institutions of the Member States they are part of the legal person which each State constitutes.
„Částečná právní způsobilost“, dovolávaná žalobcem, mu podle Komise nemůže přiznat postavení právnické osoby.
The ‘partial legal capacity’ claimed by the applicant cannot, in the Commission’s view, give it the status of a legal person.
Je pravda, že ustanovení vnitrostátního práva uvedená žalobcem mu přiznávají způsobilost být účastníkem řízení a vystupovat před soudem ve vnitřních ústavních sporech v Land Schleswig-Holstein.
The provisions of national law cited by the applicant certainly give it the capacity to be a party to legal proceedings and to bring actions in internal constitutional disputes in the Land of Schleswig-Holstein.
Nicméně zde se jedná pouze o vnitřní spory v rámci územně správního celku mezi jednotlivými orgány tohoto celku, a nikoli o obhajobu tohoto celku vůči třetí osobě před soudem.
However, such disputes are merely internal disputes between the institutions of a regional authority and not the defence in legal proceedings of that authority in regard to third parties.
V tomto posledně uvedeném případě německé právo opravňuje k podání žaloby pouze samotnou spolkovou zemi, a nikoli jednotlivý orgán této země.
In the latter case, German law permits only the Land itself, and not one of its institutions, to bring legal proceedings.
Také organizační samostatnost přiznaná zemskému parlamentu na základě zemské ústavy platí pouze v rámci spolkové země a vůči jiným orgánům této země, ale nikoli mimo tuto zemi.
Similarly, the organisational autonomy granted to the regional parliament under the constitution of the Land is valid only within the Land and in regard to its other institutions, but not outside it.
Komise z toho vyvozuje, že žalobce nemá způsobilost vystupovat před soudem a že žaloba musí být odmítnuta jako zjevně nepřípustná.
The Commission concludes that the applicant does not have the capacity to be a party to legal proceedings and that the action should be dismissed as manifestly inadmissible.
Krom toho žaloba nemůže být vyložena jako žaloba podaná samotnou spolkovou zemí, zastoupenou Landtag Schleswig-Holstein, neboť tento orgán jasně vyjadřuje, svým označením za žalobce, jakož i celým zněním žaloby, svou vůli jednat svým jménem.
Moreover, the action cannot be reinterpreted as having been brought by the Land itself, represented by Landtag Schleswig-Holstein, because the latter has clearly expressed its wish, both in the way in which it has designated itself as applicant and in the entire text of its application, to act in its own name.
Jako odpověď na argumenty Komise žalobce uvádí, že Soudní dvůr ve svém výše uvedeném usnesení ze dne 8. února 2007, Landtag Schleswig-Holstein v. Komise (bod 9), výslovně uznal jeho právní subjektivitu těmito slovy:
In reply to the Commission’s arguments, the applicant points out that, in its order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (paragraph 9), the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the following terms:
„Naproti tomu podle judikatury Soudního dvora týkající se aktivní legitimace regionů a jiných územních celků […] musí být Landtag Schleswig-Holstein považován za právnickou osobu, která může podle čl. 230 čtvrtého pododstavce ES podat žalobu k Soudu proti rozhodnutím, která jsou jí určena, jakož i proti rozhodnutím, která, byť vydána ve formě nařízení nebo rozhodnutí určeného jiné osobě, se jí bezprostředně a osobně dotýkají.“
‘On the other hand, in accordance with the Court’s caselaw concerning the right of action of regions and other local authorities … Landtag Schleswig-Holstein must be regarded as a legal person entitled to bring an action before the Court of First Instance against decisions addressed to it or which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, are of direct and individual concern to it, pursuant to the fourth paragraph of Article 230 EC.’
Z toho vyvozuje, že první námitka nepřípustnosti vznesená Komisí musí být zamítnuta.
It concludes that the first plea of inadmissibility raised by the Commission must be rejected.
Ve svém návrhu žalobce krom toho poukazuje na to, že splňuje kritéria autonomního pojmu Společenství „právnická osoba“ rozvinutého soudy Společenství.
In its application, the applicant also claims that it fulfils the criteria for the independent Community concept of a legal person developed by the Community judicature.
Podle této judikatury k tomu, aby žalobci byla přiznána aktivní legitimace, stačí, že má charakteristické znaky právní subjektivity.
Pursuant to that case-law, the applicant will have capacity to bring legal proceedings if it has the characteristic attributes of legal personality.
Z usnesení Soudního dvora ze dne 14. listopadu 1963, Lassalle v. Parlament (15/63, Recueil, 1964 s.
The applicant deduces from the order of the Court of Justice in Case 15/63 Lassalle v Parliament [1964] ECR 50, at p.
97, 100), žalobce dovozuje, že se jedná zejména o samostatnost a odpovědnost, i když omezené, což již vedlo soudy Společenství k uznání aktivní legitimace podle čl. 230 čtvrtého pododstavce ES veřejnoprávních územně správních celků, jako jsou německé spolkové země a obce.
51, that those attributes include independence and responsibility, even if limited, which has already led the Community judicature to recognise that local and regional authorities under public law, such as the German Länder and municipalities, have the capacity to bring legal proceedings under the fourth paragraph of Article 230 EC.
Žalobce dodává, že jakožto nejvyšší orgán volený lidem se Land Schleswig-Holstein nachází ve stejném postavení jako jiné nejvyšší státní orgány zmíněné spolkové země, zvláště její vláda.
The applicant adds that as the highest institution elected by the people in the Land of Schleswig-Holstein, it is of the same rank as the other highest institutions of the Land, in particular its government.
Landtag Schleswig-Holstein má částečnou právní subjektivitu, neboť zemská ústava mu přiznává organizační samostatnost, která mu umožňuje, aby se ustanovil a uspořádal sám a určil svůj jednací řád.
Landtag Schleswig-Holstein has partial legal capacity because the constitution of the Land grants it organisational independence, permitting it to constitute itself, organise itself and determine its procedure.
Pokud jde o ústavní spory, žalobce má způsobilost vystupovat nebo být účastníkem řízení před Bundesverfassungsgericht (Německý ústavní spolkový soud) a Landesverfassungsgericht (Zemský ústavní soud).
In constitutional matters, the applicant has the capacity to bring legal proceedings or be a party before the Bundesverfassungsgericht (Federal Constitutional Court) and the Landesverfassungsgericht (Constitutional Court of the Land).
Konečně žalobce poukazuje na to, že má, stejně jako Land Schleswig-Holstein, způsobilost vystupovat před soudem v projednávané věci, protože podle čl.
Finally, the applicant claims that, in the same way as the Land of Schleswig-Holstein, it has the capacity to be a party to the present proceedings, because, pursuant to the second sentence of Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, the president of the Landtag directly represents the Land of Schleswig-Holstein in all the legal acts and legal disputes of the Landtag.
Proto musí být existence právní subjektivity žalobce přezkoumána ve vztahu k německému vnitrostátnímu právu.
Consequently, whether the applicant has legal personality must be considered in the light of German national law.
Právo Společenství totiž nemůže zasahovat do ústavní samostatnosti členských států tím, že bude rozhodovat o existenci právní subjektivity vnitrostátních veřejnoprávních útvarů, což by mohlo vést k tomu, že těmto útvarům by byla přiznána na úrovni Společenství práva, která nemají na vnitrostátní úrovni.
Community law cannot trespass on the constitutional independence of the Member States by deciding that their national public-law bodies have legal personality, which could confer on them rights at Community level which they do not enjoy at national level.
Z toho vyplývá, že žalobce nemůže argumentovat výše uvedeným usnesením Lassalle v. Parlament, neboť ve věci, ve které bylo vydáno toto usnesení, se dotčený útvar, a sice výbor zaměstnanců Evropského parlamentu, řídil výlučně právem Společenství.
It follows that the applicant cannot find support in the order in Lassalle v Parliament, because in that case the body in question, the Staff Committee of the European Parliament, was exclusively governed by Community law.
V tomto kontextu je třeba odmítnout argument žalobce, podle něhož Soudní dvůr výslovně uznal jeho právní subjektivitu ve výše uvedeném usnesení ze dne 8. února 2007, Landtag Schleswig-Holstein v. Komise.
In that context, the applicant’s argument that the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission must be rejected.
2008 – VĚC T-236/06 protože žalobce ve svém návrhu na zahájení řízení před Soudním dvorem tvrdil, že pro účely podání žaloby má postavení státu.
2008 — CASE T-236/06 because the applicant, in its application before the Court of Justice, had claimed to enjoy the status of a Member State for the purposes of bringing its action.
Z toho vyplývá, že Soudní dvůr neměl v úmyslu v citované části uznat právní způsobilost žalobce, ale chtěl pouze konstatovat, že vzhledem k tomu, že tento orgán nemá postavení členského státu ani orgánu Společenství, nemůže v žádném případě podat přímou žalobu k Soudnímu dvoru, a musí tudíž podat takovou žalobu k Soudu.
It follows that the Court of Justice did not intend, in the passage cited, to recognise that the applicant had the capacity to bring legal proceedings, but merely intended to note that since the applicant was neither a Member State nor a Community institution it could not, in any event, bring a direct action before the Court of Justice and was therefore required to bring it before the Court of First Instance.
Pouze Soud má pravomoc přezkoumat přípustnost takové žaloby.
However, the Court of First Instance has sole jurisdiction to consider the admissibility of such an action.
Krom toho, jak Komise právem uvedla, se nezdá, že projednávanou žalobu lze vykládat jako žalobu podanou za Land Schleswig-Holstein, takže ustanovení, zvyklosti a judikatura, které platí pro Land Schleswig-Holstein nebo pro spolkové země obecně nemohou podpořit stanovisko žalobce. Tak je tomu zejména v případě argumentu vycházejícího z čl.
Moreover, as the Commission has rightly pointed out, it does not seem possible to interpret the present action as having been brought on behalf of the Land of Schleswig-Holstein, with the result that the provisions, customs or caselaw applying to the Land of Schleswig-Holstein or to the Länder in general cannot be relied on in support of the applicant’s position.
14 odst. 3 ústavy Land Schleswig-Holstein v rozsahu, v němž se toto ustanovení vztahuje na zemi jakožto na účastníka řízení.
That is the case, in particular, in regard to the argument based on Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, in so far as that provision refers to the Land as a party to legal proceedings.
Pokud jde o argument, podle něhož se žalobce nachází jakožto nejvyšší orgán volený lidem ve stejném postavení jako jiné nejvyšší státní orgány, zvláště zemská vláda, při neuvedení žádné skutečnosti, která by mohla naznačit, že tyto nejvyšší státní orgány mají způsobilost vystupovat před soudem Společenství, je tento argument zbaven relevance, pokud jde o způsobilost žalobce vystupovat před soudem.
With regard to the argument that the applicant, as the highest institution elected by the people, holds the same rank as the other highest institutions of the State, in particular, the government of the Land, since there is nothing to show that those institutions would have the capacity to bring an action before the Community courts, the argument is irrelevant in regard to the applicant’s capacity to bring such an action.
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v. KOMISE vystupovat nebo být účastníkem řízení před Bundesverfassungsgericht a Landesverfassungsgericht, se týkají pouze ústavních sporů na vnitrostátní úrovni, v nichž práva a zájmy žalobce jakožto parlamentu nejsou nutně stejné jako práva a zájmy Land Schleswig-Holstein, čemuž tak právě v projednávaném případě není.
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v COMMISSION relied on by the applicant as conferring on it the capacity to bring legal proceedings or to be a party before the Bundesverfassungsgericht and the Landesverfassungsgericht, concern only constitutional disputes at national level in which the rights and interests of the applicant as a parliament are not necessarily the same as those of the Land of Schleswig-Holstein, which is precisely not the situation in the present case.
Zmíněné ustanovení totiž v rozsahu, v němž je relevantní v projednávaném případě, zní takto:
The provision in question, in so far as relevant to the present case, reads as follows:
„Předseda nebo předsedkyně [zemského parlamentu] řídí činnost zemského parlamentu.
‘The President [of the Landtag] shall direct the activities of the Landtag.
V tomto rámci mu nebo jí přísluší […] zastupovat spolkovou zemi ve všech právních úkonech a sporech zemského parlamentu […]“
That includes … the representation of the Land in all the legal acts and legal disputes of the Landtag …’
Tento závěr je potvrzen německou právní naukou v dané oblasti.
That conclusion is confirmed by German legal literature on the subject.
Landtag Schleswig-Holstein v rámci svých pravomocí k zastoupení před soudem nezastupuje Landtag, ale přímo spolkovou zemi.
2008 — CASE T-236/06 of the Land of Schleswig-Holstein is to be understood as meaning that the president of Landtag Schleswig-Holstein, in the exercise of his powers of representation in legal proceedings, represents not the Landtag but the Land directly.
Je tedy třeba dospět k závěru, že žalobce nemá podle německého vnitrostátního práva právní způsobilost.
It must therefore be concluded that the applicant does not have legal capacity under German national law.
Nemá tudíž způsobilost vystupovat před soudem Společenství.
It therefore does not have the capacity to be a party to legal proceedings before the Community judicature.
Žaloba tudíž musí být odmítnuta jako nepřípustná, aniž by bylo nutné přezkoumat druhou námitku nepřípustnosti vznesenou Komisí.
Consequently, the action must be dismissed as inadmissible without it being necessary to consider the other plea of inadmissibility raised by the Commission.
Za těchto podmínek není namístě rozhodnout o návrzích Finské republiky a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na vstup do řízení jako vedlejší účastníci.
Accordingly, it is not necessary to rule on the applications to intervene by the Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
87 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been asked for in the successful party’s pleadings.
Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a žalobce neměl ve věci úspěch, je namístě mu uložit náhradu nákladů řízení.
Since the applicant has been unsuccessful, it must, having regard to the form of order sought by the Commission, be ordered to pay the costs.
87 odst. 6 jednacího řádu, není-li vydáno rozhodnutí ve věci samé, rozhodne o nákladech řízení Soud podle volného uvážení.
Under Article 87(6) of the Rules of Procedure, where a case does not proceed to judgment, the costs are to be in the discretion of the Court.
V projednávaném případě je důvodné rozhodnout, že účastníci řízení, jakož i žadatelé o vedlejší účastenství ponesou vlastní náklady spojené s návrhy Finské republiky a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na vstup do řízení jako vedlejší účastníci.
In this case, it must be decided that the parties and the applicants for leave to intervene are to bear their own costs in relation to the applications to intervene lodged by the Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Věc T-271/03
Case T-271/03
Deutsche Telekom AGv.Komise Evropských společenství
Deutsche Telekom AG v Commission of the European Communities
„Hospodářská soutěž – Článek 82 ES – Cena za přístup k pevné telekomunikační síti v Německu – Tarifní nůžkový efekt – Cena schválená vnitrostátním regulačním orgánem pro telekomunikace – Rozhodovací prostor podniku v dominantním postavení“
(Competition — Article 82 EC — Charges for access to the fixed-line telecommunications network in Germany — Margin squeeze — Charges approved by the national regulatory authority for telecommunications — Leeway of the dominant undertaking)
Rozsudek Soudu (pátého rozšířeného senátu) ze dne 10. dubna 2008
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber, Extended Composition), 10 April 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Hospodářská soutěž – Pravidla Společenství – Věcná působnost (Články 81 ES a 82 ES)
Competition — Community rules — Substantive scope (Arts 81 EC and 82 EC)
Hospodářská soutěž – Dominantní postavení – Zneužití – Tarifní nůžkový efekt – Pojem – Kritéria posouzení
Competition — Dominant position — Abuse — Margin squeeze — Meaning — Criteria for assessment
SHRNUTÍ – VĚC T-271/03
SUMMARY — CASE T-271/03
Hospodářská soutěž – Dominantní postavení – Zneužití – Tarifní nůžkový efekt – Služby přístupu k telekomunikační síti poskytované operátorem, který je vlastníkem jediné dostupné infrastruktury
Competition — Dominant position — Abuse — Margin squeeze — Telecommunications network access services offered by the owner-operator of the only infrastructure available
Hospodářská soutěž – Pravidla Společenství – Protiprávní jednání – Úmyslné uskutečnění nebo nedbalost – Pojem
Competition — Community rules — Infringements — Committed intentionally or negligently — Meaning
Hospodářská soutěž – Dominantní postavení – Zneužití – Pojem – Vědomost podniku v dominantním postavení o tom, že jeho jednání je zneužívající – Neexistence vlivu
Competition — Dominant position — Abuse — Concept — Dominant undertaking’s knowledge of the abusive nature of its conduct — No effect
tyto omezující účinky. V rámci zvláštní odpovědnosti, která náleží podniku v dominantním postavení, má tento totiž povinnost podávat žádosti o změnu svých tarifů, jestliže tyto tarify vedou k zásahu do účinné a nenarušené hospodářské soutěže na společném trhu.
an undertaking in a dominant position, that undertaking is obliged to submit applications for adjustment of its charges at a time when those charges have the effect of impairing genuine undistorted competition on the common market.
Tento závěr není zpochybněn skutečností, že vnitrostátní regulační orgán
In the context of the special responsibility of
DEUTSCHE TELEKOM v. KOMISE jeho maloobchodní cenou za odvozený produkt na navazujícím trhu a jeho cenou za surovinu, kterou poskytuje svým soutěžitelům na předcházejícím trhu, jestliže je rozdíl mezi těmito cenami buď negativní, nebo nepostačuje k pokrytí zvláštních nákladů jeho vlastního odvozeného produktu.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION its retail price for the derived product on the downstream market and its price for the raw material which it offers to its competitors on the upstream market if the difference between those prices is negative, or insufficient to cover the specific costs of its own derived product.
Z toho vyplývá, že pro konstatování takového zneužití není Komise povinna prokázat, že maloobchodní ceny jsou jako takové zneužívající.
It follows that, in order to find that there has been such abuse, the Commission is not required to demonstrate that the retail prices are, as such, abusive.
pro telekomunikace provádí ex ante přezkum slučitelnosti tarifů s článkem 82 ES.
authority for telecommunications checks the compatibility of its charges with Article 82 EC beforehand.
I když je totiž tento orgán, jako každý státní orgán, povinen dodržovat ustanovení Smlouvy, je odpovědný za použití odvětvové právní úpravy v oblasti telekomunikací a není orgánem pro hospodářskou soutěž dotyčného členského státu.
Even though, like all organs of the State, that authority is obliged to respect the provisions of the Treaty, it is responsible for regulating the telecommunications sector, and is not the competition authority of the Member State concerned.
Přitom národní regulační orgány jednají v souladu s vnitrostátním právem, které může mít cíle, jež se v rámci telekomunikační politiky liší od cílů politiky hospodářské soutěže Společenství.
However, the national regulatory authorities operate under national law which may, as regards telecommunications policy, have objectives which differ from those of Community competition policy.
V každém případě i za předpokladu, že uvedený orgán je povinen zkoumat slučitelnost tarifů navržených dominantním podnikem s článkem 82 ES, tato okolnost nebrání tomu, aby Komise, která totiž nemůže být vázána rozhodnutím vydaným vnitrostátním orgánem na základě článku 82 ES, mohla konstatovat protiprávní jednání přičitatelné tomuto podniku.
In any event, even on the assumption that the regulatory authority is obliged to consider whether charges proposed by a dominant undertaking are compatible with Article 82 EC, the Commission would not thereby be precluded from finding that the undertaking is responsible for an infringement; the Commission cannot be bound by a decision taken by a national body pursuant to Article 82 EC.