natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zejména riziko pro Společenství, že bude vystaveno žalobám na náhradu škody, by mohlo oslabit jeho postavení a vést jej k tomu, že nebude uvažovat o možnosti vyčerpání všech způsobů řešení sporů, včetně zejména případného přijetí odvetných opatření protistranou a následného hledání řešení.
In particular, the risk for the Community of laying itself open to actions for damages would be liable to weaken its position and to lead it not to contemplate the possibility of exhausting all the ways in which disputes may be settled, including in particular the possible adoption of retaliatory measures by the opposing party and the subsequent search for a solution.
Krom toho nic právně neodůvodňuje rozlišovat podle toho, zda přezkum legality jednání Společenství probíhá pro účely zrušení nebo pro účely odškodnění, jelikož kritéria takového přezkumu jsou neměnná a nemohou zejména záviset na existenci nebo neexistenci škody nebo na okamžiku, kdy je škoda uplatněna.
Nor is there any justification in law for drawing a distinction according to whether the review of the legality of the Community’s action takes place with a view to the annulment of a measure or with a view to the award of compensation, since the criteria for such review are invariable and in particular cannot depend on whether or not there is damage or on the time at which the damage is alleged.
Úvodem je třeba uvést, jak učinil generální advokát v bodě 20 svého stanoviska, že ačkoli první důvod kasačního opravného prostředku směřuje podle svého názvu k tomu, aby zdůraznil nedostatečné odůvodnění napadených rozsudků, přezkum obsahu opravných prostředků odhaluje, že obsahují rovněž meritorní výtky týkající se řešení v uvedených rozsudcích, což jsou výtky, na které se navíc soustředila podstata debaty vedené mezi účastníky řízení, jak během písemné části řízení, tak během jednání.
First of all, as the Advocate General has observed in point 20 of his Opinion, although, according to its heading, the first plea is intended to raise a lack of reasoning in the judgments under appeal, examination of the content of the appeals reveals that the latter also contain substantive complaints regarding the approach adopted by those judgments; those complaints were, moreover, the focus of most of the debate between the parties both during the written procedure and at the hearing.
Je tak třeba pro účely rozhodnutí o prvním důvodu kasačního opravného prostředku rozlišovat obě části, které obsahuje, z nichž první vychází z nedostatečného odůvodnění napadených rozsudků a druhá z nesprávného právního posou-
It is therefore appropriate, for the purposes of ruling on the first plea, to distinguish its two parts, concerning, first, a lack of reasoning in the judgments under appeal and, second, an error of law committed by the Court of First Instance in relation to the
FIAMM A DALŠÍ v. RADA A KOMISE zení, kterého se dopustil Soud, pokud jde o podmínky, za kterých může vzniknout odpovědnost Společenství za protiprávní jednání jeho orgánů.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION conditions under which the Community can incur liability for the unlawful conduct of its institutions.
K první části důvodu kasačního opravného prostředku
First part of the plea
Otázka, zda odůvodnění rozsudku Soudu je rozporné nebo nedostatečné, představuje právní otázku, kterou je jako takovou možno uplatnit v rámci kasačního opravného prostředku (viz zejména rozsudek ze dne 11. ledna 2007, Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise, C-404/04 P, bod 90).
The question whether the grounds of a judgment of the Court of First Instance are contradictory or inadequate is a question of law which is amenable, as such, to judicial review on appeal (see, inter alia, the judgment of 11 January 2007 in Case C-404/04 P Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, paragraph 90).
Přitom z posouzení žalob předložených společnostmi FIAMM a Fedon u Soudu především vyplývá, že tvrzení týkající se případného přímého účinku rozhodnutí OŘS ze dne 25. září 1997 vůbec nefiguruje v části těchto žalob, která směřuje k prokázání toho, že Společenství porušilo dohody WTO nebo že se lze tohoto porušení dovolat.
Examination of the applications lodged by FIAMM and Fedon before the Court of First Instance reveals, first of all, that the assertion relating to the possible direct effect of the DSB’s decision of 25 September 1997 does not appear at all in the section of those applications intended to establish that an infringement of the WTO agreements by the Community exists or can be relied upon.
Toto tvrzení se totiž nachází v části žalob, která má prokázat, že pravidla vyšší právní síly, jejichž porušení je tvrzeno, mezi nimiž figurují mimo jiné zásada pacta sunt servanda a dohody WTO, jsou „určena k ochraně jednotlivců“, takže je v tomto ohledu splněna jedna z podmínek, jejichž splnění judikatura požaduje k tomu, aby mohla být uplatněna odpovědnost Společenství za protiprávní jednání jeho orgánů.
The assertion can be found in a section of the applications seeking to demonstrate that the higherranking rules of law which are thus alleged to have been infringed, and which include, in particular, the principle pacta sunt servanda and the WTO agreements, are ‘intended to protect individuals’, so that there would be compliance in that regard with one of the conditions which the caselaw requires to be met in order for liability of the Community for unlawful conduct of its institutions to be put in issue.
Dále toto tvrzení bylo z výše popsaného hlediska formulováno pouze zcela podpůrně, jelikož FIAMM a Fedon pouze tvrdily, že pokud by neměl být u dohod WTO uznán přímý účinek a z toho vyplývající charakter pravidla chránícího jednotlivce, mělo by tomu tak být u rozhodnutí OŘS.
Also, that assertion was expressed, from the angle described above, only very much as a subsidiary point, since FIAMM and Fedon simply submitted that, if direct effect and the resulting status of a rule protecting individuals were not to be accepted in the case of the WTO agreements, they should be as regards decisions of the DSB.
Konečně uvedené tvrzení, které je obsaženo, pokud jde o FIAMM, ve dvou bodech žaloby sestávající ze 177 bodů, a pokud jde o Fedon, v poznámce pod čarou, není v těchto žalobách ani v replikách, které FIAMM a Fedon následně předložily, nijak konkrétně rozšířeno nebo doplněno specifickou argumentací na jeho podporu.
Finally, that assertion, which, as regards FIAMM, takes up two paragraphs of an application of 177 paragraphs and, as regards Fedon, is contained in a footnote, is not, either in the applications or in the replies subsequently lodged by FIAMM and Fedon, expanded upon or accompanied by a specific line of argument intended to support it.
Z výše uvedeného vyplývá, že na rozdíl od toho, co tvrdí FIAMM a Fedon ve velmi konkrétních argumentech, které věnují této otázce v rámci svých kasačních opravných prostředků, pod rouškou požadavku, aby bylo přezkoumáno odůvodnění napadených rozsudků, tyto společnosti ve svých žalobách podaných k Soudu vůbec neuvedly s nezbytnou jasností a přesností, že případný přímý účinek rozhodnutí OŘS odůvodňuje to, aby jejich nedodržení bylo zakotveno jakožto nová a třetí výjimka ze zásady, že dohod WTO se nelze dovolávat pro účely přezkumu legality sekundární legislativy Společenství.
It follows from the foregoing that, contrary to what FIAMM and Fedon contend in the very specific arguments which they devote to this question in the context of their appeals under the cover of a request that the reasoning of the judgments under appeal be reviewed, they did not in their applications to the Court of First Instance in any way state with the clarity and precision which would have been required that the direct effect which may attach to decisions of the DSB would justify the establishment of failure to comply with them as a new, third, exception to the principle that the WTO agreements cannot be relied upon for the purposes of reviewing the legality of secondary Community legislation.
Jak vyplývá z žaloby společnosti Fedon a z repliky společnosti FIAMM, tyto navrhovatelky se naopak výslovně dovolávaly jedné ze dvou tradičně uznávaných výjimek z neexistence dovolatelnosti a tvrdily, že Společenství zamýšlelo v projednávaném případě provést konkrétní povinnost přijatou v rámci GATT.
As is apparent from Fedon’s application and FIAMM’s reply, they, on the contrary, expressly invoked one of the two traditionally accepted exceptions to that principle, submitting that in this instance the Community indicated that it intended to implement a specific obligation assumed within the framework of the GATT.
Z bodů 108 rozsudku FIAMM a 101 rozsudku Fedon přitom nejprve vyplývá, že Soud se v projednávaném případě zamýšlel zaměřit na rozhodnutí otázky, zda dohody WTO, včetně Ujednání a jejich ustanovení přijatá k provedení rozhodnutí OŘS, zakládají pro procesní subjekty Společenství právo uplatnit tyto dohody u soudu za účelem zpochybnění platnosti právní úpravy Společenství „v případě, že [OŘS] uvedl, že jak tato, tak i následná právní úprava přijatá Společenstvím za účelem zejména toho, aby byla právní úprava Společenství uvedena do souladu s dotčenými pravidly WTO, jsou s posledně uvedenými neslučitelné“.
It is apparent, first of all, from paragraph 108 of the FIAMM judgment and paragraph 101 of the Fedon judgment that in the case in point the Court of First Instance sought to decide whether the WTO agreements, including the DSU and its provisions devoted to the implementation of decisions of the DSB, confer on persons the right to rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation ‘if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’.
Soud poté, s odkazem rovněž na takto definované „dohody WTO“, upřesnil v bodech 110 až 112 rozsudku FIAMM a 103 až 105 rozsudku Fedon, že podle ustálené judikatury a z důvodů, které připomíná, nepatří uvedené dohody v zásadě mezi normy, ve vztahu k nimž soudy Společenství přezkoumávají legalitu jednání orgánů Společenství.
Next, likewise referring to ‘the WTO agreements’ as so defined, the Court of First Instance explained, in paragraphs 110 to 112 of the FIAMM judgment and paragraphs 103 to 105 of the Fedon judgment, that, in accordance with settled caselaw and for the reasons recalled by the Court of First Instance, those agreements are not in principle among the rules in the light of which the Community courts review the legality of action by the Community institutions.
Konečně je třeba uvést, že napadené rozsudky se rozsáhle zabývají právním dosahem, který může mít rozhodnutí OŘS, zvláště v případě, kdy uplynula lhůta poskytnutá k provedení tohoto rozhodnutí.
Finally, it is to be noted that the judgments under appeal do contain considerable explanation of the legal effects that may attach to a decision of the DSB, in particular where the period of time allowed for implementation of the decision has expired.
Ačkoli uvedené úvahy figurují v částech napadených rozsudků, ve kterých Soud přezkoumává, zda se některá ze dvou výjimek ze zásady, že jednotlivci se nemohou dovolávat dohod WTO, které jsou tradičně uznávány judikaturou, použije v projednávaném případě, nic to nemění na tom, že posouzení, která provedl Soud při této příležitosti, odpovídají implicitně, avšak určitě, na specifické argumenty, o kterých se v kasačních opravných prostředcích tvrdí, že se jimi Soud nezabýval.
While it is true that that explanation appears in passages of the judgments under appeal in which the Court of First Instance examined whether one of the two exceptions traditionally accepted by the caselaw to the principle that the WTO agreements cannot be relied upon by individuals was applicable in the case in point, the fact remains that the findings made by the Court of First Instance at that juncture responded in an implicit, but nevertheless certain, manner to the specific arguments which are alleged in the appeals not to have been dealt with by the Court.
Z bodů 129 až 131 rozsudku FIAMM a 122 až 124 rozsudku Fedon tak vyplývá, že Soud po přezkumu věnovaném relevantním ustanovením Ujednání zejména rozhodl, že uplynutí lhůty poskytnuté Společenství k uvedení jeho režimu dovozu banánů do souladu s rozhodnutím OŘS ze dne 25. září 1997 neznamenalo vyčerpání způsobů řešení sporů upravených Ujednáním. Soud v tomto ohledu zároveň uvedl,
Thus, it is apparent in particular from paragraphs 129 to 131 of the FIAMM judgment and paragraphs 122 to 124 of the Fedon judgment that the Court of First Instance held, after an examination of the relevant provisions of the DSU, that the expiry of the period of time allowed for the Community to bring its banana import regime into conformity with the DSB’s decision of 25 September 1997 had
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P že přezkum legality jednání žalovaných orgánů by mohl zapříčinit oslabení pozice vyjednávačů Společenství při hledání vzájemně přijatelného řešení sporu v souladu s pravidly WTO, a případně tak zbavit legislativní a výkonné orgány smluvní strany možnosti, kterou mimo jiné poskytuje článek 22 Ujednání, nalézt, případně i na přechodnou dobu, řešení prostřednictvím jednání.
The Court also stated in this connection that review of the legality of the conduct of the defendant institutions could have the effect of weakening the position of the Community negotiators in the search for a mutually acceptable solution to the dispute consistent with WTO rules and, in some cases, of thus depriving the legislative or executive organs of a contracting party of the possibility afforded in particular in Article 22 of the DSU of entering into a negotiated arrangement even on a temporary basis.
Krom toho je třeba zdůraznit, že v bodech 132 rozsudku FIAMM a 125 rozsudku Fedon uzavřel Soud v tomto ohledu svou analýzu tím, že rozhodl, že navrhovatelky tedy nesprávně dovodily z článků 21 a 22 Ujednání povinnost člena WTO přizpůsobit se v určené lhůtě doporučením a rozhodnutím orgánů WTO, a nesprávně tvrdily, že rozhodnutí OŘS jsou vykonatelná, ledaže by se proti nim jednomyslně postavily smluvní strany.
Furthermore, in paragraph 132 of the FIAMM judgment and paragraph 125 of the Fedon judgment, the Court of First Instance concluded its analysis in this regard, holding that the applicants were therefore wrong in inferring from Articles 21 and 22 of the DSU an obligation on the WTO member to comply, within a specified period, with the recommendations and rulings of the WTO bodies and in contending that DSB rulings are enforceable unless the contracting parties unanimously oppose this.
Tímto rozhodnutím se Soud přinejmenším implicitně vyslovil k tvrzení navrhovatelek, podle kterého musí být uznán přímý účinek takových doporučení nebo takových rozhodnutí, jakmile uplyne lhůta stanovená pro jejich provedení.
In so deciding, the Court of First Instance ruled, implicitly at the very least, on the applicants’ assertion that direct effect should be accorded to such recommendations or such rulings once the period of time allowed for their implementation has expired.
Ze všech výše uvedených úvah vyplývá, že odůvodnění napadených rozsudků se dostatečně zabývá argumentací navrhovatelek v prvním stupni, a že zejména umožňuje Soudnímu dvoru provést soudní přezkum, takže důvod kasačního opravného prostředku musí být ve své první části prohlášen za neopodstatněný.
It follows from all of the foregoing that the grounds of the judgments under appeal deal adequately with the arguments set out by the applicants at first instance and that they in particular enable the Court of Justice to exercise its power of judicial review, so that the first part of the plea must be declared unfounded.
U druhé části prvního důvodu kasačního opravného prostředku týkající se nesprávného právního posouzení ohledně podmínek, za kterých může být uplatněna odpovědnost za protiprávní jednání Společenství, je třeba upřesnit následující.
The following should be stated in relation to the second part of the first plea, alleging an error of law regarding the circumstances in which liability for unlawful conduct of the Community can found an action.
V daném případě bylo podstatou tvrzení navrhovatelek na podporu jejich návrhu na náhradu škody před Soudem, že se orgány Společenství dopustily protiprávního jednání, a tudíž nesou zavinění, jelikož neuvedly právní předpisy Společenství do souladu s dohodami WTO v přiměřené lhůtě, která byla k tomuto účelu Společenství poskytnuta poté, co byla rozhodnutím OŘS konstatována neslučitelnost těchto právních předpisů s uvedenými dohodami.
Here, the applicants essentially contended in support of their claim for compensation before the Court of First Instance that the Community institutions acted unlawfully, and therefore wrongfully, in failing to bring the Community legislation into conformity with the WTO agreements within the reasonable period of time that the Community was allowed for that purpose after a decision of the DSB had found that legislation to be incompatible with the WTO agreements.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že účinky ustanovení dohody, uzavřené Společenstvím se třetími státy, ve Společenství nemohou být posouzeny, aniž by byl brán v potaz mezinárodně právní původ dotčených ustanovení.
It is to be observed in that regard that the effects within the Community of provisions of an agreement concluded by the Community with nonmember States may not be determined without taking account of the international origin of the provisions in question.
Pokud uvedená dohoda tuto otázku výslovně neupravuje, musí o ní rozhodnout příslušné soudy, a zejména Soudní dvůr v rámci své pravomoci na základě Smlouvy ES stejně jako o jakékoli jiné otázce výkladu týkající se použití dotyčné dohody ve Společenství (viz zejména rozsudek ze dne 26. října 1982, Kupferberg, 104/81, Recueil, s. 3641,
If that question has not been expressly dealt with in the agreement, it is the courts having jurisdiction in the matter and in particular the Court of Justice within the framework of its jurisdiction under the EC Treaty that have the task of deciding it, in the same
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-120/06 P a C-121/06 P bod 17, a výše uvedený rozsudek Portugalsko v. Rada, bod 34), a opírat se při tom zejména o duch, strukturu nebo znění této dohody (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 5. října 1994, Německo v. Rada, C-280/93, Recueil, s. I-4973, bod 110).
2008 — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P manner as any other question of interpretation relating to the application of the agreement in question in the Community (see, in particular, Case 104/81 Kupferberg [1982] ECR 3641, paragraph 17, and Portugal v Council, paragraph 34), on the basis in particular of the agreement’s spirit, general scheme or terms (see, to this effect, Case C-280/93 Germany v Council [1994] ECR I-4973, paragraph 110).
Soudnímu dvoru tak přísluší především určit, zejména na základě výše uvedených kritérií, zda ustanovení mezinárodní dohody zakládají pro jednotlivce ve Společenství právo uplatnit tyto dohody u soudu za účelem zpochybnění platnosti aktu práva Společenství (viz ohledně GATT 1947, rozsudek ze dne 12. prosince 1972, International Fruit Company a další, 21/72 až 24/72, Recueil, s. 1219, bod 19).
Therefore, specifically, it falls to the Court to determine, on the basis in particular of the abovementioned criteria, whether the provisions of an international agreement confer on persons subject to Community law the right to rely on that agreement in legal proceedings in order to contest the validity of a Community measure (see, with regard to the GATT 1947, Joined Cases 21/72 to 24/72 International Fruit Company and Others [1972] ECR 1219, paragraph 19).
V tomto ohledu vyplývá z judikatury Soudního dvora, že se domnívá, že může zkoumat platnost sekundární právní úpravy Společenství ve vztahu k mezinárodní smlouvě pouze tehdy, pokud tomu nebrání povaha ani systematika této smlouvy a krom toho jsou její ustanovení z hlediska svého obsahu bezpodmínečná a dostatečně přesná (viz zejména rozsudek ze dne 3. června 2008, Intertanko a další, C-308/06, Sb. rozh. s. I-4057, bod 45 a citovaná judikatura).
As is apparent from its caselaw, the Court considers that it can examine the validity of secondary Community legislation in the light of an international treaty only where the nature and the broad logic of the latter do not preclude this and, in addition, the treaty’s provisions appear, as regards their content, to be unconditional and sufficiently precise (see, in particular, Case C-308/06 Intertanko and Others [2008] ECR I-4057, paragraph 45 and the caselaw cited).
Pokud jde konkrétněji o dohody WTO, ty nepatří podle ustálené judikatury s ohledem na svou povahu a strukturu v zásadě mezi normy, ve vztahu k nimž Soudní dvůr přezkoumává legalitu aktů orgánů Společenství (viz zejména výše uvedené rozsudky Portugalsko v. Rada, bod 47; Biret International v. Rada, bod 52, a Van Parys, bod 39).
As regards, more specifically, the WTO agreements, it is settled caselaw that, given their nature and structure, those agreements are not in principle among the rules in the light of which the Court is to review the legality of measures adopted by the Community institutions (see, in particular, Portugal v Council, paragraph 47; Biret International v Council, paragraph 52; and Van Parys, paragraph 39).
Pouze za situace, kdy Společenství zamýšlelo vykonat konkrétní povinnost, kterou přijalo v rámci WTO, nebo v případě, že akt Společenství výslovně odkazuje na konkrétní ustanovení dohod WTO, přísluší Soudnímu dvoru kontrola legality dotčeného aktu Společenství ve vztahu k pravidlům WTO (viz výše uvedené rozsudky Biret International v. Rada, bod 53, jakož i Van Parys, bod 40 a citovaná judikatura).
It is only where the Community has intended to implement a particular obligation assumed in the context of the WTO, or where the Community measure refers expressly to the precise provisions of the WTO agreements, that it is for the Court to review the legality of the Community measure in question in the light of the WTO rules (see Biret International v Council, paragraph 53, and Van Parys, paragraph 40 and the caselaw cited).
V tomto ohledu je třeba připomenout, že Soudní dvůr již rozhodl, že společná organizace trhu s banány, tak jak byla zavedena nařízením č. 404/93 a následně změněna, nesměřuje k zajištění provedení konkrétní povinnosti přijaté v rámci GATT do právního řádu Společenství, ani neodkazuje výslovně na konkrétní ustanovení GATT (výše uvedené usnesení OGT Fruchthandelsgesellschaft, bod 28).
The Court has already held that the common organisation of the market in bananas, as introduced by Regulation No 404/93 and subsequently amended, is not designed to ensure the implementation in the Community legal order of a particular obligation assumed in the context of the GATT and does not refer expressly to specific provisions of the GATT either (order in OGT Fruchthandelsgesellschaft, paragraph 28).
Pokud se jedná konkrétněji o nařízení č. 1637/98 a nařízení přijatá k jeho provedení, Soudní dvůr uvedl v bodě 52 výše uvedeného rozsudku Van Parys, že tato nařízení neodkazují výslovně na konkrétní ustanovení dohod WTO.
As regards, in particular, Regulation No 1637/98 and the regulations adopted to implement it, the Court stated in Van Parys, paragraph 52, that they do not expressly refer to specific provisions of the WTO agreements.
Je třeba připomenout, že rozhodující okolností zde je skutečnost, že vyřešení sporů týkajících se práva WTO je zčásti založeno na jednáních smluvních stran.
It should be remembered that the decisive factor here is that the resolution of disputes concerning WTO law is based, in part, on negotiations between the contracting parties.
Odstranění protiprávních opatření představuje zajisté řešení doporučované tímto právem, je však možné i provedení jiných řešení (výše uvedený rozsudek Omega Air a další, bod 89).
Withdrawal of unlawful measures is admittedly the solution recommended by WTO law, but other solutions are also authorised (Omega Air and Others, paragraph 89).