natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Polsko: Od školního roku 2003/04 jsou zavedeny centrálně stanovené standardy vzdělávání učitelů, které jsou pro všechny vysoké školy povinné.
Poland: Since 2003/04, central standards for teacher education have been introduced and are compulsory for all higher education institutions.
Podíl časového fondu vyčleněný na pedagogickou přípravu se zvýšil na 16 % v případě pětiletých studijních programů a na 22 % v případě tříletých studijních programů.
The professional training in 5-year and 3-year courses has been raised to 16 % and 22 %, respectively.
Portugalsko: Uvedené procento se vztahuje na pedagogickou přípravu v rámci závěrečné fáze získávání způsobilosti ‚v praxi‘.
Portugal: The percentage shown relates to professional training in a final ‘on-the-job’ qualifying phase.
Slovinsko: Studenti učitelství mají právo spojit pedagogickou přípravu a závěrečnou fázi získávání způsobilosti ‚v praxi‘ a absolvovat obě složky přípravy během jednoho 10měsíčního období.
Slovenia: Student teachers are entitled to undertake their professional training and the final ‘on-the-job’ qualifying phase within the same 10-month period.
Spojené království (ENG/WLS/NIR): Pedagogická příprava v rámci přípravného vzdělávání učitelů je vymezena spíše na základě standardů a dovedností než minimálních kvantitativně vyjádřených požadavků.
United Kingdom (ENG/WLS/NIR): The professional component of initial teacher education is defined in relation to standards and skills rather than minimum quantitative requirements.
Jsou však stanoveny určité podmínky, které se vztahují na to, kolik času musí studenti učitelství strávit ve školách.
However, there are specific requirements regarding the time that prospective teachers have to spend in schools.
Kromě toho je nezbytné i úspěšné absolvování fáze uvádění nastupujícího učitele.
In addition, successful completion of an induction period is necessary.
Při určování podílu z celkového časového fondu přípravného vzdělávání učitelů, který je vyčleněn na pedagogickou přípravu, se přihlíží pouze k minimálnímu vzdělávacímu programu, který je povinný pro všechny studenty učitelství.
When determining the proportion of professional training in the full period of initial teacher education, only the compulsory minimum curriculum for all prospective teachers is taken into account.
V rámci tohoto povinného minima se rozlišuje všeobecná/oborová a pedagogická (profesně zaměřená) příprava.
Within this compulsory minimum curriculum, a distinction is drawn between general and professional training.
Všeobecná/oborová příprava učitelů; pedagogická příprava: viz glosář.
General teacher education; professional training: See glossary.
NEJPOPULÁRNĚJŠÍM JAZYKEM V PŘÍPADĚ EVROPSKÝCH GRANTŮ NA PODPORU DALŠÍHO VZDĚLÁVÁNÍ UČITELŮ JE ANGLIČTINA
ENGLISH IS THE MOST POPULAR LANGUAGE FOR EUROPEAN IN-SERVICE TRAINING GRANTS
Od školního roku 2000/01 se v rámci podprogramu Comenius, který je součástí druhé fáze evropského programu Socrates, poskytují učitelům studijní granty, které jim umožňují absolvovat v zahraničí kurzy dalšího vzdělávání v délce od 1 do 4 týdnů.
Since 2000/01, grants for teachers to undertake 1 to 4 weeks of inservice training abroad have been awarded under the Comenius action in the second phase of the European Socrates programme.
Stejný typ grantu se učitelům nabízel i během první fáze programu Socrates (1995–2000) a ještě předtím v rámci programu Lingua, který se realizoval od roku 1991.
The same type of grant was also available under the first phase of Socrates (1995-2000) and prior to that in the Lingua programme from 1991 onwards.
Evropská komise doporučuje, aby se 70 % grantů na podporu dalšího vzdělávání učitelů z podprogramu Comenius přidělovalo na přípravu v oblasti didaktiky cizích jazyků a specifických pedagogických dovedností, které potřebují učitelé jazyků.
The European Commission recommends that 70 % of grants for inservice teacher training supported by Comenius should be awarded for training in the methodology and classroom skills required specifically by language teachers.
Podporují se i jiné formy dalšího vzdělávání, které se zaměřují na informační a komunikační technologie, na žáky se speciálními vzdělávacími potřebami a na multikulturní výchovu; v takovém případě se kurzů mohou zúčastnit i jiní pedagogičtí pracovníci než učitelé jazyků.
Other forms of training concerned with ICT, pupils with special needs, and intercultural education may be included and participants in such training may be educational staff other than language teachers.
Výuka v rámci těchto kurzů probíhá nejčastěji v angličtině, francouzštině, němčině a španělštině.
The most frequently used teaching languages are English, French, German and Spanish.
Veškeré další jazyky, u nichž jsou zaznamenány malé procentní podíly, jsou v diagramu zařazeny do jedné kategorie.
All other languages, for which small percentages are recorded, are grouped together in the Figure.
V průměru se převážná většina (více než 60 %) studijních grantů poskytuje na absolvování kurzů, které probíhají v angličtině, zatímco na kurzy ve francouzštině připadá jen 14 % grantů a na kurzy v němčině a španělštině 5 % grantů.
On average, the vast majority (over 60 %) of grants awarded are for courses taught in English, compared to only 14 % in French and 5 % in both German and Spanish.
Na Kypru si všichni příjemci studijních grantů vybírají kurzy, které probíhají v angličtině.
In Cyprus, all grant beneficiaries opt for training in English.
V Belgii (ve Francouzském společenství), v Estonsku, v Itálii, v Litvě a ve Finsku jejich podíl přesahuje 80 %.
The percentages are over 80 % in Belgium (the French Community), Estonia, Italy, Lithuania and Finland.
V ostatních zemích podíl účastníků kurzů, které probíhají v angličtině, vždy přesahuje 50 % s výjimkou učitelů z anglofonních zemí, Belgie (Německy mluvícího společenství), Dánska a Norska.
Elsewhere, participation rates in training in English are always higher than 50 % except for teachers from English-speaking countries, Belgium (the Germanspeaking Community), Denmark and Norway.
Ve většině zemí podíl účastníků kurzů, které probíhají ve francouzštině, nepřesahuje 20 %.
In most countries, the participation rates of teachers in courses given in French are below 20 %.
Výjimkou jsou učitelé z Belgie (Vlámského společenství), Španělska a Malty.
The exceptions concern staff from Belgium (the Flemish Community), Spain and Malta.
Více než 35 % účastníků z Belgie (Německy mluvícího společenství), Dánska, Irska a Rumunska si vybírá zahraniční kurzy ve francouzštině.
Over 35 % of participants from Belgium (the Germanspeaking Community), Denmark, Ireland and Romania choose French as the language of their course abroad.
Němčina je jako jazyk kurzů dalšího vzdělávání dosti populární u učitelů z České republiky (35 %) a Slovenska (33 %).
German is quite popular as course language with teachers from the Czech Republic (35 %) and Slovakia (33 %).
Téměř 20 % účastníků z Maďarska a Polska si také vybírá němčinu.
Almost 20 % of participants from Hungary and Poland choose German.
V případě jiných zemí je však jejich procentní podíl zpravidla nízký (méně než 10 %).
However, the percentages are generally low (under 10 %) amongst teachers from other countries.
Kurzy, které probíhají ve španělštině, si vybírá méně než 20 % učitelů. Výjimkou jsou učitelé z Irska a Lucemburska, kde si v kurzech dalšího vzdělávání 40 % až 50 % účastníků volí právě tento jazyk.
Fewer than 20 % of teachers choose to participate in courses taught in Spanish, with the exception of staff from Ireland and Luxembourg in which between 40 % and 50 % of participants choose this language for their training.
Kurzy v jiných jazycích si obecně vybírá maximálně 5 % účastníků. Výjimkou jsou kurzy v nizozemštině (které absolvují učitelé z Francouzského společenství Belgie), dánštině (islandští pedagogové) a italštině (učitelé z Irska a Lichtenštejnska).
In general, no more than 5 % of participants choose courses in other languages, except in the case of Dutch (participants from the French Community of Belgium), Danish (Icelandic staff) and Italian (teachers from Ireland and Liechtenstein).
Tato procenta účastníků odpovídají struktuře preferencí, které byly při volbě osvojovaných jazyků zaznamenány u žáků (obr. C8).
These participation rates follow the pattern observed for languages learnt by pupils (Figure C8).
Obr. D7: Zaměření grantů na podporu dalšího vzdělávání učitelů v rámci podprogramu Comenius (program Socrates II) podle jazyka, v němž probíhá daný kurz, a země původu účastníků, 2002/03
Figure D7: Distribution of grants for inservice teacher training under the Comenius action (Socrates II Programme), in accordance with the course language and country of origin of participants, 2002/03
Jiné jazyky
Unknown
Zdroj: Evropská komise, Generální ředitelství pro vzdělávání a kulturu (program Socrates II, podprogram Comenius). Vysvětlivka Celkové počty studijních grantů na zemi a jazyk se liší do té míry, že to omezuje srovnatelnost údajů.
Source: European Commission, Directorate-General for Education and Culture (Socrates II Programme, Comenius action).Explanatory note The total number of grants per country and language varies widely which limits the comparability of data.
Diagram zaznamenává procentní podíly jazykových kurzů řazených podle jazyků, v nichž probíhají.
The figure shows the percentages of language courses in accordance with the course language.
Může ale zahrnovat i jiné formy dalšího vzdělávání, které se zaměřují na informační a komunikační technologie, na žáky se speciálními vzdělávacími potřebami a na multikulturní výchovu.
Other forms of training concerned with ICT, pupils with special needs, and intercultural education may however be included.
PROCES VÝUKY
TEACHING PROCESSES
V PRVNÍ FÁZI OSVOJOVÁNÍ JAZYKA JE PRIORITOU ÚSTNÍ PROJEV A POROZUMĚNÍ PROMLUVĚ
SPEAKING AND LISTENING ARE THE PRIORITY AT THE OUTSET OF LANGUAGE LEARNING
Komunikace v cizím jazyce vyžaduje dokonalé osvojení celého souboru dovedností.
Communication in a foreign language calls for proficiency in a whole set of relevant skills.
Veškeré oficiální vzdělávací programy pro výuku cizích jazyků formulují základní cíle spjaté především s osvojením čtyř hlavních jazykových dovedností: poslech (porozumění promluvě), mluvení ((ústní projev), čtení (porozumění psanému textu) a psaní (písemný projev).
All official curricula for foreign languages express the core aims related to such skills in terms of the four major skills of listening, speaking, reading and writing. The educational aims associated with these four are not always equally ranked.
Vzdělávacím cílům spojeným s těmito čtyřmi dovednostmi se nepřikládá vždy stejná důležitost.
Where priorities are evident, they are almost always focused on the skills of speaking and listening, especially in primary education.
Pokud jsou priority jasně stanoveny, pozornost se téměř vždy soustřeďuje na ústní vyjadřování a porozumění promluvě, a to zejména na úrovni primárního vzdělávání, kde můžeme konstatovat, že země, v nichž vzdělávací programy výslovně stanoví, že každé ze čtyř hlavních dovedností by se při osvojování jazyka měl přikládat stejný význam, jsou většinou právě ty země, v nichž se výuka prvního povinného cizího jazyka zahajuje poměrně pozdě, tj. nejdříve ve věku 9 let.
At this level, the countries in which the curriculum explicitly states that equal importance should be attached in learning to each of the four major skills are mostly those in which pupils are taught the first compulsory foreign language at a relatively late stage, from the age of 9 and over.
V několika zemích vzdělávací programy explicitně označují za prioritní hlavní dovednosti ‚poslech‘ a ‚mluvení‘ ve fázi, kdy se povinná výuka cizího jazyka zahajuje, na konci povinného vzdělávání však už přikládají všem čtyřem hlavním dovednostem stejnou důležitost nebo se již otázkou priorit vůbec nezabývají.
In several countries, curricula that attach explicit priority to the major skills of ‘listening’ and ‘speaking’ when a foreign language is first taught as a compulsory subject attach equal importance to the four major skills at the end of compulsory education or no longer consider the priority issue at all.
Obr. E1: Relativní priorita cílů spojených s osvojováním čtyř hlavních dovedností v pedagogických dokumentech pro výuku povinných cizích jazyků, denní povinné vzdělávání, 2002/03
Figure E1: Relative priority given to the aims associated with the four major skills in curricula for compulsory foreign languages, fulltime compulsory education, 2002/03
Obr. E1a: Při zahájení povinné výuky PRVNÍHO cizího jazyka
Figure E1a: When compulsory teaching of the FIRST foreign language begins
Obr. E1b: Na konci denního povinného vzdělávání ky
E1b: When compulsory fulltime education ends
Explicitně stanovená priorita so u o st i j n so u o st i j n ko vé vý u y é ja z řeší ne řeší ne ité ité po v in n ní e í do ve dk la dn á í do ve dk la dn á t se rio p r i se t rio p r i í í k a z t á O z k at á O u ve n M l u ve n M l í Ps a n í Ps a n
Explicit priority so ry e e g in s be g y important y important ls when co m pu l is su rit y o is su rit y o g g ge teach in a e pr i h to t e ning List e pr i h to t e ning List major skills are The major skills are The
Všechny z stejně d ůl ež
W rit in each equal l
X" Žádný cizí jazyk není povinným předmětem
X" No foreign languages as a compulsory subject
Obr.
PROCESSES
E1 (pokračování): Relativní priorita cílů spojených s osvojováním čtyř hlavních dovedností v pedagogických dokumentech pro výuku povinných cizích jazyků, denní povinné vzdělávání, 2002/03
Figure E1 (continued): Relative priority given to the aims associated with the four major skills in curricula for compulsory foreign languages, fulltime compulsory education, 2002/03
E1b: Na konci denního povinného vzdělávání ky
E1b: When compulsory fulltime education ends
Explicitně stanovená priorita so u o st i j n so u o st i j n ko vé vý u y é ja z řeší ne řeší ne é ité it po v in n ní e í do ve dk la dn á í do ve dk la dn á se t rio p r i se t rio p r i í í a z k t á O z k at á O u ve n M l u ve n M l í Ps a n í Ps a n
Explicit priority so ry e e g in s be g y important y important ls when co m pu l is su rit y o is su rit y o g g ge teach in a e pr i h to t e ning List e pr i h to t e ning List major skills are The major skills are The
Belgie (BE fr, BE nl): V Bruselu se povinná výuka prvního cizího jazyka zahajuje ve věku 8 let.
Belgium (BE fr, BE nl): In Brussels, the first compulsory foreign language is taught to pupils at the age of 8.
Irsko: Údaje v tabulce jsou převzaty ze vzdělávacích oprogramů pro cizí jazyky, podle nichž se postupuje na stupni vedoucím k Junior Certificate (který žáci získávají ve věku 15 let).
Ireland: Data for this figure are taken from the foreign languages curricula used for the Junior Certificate (awarded at the age of 15).
Nizozemsko: Prioritní postavení čtyř hlavních jazykových dovedností závisí na typu vzdělávání.
Netherlands: The priority given to the four major skills depends on the type of education.
Ve VMBO se považují za stejně důležité, zatímco v posledních dvou ročnících HAVO se klade důraz na dovednosti spjaté s ústní komunikací a v posledních třech ročnících VWO na dovednosti spjaté s písemnou formou jazyka.
In VMBO, they are equally important, whereas in the last two years of HAVO the emphasis is on the oral skills and, in the last three years of VWO, on the written skills.
Vysvětlivka Hlavní jazykové dovednost: viz glosář.
Explanatory note Major skill: See glossary.
Jedna nebo více hlavních dovedností se výslovně označuje jako prioritní: Oficiální vzdělávací programy pro cizí jazyky jasně a explicitně stanoví, že se v celém procesu výuky/učení má klást větší důraz na cíle související s osvojováním jedné nebo více hlavních dovedností.
Explicit priority given to one or more major skills: The official curricula for foreign languages state clearly and explicitly that greater emphasis is attached to the aims of one or more major skills in the whole teaching/learning process.
Všechny hlavní dovednosti jsou stejně důležité: Oficiální vzdělávací programy pro cizí jazyky výslovně stanoví, že by se při sledování příslušných cílů neměla dávat přednost žádné z hlavních dovedností na úkor jiné.
The major skills are each equally important: The official curricula for foreign languages explicitly state that, as far as aims are concerned, no priority should be attached to any one or more of the major skills.
Otázka priorit se neřeší: Oficiální vzdělávací programy pro cizí jazyky se nezabývají otázkou, zda by se měla jedna nebo více hlavních dovedností ve srovnání s ostatními pokládat za prioritní.
No reference: The official curricula for foreign languages do not address the question of whether priority should be given to one or more major skills compared to others.
Další informace o věku zahájení povinné výuky cizích jazyků uvádí obr. B1.
For further information on the ages at which children first have to learn foreign languages, see Figure B1.
VÝUKY
PROCESSES
ČASOVÁ DOTACE PRO VÝUKU CIZÍCH JAZYKŮ SE BĚHEM DESETI LET ZMĚNILA JEN MÁLO
IN TEN YEARS THERE HAVE BEEN FEW CHANGES IN THE AMOUNT OF TIME PRESCRIBED FOR FOREIGN LANGUAGES
V posledním desetiletí se minimální časová dotace vymezená pro povinnou výuku cizích jazyků podstatně změnila jen v několika málo případech.
In the last decade, there have been few important changes in the minimum amount of teaching time meant to be devoted to foreign languages as a compulsory subject.
To platí zejména o primárním vzdělávání v zemích, v nichž probíhala povinná jazyková výuka ve třech referenčních letech uvedených v diagramu na obr. E2a.
This applies in particular to primary education in countries in which the compulsory teaching of languages was reported for the three reference years in Figure E2a.
V letech 1992, 1997 a 2002 absolvovali žáci na této úrovni vzdělávání průměrně 30 až 50 hodin výuky cizích jazyků.
In the years 1992, 1997 and 2002, pupils at this level received between 30 and 50 hours of teaching on average in foreign languages.
Rozsah výuky v několika zemích se z tohoto rozmezí časových dotací vymyká.
Few countries lie outside this time allocation range.
Nejmenší je v Litvě (13 hodin) a největší na Maltě (více než 150 hodin během tří referenčních let).
The most extreme cases are Lithuania (with 13 hours) and Malta (over 150 hours for the three reference years).
V povinném všeobecném sekundárním vzdělávání (obr. E2b) nastaly v letech 1992 až 2002 poněkud výraznější změny.
In compulsory general secondary education (Figure E2b), changes are a little more in evidence between 1992 and 2002.
Téměř v polovině zemí se hodinová dotace pro výuku cizích jazyků mírně zvýšila.
Almost half of the countries have slightly increased the number of hours allocated to foreign languages.
Naopak v několika zemích, a to v České republice, v Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, v Rakousku (Hauptschule a Polytechnische Schule), ve Finsku a v Lichtenštejnsku (Gymnasium), se během sledovaného období časové dotace vymezené na jazykovou výuku ve vzdělávacích programech poněkud snížily.
Conversely, only a few countries, namely the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Austria (the Hauptschule and Polytechnische Schule), Finland and Liechtenstein (the Gymnasium) have slightly lowered this allocation in their curricula during the period under consideration.
V zemích, v nichž je jazyková výuka povinná, je hodinová dotace cizích jazyků mnohem vyšší na úrovni sekundárního vzdělávání než na úrovni primárního vzdělávání.
Furthermore, the number of hours set aside for foreign languages is much greater in secondary education than at primary level, in countries in which this provision is compulsory.
Ve většině zemí žáci zpravidla museli v rámci povinného všeobecného sekundárního vzdělávání v roce 2002/03 absolvovat výuku cizích jazyků v rozsahu přesahujícím 90 hodin. Výjimku představují tři nové členské státy Evropské unie (Česká republika, Polsko a Slovinsko).
In compulsory general secondary education in most countries, pupils generally had to be taught foreign languages for over 90 hours in 2002/03, except in three new European Union Member States (the Czech Republic, Poland and Slovenia).
V různých zemích byly rozdíly mezi časovými dotacemi až dvojnásobné, protože jiné tři země, konkrétně Dánsko, Německo (Gymnasium) a Malta, vyčlenily na výuku cizích jazyků 200 hodin nebo ještě více.
Depending on the country concerned, the time allocation varied by as much as a factor of two given that another three countries, namely Denmark, Germany (the Gymnasium) and Malta, made provision for 200 hours or more of foreign language teaching.
V některých zemích může ředitel školy nebo jiné řídící orgány školy na základě vlastního uvážení časovou dotaci pro výuku cizích jazyků zvýšit (viz obr. B2).
In some countries, teaching time for foreign languages may be increased at the discretion of the school head or management bodies (see Figure B2).
E2a: Vývoj minimální doporučené hodinové dotace pro povinnou výuku cizích jazyků během předpokládaného typického ročníku primárního vzdělávání, 1992/93, 1997/98 a 2002/03
Figure E2a: Trends in the minimum number of hours recommended for teaching foreign languages as a compulsory subject during a notional year in primary education, 1992/93, 1997/98 and 2002/03
2002/03 n"Povinný předmět s flexibilní časovou dotací X"Žádný cizí jazyk není povinným předmětem
2002/03 n"Compulsory subject with flexible time X"No foreign languages as a compulsory subject
Belgie (BE fr): V Bruselu je na výuku cizích jazyků vyčleněna větší hodinová dotace.
Belgium (BE fr): In Brussels, a greater number of class periods are earmarked for teaching foreign languages.
Dánsko, Maďarsko a Spojené království (SCT): Viz doplňující poznámky k obr. E2b.
Denmark, Hungary and United Kingdom (SCT): See the additional notes to Figure E2b.
Francie: Ve školním roce 2002/03 zahrnovala minimální časová dotace povinných cizích jazyků i časovou dotaci pro jazykovou výuku v prvních dvou ročnících (u žáků ve věku 8 až 10 let), která se v současné době všeobecně zavádí.
France: In 2002/03, the minimum amount of teaching time for compulsory foreign languages included the time allocation for the first two years (for pupils aged from 8 to 10), which is currently being introduced on a general basis.
Nové vzdělávací programy pro primární vzdělávání, které se postupně zavádějí od roku 2002, posilují postavení jazyků v obsahu školního vzdělávání.
New primary education timetables phased in since 2002 strengthen the position of languages in the school curriculum.
Rakousko: Ve školním roce 2002/03 zahrnovala minimální časová dotace povinných cizích jazyků i časovou dotaci na jazykovou výuku v prvních dvou ročnících (jedna vyučovací hodina týdně u žáků ve věku 6 až 8 let), která se v současné době všeobecně zavádí.
Austria: In 2002/03, the minimum amount of teaching time for compulsory foreign languages included the time allocation for the first two years (one hour a week for pupils aged from 6 to 8), which is currently being introduced on a general basis.
O začlenění této hodinové dotace do celkové vyučovací doby rozhoduje učitel.
This allocation is included in the total amount of teaching time at the discretion of the teacher.
Vysvětlivka Viz vysvětlivka k obr. E2b.
Explanatory note See the explanatory note to Figure E2b.
Obr. E2b.
PROCESSES
Vývoj minimální doporučené hodinové dotace pro povinnou výuku cizích jazyků během předpokládaného typického ročníku denního povinného všeobecného sekundárního vzdělávání, 1992/93, 1997/98 a 2002/03
Trends in the minimum number of hours recommended for teaching foreign languages as a compulsory subject during a notional year in compulsory fulltime general secondary education, 1992/93, 1997/98 and 2002/03
239 224 n Zdroj: Eurydice.
239 224 n Source: Eurydice.
Belgie (BE fr): Údaje se vztahují jen na školy ve veřejném sektoru.
Belgium (BE fr): The data relate solely to schools in the public sector.
Česká republika: a) základní škola; b) první čtyři ročníky osmiletého gymnázia.
Czech Republic: a) Základní škola; b) the first four years of the Gymnázium.
Dánsko: S platností od školního roku 2003/04 se změnily doporučené časové dotace.
Denmark: As of 2003/04, the guidelines for lessons have been changed.