natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Od roku 1999 vystoupila Hauwa Ibrahimová bezplatně jako obhájkyně ve 47 případech, z nichž mnohé se týkaly žen obviněných z cizoložství, kterým hrozil trest smrti ukamenováním.
Since 1999, Hauwa Ibrahim has worked free-of-charge as defence counsel in 47cases, many of which have involved women accused of adultery and subjected to death by stoning.
Díky své schopnosti mobilizovat mezinárodní veřejné mínění dokázala zachránit životy Aminy Lawalové, Safíi Hussajníové a Hafsatu Abubakarové.
It was her ability to arouse international public opinion that made it possible to save the lives of Amina Lawa, Sa ya Hussaini and Hafsatu Abukabar.
Výrazně se zapojila také do jiných případů krutých a nelidských trestů, jako byly případy žen odsouzených k bičování nebo mladých chlapců odsouzených k amputaci končetin za krádež.Hauwa Ibrahimová se stala určitým symbolem, ale její charisma z ní činí nepohodlnou osobu.
She was equally heavily involved in other cases of cruel and inhuman punishment, such as women sentenced to flogging or young boys sentenced to amputation for theft.Hauwa Ibrahim has become an iconic figure, but her charisma makes some uncomfortable.
Nyní zbývá to nejtěžší: aby její hlas zazněl i v její vlastní zemi.
She is banned from pleading in Islamic courts.
Jednou z laureátek Sacharovovy ceny za rok 2005 byla Hauwa Ibrahimová, 37letá právnička zabývající se lidskými právy z města Abudža v Nigérii, matka dvou dětí. Narodila se v malé a
“My only objective is to have the fundamental rights of each and every human being respected, like the rule of law and the right to a fair trial.”
Dne 10. prosince každého roku uděluje sdružení cenu„Reportéři bez hranic – cena Fondation de France“.
Reporters Without Borders’trilingual website keeps a daily tally of attacks on press freedom worldwide and offers the opportunity of signing online petitions in support of imprisoned journalists.
Jsou jí oceňováni novináři, kteří významným způsobem přispěli k boji za svobodu tisku ve své zemi.
To circumvent censorship, it occasionally publishes articles which have been banned in their country of origin, hosts newspapers that have been closed down in their homeland and serves as a forum for journalists who have been “silenced” by the authorities of their country.On 10 December every year, the association awards the “The Reporters Without Borders – Foundation of France Prize” to journalists for their outstanding contribution to the cause of press freedom in their country.
Aljaksandr Milinkevič, narozen v roce 1947 ve městě Hrodně, působí jako vedoucí představitel demokratické opozice v Bělorusku.V říjnu 2005 byl Milinkevič vybrán za společného prezidentského kandidáta Spojené demokratické opozice, přičemž získal více než 100.000 podpisů na podporu své kandidatury a byl schopen udržovat běloruskou opozici spojenou v jednotné frontě proti Aljaksandru Lukašenkovi v průběhu celé kampaně prezidentských voleb, které proběhly dne 19. března 2006.
Aliaksandr Milinkevich, born in 1947 in the city of Hrodna, has served as the leader of the democratic opposition in Belarus.He was chosen to be the joint presidential candidate of the United Democratic Opposition in October 2005, collecting more than 100 000 supporting signatures, and he was able to keep the Belarusian opposition together to form a common front against Aliaksandr Lukashenka throughout the campaign for the presidential elections of 19 March 2006.
Aljaksandr Milinkevič žádal autenticky demokratickou budoucnost pro Bělorusko a představil se jako skutečná alternativa k Lukašenkovu autoritářství.Jeho diplomatické metody vyjednávání a obezřetná veřejná vystoupení mu pomohly vybudovat si pevnou mezinárodní podporu pro svůj boj.
Aliaksandr Milinkevich called for a truly democratic future for Belarus and presented himself as a real alternative to the authoritarianism of Lukashenka.His diplomatic approach to negotiation and cautious public appearances helped him to build firm international support for his struggle.
Volby byly Evropskou unií vyhodnoceny jako nesvobodné a nespravedlivé, jejich výsledky získané podvodem.
The results of the elections were assessed by the European Union as neither free nor fair, and furthermore, subject to fraud.
Milinkevič oficiálně obdržel 6 % hlasů, ale neoficiální zprávy uvádějí, že jeho skutečná lidová podpora byla mnohem vyšší.Situace v oblasti lidských práv v Bělorusku se po volbách z března roku 2006 zhoršila.
Mr Milinkevich officially received 6% of the votes, but uno cial reports state that his popular support was much higher.The human rights situation in Belarus has deteriorated since the elections of March 2006.
Úřady přijaly zákon kriminalizující jednání označené za kritické vůči státu.
The authorities have enacted a law criminalizing behaviour deemed critical to the state.
Současný režim i nadále umlčuje a vězní novináře, aktivisty a další kritiky, kteří jsou považováni za politicky nežádoucí.V dubnu 2006 byl sám Milinkevič na 15 dní uvězněn společně s dalšími členy opozice za účast v„nepovoleném shromáždění“, které spočívalo v mírumilovné demonstraci v Minsku připomínající 20. výročí černobylské katastrofy.Ve stále nepřátelštějším politickém prostředí byl Aljaksandr Milinkevič v posledních letech několikrát zatčen, aniž by však proti němu bylo vzneseno jakékoli obvinění.
The silencing and imprisonment of journalists, activists, and other critics found to be politically inconvenient by the current regime still continues.
Organizace„Reportéři bez hranic“, jeden ze tří laureátů Sacharovovy ceny v roce 2005, bojuje za svobodu tisku na celém světě a brání a podporuje novináře a ostatní pracovníky v mediální oblasti, kteří se stanou obětí pronásledování a cenzury.Podle Reportérů bez hranic žije více než třetina světové populace v zemích, které neznají svobodný tisk.
Reporters Without Borders – one of the three Sakharov Prize laureates in 2005 – campaigns for press freedom around the world, and defends and supports journalists and other media workers who are victims of persecution and censorship.According to Reporters Without Borders, more than a third of the world’s population live in countries where they do not enjoy press freedom.
Ke dni 18. říjnu 2007 bylo na celém světě při výkonu svého povolání zabito 77 novinářů.
As of 18 October 2007, 77 journalists have been killed worldwide while carrying out their work.
V dnešní době je po celém světě vězněno více než 130 novinářů pouze za to, že dělali svou práci.
Today, around 130 journalists around the world are in prison and sometimes spend years in jail simply for doing their job.
Reportéři bez hranic bojují proti této praxi již dvacet let.Reportéři bez hranic neustále sledují situaci pomocí sítě více než stovky zpravodajů. Prostřednictvím tiskových zpráv a kampaní, jimiž informují sledovací prostředky a veřejnost, ostře vystupují proti každému útoku na svobodu tisku kdekoli na světě.
Reporters Without Borders has been fighting such practices for 20 years now.Reporters Without Borders, kept on constant alert via its network of over120 correspondents, rigorously condemns any attack on press freedom worldwide by keeping the media and public opinion informed through press releases and public-awareness campaigns.
Organizace nepoužívá pouze morální argumenty proti omezování svobodného tisku, cenzuře a pronásledování novinářů, ale nabízí rovněž praktickou pomoc novinářům, kteří pracují v oblastech konfliktů.Od ledna 2002, kdy sdružení vytvořilo tzv.„Síť Damokles“ („Damocles Network“), získali Reportéři bez hranic také možnost zasahovat právní cestou.
Not only does it highlight the moral arguments against restrictions of press freedom, censorship and persecution of the press but also offers practical assistance to journalists who work in war zones.In January 2002, when it created the Damocles Network, Reporters Without Borders acquired a judicial arm.
Na stránkách jsou publikovány některé články, které byly v zemi jejich původu zakázány, a obcházejí tak cenzuru; poskytují prostor novinám, jejichž činnost byla v jejich zemi zastavena, a slouží jako fórum pro novináře, kteří byli ve své zemi státní mocí„umlčeni“. „umlčeni“.
In order to ensure that the murderers and torturers of journalists are brought to trial, the Network provides victims with legal services and represents them in court.The organisation’s initiatives are being carried out on five continents through its national branches and regional offices, in close cooperation with local and regional press freedom organisations.
Od roku 2006 je Sálih Usmán poslancem opozice v súdánském parlamentu.
Since 2006, Mr Salih Osman has served as an opposition member of the Sudanese Parliament.
Pracuje na právní reformě a zaměřuje se na podporu právního státu prostřednictvím uplatňování ustanovení prozatímní ústavy.
He works on legal reform and focuses on promoting the rule of law through the implementation of the provisions of the interim constitution.
Navzdory tíživému politickému klimatu bojuje A. Milinkevič i nadále za demokratickou budoucnost své země a za to, aby byla běloruskému lidu navrácena jeho základní práva.
In an increasingly hostile political environment Alaksandr Milinkevich has been arrested several times in recent years but no charges were led against him.Mr Milinkevich is committed to continuing his fight for a democratic future in his country, and for the return of fundamental rights to the Belarusian people, despite a difficult political climate.
V září 2010 A. Milinkevič oznámil své rozhodnutí nekandidovat v prezidentských volbách, které se mají konat dne 19. prosince 2010, vzhledem k tomu, že podle jeho názoru nebyly ve vnitrostátních volebních zákonech provedeny žádné změny, které by zajišťovaly svobodné a otevřené volby v Bělorusku.
In September 2010 Mr Milinkievich announced his decision not to stand as a candidate in the Presidential elections of 19 December 2010, as, he considered that, no changes had been made to national electoral regulations to ensure fair, free and open elections in Belarus.
Sálih Mahmúd Muhammad Usmán je právníkem spolupracujícím se Súdánskou organizací proti mučení (SOAT), pro niž poskytuje zdarma služby právního zástupce lidem, kteří byli protiprávně zatčeni a mučeni súdánskou vládou a jejichž jediným zločinem je jejich odpor proti vládní politice či stejná etnická příslušnost, jakou mají příslušníci povstaleckého hnutí v Darfúru.
Hu Jia, born 25 July 1973 in Beijing, is a prominent Chinese human rights activist and dissident. His work has focused on calls for an official inquiry into the 1989 Tiananmen Square massacre, and HIV/AIDS advocacy and as well as raising environmental concerns.Hu Jia has often been persecuted for his actions.
Během několika občanských válek, které se v Súdánu v posledních dvou desetiletích odehrály, riskoval Sálih Usmán život při poskytování právní a lékařské pomoci obětem koniktů.
From February 2006 until March 2007 he was held under house arrest and two months later, on 18 May 2007, Hu Jia and his wife were placed back under house arrest on charges of“harming state security”.
Bojuje v soudních kauzách jménem lidí obžalovaných súdánskou vládou a ve spolupráci se SOAT se mu daří zvrátit nebo zmírnit tresty smrti či amputace končetin.
Hu Jia remained active via emails and blogs, even while he was under house arrest.On 26 November 2007 he spoke to Members of the European Parliament via conference call during a public meeting of the Subcommittee on Human Rights.
Sálih Usmán se také spolu s organizací SOAT snaží vypracovat soupis zločinů, k nimž došlo zejména v oblasti Dárfúru, a účastní se kampaně, jejímž cílem je stíhat znásilnění jako válečný zločin.
As a direct result of his address tomembers of the European Parliament, Hu Jia was arrested, charged with“inciting subversion of state power”, and sentenced on 3 April 2008 to three-and-a-half years in jail.Protests against his arrest have come from all over the world.
Aktivně se také podílí na ochraně více než 2 milionů obyvatel Súdánu, kteří byli nuceni opustit své domovy.Boj Sáliha Usmána proti bezpráví v Súdánu pro něj měl i osobní následky.
The European Parliament passed a resolution demanding Hu Jia’s release, and American officials have raised the case with Chinese authorities.
Jeho příbuzní trpěli v důsledku akcí prováděných milicemi.
Hu Jia, who suffers from cirrhosis of the liver, still remains imprisoned today.
Sám Sálih Usmán byl za své aktivity pronásledován, několikrát uvězněn, držen v samovazbě a mučen.
His health condition remains a concern, and among other things, the Parliament has called for parole onmedical grounds be granted to Hu Jia.
Od února 2006 do března 2007 byl držen v domácím vězení a o dva měsíce později, dne 18. května 2007 byli Chu Ťia a jeho žena opět uvrženi do domácího vězení pro obvinění z „narušení státní bezpečnosti“.
Over two decades, during Sudan’s various civil wars, Mr Osman has risked his own life to provide legal and medical aid to the victims of the conict.
Ve svém prohlášení vyjádřil touhu, aby rok 2008 byl „rokem lidských práv v Číně“.
He fights court cases on behalf of thosecharged by the Sudanese government, and has been successful with SOAT in overturning orreducing sentences of death or amputation.
Chu Ťia byl v přímé návaznosti na svůj projev k poslancům Evropského parlamentu zatčen, obviněn z „podněcování k rozvracení státní moci“ a dne 3. dubna 2008 odsouzen k trestu odnětí svobody ve výši tři a půl roku.
Mr Osman and SOAT have also been active in cataloguing crimes that have taken place – particularly in the Darfur region – and they are engaged in a campaign to have rape prosecuted as a war crime.
Proti jeho zatčení přicházely protesty z celého světa. Evropský parlament vydal usnesení, v němž žádal jeho propuštění, a američtí činitelé v této věci kontaktovali čínské orgány.
He is also actively involved in the protection of over 2 million Sudanese who have been forced to abandon their homes.Mr Osman’s fight against injustice in Sudan has come at a personal cost.
ChuŤia, který trpí cirhózou jater, je stále ve vězení.
Members of his own family have suffered as a result of action by the militias.
Jeho zdravotní stav nadále vyvolává obavy a kromě jiných subjektů i Evropský parlament vyzval, aby byl Chu Ťia ze zdravotních důvodů podmínečně propuštěn..
Mr Osman himself was persecuted for his actions, detained several times, held incommunicado and tortured.
Předseda Evropského parlamentu vyzval k propuštění tehdy 82leté Ljudmily Alexejevová a dalších ruských obhájců lidských práv, kteří byli zatčeni v Moskvě dne 31. prosince 2009.
The President of Parliament appealed for the release of the then 82 year old Ms Alexeyeva and other Russian human rights activists who were detained in Moscow on 31December 2009.
MEMORIAL (Oleg Orlov, Sergej Kovalev a Ljudmila Alexejevová za sdružení MEMORIAL, jakož i všichni ostatní zastánci lidských práv v rusku)Ruská nevládní organizace MEMORIAL (její úřední název je Mezinárodní dobrovolnická veřejná organizace„MEMORIAL“ – dobročinná historicko-vzdělávací společnost pro ochranu lidských práv) od svého založení v roce 1988 dokumentovala a monitorovala porušování lidských práv v Rusku a dalších státech bývalého Sovětského svazu a usilovala o prosazování pravdy s cílem zajistit demokratickou budoucnost těchto států.
Oleg Orlov, Sergei Kovalev and Lyudmila Aiexeyeva on behalf of Memorial and all other Human Rights Defenders in Russia.MEMORIAL (officially International Volunteer Public Organization “MEMORIAL”Historical, Educational, Human Rights And Charitable Society), a Russian NGO, has since its foundation in 1988 documented, monitored and strived to promote the truth about violations of human rights in Russia and other former states of the U.S.S.R. in order to ensure their democratic future.
MEMORIAL sestavil databázi více než 1.300.000 jmen pronásledovaných osob, která se měla stát veřejným archivem historických dokumentů o důsledcích totalitních represí.
MEMORIAL has set up a database of over 1 300 000 names of persecuted people, with the aim of building a publicly available archive of historical documentation of the consequences of totalitarian repression.
MEMORIAL prováděl výzkum a chránil uprchlíky a oběti pronásledování a politické represe a přispěl k přijetí Zákona o rehabilitaci obětí politické represe a k vyhlášení dne 30. října Dnem památky obětí politické represe v zemích bývalého Sovětského svazu.Dne 4. prosince 2008 zabavily ruské orgány dvanáct pevných disků obsahujících kompletní digitální záznamy získané v průběhu 20 let, které se týkaly zločinů spáchaných ve Stalinově období.
Conducting research and protecting refugees and victims of discrimination and political repression, MEMORIAL has contributed to the adoption of the Law on Rehabilitation of Victims of Political Repression and in making October 30 a Day of Remembrance for the Victims of Political Repression in the countries of the former U.S.S.R.On 4 December 2008 the Russian authorities confiscated twelve hard discs containing the entire digital archive of 20 years’work on the crimes committed under Stalin.
Dne 15. července 2009 byla Natalja Estěmirovová, představitelka sdružení MEMORIAL v Grozném, vyšetřující vraždy a únosy v Čečensku unesena a později zavražděna.
On 15 July 2009 Natalia Estemirova, MEMORIAL representative in Grozny investigating murders and abductions in Chechnya, was abducted and later assassinated.
Pouze o několik týdnů později, dne 10. srpna 2009, byli bojovníci za lidská práva Zarema Sadulajevová a její manžel, kteří úzce spolupracovali s tímto sdružením, zavražděni za stejně tragických okolností.
Only weeks later, on 10 August 2009, human rights defenders Zarema Sadulayeva and her husband, working closely with MEMORIAL, were killed in the same tragic circumstances.
V roce 2009 byla Sacharovova cena udělena třem osobám zastupujícím MEMORIAL a další početné zastánce lidských práv v Rusku: Olegu Orlovovi, Sergeji Kovaljovovi a Ljudmile Alexejevové.Oleg Orlov, který celý život obhajuje lidská práva a je v čele Rady pro lidská práva střediska Memorial, byl v říjnu 2009 shledán vinným z urážky na cti, protože obvinil čečenského prezidenta Ramzana Kadyrova, z toho, že je odpovědný za smrt N. Estěmirovové.
The Shakarov Prize was awarded in 2009 to three people on behalf of MEMORIAL and Russia’s numerous human rights defenders: Oleg Orlov, Sergei Kovalev and Lyudmila Alexeyeva.Oleg Orlov, a life long human rights defender and the head of the Council of the Human Rights Center Memorial, was found guilty in a civil defamation suit in October 2009, having accused Chechen President Ramzan Kadyrov of being responsible of Ms Estemirova’s death.On 31 January 2010, Mr Orlov and some 100 others were arrested in Moscow during a peaceful demonstration on Triumphalnaya Square.
Dne 31. ledna 2010 byl Oleg Orlov v průběhu pokojné demonstrace na Triumfálním náměstí
In September 2010, Parliament expressed concern about Orlov’s ongoing trial for criminal charges of libel.
FOTOGRAFIEFotoslužba Evropského parlamentu
PHOTOSEuropean Parliament photographic service
SEZNAM FOTOGRAFIÍWej Ťing-šeng: Shanshan Wei - B la n k Leyla Zanaová: SIPA PRESSSalima Ghezaliová: Jacques Torregano/L’E.d.J.Ibrahim Rugova: LDKXanana Gusmão: Reuters Pool¡BASTA YA!: El País Dom Zacarias Kamwenho: poskytl LUSANurit Peled-Elhananová: poskytl Avraham Elhanan Izzat Ghazzawi:Tore Kjeilen/LexicOrient K o Annan: UN/DPI Photo Běloruská asociace novinářů: BAJ Logo Ženy v bílém: APHauwa Ibrahimová: APReportéři bez hranic: APAljaksandr Milinkevič: Belga Sálih Mahmúd Muhammad Usmán: 2005 Patricia W i l l i a m s ChuŤia: BELGA/AFP PHOTO/Frederic J BROWNMemorial: Memorial Guillermo Fariñas: EPA_A. ERNESTO © EU
PHOTOS OFWei Jingsheng: Shanshan Wei - B l an k Leyla Zana: SIPA PRESSSalima Ghezali: Jacques Torregano/L’E.d.J.Ibrahim Rugova: LDKXanana Gusmão: Reuters Pool¡BASTA YA!: El País Dom Zacarias Kamwenho: courtesy of LUSANurit Peled-Elhanan: courtesy of Avraham Elhanan Izzat Ghazzawi:Tore Kjeilen/LexicOrient K o Annan: UN/DPI Photo Belarusian Association of Journalists: BAJ Logo Ladies inWhite: APHauwa Ibrahim: APReporters Without Borders: APAliaksandr Milinkevich: Belga Salih Mahmoud Mohamed Osman: 2005 Patricia Will i a ms Hu Jia: BELGA/AFP PHOTO/Frederic J BROWNMemorial: Memorial Guillermo Fariñas: EPA_A. ERNESTO © EU
Žadatelé o členství v EU ze střední Evropy
THE CHANGING EUROPE Central European applicants for EU Enlargement
V ZEMÍCH EVROPSKÉ UNIE
SYSTEMSSYSTEMS
Vydání druhé, v češtině první
EUROPEAN EUROPEAN
Evropská komise
UNIONUNION
DG XXII: Vzdělávání,
The European Education Information Network
SYSTÉMŮ VZDĚLÁVÁNÍ A POČÁTEČNÍ ODBORNÉ PŘÍPRAVY
The increasing obsolescenceof the traditionaldividing lines between education and trainingmakes a joint publication such as this one ofparticular relevanceand importance.
Tento dokument nutně nevyjadřuje oficiální stanovisko Komise.
Final editorialresponsibility lies with the European Unit of EURYDICE.
Český překladje publikován s laskavým svolením Komise Evropských společenství.
Like the previousedition, this document is a jointproduct resulting from the long-standingcooperation betweenEURYDICE, theEuropeaneducation information network, and CEDEFOP,the European Centre for the Development of Vocational Training.
Odpovědnost za překlad spočívá zcela na vydavateli, jímž jsou Učitelské noviny - Gnosis, spol.
The increased mobility withinthe education and training systems which has led to,and been a result of, the European programmes inthese fields makes reliable, accessible and readableinformation concerning these systems an evengreater necessity than before.
Publikace byla připravena na základě informací po­skytnutých národními jednotkami EURYDICE a členy informační a dokumentační sítě CEDEFOP.
It now includes 17 countries - the 15Member States of the European Union (including Austria, Finland and Sweden as of I January 1995)plus the EFTA/EEA countries, Iceland and Norway.
Byla ověřena příslušnými národními institucemi.
It provides information on theadministration and structure of all levels ofeducation and initial vocational training.
Plnou redakční odpovědnost nese Evropská jednot­ka EURYDICE.
Briefinformation has been added on higher educationand on the initial and inservice training of teachersand their status.
V době, kdy se stále více potvrzuje význam vzdělá­vání a odborné přípravy pro budoucnost Evropské unie, Evropská komise s potěšením předkládá toto druhé aktualizované a rozšířené vydání zprávy o systémech vzdělávání a počáteční odborné přípra­vy patnácti členských zemí Evropské unie a dvou zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které se připojily ke smlouvě o Evropském hospodářském prostoru (EHP).
Statistical datacover the number of pupils/students, teachers andinstitutions and, where available, pupil-teacherratios, attendance or completion rates and theoptions taken up at different stages. Initialvocational training covers provision which isusually outside the formal education system, such asapprenticeship, youth training and vocationalintegration programmes and other specific courses.After a generaloutline, the higher education sectionincludes the following: admission, fees/studentfinance, academic yeat, courses, qualifications andassessment.
Doufáme, že tato publikace, která zachycuje bohat­ství a rozmanitost školských systémů v zemích Ev­ropské unie, zaujme pracovníky v decizní sféře a obecně všechny aktéry vzdělávání a odborné pří­pravy v Evropě.
Diagrams of the systems,with brief explanatorynotes, can be found at the beginning of eachchapter.
Dr. T. O'Dwyer Generální ředitel DG XXII „Vzdělávání, odborná příprava a mládež" Evropské komise Únor 1995
As in the previous edition of the document, allcountries have been dealt with in a broadly similarw & y, in order to facilitate comparison betweenthem.
Mobilita uvnitř jed­notlivých systémů vzdělávání a odborné přípravy, která je zároveň příčinou i důsledkem evropských programů v této oblasti, se tak rozrostla, že bylo více než kdy jindy třeba dát každému k dispozici spoleh­livé, dostupné a snadno srozumitelné informace o systémech v Evropě.
The following chapters cover successively preschool, prim ?ty, second ary (general, technical andvocational) education and initial vocationaltraining for young people and higher education.However, the organization of chapters again takesaccountof the national situation.