natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Přitom podklady uvedené v článku 5 nařízení č. 615/98 a zprávy uvedené v článku 4 téhož nařízení se vztahují k tělesnému nebo zdravotnímu stavu zvířat během přepravy.
The documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98 and the reports referred to in Article 4 of that regulation all relate to the physical condition and/or the health of animals during transport.
Příslušný orgán tedy může shledat, že směrnice 91/628 nebyla dodržena, pouze na základě takových podkladů týkajících se zdraví zvířat, které musejí být vývozcem předloženy, jako je kontrolní výtisk T5 umožňující ověřit zejména to, zda
The competent authority can therefore conclude that Directive 91/628 has not been complied with only on the basis of documents relating to the health of the animals which must be provided by the exporter,
2008 – SPOJENÉ VĚCI C-37/06 A C-58/06 byla zvířata schopna vykonat cestu a zda dopravní prostředek byl v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.
2008 — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 such as the control copy T 5, which makes it possible to verify, inter alia, whether the animals were fit to travel and whether the means of transport complied with the provisions of that directive.
Toto znění totiž musí být rovněž vykládáno v tom smyslu, že se týká informací majících dopad na dobré životní podmínky zvířat.
In fact, that wording must also be interpreted as referring to elements which have some bearing on the welfare of the animals.
3 nařízení č. 615/98 vykládán v tom smyslu, že nedodržení směrnice 91/628, které může způsobit snížení nebo ztrátu vývozní náhrady, se týká ustanovení směrnice, která mají dopad na dobré životní podmínky zvířat, to znamená na jejich tělesný nebo zdravotní stav, a nikoliv na ta z uvedených ustanovení, která v zásadě takový dopad nemají.
In those circumstances, Article 5(3) of Regulation No 615/98 must be interpreted as meaning that noncompliance with Directive 91/628 which may result in a reduction in or forfeiture of export refunds relates to the provisions of that directive which have an impact on the welfare of animals, that is to say, their physical condition and/or their health, and does not relate the provisions of that directive which, in principle, have no such impact.
3 nařízení č. 615/98 jsou tedy v souladu se zásadou proporcionality.
The conditions laid down in Article 5(3) of Regulation No 615/98 are therefore consonant with the principle of proportionality.
Příslušnému orgánu tedy přísluší posoudit, zda nedodržení ustanovení směrnice 91/628 mělo dopad na dobré životní podmínky zvířat, zda může být takové nedodržení případně napraveno a zda musí být jeho důsledkem ztráta, snížení nebo zachování vývozní náhrady.
It is for the competent authority to assess whether a failure to comply with a provision of Directive 91/628 has had an impact on animal welfare, whether such a failure can, where appropriate, be remedied and whether it must result in the export refund being forfeited, reduced or retained.
Témuž orgánu rovněž přísluší rozhodnout o tom, je-li namístě snížit vývozní náhradu v poměru k počtu zvířat, která podle něho mohla
It is also for that authority to decide whether the export refund must be reduced on a pro rata basis according to the number of
VIAMEX AGRAR HANDEL A ZVK trpět nedodržováním směrnice 91/628, nebo zdali je třeba nevyplatit tuto náhradu v rozsahu, ve kterém mělo nedodržování ustanovení uvedené směrnice dopady na dobré životní podmínky všech zvířat.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK animals which may, in its view, have suffered as a result of noncompliance with Directive 91/628 or whether that refund should not be paid since the failure to comply with a provision of that directive has had an impact on the welfare of all the animals.
Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda příslušné orgány uplatnily relevantní ustanovení nařízení č. 615/98 v souladu s uvedenou zásadou.
It is for the Finanzgericht Hamburg to assess whether the competent authorities have applied the relevant provisions of Regulation No 615/98 in a manner that is consonant with that principle.
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
On those grounds, the Court (Third Chamber) hereby rules:
3 nařízení č. 615/98 s ohledem na zásadu proporcionality.
Consideration of the second question has disclosed nothing capable of casting doubt on the validity of Article 5(3) of Regulation No 615/98 in the light of the principle of proportionality.
Věc C-246/06
Case C-246/06
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španělsko)]
(Reference for a preliminary ruling from the Juzgado de lo Social Único de Algeciras)
„Sociální politika – Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele – Směrnice 80/987/EHS, ve znění směrnice 2002/74/ES – Přímý účinek – Odstupné z důvodu neplatné výpovědi, dohodnuté v průběhu soudního řízení o smíru – Platba zajištěná záruční institucí – Platba podmíněná vydáním soudního rozhodnutí“
(Social policy — Protection of workers in the event of insolvency of their employer — Directive 80/987/EEC amended by Directive 2002/74/EC — Direct effect — Compensation for unfair dismissal agreed under a judicial conciliation settlement — Payment guaranteed by the guarantee institution — Payment conditional upon the adoption of a judicial decision)
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2008
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 17 January 2008 . . . . . . .
3 první pododstavec)
(Council Directive 80/987, as amended by Directive 2002/74, Art. 3, first para.)
SHRNUTÍ – VĚC-246/06
SUMMARY — CASE C-246/06
Sociální politika – Sbližování právních předpisů – Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele – Směrnice 2002/74, kterou se mění směrnice 80/987
Social policy — Approximation of laws — Protection of workers in the event of insolvency of their employer — Directive 2002/74 amending Directive 80/987
(Směrnice Rady 80/987, ve znění směrnice 2002/74)
(Council Directive 80/987, as amended by Directive 2002/74)
v souladu se zásadou zákazu diskriminace uznávanou právním řádem Společenství, podle níž nelze se srovnatelnými situacemi zacházet rozdílně, pokud toto rozdílné zacházení není objektivně odůvodněno.
those rules of national law is consistent with the principle of non-discrimination, as recognised by the Community legal order, in accordance with which comparable situations must not be treated differently unless such difference in treatment is objectively justified.
V případě neprovedení směrnice 2002/74, kterou se mění směrnice 80/987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, do vnitrostátního práva ke dni uplynutí lhůty k jejímu provedení se případného přímého účinku čl. 3 prvního pododstavce směrnice 80/987 nelze dovolávat v souvislosti s platební neschopností, která nastala před tímto datem.
Where Directive 2002/74 amending Directive 80/987 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer has not been transposed into national law by the deadline for its transposition, the possible direct effect of the first paragraph of Article 3 of Directive 80/987 cannot be relied upon in relation to a state of insolvency which occurred before that date.
(viz bod 30, výrok 1)
30, operative part 1)
V tomto ohledu se zaměstnanci, kteří dostali neplatnou výpověď, nacházejí ve srovnatelné situaci v rozsahu, v němž mají právo na odstupné v případě, že nebyli znovu zaměstnáni.
In that regard, workers who have been unfairly dismissed are in a comparable situation in so far as they are entitled to compensation in the event that they are not reinstated.
V rozporu s uvedenou zásadou rovnosti je tedy vnitrostátní právní úprava, která vylučuje, aby příslušná záruční instituce zajišťovala pohledávky týkající se odstupného z důvodu neplatné výpovědi, které bylo uznáno v soudním řízení o smíru, aniž by bylo objektivně odůvodněno rozdílné zacházení s uvedenými pohledávkami ve srovnání s těmi, které odpovídají odstupnému z důvodu neplatné výpovědi, které bylo uznáno rozsudkem nebo správním rozhodnutím.
Therefore, rules of national law which exclude from the responsibilities of the guarantee institutions claims corresponding to compensation for unfair dismissal established by conciliation procedure, are contrary to that principle of equal treatment, unless a difference in treatment for those claims as compared to claims for unfair dismissal, awarded by judgment, or administrative decision, may be objectively justified.
Pokud nějaká vnitrostátní právní úprava spadá do působnosti směrnice 80/987 o ochraně zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, ve znění směrnice 2002/74, musí vnitrostátní soud v případech platební neschopnosti, která nastala v období mezi vstupem posledně uvedené směrnice v platnost a uplynutím lhůty pro její provedení, zajistit, aby byla tato vnitrostátní právní úprava uplatňována
Where rules of national law fall within the scope of Directive 80/987, relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer, as amended by Directive 2002/74, the national courts are bound, as regards a state of insolvency occurring between the date of the entry into force of Directive 2002/74 and the deadline for transposition of that directive into national law, to ensure that the application of
(viz body 36–37, 39, výrok 2)
(see paras 36, 37, 39, operative part 2)
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (čtvrtého senátu)
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)17 January 2008 *
Ve věci C-246/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španělsko) ze dne 7. dubna 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 2. června 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Spain), made by decision of 7 April 2006, received at the Court on 2 June 2006, in the proceedings
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász, J. Malenovský a T. von Danwitz (zpravodaj), soudci,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász, J. Malenovský and T. von Danwitz (Rapporteur), Judges,
* Jednací jazyk: španělština.
* Language of the case: Spanish.
2008 – VĚC C-246/06 generální advokát: P. Mengozzi, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
— za slovinskou vládu M. Remic, jako zmocněnkyní,
— the Slovenian Government, by M. Remic, acting as Agent,
— za Komisi Evropských společenství J. Enegrenem a R. Vidalem Puigem, jako zmocněnci, s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska, vydává tento
— the Commission of the European Communities, by J. Enegren and R. Vidal Puig, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
261, dále jen „směrnice 80/987“).
10) (‘Directive 80/987’).
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi J. Velasco Navarro a Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Záruční mzdový fond, dále jen „Fogasa“) ohledně odmítnutí posledně uvedeného vyplatit dotyčné na základě jeho subsidiární odpovědnosti odstupné z důvodu neplatné výpovědi, kterou dostala, jelikož vyplacení odstupného vyplývá ze soudního smíru uzavřeného mezi J. Velasco Navarro a jejím zaměstnavatelem.
The reference has been made in the course of proceedings brought by Ms Velasco Navarro against the Fondo de Garantía Salarial (Wages Guarantee Fund; ‘Fogasa’) concerning its refusal to pay her, by virtue of its secondary liability, compensation for unfair dismissal, the payment of that compensation having been agreed under a judicial conciliation settlement between Ms Velasco Navarro and her former employer.
Právní rámec
Legislative framework
Právní úprava Společenství
Community legislation
Článek 2 odst. 2 této směrnice upřesňuje, že směrnice se nedotýká vnitrostátního práva, pokud jde o definice výrazů „zaměstnanec“, „zaměstnavatel“, „odměna“, „nabytá práva“ a „nabývaná práva“.
Article 2(2) of Directive 80/987 states that the directive is without prejudice to national law as regards the definition of the terms ‘employee’, ‘employer’, ‘pay’, ‘right conferring immediate entitlement’ and ‘right conferring prospective entitlement’.
Článek 3 odst. 1 směrnice 80/987 v původním znění stanovil:
Article 3(1) of Directive 80/987, in its initial version, provided:
„Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby záruční instituce zajišťovaly, s výhradou článku 4, úhradu nesplacených pohledávek zaměstnanců, které vyplývají z pracovních smluv nebo z pracovních poměrů a týkají se odměny za období před určeným dnem.“
‘Member States shall take the measures necessary to ensure that guarantee institutions guarantee, subject to Article 4, payment of employees’ outstanding claims resulting from contracts of employment or employment relationships and relating to pay for the period prior to a given date.’
Článek 3 odst.
JUDGMENT OF 17. 1.
Článek 2 odst. 1 první a druhý pododstavec směrnice 2002/74 stanoví:
The first and second subparagraphs of Article 2(1) of Directive 2002/74 state:
„Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 8. října 2005.
‘Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive before 8 October 2005.
Členské státy použijí předpisy uvedené v prvním pododstavci na každý stav platební neschopnosti zaměstnavatele, který vznikne po dni vstupu těchto předpisů v platnost.“
They shall apply the provisions referred to in the first subparagraph to any state of insolvency of an employer occurring after the date of entry into force of those provisions.’
Podle svého článku 3 vstoupila směrnice 2002/74 v platnost dne 8. října 2002.
In accordance with Article 3 thereof, Directive 2002/74 entered into force on 8 October 2002.
Španělská právní úprava
Spanish legislation
37453, dále jen „statut zaměstnanců“), stanoví:
37453) (‘the Workers’ Statute’) provides:
Záruční mzdový fond […] vyplácí zaměstnancům částky mezd, které jsou jim dluženy z důvodu platební neschopnosti, pozastavení plateb, konkurzu nebo nuceného vyrovnání podnikatelů.
The Wages Guarantee Fund … shall pay to workers the remuneration owed to them in the event of insolvency, suspension of payments, bankruptcy or judicial administration of their employers.
26 odst. 1, jakož i dodatečné odstupné z titulu ‚salarios de tramitación‘ [mzdy vyplácené v průběhu řízení], o kterém případně rozhodl příslušný soud […].
For the purposes of the preceding subparagraph, remuneration shall include the amount which the conciliation settlement or the judicial decision recognises as such on the basis of the definition laid down in Article 26(1), as well as supplementary compensation in respect of “salarios de tramitación” [wages for the period between the dismissal and disposal of proceedings], awarded where appropriate by the competent court …
Záruční mzdový fond vyplatí v případech uvedených v předchozím odstavci odstupné, které bylo z důvodu výpovědi nebo skončení pracovní smlouvy v souladu s články 50, 51 a čl. 52 písm. c) tohoto zákona přiznáno rozsudkem nebo správním rozhodnutím ve prospěch zaměstnanců, v maximální výši jednoho ročního platu, přičemž denní mzda, která slouží jako základ pro výpočet, nesmí překročit dvojnásobek mezioborové minimální mzdy.
The Wages Guarantee Fund, in the cases referred to in the previous paragraph, shall pay the compensation fixed by judgment or administrative decision in favour of workers on account of their dismissal or of the cancellation of their contracts in accordance with Articles 50, 51 and 52(c) of this Law, up to a maximum of one year’s pay, it being understood that the daily wage taken as the basis for that computation may not exceed twice the minimum interprofessional wage.
2008 – VĚC C-246/06
2008 — CASE C-246/06
Zaměstnavatel musí zachovat účast zaměstnance na sociálním zabezpečení během období, které odpovídá mzdám podle výše uvedeného písm. b).“
The employer shall continue to register the worker with the social security authorities during the period corresponding to the remuneration referred to in point (b) of the first subparagraph.’
Spor v původním řízení a předběžné otázky
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Josefa Velasco Navarro, žalobkyně v původním řízení, byla jednou ze zaměstnankyň společnosti Camisas Leica SL (dále jen „Camisas Leica“) v období od 28. května 1998 do 27. prosince 2001, kdy jí tato společnost dala výpověď.
Ms Velasco Navarro, the claimant in the main proceedings, was a member of the staff of Camisas Leica SL (‘Camisas Leica’) for the period from 28 May 1998 until 27 December 2001, when she was dismissed by that company.
Dne 13. května 2002 J. Velasco Navarro uzavřela s Camisas Leica smír, podle kterého uvedená společnost uznala neplatnost výpovědi a zavázala se, že J. Velasco Navarro vyplatí odstupné a „salarios de tramitación“ podle článku 56 statutu zaměstnanců.
On 13 May 2002, Ms Velasco Navarro and Camisas Leica reached a judicial conciliation settlement, under which Camisas Leica acknowledged that Ms Velasco Navarro had been unfairly dismissed and agreed to pay her compensation for dismissal and the ‘salarios de tramitación’, as provided for in Article 56 of the Workers’ Statute.
Na základě rozsudku o dočasné platební neschopnosti Camisas Leica vydaného týmž soudem na návrh této společnosti dne 5. března 2003 J. Velasco Navarro požádala Fogasa o vyplacení plnění odpovídajícího odstupnému a „salarios de tramitación“, které jí neuhradil bývalý zaměstnavatel.
On the basis of a provisional insolvency order concerning Camisas Leica, made on 5 March 2003 by the same court at the company’s request, Ms Velasco Navarro sought payment from Fogasa of the sum, due by way of compensation for dismissal and ‘salarios de tramitación’, that her former employer had not paid her.
Fogasa souhlasil s vyplacením částky 3 338,88 eur žalobkyni v původním řízení z titulu „salarios de tramitación“, ale domníval se, že J. Velasco Navarro nemá nárok na částku 2 696,89 eur, kterou požadovala jako odstupné, jelikož toto nebylo uznáno rozsudkem ani jiným soudním rozhodnutím.
Fogasa agreed to pay Ms Velasco Navarro the sum of EUR 3 338.88 by way of ‘salarios de tramitación’, but took the view that she was not entitled to the amount of EUR 2 696.89 that she claimed as compensation for dismissal, on the ground that that compensation had not been awarded by judgment or other judicial decision.
Josefa Velasco Navarro napadla odmítnutí Fogasa vyplatit jí odstupné u Juzgado de lo Social Único de Algeciras.
Ms Velasco Navarro challenged Fogasa’s refusal to pay her compensation for dismissal before the Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Single Social Court, Algeciras).
33 odst. 2 statutu zaměstnanců stanoví povinnost vyplatit odstupné při skončení pracovního poměru, ale pouze v případě, že zaměstnancům bylo v důsledku výpovědi nebo skončení pracovního poměru přiznáno rozsudkem nebo správním rozhodnutím.
According to the explanation submitted by the national court in the grounds for the order for reference, by Article 33(2) of the Workers’ Statute, Spanish law provides for the payment of severance pay, but only where entitlement to such compensation is recognised by a judgment or administrative decision in favour of the workers on account of their dismissal or the termination of the contract.
Předkládající soud má za to, že citované vnitrostátní ustanovení je v rozporu se zásadou rovnosti zakotvenou v právu Společenství judikaturou Soudního dvora, zejména bodem 30 usnesení ze dne 13. prosince 2005, Guerrero Pecino (C-177/05, Sb. rozh. s. I-10887).
The referring court regards that provision of national law as contrary to the Community principle of equal treatment as enshrined in the caselaw of the Court, and, in particular, in paragraph 30 of the order of 13 December 2005 in Case C-177/05 Guerrero Pecino [2005] ECR I-10887.
Podle citované judikatury totiž odstupné stejné povahy, stanovené v průběhu soudního řízení o smíru, musí být také považováno za odstupné ve smyslu čl. 3 prvního pododstavce směrnice 80/987.
According to that caselaw, compensation of the same type, determined by a judicial conciliation procedure, must also be regarded as severance pay within the meaning of the first paragraph of Article 3 of Directive 80/987.
Uvedený soud zdůrazňuje, že směrnice 2002/74 byla v okamžiku, kdy konstatoval platební neschopnost Camisas Leica, tedy dne 5. března 2003, již v platnosti.
The referring court points out that Directive 2002/74 was already in force on 5 March 2003, the date on which it declared Camisas Leica insolvent.
Domnívá se, že ačkoli lhůta pro provedení uvedené směrnice již uplynula dne 8. října 2005, zůstal španělský zákonodárce při jejím provádění nečinný, neboť byl přesvědčen o naprostém souladu španělské vnitrostátní úpravy, účinné od 21. prosince 1997, s danou směrnicí.
It considers that, even though the period allowed for transposition expired on 8 October 2005, the Spanish legislature took no steps to implement Directive 2002/74 because of its conviction that the Spanish domestic legislation, in force since 21 December 1997, fully complied with that directive.
Vnitrostátní soud z toho dovozuje, že není možné prohlásit, že by Španělské království k 8. říjnu 2005 provedlo směrnici 2002/74, protože jeho vnitrostátní právní úprava je neúplná.
The referring court concludes that it cannot therefore be maintained that the Kingdom of Spain had transposed Directive 2002/74 by 8 October 2005 because, in fact, the national legislation is not yet complete.
Předkládající soud rovněž uvádí, že na jednání před ním Fogasa na svou obranu tvrdil, že J. Velasco Navarro se nemůže dovolávat směrnice 2002/74 ani jejího výkladu ve výše uvedeném usnesení Guerrero Pecino, jelikož rozsudek o dočasné platební neschopnosti Camisas Leica, ač vynesený po vstupu dané směrnice v platnost, tedy po 8. říjnu 2002, beze sporu předchází datu, k němuž členské státy měly přijmout opatření k jejímu provedení, tedy 8. říjnu 2005.
The referring court also states that, at the hearing before it, Fogasa argued that Ms Velasco Navarro could not rely upon Directive 2002/74 — or on the interpretation of that directive which results from the order in Guerrero Pecino — since in any event the date of the provisional insolvency order against Camisas Leica, albeit later than the date of the entry into force of Directive 2002/74 (8 October 2002), falls before the date on which the Member States were to have taken the measures to transpose that directive (8 October 2005).
Za těchto podmínek se Juzgado de lo Social Único de Algeciras rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
It is in those circumstances that the Juzgado de lo Social Único de Algeciras decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling: