natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Neexistuje sice všeobecně uznávaná definice hyperinflace, většina ekonomů se však shoduje, že pokud měsíční míra inflace přesáhne 50 %, lze hovořit o hyperinflaci.
Although there is no generally accepted definition of hyperinflation, most economists would agree that a situation where the monthly inflation rate exceeds 50 % can be described as hyperinflation.
Ve dvacátém století byla několikrát zaznamenána hyperinflace nebo velmi vysoká inflace.
Hyperinflation and periods of very high inflation occurred several times during the 20th century.
Zde je několik příkladů zemí, v nichž vystoupila roční míra inflace na takto vysokou úroveň, a údaje o dosažené míře inflace v daném roce:
Below are some examples of countries that experienced such high annual rates of inflation and the respective figures for the years indicated:
Skutečnost, že hodně lidí přišlo o své úspory, vedla k tomu, že výrazně zchudly velké skupiny společnosti.
As many people lost their savings, this led to a substantial loss in wealth for broad segments of the population.
Když si lidé uvědomili, že ceny neustále rostou, vznikl začarovaný kruh.
The realisation that price levels were constantly rising sparked a vicious circle.
Všichni pochopitelně požadovali vyšší mzdy, protože předpokládali, že cenová hladina bude v budoucnosti vyšší.
People naturally asked for higher wages, anticipating higher price levels in the future.
Tato očekávání se pak naplnila, protože kvůli vyšším mzdám vzrostly výrobní náklady a kvůli nim pak samozřejmě i ceny.
These expectations became a reality, since higher wages translated into higher costs of production, which again meant higher prices.
Se stejnou logikou se pak lidé začali zbavovat svých peněz, které ztrácely hodnotu, a stále rychleji a rychleji je utráceli.
In the same vein, people started to pass on their money – which lost its value – by spending faster and faster.
5 000 % více než 10 000 % 3 100 % 7 500 % 2 100 % 5 000 %
5,000 % more than 10,000 % 3,100 % 7,500 % 2,100 % 5,000 %
Ukažme si v krátkosti dopady hyperinflace.
Let us briefly illustrate the consequences of such a phenomenon.
Míra inflace ve výši 50 % za měsíc znamená, že během jednoho roku se cenová hladina zvýší více než stonásobně a během tří let ceny oproti své původní hodnotě obecně dosáhnou násobku více než dvou milionů.
An inflation rate of 50 % per month implies an increase of more than 100-fold in the price level over a year and an increase of more than two million-fold over three years.
Vláda na klesající hodnotu peněz reagovala tak, že na bankovky připisovala stále více a více nul. To však již po nějakém čase s výbušnou rychlostí růstu cenové hladiny nebylo možné.
The Government reacted to the decline in the value of money by adding more and more zeros to the paper currency, but over time it became impossible to keep up with the exploding price level.
Nakonec se náklady hyperinflace staly neúnosnými.
Eventually these hyperinflation costs became intolerable.
Peníze úplně přestaly fungovat jako uchovatel hodnoty, zúčtovací jednotka nebo prostředek směny.
Over time money completely lost its role as a store of value, unit of account and medium of exchange.
Lidé místo oficiálních papírových peněz začali běžněji používat směnný obchod nebo jiné druhy peněz (například cigarety), které kvůli inflaci neztrácely svou hodnotu.
Barter became more common and unofficial monies, such as cigarettes, which did not lose their value due to inflation, started to replace official paper money.
VÝZNAM CENOVÉ toho nominální úrokové sazby – viz rámeček 3.2), tím nižší je poptávka domácností po hotovosti.
In other words, people who hold cash (or deposits which are not remunerated at market rates) experience a decline in their real money balances and thus in their real financial wealth when the price level rises, just as if part of their money had been taxed away.
(Rámeček 3.4 ukazuje, proč vyšší nominální úrokové sazby způsobují pokles poptávky po (neúročených) penězích.)
So, the higher the expected rate of inflation (and therefore the higher nominal interest rates – see Box 3.2), the lower the demand by households for cash holdings (Box 3.4 shows why higher nominal interest rates imply a reduction in the demand for (non-remunerated) money).
K tomu dochází, i když nepanuje nejistota ohledně budoucí inflace a když je inflace zcela očekávaná.
This happens even if inflation is not uncertain, i.e. if it is fully expected.
Pokud však lidé drží menší objem hotovosti, musejí častěji chodit do banky a vybírat si tam peníze. Tak vznikají
Consequently, if people hold a lower amount of cash, they must make more frequent visits to the bank to withdraw money.
Jinak řečeno, s růstem cenové hladiny lidem, kteří drží hotovost (nebo vklady, které se neúročí za tržní sazby), klesá reálná hodnota jejich peněz a tedy jejich celkového finančního bohatství, stejně jako kdyby jejich peníze někdo zdaňoval.
These inconveniences and costs caused by reduced cash holdings are often metaphorically described as the “shoe-leather costs” of inflation, because walking to the bank causes one’s shoes to wear out more quickly.
Čím vyšší je tedy očekávaná míra inflace (a čím vyšší jsou v důsledku
More generally, reduced cash holdings can be said to generate higher transaction costs.
RÁMEČEK 3.4 POPTÁVKA PO HOTOVOSTI
BOX 3.4: DEMAND FOR CASH
Díky své likviditě peníze ulehčují transakce.
Due to its liquidity, money provides a service to its holder in the form of making transactions easier.
Kdyby peníze tento účel neplnily, lidé by zjevně neměli důvod držet hotovost, která není úročená.
Otherwise, people would not obviously have an incentive to hold money which is not remunerated.
Tím, že lidé drží hotovost, jim vznikají takzvané náklady ušlé příležitosti, jelikož držba jiných aktiv by jim přinášela kladný výnos ve formě úroku, který při držbě hotovosti nedostanou.
By holding cash, people are subject to socalled “opportunity costs”, as alternative assets pay a positive rate of interest which they would miss out on.
Očekávání vyšší míry inflace, a tedy i vyšší nominální úroková míra (viz rámeček 3.2), tudíž mají obvykle negativní vliv na poptávku po penězích.
Therefore, a higher level of expected inflation, and therefore a higher nominal interest rate (see Box 3.2), tend to have a negative impact on the demand for money.
Představme si situaci, kdy krátkodobá úroková míra, kterou jsou úročeny bankovní vklady nebo vládní dluhopisy, dosahuje výše 2 %.
Consider a situation whereby the shortterm market interest rate paid on bank deposits or a government bond is just 2 %.
V tomto případě představuje vlastnictví 1000 eur v bankovkách ztrátu ve výši 20 eur za rok. Úrok z případného investování těchto peněz představuje náklady ušlé příležitosti při držbě bankovek.
In such a case, holding EUR 1000 in banknotes implies that EUR 20 per year is lost.The interest rate on alternative investment opportunities is the opportunity cost of holding banknotes.
Nyní předpokládejme, že kvůli vyšší inflaci vzroste nominální úroková míra a váš bankovní účet bude úročen sazbou 10 % namísto 2 %.
Now let us assume that, because of higher inflation, nominal interest rates increase and you receive 10 % interest on your bank account instead of 2 %.
Pokud budete i nadále držet 1000 eur v hotovosti, vaše náklady ušlé příležitosti vzrostou na 100 eur za rok, neboli zhruba 2 eura za týden.
If you still held EUR 1000 in cash, your opportunity costs would be EUR 100 per year or around EUR 2 per week.
V takovém případě se můžete rozhodnout zmenšit objem hotovostních peněz, které držíte, na řekněme 500 eur, a tudíž zvýšit své úrokové příjmy o zhruba 1 euro týdně neboli přibližně o 50 eur ročně.
In this case you may decide to reduce your money holding by, say, EUR 500 and therefore increase your interest income by around EUR 1 per week or EUR 50 per year.
Jinak řečeno, čím vyšší je úroková míra, tím nižší je poptávka po bankovkách.
In other words, the higher the interest rate, the lower the demand for banknotes.
Ekonomové v tomto případě hovoří o úrokové elasticitě poptávky po penězích.
Economists say the demand for money is “interest elastic”.
protože mají nejméně možností, jak se před inflací chránit.
Typically, the poorest groups of society often suffer the most from inflation or deflation, as they have only limited possibilities to hedge against it.
Stabilita cen tudíž přispívá k udržení sociální soudržnosti a stability.
Stable prices thus help to maintain social cohesion and stability.
Jak se několikrát během 20. století ukázalo, vysoká míra inflace často přináší společenskou a politickou nestabilitu, protože skupiny, na které má inflace největší dopad, se cítí podvedeny, když je neočekávaná inflace jako dodatečná daň připraví o velkou část jejich úspor.
As demonstrated at certain points throughout the 20th century, high rates of inflation often create social and political in stability as those groups who lose out because of inflation feel cheated if (unexpected) inflation “taxes” away a large part of their savings.
Ekonomiky s nízkou mírou inflace rostou v dlouhém období v reálném vyjádření průměrně rychleji.
In the long run, economies with lower inflation appear, on average, to grow more rapidly in real terms.
...zajistit finanční stabilitu Zasedmé, náhlé změny hodnoty aktiv v důsledku neočekávaného vývoje inflace mohou poškodit rozvahovou pozici bank.
… prevent the arbitrary distribution of wealth and income … Sixth, maintaining price stability prevents the considerable economic, social and political problems related to the arbitrary redistribution of wealth and income witnessed during times of inflation and deflation.This holds true in particular if changes in the price level are difficult to anticipate, and for groups in society who have problems protecting their nominal claims against inflation.
Předpokládejme například, že banka poskytuje dlouhodobé úvěry s pevně stanoveným úrokem, které financuje pomocí krátkodobých vkladů.
For instance, if there is an unexpected increase in inflation, everyone with nominal claims, for example in the form of longerterm wage contracts, bank deposits or government bonds, experiences losses in the real value of these claims.Wealth is then transferred in an arbitrary manner from lenders (or savers) to borrowers because the money in which a loan is ultimately repaid buys fewer goods than was expected when the loan was made.
Pokud inflace neočekávaně vzroste, dojde k poklesu reálné hodnoty aktiv této banky.
… contribute to financial stability Seventh, sudden revaluations of assets due to unexpected changes in inflation can undermine the soundness of a bank’s balance sheet.
V důsledku toho může být ohrožena solventnost banky a toto narušení by mohlo vyvolat negativní řetězovou reakci.
For instance, let us assume that a bank provides long-term fixed interest loans which are financed by shortterm time deposits.
Pokud měnová politika zajišťuje cenovou stabilitu, nedochází k inflačním nebo deflačním šokovým změnám reálné hodnoty aktiv, a to ve svém důsledku přispívá k zajištění finanční stability.
If there is an unexpected shift to high inflation, this will imply a fall in the real value of assets.
...zabránit nepřirozenému přerozdělení bohatství a příjmů...
Following this, the bank may face solvency problems that could cause adverse “chain effects”.
To platí především pro změny cenové hladiny, které lze jen těžko očekávat, a pro ty skupiny ve společnosti, které mají potíže s ochranou svých nominálních pohledávek před inflací.
If monetary policy maintains price stability, inflationary or deflationary shocks to the real value of nominal assets are avoided and financial stability is therefore also enhanced.
Pokud by došlo k neočekávané deflaci, mohou z ní těžit lidé s nominálně vyjádřenými pohledávkami, jelikož reálná hodnota jejich pohledávek (např. mzdových pohledávek nebo vkladů) s deflací roste.
Should there be unexpected deflation, people who hold nominal claims may stand to gain as the real value of their claims (e.g. wages, deposits) increases.
Při deflaci však často dlužníci nejsou schopni splácet své dluhy a mohou se ocitnout v konkurzu. To by mohlo poškodit celou společnost a především pak věřitele a zaměstnance bankrotujících firem.
However, in times of deflation, borrowers or debtors are often unable to pay back their debt and may even go bankrupt.This could damage society as a whole, and in particular those people who hold claims on, and those who work for, firms that have gone bankrupt.
Tím, že centrální banky udržují cenovou stabilitu, přispívají také k obecnějším hospodářským cílům Všechny tyto argumenty naznačují, že centrální banka, která udržuje cenovou stabilitu, výrazně přispívá k dosažení obecnějších hospodářských cílů, jakými jsou například vyšší životní úroveň, vysoká a stabilnější úroveň hospodářské aktivity a zaměstnanost.
By maintaining price stability, central banks contribute to broader economic goals All of these arguments suggest that a central bank that maintains price stability contributes substantially to the achievement of broader economic goals, such as higher standards of living, high and more stable levels of economic activity and employment.
K tomuto závěru vedou také ekonomické důkazy, které za řadu zemí a období a za použití různých metodik naznačují, že ekonomiky s nízkou mírou inflace rostou v dlouhém období v reálném vyjádření průměrně rychleji.
This conclusion is supported by economic evidence which, for a wide variety of countries, methodologies and periods, demonstrates that in the long run, economies with lower inflation appear on average to grow more rapidly in real terms.
FAKTORY OVLIVŇUJÍCÍ VÝVOJ CEN
FACTORS DETERMINING PRICE DEVELOPMENTS
Tato kapitola poskytuje podrobnější informace, které nám pomohou vysvětlit, co určuje obecnou cenovou hladinu, jaké jsou hlavní faktory způsobující inflaci, jak může centrální banka – nebo, přesněji řečeno, měnová politika – zajistit cenovou stabilitu, jaká je role fiskální politiky a zda by se měnová politika měla přímo zaměřit na posílení reálného růstu nebo snížení zaměstnanosti. Jinak řečeno, pokusíme se ukázat, čeho měnová politika může dosáhnout a čeho naopak dosáhnout nemůže.
This chapter provides detailed information to help answer questions such as what determines the general price level or what the factors are that drive inflation, how the central bank, or more precisely monetary policy, is able to ensure price stability, what the role of fiscal policy is, and whether monetary policy should focus directly on enhancing real growth or reducing unemployment, or in other words, what monetary policy can and cannot achieve.
4.1 nabízí krátký přehled možností měnové politiky.
4.1 provides a brief overview of what monetary policy can and cannot do.
4.2 se zabývá otázkou, jak může měnová politika ovlivňovat úrokovou míru.
4.2 deals with the question of how monetary policy can influence interest rates.
4.3 ukazuje vliv změn úrokové míry na rozhodnutí o výdajích, které přijímají domácnosti a podniky.
4.3 illustrates the effects of interest rate changes on expenditure decisions taken by households and firms.
4.4 podává přehled faktorů, které v krátkém časovém období určují vývoj cen.
4.4 reviews the factors driving price developments over shorter-term horizons.
4.5 se zabývá faktory, které určují vývoj cen ve středně dlouhém až dlouhém období, a ukazuje, že pro tato časová období má měnová politika vhodné nástroje k ovlivnění cen.
4.5 looks at the factors driving price developments over medium to longer- term horizons, and explains that over such horizons monetary policy has the appropriate instruments to influence prices.
Měnová politika proto přímo určuje trend inflace.
It is therefore responsible for trends in inflation.
FAKTORY OVLIVŇUJÍCÍ
FACTORS DETERMINING PRICE
4.1 Čeho měnová politika může dosáhnout a čeho naopak dosáhnout nemůže – přehled
4.1 What monetary policy can and cannot do – an overview
DOSÁHNOUT NEMŮŽE – PŘEHLED
WHAT MONETARY POLICY CAN AND CANNOT DO – AN OVERVIEW
V krátkém období může centrální banka ovlivnit vývoj reálných ekonomických ukazatelů V krátkém období uvede změna úrokových sazeb na peněžním trhu (tedy krátkodobých úrokových sazeb), kterou vyvolá centrální banka, do pohybu řadu mechanismů, především proto, že tato změna má dopady na rozhodování domácností a podniků o výdajích a úsporách.
In the short run, the central bank can influence real economic developments In the short run, a change in money market (i.e. short-term) interest rates induced by the central bank sets a number of mechanisms in motion, mainly because this change has an impact on the spending and saving decisions taken by households and firms.
Vyšší úrokové sazby za jinak stejných podmínek například povedou k tomu, že pro domácnosti a podniky budou úvěry méně zajímavou možností financování vlastní spotřeby nebo investic. Vyšší úrokové sazby také vedou domácnosti k tomu, aby své běžné příjmy spíše uspořily, než utratily.
For example, higher interest rates will, all things being equal, make it less attractive for households and firms to take out loans in order to finance their consumption or investment.They also make it more attractive for households to save their current income rather than spend it.
A v neposlední řadě, vyhlášené úrokové sazby mohou ovlivnit nabídku úvěrů.
Finally, changes in official interest rates may also affect the supply of credit.
Tyto změny pak mohou následně s určitým zpožděním ovlivnit vývoj reálných ekonomických proměnných, jako je například celkový produkt.
These developments, in turn, and with some delay, influence developments in real economic variables such as output.
Jak může měnová politika ovlivnit cenovou hladinu?
How can monetary policy influence the price level?
Tato otázka naráží na něco, čemu ekonomové obvykle říkají „transmisní proces“, tedy proces, jehož prostřednictvím se opatření centrální banky promítají do ekonomiky a v konečném důsledku do cen.
This question touches upon what economists generally describe as the socalled “transmission process”, i.e. the process through which actions of the central bank are transmitted through the economy and, ultimately, to prices.
Tento proces je velice složitý, mění se s postupem času, je odlišný pro každou ekonomiku a není ještě dopodrobna prozkoumán, jeho základní prvky jsou však dnes již dobře známy.
While this process is in essence extremely complex – one that changes over time and is different in various economies, so much so that, even today, not all the details behind it are fully known – its basic features are well understood.
Způsob, jakým měnová politika ovlivňuje ekonomiku, lze vysvětlit takto: centrální banka je jediným emitentem bankovek a bankovních rezerv, je tedy monopolním poskytovatelem takzvané měnové báze.
The way in which monetary policy exerts its influence on the economy can be explained as follows: the central bank is the sole issuer of banknotes and bank reserves, i.e. it is the monopolistic supplier of the socalled “monetary base”.
Díky tomuto monopolu může ovlivňovat podmínky na peněžním trhu a vývoj krátkodobých úrokových sazeb.
By virtue of this monopoly, the central bank is able to influence money market conditions and steer shortterm interest rates.
V dlouhém období ovlivní změny nabídky peněz celkovou cenovou hladinu... Na výše popsaných dynamických procesech se v různých fázích podílí řada mechanismů a aktivit hospodářských subjektů.
In the long run, changes in the money supply will affect the general price level … The dynamic processes outlined above involve a number of different mechanisms and actions taken by various economic agents at different stages of the process.
Velikost a síla dopadů jednotlivých změn úrokových sazeb se může lišit v závislosti na aktuální situaci ekonomiky.
Furthermore, the size and strength of the various effects can vary according to the state of the economy.
Proto většinou trvá poměrně dlouho, než se změna měnové politiky promítne do vývoje cen.
As a result, monetary policy usually takes a considerable amount of time to affect price developments.
Ekonomové se však obecně shodují, že v dlouhém
However, in the economics profession, it is widely accepted that, in the long run, i.e. after all adjustments in the economy have
FAKTORY OVLIVŇUJÍCÍ
DEVELOPMENTS
PENÍZE A ÚROKOVÁ MÍRA – JAK MŮŽE MĚNOVÁ POLITIKA OVLIVNIT základních sazeb vyhlašovaných centrální bankou pak ovlivňuje řadu dlouhodobějších bankovních a tržních úrokových sazeb.
4 economy (notably property rights, tax policy, welfare policies and other regulations determining the flexibility of markets and incentives to supply labour and capital and to invest in human resources).
JAK ZMĚNY ÚROKOVÝCH SAZEB OVLIVŇUJÍ ROZHODNUTÍ SPOTŘEBITELŮ
A monetary policy which credibly maintains price stability has an important positive impact on welfare.
Centrální banka může určit krátkodobou nominální úrokovou sazbu pro úvěry, které poskytuje komerčním bankám. Komerční banky si od centrální banky půjčovat potřebují, jelikož potřebují bankovky pro své klienty.
worked through, a change in the quantity of money supplied by the central bank (all things being equal) will only be reflected in a change in the general level of prices and will not cause permanent changes in real variables such as real output or unemployment.
Vzhledem k tomu, že centrální banky jsou jedinými institucemi, které mohou vydávat bankovky (a bankovní rezervy), tedy vzhledem k tomu, že jsou monopolním poskytovatelem peněz prostřednictvím měnové báze, mohou v rámci své měnové politiky určovat základní úrokové sazby, tedy krátkodobou nominální úrokovou míru pro úvěry poskytované bankám. Očekávání týkající se budoucího vývoje
A change in the quantity of money in circulation brought about by the central bank is ultimately equivalent to a change in the unit of account (and thereby in the general price level), which leaves all other variables stable, in much the same way as changing the standard unit used to measure distance (e.g. switching from kilometres to miles) would not alter the actual distance between two locations.
Z pohledu domácností je vyšší reálná úroková míra podnětem ke spoření, protože výnosnost úspor je vyšší, a umožňuje tedy zvýšení budoucí spotřeby.
Inflation is ultimately a monetary phenomenon Inflation is ultimately a monetary phenomenon.
Vyšší reálná úroková míra proto obvykle způsobuje pokles běžné spotřeby a nárůst úspor.
As confirmed by a number of empirical studies, prolonged periods of high inflation are typically associated with high monetary growth (see the chart below).
Z pohledu podniku povede vyšší úroková míra za jinak stejných okolností k poklesu investic, jelikož méně dostupných investičních příležitostí bude nabízet takovou výnosnost, která by pokryla zvýšené náklady na získání investovaného kapitálu.
While other factors (such as variations in aggregate demand, technological changes or commodity price shocks) can influence price developments over shorter horizons, over time their effects can be offset by some degree of adjustment of monetary policy. In this sense, the longerterm trends of prices or inflation can be controlled by central banks.
GRAF: PENÍZE A INFLACE
CHART MONEY AND INFLATION
Obecně lze tedy shrnout, že zvýšení úrokových sazeb bude pro domácnosti podnětem ke snížení stávající spotřeby a podniky odradí od běžných investic.
… but not the level of real income or employment This general principle, referred to as the “long-run neutrality” of money, underlies all standard macroeconomic thinking and theoretical frameworks.
Z dopadů na podniky i domácnosti vyplývá, že zvýšení úrokových sazeb v rámci měnové politiky povede ke snížení běžných výdajů v ekonomice jako celku (pokud se ostatní proměnné nezmění).
As mentioned above, a monetary policy which credibly maintains price stability has a significant positive impact on welfare and real activity.
Ekonomové říkají, že takováto změna měnové politiky vede k poklesu agregátní poptávky, a často proto v této souvislosti hovoří o „zpřísnění“ měnové politiky.
Beyond this positive impact of price stability, real income or the level of employment in the economy are, in the long run, essentially determined by real (supply-side) factors, and cannot be enhanced by expansionary monetary policy.9
Zdroj: McCandless a Weber (1995)
Source: McCandless and Weber (1995)