natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na základě analogické aplikace judikatury Soudního dvora o diskriminaci na základě pohlaví by bylo možné dospět k závěru, že vzhledem k tomu, že přímou diskriminaci nelze objektivně odůvodnit (viz např. rozsudek Dekker) 91, je zakázáno každé zacházení, které činí rozdíl přímo na základě věku.
An application by analogy of the Court’s caselaw on direct discrimination based on sex would lead to the conclusion that, since direct discrimination cannot be objectively justified (see, for example, Dekker), 91all treatment that differentiates directly on grounds of age is prohibited.
Nicméně zákonodárce Společenství ve směrnici 2000/78 zjevně počítal s tím, že by mělo být možné objektivně odůvodnit některé kategorie takovéhoto zacházení 92.
Nevertheless, the Community legislator appears clearly to have envisaged, in Directive 2000/78, that certain categories of such treatment should be capable of objective justification.
To podle mě ještě více potvrzuje analýzu, kterou jsem předestřela v odpovědi na otázku 2.
92 That, to my mind, reinforces the analysis that I have put forward in respect of the answer to question 2.
90 — K významu možnosti volby pro osobní autonomii viz stanovisko generálního advokáta Poiares Madura k věci Coleman citované v poznámce pod čarou 43, body 9 až 11, a literaturu citovanou v poznámkách pod čarou k uvedeným bodům.
90 — On the importance of choice for personal autonomy, see the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Coleman, cited in footnote 43, points 9 to 11, and the works cited in the footnotes thereto.
91 — Rozsudek ze dne 8. listopadu 1990, C-177/88, Recueil, s. I-3941, bod 12. Viz též E. Ellis, EU Anti-Discrimination Law (2. vydání z roku 2005), s.
91 — Case C-177/88 [1990] ECR I-3941, paragraph 12.
Tento přístup rovněž řeší problém, zda je zakázána pouze diskriminace vyplývající z ustanovení o věkovém rozdílu, která postihuje zesnulého zaměstnance, nebo zda je zakázána i diskriminace postihující pozůstalého manžela/pozůstalou manželku (v projednávané věci B. Bartsch).
This approach also resolves the issue as to whether only discrimination arising from the age-gap clause that affects the deceased employee falls under the prohibition, or whether discrimination affecting the surviving spouse (in this case, Mrs Bartsch) is also caught.
Diskriminace (ve srovnání s páry s nižším věkovým rozdílem) vyplývá z kombinace jejich charakteristik a zjevně souvisí s věkem.
The discrimination (as compared with couples who are closer to each other in age) derives from their combined characteristics and is clearly agerelated.
Je nabíledni, že s osobou, která je jako B. Bartsch o více než 15 let mladší než její zesnulý manžel, je zacházeno méně příznivě, než by s ní bylo zacházeno, kdyby se nacházela ve stejné situaci (zde v postavení vdovy), avšak byla by o méně než 15 let mladší než zesnulý manžel.
It is evident that someone like Mrs Bartsch, who is more than 15 years younger than her deceased spouse, is being treated less favourably than she would be if she were in a comparable situation (namely, a widow) but were less than 15 years younger than her deceased spouse.
Takovéto zacházení je přímou diskriminací některých kategorií vdov po zaměstnancích, pokud jde o přiznání či vyloučení jejich nároku na důchod.
Such treatment is directly discriminatory as between different categor- ies of widows of employees in respect of receipt of, or exclusion from, pension rights.
92 — Viz níže body 109 až 110.
The adverse result follows straightforwardly
Analýza z pohledu směrnice 2000/78 týkající se obecné zásady.
Analysis under Directive 2000/78 the general principle.
Tyto argumenty jsou potvrzeny řadou specifických rysů směrnice.
They are confirmed by a number of specific characteristics of the directive.
3 odst. 1 se směrnice vztahuje na „všechny osoby ve veřejném i soukromém sektoru, včetně veřejných subjektů, pokud jde o […] c) podmínky zaměstnání a pracovní podmínky včetně […] odměňování“.
Article 3(1) applies the directive to ‘all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to … (c) employment and working conditions, including … pay’.
Podle ustálené judikatury pozůstalostní důchod spadá pod pojem „odměna“ ve smyslu článku 141 ES, neboť je plněním plynoucím z pracovního poměru zemřelého manžela/zemřelé manželky 93.
According to established caselaw, a survivor’s pension falls within the concept of ‘pay’ under Article 141 EC as a benefit deriving from the deceased spouse’s employment relationship. 93
Pracovní smlouvou byl založen pracovní poměr mezi M. H. Bartschem a BSH.
The contract of employment created an employment relationship between Mr Bartsch and BSH.
Pozůstalostní důchod je „odměnou“ ve smyslu článku 141 ES, a tudíž i „odměňováním“ ve smyslu čl. 3 odst.
The survivors’ pension is ‘pay’ under Article 141 EC and therefore ‘pay’ for the purposes of Article 3(1) of Directive 2000/78.
1 směrnice 2000/78. Po uplynutí lhůty k provedení směrnice 2000/78 se tedy platnost ustanovení o věkovém rozdílu posuzuje podle směrnice.
After the expiry of the period for transposing Directive 2000/78, the validity of the age-gap clause would therefore fall to be assessed under the directive.
Zaprvé, z bodu 25 odůvodnění jasně vyplývá, že diskriminace na základě věku ve smyslu směrnice je pojímána široce.
First, recital 25 makes it clear that age discrimination within the meaning of the Directive is a broad concept.
To odpovídá i obecným výkladovým zásadám, podle kterých musí být pojem „diskriminace“ podle článku 2 vykládán extenzivně, zatímco odůvodnění a výjimky podle čl.
That is also consistent with standard principles of interpretation, which dictate that the concept of discrimination in Article 2 should be read broadly, while the justifications and derogations under Article 2(2)(b)(i) and under Article 6 should be construed narrowly.
Takto však Soudní dvůr diskriminaci na základě pohlaví 94ani jinou základní svobodu založenou na Smlouvě nevykládá.
That is not the way in which the Court has interpreted sex discrimination, 94or any fundamental Treaty-based freedom.
Mám za to, že pokud jde o otázku, o které typy diskriminace na základě věku se jedná, uplatní se na základě směrnice tytéž argumenty jako argumenty použité v analýze
It seems to me that, as regards the question what types of age-related discrimination are covered, the same arguments apply under the directive as applied in the analysis under
94 — Diskriminace z důvodu pohlaví tak zahrnuje diskriminaci vyplývající ze změny pohlaví.
94 — Thus, sex discrimination includes discrimination arising from gender reassignment.
V bodě 42 rozsudku Grant, citovaného v poznámce pod čarou 21 (který ovšem předcházel vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost, a tedy vložení článku 13 do Smlouvy o ES), zaujal Soudní dvůr stanovisko, že se nevztahuje na rozdíly v zacházení založené na sexuální orientaci určité osoby.
In Grant, cited in footnote 21, paragraph 42 (which, however, predates the entry into force of the Treaty of Amsterdam and hence the introduction of Article 13 in the EC Treaty), the Court took the view that it did not extend to differences of treatment based on a person’s sexual orientation.
BARTSCH směrnice 2000/78 97jak ve vztahu k M. H. Bartschovi, tak k jeho pozůstalé manželce.
BARTSCH ive 2000/78, 97 in respect of both Mr Bartsch and the survivor, Mrs Bartsch.
Je však třeba mít na paměti, že v rozhodné době ještě neuplynula lhůta k provedení směrnice do německého vnitrostátního práva.
It must, however, be remembered that at the material time the period for transposing that dir -ective into national law in Germany had not yet expired.
Zadruhé, jak uvádí Komise, kdyby byl článek 2 vykládán tak, že se vztahuje pouze na absolutní věk, bylo by snadnější uniknout zákazu diskriminace, který je v něm obsažen.
Secondly, as the Commission observes, reading Article 2 as applying only to absolute ages would make it easier to evade the pro -hibition on discrimination that it contains.
Nepoctivý zaměstnavatel by mohl zákaz obejít tím, že pozmění svoji dosavadní diskriminační praxi tak, že ji formuluje slovníkem relativního věku, namísto věku absolutního.
An astute employer might get round the prohibition by recasting his existing discriminatory practices in terms of relative, rather than absolute, ages.
Chápu tedy směrnici tak, že zakazuje diskriminaci jak na základě absolutního, tak na základě relativního věku.
I therefore read the directive as prohibiting discrimination based both on absolute and relative age.
Ve své analýze obecné zásady jsem uvedla, že „diskriminace na základě relativního věku“ zahrnuje jak diskriminační zacházení postihující zemřelého zaměstnance, tak diskriminační zacházení postihující pozůstalého 95.
In my analysis of the general principle, I have suggested that ‘discrimination on grounds of relative age’ would cover both discriminatory treatment affecting the deceased employee and discriminatory treatment affecting the survivor.
Nemohu připustit, že by zásada obsažená v článku 2 směrnice 2000/78, jejímž účelem je „zavést“ zásadu rovného zacházení 96, měla být v tomto ohledu vykládána restriktivněji než obecná zásada.
95I cannot conceive that the principle contained in Article 2 of Directive 2000/78, which is intended to ‘put into effect’ the principle of equal treatment, 96is to be construed more narrowly in this respect than that general principle.
Předkládající soud se táže, zda v případě, že ustanovení, jako je ustanovení o věkovém rozdílu, zakládá rozdílné zacházení, může být takováto diskriminace ospravedlněna zaměstnavatelovým zájmem na omezení rizik, která kryjí dobrovolné systémy důchodového pojištění (a jeho snahou učinit tato rizika lépe kvantifikovatelná) 98.
The referring court asks whether, if a provision like the age-gap clause gives rise to differential treatment, that discrimination can be justified by the employer’s interest in limiting risks assumed by voluntary pension schemes (and his desire to make those risks more quantifiable).
Mám však za to, že jakmile je jednou riziko kvantifikováno, tak se již nejedná o „riziko“, ale předvídatelný závazek, který lze právně upravit.
98However, it seems to me that, once a risk is quantified, it is no longer a ‘risk’ but a foreseeable obligation for which provision can be made.
Zdá se mi rovněž nepochybné, že matematicko-pojistná analýza umožňuje vyčíslit závazky, které mohou vzniknout z „věkových rozdílů“.
It also seems clear that actuarial analysis will quantify the obligations likely to arise as a result of ‘age gaps’.
Proto vycházím z toho, že podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda diskriminace může být ospravedlněna zaměstnavatelovým zájmem na stano-
I therefore proceed on the basis that the referring court essentially wishes to know whether discrimination can be justified by the employer’s interest in placing an overall
97 — Podle tohoto ustanovení se přímou diskriminací rozumí, „pokud se s jednou osobou zachází méně příznivě, než se zachází nebo zacházelo nebo by se zacházelo s jinou osobou ve srovnatelné situaci“ na základě mimo jiné věku.
97 — Under this provision, direct discrimination is taken to occur ‘where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation’ on grounds, inter alia, of age.
95 — Viz bod 98.96 — Článek 1 směrnice 2000/78.
95 — See point 98.96 — Article 1 of Directive 2000/78.
98 — Viz výše bod 17.
98 — See point 17 above.
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY E. SHARPSTON – VĚC C-427/06 vení limitu celkových nákladů dobrovolného penzijního pojištění.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme.
nepřímé diskriminace (v opačném případě by se o ni jednalo).
is satisfied, no indirect discrimination shall be taken to have occurred (otherwise, it has).
Směrnice 2000/78 poskytuje příhodný rámec pro analýzu této otázky.
Directive 2000/78 provides a convenient analytical framework for approaching this question.
Pokud by skutkový stav, který byl podnětem k tomuto řízení o předběžné otázce, nastal až po uplynutí lhůty k provedení směrnice 2000/78, mohlo by být ustanovení o věkovém rozdílu obsažené v úpravě soukromého doplňkového pojistného systému, jaký spravoval BSH, přípustné?
If the events giving rise to the present reference had occurred after the expiry of the transposition period for Dir -ective 2000/78, would an age-gap clause in a private supplementary pension scheme of the kind operated by BSH have been capable of justification?
Směrnice 2000/78 definuje v článku 2 jak přímou, tak nepřímou diskriminaci. Obě části čl.
Directive 2000/78 defines both direct and indirect discrimination within Article 2.
2 písm. a) definuje přímou diskriminaci, aniž by připouštěl, že je v zásadě možné ji odůvodnit. Článek 2 odst.
Article 2(2)(a) defines direct discrimination without going on to suggest that it may, in principle, be capable of justification.
2 písm. b) naopak stanoví, že „nepřímou diskriminací [se] rozumí, pokud by v důsledku zdánlivě neutrálního ustanovení, kritéria nebo zvyklosti byla osoba […] určitého věku […] v porovnání s jinými osobami znevýhodněna, ledaže […] takové ustanovení, kritérium nebo praxe jsou objektivně odůvodněny legitimním cílem a prostředky k dosažení uvedeného cíle jsou přiměřené a nezbytné […].“ Jinak řečeno, pokud jsou podmínky uvedené v čl.
Article 2(2)(b), in contrast, states that ‘indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons having … a particular age … at a particular disadvantage unless … that provision, criter- ion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary …’.
2 odst. 2 písm. b) splněny, nejedná se o případ
In other words, if the proviso in Article 2(2)(b)
Článek 6 odst. 1 směrnice 2000/78 upravuje výlučně přípustnost jednoho specifického typu rozdílného zacházení, a to diskriminace na základě věku.
Article 6(1) of Directive 2000/78 deals exclusively with justification for one specific type of differential treatment: discrimination on grounds of age.
2 odst. 2, „nepředstavují diskriminaci, jestliže jsou v souvislosti s vnitrostátními právními předpisy objektivně a rozumně odůvodněny legitimními cíli […] a jestliže prostředky k dosažení uvedených cílů jsou přiměřené a nezbytné“.
Rather, Member States are permitted to provide that any differences of treatment caught by Article 2(2) ‘shall not constitute discrimination if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
Ustanovení výslovně vyjmenovává určité specifické „legitimní cíle“ („zejména legitimní[…] cíl[e] politiky zaměstnanosti, trhu práce a odborného vzdělávání“). Vzhledem k použití výrazu „zejména“ se jedná o výčet příkladmý.
Certain specific ‘legitimate aims’ are expressly identified (‘including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives’), in what is (given the use of the word ‘including’) meant not to be an exhaustive list.
Po tomto úvodu ustanovení písm. a), b) a c) vymezují (opět příkladmo) určité typy rozdílného zacházení, při kterých, jak se zdá, dochází z části
After this introduction, subparagraphs (a), (b) and (c) then identify (again, non-exhaustively) certain types of differential treatment which appear to
Článek 6 odst. 2 upravuje některé typy rozdílného zacházení souvisejícího s věkem v oblasti systémů sociálního zabezpečení v zaměstnání.
Article 6(2) makes provision for certain types of age-related differential treatment for occupational social security schemes.
druhy rozdílného zacházení založeného přímo na důvodech věku, jsou-li „objektivně a rozumně odůvodněny legitimními cíli […] a jestliže prostředky k dosažení uvedených cílů jsou přiměřené a nezbytné“.
particular kinds of differential treatment based directly on grounds of age, provided that they are ‘objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
Tato analýza textu je potvrzena rozsudkem Soudního dvora ve věci Palacios de la Villa 102, který se týkal vnitrostátního ustanovení o povinném odchodu do důchodu 103.
This analysis of the text is borne out by the Court’s judgment in Palacios de la Villa, 102which concerned a compulsory retirement clause in national legislation.
Bod 14 odůvodnění směrnice 2000/78 uvádí, že „[t]ato směrnice se nedotýká[ 104] vnitrostátních předpisů, kterými se stanoví věk odchodu do důchodu“.
103Recital 14 of Directive 2000/78 states that ‘[t]his Directive shall [ 104] be without prejudice to national provisions laying down retirement ages’.
Žádné hmotněprávní ustanovení směrnice však nevylučuje ustanovení o odchodu do důchodu z rozsahu její působnosti.
However, no substantive provision in the directive exempts retirement clauses from its scope.
Soudní dvůr rozhodl, že směrnice se na takovéto ustanovení vztahuje a že takovéto ustanovení je přímou diskriminací na základ věku 105.
The Court found that such a clause fell within the directive and constituted direct age discrimination.
2 odst. 2 písm. b), který definuje nepřímou diskriminaci).
101The decision criterion is thus not ‘an apparently neutral provision, criterion or practice’ (as identified, in Article 2(2)(b) within the definition of indirect discrimination).
Naopak, jedná se často o rozdílné zacházení čistě na základě věku.
Rather, it is often differential treatment on grounds of age, pure and simple.
Ustanovení o věkovém rozdílu neodpovídá přesně žádnému z příkladů uvedených
The age-gap clause does not fit neatly into any of the specific illustrations in
Lze učinit jediný logický závěr, že směrnice 2000/78 výslovně dovoluje určité
The only logical conclusion to be drawn is that Directive 2000/78 expressly permits
102 — Citováno v poznámce pod čarou 20.
102 — Cited in footnote 20.
103 — Na rozdíl od projednávané věci, ve věci Palacios de la Villa citované v poznámce pod čarou 20 lhůta pro provedení směrnice již uplynula.
103 — In Palacios de la Villa, cited in footnote 20, unlike the present case, the transposition period had of course already expired.
Viz výše bod 39.
See point 39 above.
I když je počet odpracovaných let „zdánlivě neutrálním kritériem“, může nepřímo fungovat jako kritérium založené na věku.
Seniority in service, although an ‘apparently neutral criterion’, is likely to operate indirectly as an age-based criterion.
104 — Anglická verze používá nezvykle slovesný tvar „shall“ (způsob formulace ustanovení) v preambuli (která má vysvětlující povahu).
104 — This is a curious use of ‘shall’ (an enacting form) in a preamble (which is explanatory).
Viz bod 10 interinstitucionální dohody o společných pokynech k redakční kvalitě právních předpisů Společenství (Úř.věst. 1999 C 73, s.
See point 10 of the Interinstitutional Agreement on common guidelines for the quality of drafting of Community legislation (OJ 1999 C 73, p.
1), na niž jsem odkazovala ve svém stanovisku k věci C-345/06, Heinrich, předneseném dne 10. dubna 2008, body 28, 64 a 65.
1), to which I referred in my Opinion of 10 April 2008 in Case C-345/06 Heinrich, points 28, 64, and 65.
101 — Srovnej úvahu generálního advokáta Jacobse ohledně dvou typů odůvodnění rozdílného zacházení na základě pohlaví a jejich vztah k přímé a nepřímé diskriminaci v bodech 34 až 35 jeho stanoviska k věci C-79/99, Schnorbus, Recueil, s. I-10997.
101 — Compare Advocate General Jacobs’s discussion of two types of justification for difference in treatment on grounds of sex, and their relation to direct and indirect discrimination, at points 34 to 35 of his Opinion in Case C-79/99 Schnorbus [2000] ECR I-10997.
Na jedné straně za současného stavu práva Společenství mají členské státy, případně sociální partneři na vnitrostátní úrovni, značný prostor pro uvážení nejen ohledně toho, zda sledovat určitý cíl v oblasti sociální politiky a politiky zaměstnanosti, ale i ve vymezení opatření k dosažení tohoto cíle 108.
On the one hand, the present state of Community law allows Member States and, where appropriate, the two sides of industry at national level fairly broad discretion, not only in whether to pursue a particular aim in the field of social and employment policy, but also in the definition of measures capable of achieving it. 108
6 odst. 1 písm. a), b) nebo c).
Article 6(1)(a), (b) or (c).
Zaměstnavatelův zájem na stanovení limitu celkových nákladů dobrovolného systému důchodového pojištění 107připomíná faktory, které stojí v pozadí výjimky stanovené v čl.
The employer’s interest in placing an overall limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme 107is reminiscent of the factors behind the Article 6(2) derogation. Derogations are, as a general principle of construction, to be interpreted restrictively.
Na druhé straně Soudní dvůr důsledně zaujímal striktní postoj k systémům důchodového pojištění, které, stejně jako v projednávané věci, vylučují některé kategorie osob, na rozdíl od systémů, které poskytují rozdílná plnění.
On the other hand, the Court has consistently taken a strict approach to pension schemes which, as in the present case, exclude certain categories of persons, as opposed to those which provide differential benefits.
Konkrétně Soudní dvůr ohraničil neretroaktivní účinek svého rozhodnutí ve věci Barber 109tak, aby se nevztahoval na první z uvedených typů systémů 110. Soudní dvůr byl rovněž velmi opatrný, měl-li pro účely ospravedlnění rozdílného zacházení
In particular, it circumscribed the non-retroactive effect of its ruling in Barber 109so as not to apply to the former type of scheme. 110 The Court has also been circumspect in accepting grounds based on
108 — Viz rozsudek Palacios de la Villa, citovaný v poznámce pod čarou 20, bod 68.
108 — See Palacios de la Villa, cited in footnote 20, paragraph 68.
Viz rovněž bod 25 odůvodnění směrnice 2000/78.
See also recital 25 to Directive 2000/78.
109 — Rozsudek ze dne 17. května 1990, C-262/88, Recueil, s. I-1889.
109 — Case C-262/88 [1990] ECR I-1889.
Pokud členský stát již provedl směrnici 2000/78, učinil (jak lze předpokládat) určitá politická rozhodnutí.
If the Member State had already transposed Directive 2000/78, it would (presumably) have made some policy choices.
6 odst. 2 směrnice k tomu, aby bylo soukromému zaměstnavateli dovoleno zahrnout do úpravy jeho podnikového důchodového zabezpečení takové ustanovení, jakým je ustanovení o věkovém rozdílu, musel by Soudní dvůr nejprve rozhodnout o tom, zda použití ustanovení o věkovém rozdílu může být podřazeno pod výjimku a následně (pokud ano) posoudit přiměřenost systému.
If it had chosen to invoke Article 6(2) of the directive so as to allow a private employer to include a provision such as the age-gap clause in its occupational pension scheme, the Court would first have to decide whether use of the age-gap clause qualified under the derogation and then (if so) assess the actual scheme for proportionality.
107 — Viz výše bod 107.
107 — See point 107 above.
BARTSCH připustit důvody založené na pojistně-mate-matických výpočtech 111.
BARTSCH actuarial calculations to justify differential treatment. 111
Nicméně jsem toho názoru, že systém, který – jak je tomu u systému BSH – funguje tak, že vyloučil vdovu v situaci B. Bartsch 113
However, in my view, a scheme that operated — like BSH’s scheme — so as to exclude a widow in Mrs Bartsch’s position 113 from any payment whatsoever under the scheme would be likely to fail the proportionality test contained in Article 6(1), which requires that the means of achieving legitimate aims should be ‘appropriate and necessary’.
Předkládající soud uvádí, že ustanovení o věkové rozdílu je slučitelné s vnitrostátním právem, neboť se zakládá na „spravedlivém důvodu“, a sice zaměstnavatelově zájmu na stanovení limitu celkových nákladů dobrovolného penzijního pojištění 112.
The referring court states that the age-gap clause is compatible with domestic law because it is based on a ‘fair reason’, namely the employer’s interest in placing an overall limitation of the costs borne by voluntary pension schemes.
Krom toho jsou tyto úvahy těsně spjaty s ustanovením o věkovém rozdílu.
112 Further, those considerations are closely connected to the age-gap clause.