natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V roce 2007 následoval proces výběru nového fóra občanské společnosti o drogách.
This was followed in 2007 by the selection process for a new civil society forum on drugs.
Účelem fóra je sloužit jako platforma pro neformální výměnu názorů a informací mezi Komisí a organizacemi občanské společnosti v EU, kandidátských zemích a popřípadě v zemích, na něž se vztahuje evropská politika sousedství.
The purpose of the forum is to serve as a platform for the informal exchange of views and information between the Commission and civil society organisations in the EU, candidate countries and, as appropriate, European neighbourhood policy countries.
Fórum zahrnuje 26 organizací, které reprezentují široké spektrum názorů.
The forum includes 26 organisations representing a wide spectrum of views.
Poprvé se sešlo v prosinci 2007 a poté v květnu 2008, aby projednalo hodnocení současného protidrogového akčního plánu EU a nový akční plán.
It met for the first time in December 2007 and again in May 2008 to discuss the evaluation of the current EU action plan on drugs and the new action plan.
Viz vybrané téma „Evropské protidrogové politiky: přesahují rámec nezákonných drog?“ z roku 2006.
See the 2006 selected issue European drug policies: extended beyond illicit drugs?
Pro srovnání – v roce 1995 mělo takovýto nástroj pouze 10 z těchto 30 zemí (obr. 1).
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe
Avšak jelikož je v jednotlivých evropských zemích různá drogová problematika i politická, sociální a hospodářská situace, odlišnosti jednotlivých národních protidrogových politik pravděpodobně v budoucnu do určité míry zůstanou, i když se budou zmenšovat.
Figure 1: Trend in the numberofcountries with national drugpolicy documents among the 27 EU Member States, Croatia, Turkey and Norway as in their political, social and economic contexts, the diversity that exists among national drug policies, though diminishing, is likely to remain to some degree in the future.
Několik příkladů této rozmanitosti je uvedeno v kapitole 2.
Some examples of this diversity are highlighted in Chapter 2.
Členské státy EU se však liší v metodách a přístupu k hodnocení národních protidrogových strategií a akčních plánů a je zapotřebí určit osvědčené postupy v této oblasti.
In 2008, 13 EU Member States have already redrafted or are due to review and redraft their national drugpolicy documents, making this a year of unprecedented activity in policymaking at national level.
Tato skutečnost byla zdůrazněna na konferenci o hodnocení uspořádané portugalským předsednictvím EU v září 2007.
Following Italy, Malta and the United Kingdom, Ireland will renew its drug strategy in 2008; France, Portugal and Romania will renew their drug action plans; Bulgaria, Spain, Cyprus, Lithuania and Slovakia will renew both their drug strategies and their action plans.
V reakci na tento náročný úkol EMCDDA ve spolupráci s členskými státy zkoumá možnost zpracovat evropské pokyny v této oblasti.
Finally, the Netherlands, which has the oldest national drugpolicy document in Europe, intends to compose a new one during 2008.
Žádný národní dokument protidrogové politiky
No national drugpolicy document
Jeden národní dokument protidrogové politiky
Single national drugpolicy document
Dva vzájemně se doplňující národní dokumenty protidrogové politiky
Two complementary national drugpolicy documents
Za rok 2006 poskytly podrobné informace o veřejných výdajích souvisejících s drogami (shrnuty v tabulce 1) čtyři členské státy EU (Česká republika, Irsko, Polsko, Portugalsko).
There is a growing recognition in Europe of the need to include monitoring and evaluation as an essential component in national drug strategies and action plans.
Informace o rozdělení výdajů souvisejících s drogami mezi centrální vládu a regionální nebo místní samosprávu poskytly dvě z těchto čtyř zemí, což umožnilo porovnat úlohu, kterou hrají různé vládní úrovně. V zemích, pro které jsou k dispozici údaje, velká část
Almost all of the countries mentioned above have produced or plan to produce a progress review of the implementation of their drug strategies or action plans, and some of them, for example Ireland, Cyprus and Portugal, could produce more in-depth evaluations in 2008.
Národní kontaktní místa sítě Reitox.
Reitox national focal points.
Tabulka 1: Veřejné výdaje označené jako související s drogami (1) podle vybraných členských států EU
Table 1: Drug-labelled public expenditure (1
Celkem v poměru k celkovým veřejným výdajům (2) (v %)
Total as a proportion of total public
Celkem
Total expenditure (2) (%)
Veřejné výdaje výslovně „označené“ jakou související s drogami v oficiálních účetních výkazech.
Public expenditures explicitly ‘labelled’ as drugrelated in official accountancy documents.
Celkové všeobecné vládní výdaje v daném roce.
Total general government expenditure in the year.
V Irsku ministerstva a státní orgány vykazují své roční výdaje související s drogami koordinačnímu ministerstvu pro obce, venkov a galsky hovořící regiony.
In Ireland, government departments and State agencies are invited to report their annual drugrelated expenditure to the coordinating Department of Community, Rural and Gaeltacht Affairs.
Tyto výdaje nejsou v oficiálních účetních výkazech nutně výslovně označené jako související s drogami.
These expenditures are not necessarily labelled as drugrelated in official accountancy documents.
Zdroj: veřejných výdajů souvisejících s drogami putuje na činnosti financované centrální vládou.
Sources: Reitox national focal points and Eurostat (http://epp.eurostat.ec.europa.eu/).
Drogy třídy A jsou definovány jako drogy, které jsou považovány za nejškodlivější.
Class A drugs are defined as those considered to be the most harmful.
Výročnízprávazarok2008:StavdrogovéproblematikyvEvropě
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe any more than this was raised to a clear minimum of four years in prison, as for a trafficking offence.
Směrem k lepšímu porozumění veřejných výdajů souvisejících s drogami v Evropě – vybrané téma EMCDDA z roku 2008 na maximálně tři a u většího množství na 10 dávek.
Towards a better understanding of drugrelated public expenditure in Europe — EMCDDA 2008 selected issue
Další náročný úkol v rámci rozlišování mezi uživateli a dodavateli představuje užívání drog v malých skupinách.
Drug use within small groups presents another challenge to attempts to distinguish between users and suppliers.
V Belgii byl v roce 2003 zrušen zvláštní trestný čin užívání ve skupině; v tomtéž roce novela maďarského trestního zákoníku umožnila poslat na léčení dodavatele malého množství drog, které má být konzumováno „společně“ (podle odpůrců byl tento pojem právně nejasný).
In Belgium, the specific criminal offence of use in a group was repealed in 2003; in the same year, an amendment to the Hungarian criminal code permitted diversion to treatment for the supplier of a small quantity to be consumed ‘jointly’ (since appealed as being legally unclear).
V roce 2006 Malta zjistila, že minimální trest odnětí svobody pro dodavatele na šest měsíců není v situacích sdílení drog vždy vhodný a zavedla zákonné výjimky.
In 2006, Malta found that the minimum six-month sentence for suppliers was not always appropriate in situations of sharing, and changed the law to permit exceptions.
V reakci na protidrogový akční plán EU 2005–2008 vypracovalo centrum EMCDDA projekt zaměřený na určování, vývoj a testování metod pro kvantifikaci veřejných výdajů souvisejících s drogami.
In response to the EU drugs action plan 2005–08, the EMCDDA has developed a project aimed at identifying, developing and testing methods for quantifying drugrelated public expenditures.
Vybrané téma v této oblasti uvádí přehled celkových údajů o veřejných výdajích souvisejících s drogami v roce 2005 v členských státech EU a v Norsku.
A selected issue on this topic gives an overview on the overall figures on drugrelated public expenditure in 2005 in the EU Member States and Norway.
Většina zjištěných výdajů byla původně „označena“ jako výdaje související s drogami a obvykle byly vysledovány na základě zevrubného přezkoumání oficiálních účetních výkazů, čili se zde zřejmě projevuje dobrovolné zapojení států v oblasti drog.
Most of the expenditures identified were originally ‘labelled’ as drug related, and were generally traced back by exhaustively reviewing official accountancy documents, thus possibly reflecting the voluntary engagement of the States in the field of drugs.
Pokud to bylo možné, skryté nebo „neoznačené“ výdaje v rámci programů s širšími cíli byly odhadnuty na základě modelů.
When feasible, hidden or ‘unlabelled’ expenditures embedded in programmes with broader goals were estimated through modelling techniques.
Tento nový dvojí přístup poskytuje standardizované odhady, které maximalizují platnost a mezinárodní srovnatelnost veřejných výdajů na řešení v oblasti drog a drogové závislosti.
This new twofold approach provides standardised estimates that maximise the validity and cross-country comparability of public disbursements in tackling drugs and drug addiction.
Toto vybrané téma je k dispozici pouze v angličtině v tištěné verzi a na internetu (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selectedissues).
This selected issue is available in print and on the Internet in English only (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selectedissues).
Pokud jde o tresty, byly maximální nebo pravděpodobné tresty za užívání nebo držení pro vlastní potřebu, pokud neexistují přitěžující okolnosti, v různých evropských zemích od roku 2001 sníženy – buď pro všechny drogy (Estonsko, Řecko, Maďarsko, Portugalsko, Finsko), nebo pouze pro konopí (Belgie, Lucembursko, Spojené království), či pro méně rizikové drogy (Rumunsko).
Regarding punishment, maximum or probable penalties for use or possession for personal use, in the absence of aggravating circumstances, have been reduced in various European countries since 2001 — either for all drugs (Estonia, Greece, Hungary, Portugal, Finland) or limited to cannabis (Belgium, Luxembourg, UnitedKingdom ) or drugs of lesser risk (Romania).
Ne všechny země však v tomto období tresty snížily: Francie a Polsko se po konzultacích rozhodly zákony neměnit a Dánsko zvýšilo „běžné“ tresty z domluvy na pokuty (které pak byly zvýšeny).
However, during this period, not all countries have been reducing penalties: France and Poland decided not to change their laws after consultations; and Denmark raised the ‘normal’ penalties from cautions to fines (which were then increased).
Nový zákon v Itálii opět zavedl konzumaci drog jako správní přestupek a konopí překlasifikoval, takže za něj hrozí stejné tresty jako za jiné nezákonné látky, jako je heroin a kokain.
A new law in Italy saw drug consumption reinstated as an administrative offence, and cannabis reclassified to be eligible for the same penalties as other illicit substances, such as heroin and cocaine.
Spojenékrálovství oznámilo, že zpřísní tresty za konopí.
In the United Kingdom, it has been announced that cannabis is to be reclassified upwards.
Držení pro vlastní potřebu
Alternatives to punishment
V průběhu posledních 10 let zaujala většina evropských zemí postupně přístup, který rozlišuje mezi obchodníkem s drogami, jenž je vnímán jako pachatel, a uživatelem drog, na kterého se pohlíží spíše jako na nemocného, jenž potřebuje léčbu.
During the past 10 years, most European countries have moved towards an approach that distinguishes between the drug trafficker, who is viewed as a criminal, and the drug user, who is seen more as a sick person in need of treatment.
Členské státy se však značně liší v tom, jak tyto kategorie definují v nových zákonech, které přijaly v posledních letech.
However, Member States differ considerably in how they have chosen to define these categories in the new laws that they have adopted in recent years.
Změny v přístupu uživatelů drog k léčbě v rámci systému trestní justice mají obvykle dva společné rysy.
The changes in drug users’ access to treatment via the criminal justice system typically share two common features.
Zaprvé všechny rozšiřují rozsah působnosti pro poslání uživatelů drog na léčení.
First, they all widen the scope for directing drug users in to treatment.
V jednotlivých zemích však existují určité rozdíly, pokud jde o fázi, v jaké je léčba nabízena, přičemž většina zemí nabízí léčbu na soudní úrovni, a nikoliv v ranějších fázích kontaktu s policií nebo státními zástupci.
However, some differences exist between countries regarding the stage at which the offer of treatment is made, with most countries offering treatment at the court stage, rather than at the earlier stages of contact with the police or prosecutors.
Zadruhé jsou podmínečné; porušením soudně nařízené léčby se obnoví trestní obvinění, stíhání nebo trest.
Secondly, they are conditional; breach of the treatment order will restart the procedure of criminal charge, prosecution or punishment.
Jednou z otázek, ve které se členské státy liší nejvíce, je, zda stanovit maximální množství pro vlastní potřebu, či ne.
One of the issues on which Member States have shown the greatest degree of divergence is whether or not to set threshold quantities for personal possession.
V období 2004–2006 Bulharsko zrušilo pojem držení pro vlastní potřebu, Itálie jej opět schválila po 12 letech a Spojenékrálovství tento pojem schválilo, ale nakonec se rozhodlo jej nepoužívat.
In the period 2004–06, Bulgaria removed the concept of personal possession, Italy re-enacted it after 12 years without, and the UnitedKingdom enacted the concept but then chose not to apply it.
Kypr zavedl v roce 2003 vymezené mezní množství pro všechny drogy a Belgie pro konopí, zatímco v Německu se spolkové země snaží konzistentněji provádět rozhodnutí ústavního soudu, které odkazuje na nedefinované „nevýznamné množství“, a výklady se tak liší od 3 do 30 gramů.
Belgium and Cyprus introduced defined limit quantities in 2003, for all drugs and for cannabis respectively; while in Germany, the Länder are working to implement more consistently a constitutional court ruling whose reference to ‘insignificant quantities’ was undefined, resulting in interpretations of between 3 and 30 grams.
V roce 2005 byly na Slovensku právní definice vlastní potřeby rozšířeny z maximálně jedné dávky
In 2005, in Slovakia, the legal definitions of personal use were widened from a maximum of one dose to a maximum of three and, for a larger amount, 10 doses.
Země zavedly nebo rozšířily možnosti nebo systémy, jak poslat pachatele na léčení nebo do poradny, které jsou alternativou trestu nebo uvěznění v souladu s cíli UNGASS a akčního plánu EU.
Countries have introduced or widened options or systems for offenders to be referred to treatment or counselling, as an alternative to punishment or imprisonment, in line with Ungass and EU action plan objectives.
V Irsku a na Maltě lze uživatele drog po zatčení nyní poslat na léčení; je tomu tak i ve Spojeném království, kdy jsou za určitých okolností povoleny při zatčení drogové testy.
In Ireland and Malta, following arrest, drug users can now be referred to treatment; this is also the case in the United Kingdom, where drug testing on arrest is authorised in certain circumstances.
V posledních několika letech byly přijaty také zákony a strategie na ochranu proti rušení veřejného pořádku v souvislosti s drogami nebo jeho trestání (viz vybrané téma z roku 2005) a byly zřízeny nové pravomoci uzavřít bary nebo jiné provozovny či z nich vykázat osoby (Belgie, Irsko, Nizozemsko) a pravomoci uzavřít soukromé obydlí, kde dochází ke komerční distribuci drog (Nizozemsko) nebo k systematickému užívání drog (Spojené království).
The last few years have also seen: laws and strategies to prevent or punish drugrelated public nuisance (see the 2005 selected issue); new powers to close bars or other premises or exclude people from them (Belgium, Ireland, Netherlands); and powers to close private dwellings where commercial drug distribution or systematic drug use takes place (respectively, Netherlands, UnitedKingdom ).
Současně byly v této době napříč Evropou zaváděny nové zákony na ochranu nekuřáků před užíváním tabáku: 24 evropských členských států (všechny kromě Řecka, Maďarska a Polska) od roku 2004 zakázalo nebo striktně omezilo kouření na uzavřených veřejných místech, často se značnými pokutami pro provinilce.
In parallel, new laws to protect nonusers from the use of tobacco have also been introduced across Europe during this time: since 2004, 24 European Member States (all except Greece, Hungary and Poland) have prohibited or severely restricted smoking in enclosed public places, often with sizeable fines for transgressors.
Shrneme-li právní změny, kterými jsme se zde zabývali, ukazuje se, že trestní sankce byly často sníženy pro jednotlivé uživatele, kteří nemají přitěžující okolnosti, ale téměř protiváhou zvýšeny pro ty, jejichž jednání může postihnout ostatní členy společnosti.
To summarise the legal changes reviewed here: it appears that criminal sanctions have often been reduced for the individual user who avoids any aggravating circumstances, but, almost as a counterbalance, increased for those whose actions may affect other members of society.
V tomto zvýšení se projevuje větší využívání trestního práva k ochraně veřejnosti.
The latter reflects an increased focus on using criminal law to protect the public.
vytvořilo systém „komisí pro odrazování od užívání drog“ složených z právníka, lékaře a sociálního pracovníka.
in Ireland, the UnitedKingdom (England and Scotland) and Norway, and are under discussion in Malta; Portugal set up a system of ‘commissions for the dissuasion of drug use’ composed of a lawyer, a doctor and a social worker.
Nové zákony v jiných zemích zavedly určitou formu léčby jakožto alternativní trest: ve Francii mohou pachatelé trestných činů porušujících protidrogovou legislativu, kteří nejsou závislí, navštěvovat informační kurzy (které si hradí sami); ve Španělsku, Maďarsku a Lotyšsku lze podmínečně přerušit tresty odnětí svobody uživatelům drog, kteří nastoupí léčbu; a v Bulharsku, Maďarsku, Rumunsku a Turecku lze kombinovat probační dohled s léčbou.
New laws in other countries have introduced some form of treatment as an alternative to punishment: in France, non-dependent drug law offenders may take, and pay for, awareness courses; in Spain, Hungary and Latvia, custodial sentences may be suspended for drug users undertaking treatment; and in Bulgaria, Hungary, Romania and Turkey, probation may be combined with treatment.
Nizozemsko hodlá zvýšit využívání léčby jako podmínku předčasného propuštění z vězení.
The Netherlands aims to increase the use of treatment as a condition of early release from prison.
Ve vhodných případech mohou být odsouzení pachatelé ve Finsku nyní posláni do vězení s dohledem, pokud nebudou brát drogy; v Řecku mohou být posláni do zvláštního léčebného zařízení.
When deemed appropriate, in Finland, sentenced offenders can now be directed towards an open prison if they stay drugfree; in Greece, they may be sent to a special treatment unit.
Způsobilost k programům protidrogové léčby byla rozšířena na osoby odsouzené za závažnější trestné činy v Itálii (hrozí-li trest odnětí svobody v délce nejvýše šesti let – zvýšeno ze čtyř let) a ve Španělsku (zvýšeno ze tří na pět let).
Eligibility for drug-treatment programmes has been extended to those convicted of more serious offences in Italy (if the offence is punishable by up to six years in prison, raised from four years) and Spain (raised from three to five years).
V Belgii existují na všech úrovních trestní justice alternativy v podobě poslání pachatelů užívajících drogy na léčení.
In Belgium, at all levels of the criminal justice process, alternatives exist to divert drug-using offenders in to treatment.
Trestná činnost související s drogami
Drugrelated crime
Další popisy různých alternativních trestů ve formě léčby a rozsahu jejich využívání naleznete v sekcích Tematický přehled a Legislativní zprávy ELDD (8
ELDD’s ‘Topic overview’ and ‘Legal reports’ sections (8
Zaměření na ochranu veřejnosti
crimes committed that are, in some way, linked to drugs (
V praxi jsou běžné údaje v Evropě k dispozici pouze u prvotních hlášení trestných činů porušujících protidrogové právní předpisy, hlavně od policie.
In practice, routine data are only available in Europe on initial reports of drug law offences, mainly from the police.
I když se tyto údaje obvykle berou jako nepřímé ukazatele užívání drog nebo obchodování s drogami, nutno poznamenat, že se v nich projevují rozdíly mezi právními předpisy v jednotlivých státech a různé způsoby uplatňování a prosazování zákonů.
Though these data are usually taken as indirect indicators of drug use or drug trafficking, it is important to note that they reflect differences in national legislation and the different ways in which the laws are applied and enforced.
Do těchto údajů se také promítají rozdíly ve stanovených prioritách a zdrojích přidělených orgány trestní justice na konkrétní trestné činy.
The data also reflect differences in priorities set and resources allocated by criminal justice agencies to specific offences.
Navíc mezinárodními systémy informací o trestných činech porušujících protidrogové právní předpisy existují odlišnosti, zvláště co se týká postupů hlášení a evidence.
In addition, there are variations between national information systems on drug law offences, specially in relation to reporting and recording practices.
Protože kvůli těmto rozdílům je přímé srovnání mezi jednotlivými zeměmi obtížné, je vhodnější porovnávat trendy, a nikoli absolutní čísla.
Because these differences make comparisons between countries difficult, it is more appropriate to compare trends rather than absolute numbers.
Celkově se počet oznámených trestných činů porušujících protidrogové právní předpisy v členských státech EU v letech 2001 až 2006 v průměru zvýšilo 36 % (obr. 2).
In the past decade, criminal law has increasingly been used to protect the public from the drug user and, in parallel with the distinction made between the ‘sick’ user and the ‘criminal’ trafficker, the category of ‘user’ is also being legally subdivided in to those who do and those who do not trouble or harm other members of society.
Údaje odhalují stoupající trendy ve všech sledovaných zemích s výjimkou Bulharska, Řecka, Lotyšska a Slovinska, které za toto pětileté období oznámily celkový pokles (10).
The data reveal increasing trends in all reporting countries except Bulgaria, Greece, Latvia and Slovenia, which reported an overall decline over the five-year period (10).
Byla také rozšířena kritéria a zvýšeny tresty pro pachatele, kteří riskují, že poškodí ostatní členy společnosti.
Criteria have also been widened and penalties increased for those offenders who risk harming other members of society.
Většina legislativní činnosti se soustředí nařízení pod vlivem drog (Belgie, Česká republika, Dánsko, Španělsko, Francie, Lotyšsko, Litva, Portugalsko, Finsko).
Most legislative activity has concentrated on those taking drugs and then driving (Belgium, Czech Republic, Denmark, Spain, France, Latvia, Lithuania, Portugal, Finland).
Nové zákony, které upravují drogové testy na pracovišti v Irsku, Finsku a Norsku, zdůrazňují, že testy jsou povoleny hlavně v situacích, kdy by pod vlivem drog hrozilo značné nebezpečí nebo riziko.
New laws regulating testing for drugs in the workplace in Ireland, Finland and Norway emphasise that testing is permitted mainly in situations where considerable danger or risk would arise from being under the influence.
( ( ( http://eldd.emcdda.europa.eu Diskuse o vztazích mezi drogami a trestnou činností viz EMCDDA (2007b). Viz tab.
(8) (9) (10 http://eldd.emcdda.europa.eu For a discussion of the relationships between drugs and crime see EMCDDA (2007b).
DLO-1 ve Statistickém věstníku 2008.
See Table DLO-1 in the 2008 statistical bulletin.
Výročnízprávazarok2008:StavdrogovéproblematikyvEvropě
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe
Trestné činy spojené s užíváním a nabídkou drog
Most European countries reported that the majority of the offences were related to drug use or possession for use, with figures in