natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nicméně jednak skutečnost, že příjemce této dávky je státním příslušníkem členského státu, který přiznává dotčenou dávku, a jednak to, že v tomto státě více než dvacet let žil, může stačit k prokázání zmíněné vazby.
However, the fact that a person is a national of the Member State granting the benefit concerned and, moreover, has lived in that State for more than 20 years may be sufficient to establish such a connection.
Za těchto podmínek musí být požadavek bydliště po celou dobu vyplácení uvedené dávky považován za nepřiměřený.
In those circumstances, the requirement of residence throughout the period of payment of the benefit must be held to be disproportionate.
Mimoto pro ověření, že oprávněná osoba nadále splňuje podmínky přiznání této dávky, existují jiné prostředky, které jsou stejně účinné, ale méně omezující.
Furthermore, there are other means of verifying that the recipient continues to satisfy the conditions for the grant of the benefit, which, although less restrictive, are just as effective.
Volný pohyb zboží
Freemovement of goods
V oblasti volného pohybu zboží vydal Soudní dvůr několik rozsudků týkajících se slučitelnosti vnitrostátních ustanovení, která představují opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením, správními předpisy Společenství.
In the field of the freemovement of goods, the Court delivered a number of judgments concerning the compatibility with Community legislation of national provisions amounting to measures having equivalent effect to quantitative restrictions.
Soudní dvůr se nejprve ve věci DynamicMedien (rozsudek ze dne 14. února 2008, C-244/06, Sb. rozh. s. I-505) zabýval německou právní úpravou, na jejímž základě byl zakázán zásilkový prodej a převod nosičů s videozáznamy, které nejsou příslušným vnitrostátním orgánem nebo vnitrostátní dobrovolnou samoregulační institucí podrobeny kontrole ani klasifikaci pro účely ochrany nezletilých a které nebyly tímto orgánem nebo institucí opatřeny údajem o věku, od něhož je povoleno se na tyto nosiče s videozáznamy dívat.
First of all, in Case C-244/06 Dynamic Medien [2008] ECR I-505, the Court turned its attention to German rules prohibiting the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by a competent national authority or by a national voluntary self-regulatory body for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority or body indicating the age from which those image storage media may be viewed.
Soudní dvůr rozhodl, že taková právní úprava nepředstavuje způsob prodeje, který bymohl narušovat přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně obchod mezi členskými státy, ale opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením ve smyslu článku 28 ES, které je v zásadě neslučitelné s povinnostmi vyplývajícími z tohoto článku.
The Court held that such rules do not constitute a selling arrangement which is capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially intra-Community trade, but a measure having equivalent effect to quantitative restrictions within the meaning of Article 28 EC and are, in principle, incompatible with the obligations arising from that provision.
Podle Soudníhodvora může být nicméně tato právní úprava odůvodněna cílem ochrany dítěte, pokud je ve vztahu k němu přiměřená, jako je tomu v případě, kdy nebrání všem formám uvádění nosičů s videozáznamy, které nebyly zkontrolovány, na trh a kdy je dovoleno dovážet a prodávat tyto nosiče s videozáznamy dospělým, přičemž se dbá na to, aby k nim neměly přístup děti.
According to the Court, such rules may, however, be justified by the objective of protecting children, insofar as the rules are proportionate to that objective, as will be the case where they do not preclude all forms of marketing of unchecked image storage media and it is permissible to import and sell such image storage media to adults, while ensuring that children do not have access to them.
Jinak tomu může být pouze tehdy, pokud by se ukázalo, že postup kontroly, klasifikace a označování stanovený touto právní úpravou není snadno dostupný nebo není možno jej dokončit v přiměřených lhůtách a nebo že zamítavé rozhodnutí nemůže být předmětem soudního přezkumu.
It could be otherwise only if it appears that the examining, classifying and labelling procedure established by those rules is not easily accessible or cannot be completed within a reasonable period or that the decision of refusal cannot be open to challenge before the courts.
Dále ve věci Komise v. Německo (rozsudek ze dne 11. září 2008, C-141/07) se Soudní dvůr zabýval německou právní úpravou týkající se požadavků, zahrnujících de facto určitou geografickou blízkost mezi lékárnou dodávající léčivé přípravky a nemocnicí, které musely splňovat externí lékárny, pokud chtěly zásobovat léčivými přípravky nemocniční zařízení nacházející se v tuzemsku.
Next, in Case C-141/07 Commission v Germany (judgment of 11 September 2008), the Court was faced with German legislation concerning the requirements which external pharmacies had to meet if they were to be eligible to supply medicinal products to hospitals situated in Germany, requirements which, in practice, necessitated a degree of geographical proximity between the pharmacy supplying the medicinal products and the hospital.
Soudní dvůr rozhodl, že ačkoli taková ustanovení – jelikož se netýkají vlastností léčivých přípravků, ale týkají se výhradně způsobu, jakým mohou být tyto přípravky prodávány – musejí být považována za ustanovení týkající se způsobů prodeje, mohou nicméně narušit obchod uvnitř Společenství, a představují tedy opatření
The Court held that, while such provisions must be regarded as concerning selling arrangements, since they do not concern the characteristics of the medicinal products, but concern solely the arrangements permitting their sale, they are nevertheless liable to hinder intra-Community trade and, therefore, constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports prohibited, in principle, by Article 28 EC. According to the Court, they are justified, however, on grounds of the protection of public health.
Vývoj a činnost s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu, které je zásadně zakázáno článkem 28 ES. Podle Soudníhodvora jsou tato ustanovení nicméně odůvodněná ochranou veřejného zdraví.Taková vnitrostátní právní úprava je totiž způsobilá dosáhnout cíle, jímž je zaručit spolehlivé a kvalitní zásobování nemocnic dotyčného členského státu, a přenáší ve skutečnosti na systém externího zásobování nemocnic požadavky obdobné požadavkům, kterými se vyznačuje systém interního zásobování, a sice požadavek na lékárníka, který je jednak odpovědný za zásobování, a jednak je namístě v širokém rozsahu a rychle k dispozici.
Court of Justice and of good quality and, in fact, transposes to the system of external provision of supplies to hospitals requirements analogous to those which characterise the system of internal provision of supplies, namely the requirement that there be one pharmacist who is responsible for the supply of medicinal products and who is, moreover, generally and quickly available in situ.
Dotčená právní úprava tak zajišťuje rovnocennost a slučitelnost všech prvků systému zásobování nemocnic v dotyčném členském státě léčivými přípravky a zaručuje jednotu a rovnováhu tohoto systému.
The legislation in question thus ensures that all the elements of the system for the supply of medicinal products to hospitals in the Member State concerned are equivalent and mutually compatible, and guarantees the unity and balance of that system.
Závěrem je třeba uvést věc Gysbrechts a Santurel Inter (rozsudek ze dne 16. prosince 2008, C-205/07) týkající se slučitelnosti belgické právní úpravy v oblasti smluv uzavřených na dálku se Smlouvou o ES.
Finally, Case C-205/07 Gysbrechts and Santurel Inter (judgment of 16 December 2008) concerned the compatibility of Belgian rules relating to distance-selling contracts with the EC Treaty.
Tato právní úprava zakazovala prodejci požadovat od spotřebitele zálohu nebo platbu, nebo podle belgických orgánů dokonce i jeho číslo platební karty, před uplynutím lhůty sedmi pracovních dnů pro odstoupení od smlouvy.
Those rules prohibited a seller from requiring a deposit or form of payment from the consumer or even, according to the Belgian authorities, a consumer’s payment card number, before expiry of the mandatory period of seven working days for withdrawal.
Soudní dvůr měl za to, že tyto zákazy představují opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení vývozu, a rozhodl, že ačkoli je zákaz vyžadovat zálohu nebo platbu od spotřebitele odůvodněn nezbytností jeho ochrany, jde naopak zákaz uložený dodavateli vyžadovat číslo platební karty spotřebitele nad rámec toho, co je nezbytné pro zajištění efektivního výkonu práva spotřebitele na odstoupení od smlouvy.
Having taken the view that such prohibitions constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports, the Court held that, while the prohibition on requiring an advance or payment from the consumer is justified by the needto protect the latter, the imposition on a supplier of a prohibition on requiring that a consumer provide his payment card number goes beyondwhat is necessary to ensure the effective exercise of the consumer’s right to withdraw.
Takový zákaz je totiž užitečný pouze k vyloučení rizika, že dodavatel provede inkaso ceny před uplynutím lhůty pro odstoupení od smlouvy.
The value of such a prohibition resides only in the fact that it eliminates the risk that the supplier collects the price before expiry of the period for withdrawal.
Naplní-li se přitom toto riziko, porušuje jednání dodavatele samo osobě zákaz vyžadovat zálohu nebo platbu od spotřebitele, který je nutno považovat za vhodné a přiměřené opatření k dosažení jím sledovaného cíle.
If, however, that risk materialises, the supplier’s action is, in itself, a contravention of the prohibition on requesting an advance or payment from the consumer, which is an appropriate and proportionate measure to attain the objective pursued.
Článek 29 ES tedy nebrání zákazu uloženému dodavateli vyžadovat od spotřebitele v rámci přeshraničního obchodu uzavřeného na dálku zálohu nebo jakoukoli platbu před uplynutím lhůty pro odstoupení od smlouvy, avšak brání zákazu požadovat před uplynutím uvedené lhůty číslo platební karty spotřebitele.
Therefore, Article 29 EC does not preclude the prohibition on a supplier, in cross-border distance selling, requiring an advance or any payment from a consumer before expiry of the withdrawal period, but does preclude a prohibition on requesting, before expiry of that period, the number of the consumer’s payment card.
Ve věci Komise v. Německo (rozsudek ze dne 26. února 2008, C-132/05, Sb. rozh. s. I-957) měl Soudní dvůr určit, zda členský stát neplní své povinnosti tím, že na svém území formálně odmítá stíhat užívání názvu„parmesan“ na etiketách výrobků, které neodpovídají požadavkům specifikace chráněného označení původu (dále jen „CHOP“) „Parmigiano Reggiano“, a podporuje tím zneužívání dobrého jména původního výrobku chráněného v rámci Společenství16.
Noting, first of all, that it is not only the exact form of registration of a PDO that enjoys protection under Community law, the Court found that, in view of the phonetic and visual similarity between the names in question and the similar appearance of the products, the use of the name ‘Parmesan’must be regarded as an evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Soudní dvůr nejprve uvedl, že CHOP je chráněno podle práva Společenství pouze přesně v té podobě, v jaké je zapsáno, a konstatoval, že vzhledem k fonetické a vzhledové podobnosti mezi dotčenými názvy a obdobnému vnějšímu vzhledu výrobků musí být užívání názvu„parmesan“ kvalifikováno jako vyvolávání dojmu CHOP „Parmigiano
If it is unable to show that the name‘Parmesan’has become generic, a State cannot rely on the exception provided for under Regulation No 2081/92.
Členský stát však nemá povinnost přijmout ex officio opatření nezbytná pro stíhání na svém území porušení CHOP, která pocházejí zjiného členského státu.
However, a Member State is under no obligation to take on its own initiative the measures necessary to penalise, on its territory, infringements of PDOs from another Member State.
Kontrolními útvary, na kterých spočívá povinnost zajistit dodržování CHOP, jsou kontrolní útvary členského státu, ze kterého pochází CHOP, a kontrola tedy nepřísluší kontrolním útvarům dotčeného státu.
The inspection structures whose task it is to ensure compliance with the PDO are those of the Member State from which the PDO comes and do not therefore fall within the inspection authorities of the State in question.
Volný pohyb osob, služeb a kapitálu
Freemovement of persons, services and capital
V oblasti svobody usazováníměl Soudní dvůr ve věci Cartesio (rozsudek ze dne 16. prosince 2008, C-210/06) příležitost upřesnit svou judikaturu ohledně práva společností přemístit své sídlo uvnitř Evropské unie.
In relation to the freedom of establishment, Case C-210/06 Cartesio (judgment of 16 December 2008) gave the Court an opportunity to clarify its case-law concerning the right of companies to move their company seat within the Union.
Předběžná otázka předložená Soudnímu dvoru se týkala slučitelnosti maďarské právní úpravy, která nedovoluje společnosti založené podle vnitrostátního práva přemístit své sídlo do jiného členského státu a zároveň být považována i nadále za společnost, která se řídí vnitrostátním právem členského státu, podle jehož právní úpravy byla založena, s články 43 ES a 48 ES.
The question referred to the Court for a preliminaryruling concerned the compatibility with Articles 43 EC and 48 EC of Hungarian legislation under which a company incorporated under national law may not transfer its seat to another Member State whilst retaining its status as a company governed by the law of the Member State of incorporation.
Soudní dvůr odpověděl, že za současného stavu práva Společenství uvedené články takové právní úpravě nebrání.
The Court replied that, as Communitylaw now stands, those articles do not preclude such legislation.
V souladu s článkem 48 ES totiž platí, že neexistuje-li v právu Společenství jednotná definice společností oprávněných k využití práva na usazování v závislosti na jednotném hraničním určovateli, který by určoval vnitrostátní právo použitelné na společnosti, je otázka, zda se článek 43 ES použije na společnost, která se dovolává základní svobody zakotvené v tomto článku, předběžnou otázkou, která za současného stavu práva Společenství může být zodpovězena pouze na základě příslušného vnitrostátního práva.
In accordance with Article 48 EC, in the absence of a uniform Communitylaw definition of the companies which may enjoy the right of establishment on the basis of a single connecting factor determining the national law applicable to a company, the question whether Article 43 EC applies to a company which seeks to rely on the fundamental freedom enshrined in that article is a preliminary matter which, as Communitylaw now stands, can only be resolved by the applicable national law.
Podle Soudníhodvora tedy otázka, zda se musí uvedená společnost potýkat s omezením svobody usazování ve smyslu článku 43 ES, vyvstává pouze v případě, že je ověřeno, že tato společnost skutečně požívá této svobody s ohledem na podmínky uvedené v článku 48 ES.
In consequence, according to the Court, the question whether the company is faced with a restriction on the freedom of establishment, within the meaning of Article 43 EC, can arise only if it has been established, in the light of the conditions laid down in Article 48 EC, that the company actually has a right to that freedom.
Členský stát má tedy možnost volby při definování jak vazby, která je vyžadována od společnosti k tomu, aby mohla být považována za společnost založenou podle jeho vnitrostátního práva, kterámůže z tohoto titulu využít práva na usazování, tak vazby vyžadované pro pozdější zachování tohoto postavení.
Thus a Member State has the power to define both the connecting factor required of a company if it is to be regarded as incorporated under the law of that Member State and, as such, capable of enjoying the right of establishment, and that required if the company is to be able subsequently to maintain that status.
Tato možnost volby zahrnuje možnost členského státu nedovolit společnosti podléhající jeho vnitrostátnímu právu zachovat si toto postavení, hodlá-li se reorganizovat v jiném členském státě tak, že přemístí své sídlo na území tohoto jiného členského státu, čímž přeruší vazbu, kterou stanoví vnitrostátní právo členského státu založení.
That power includes the possibility for that Member State not to permit a company governed by its law to retain that status if the company intends to reorganise itself in another Member State by moving its seat to the territory of the latter, thereby breaking the connecting factor required under the national law of the Member State of incorporation.
Co se dále týče oblasti svobody usazování, rovněž si zaslouží zmínku věc Lidl Belgium (rozsudek ze dne 15. května 2008, C-414/06) zahájená na základě žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se slučitelnosti německého daňového režimu vylučujícího možnost, aby obchodní společnost-rezident odečetla ztráty stálé provozovny-nerezidenta, která jí patří, s článkem 43 ES.
Also in relation to the freedom of establishment, and equally noteworthy, Case C-414/06 Lidl Belgium (judgment of 15 May 2008) was initiated by a reference for a preliminaryruling concerning the compatibility with Article 43 EC of the German tax regime under which a resident company may not deduct losses relating to a non-resident permanent establishment belonging to it.
Soudní dvůr nejprve upřesnil, že se oblast působnosti článku 43 ES vztahuje na situaci, kdy fyzická či právnická osoba usazená v členském státě zřídí
The Court first made clear that the scope of application of Article 43 EC extends to the creation and the outright ownership by a natural or legal person established in a Member State of a permanent establishment not having a separate legal personality situated in another Member State, as well as to a company’s activity in another Member State through a permanent establishment, as defined in a relevant double taxation convention, which constitutes, under
Vývoj a činnost a zcela vlastní stálou provozovnu bez samostatné právní subjektivity nacházející se v jiném členském státě, jakož i na činnost společnosti v jiném členském státě, kterou vykonává prostřednictvím stálé provozovny, jak ji definuje příslušná smlouva o zamezení dvojího zdanění, a která je z pohledu smluvního daňového práva samostatným subjektem. Poté rozhodl, že článek 43 ES nebrání tomu, aby obchodní společnosti usazené v členském státě bylo zakázáno odečíst od jejího základu daně ztráty její stálé provozovny nacházející se v jiném členském státě, pokud jsou na základě smlouvy o zamezení dvojího zdanění příjmy této stálé provozovny zdaňovány v posledně uvedeném členském státě, v němž uvedené ztráty mohou být zohledněny v rámci zdanění příjmu této stálé provozovny v budoucích zdaňovacích obdobích.
Court of Justice tax convention law, an autonomous entity. The Court went on to hold that Article 43 EC does not preclude a situation in which a company established in a Member State cannot deduct from its tax base losses relating to a permanent establishment belonging to it and situated in another Member State, to the extent that, by virtue of a double taxation convention, the income of that establishment is taxed in the latter Member State where those losses can be taken into account in the taxation of the income of that permanent establishment in future accounting periods.
Takový daňový režim sice zavádí rozdíl v daňovém zacházení, na základě kterého by obchodní společnost-rezident mohla být odrazena od vykonávání své činnosti prostřednictvím stálé provozovny nacházející se v jiném členském státě.
It is true that such a tax regime gives rise to a difference in tax treatment, by reason of which a resident company could be discouraged from carrying on its business through a permanent establishment situated in another Member State.
Podle Soudníhodvora může být nicméně takový režim odůvodněn nezbytností ochrany dělby zdaňovací pravomoci mezi členské státy a nezbytností zabránit nebezpečí dvojího zohlednění ztrát, které, pojímány jako celek, sledují legitimní cíle slučitelné se Smlouvou, a představují tak naléhavé důvody obecného zájmu, pokud je tento režim přiměřený uvedeným cílům.
Nevertheless, according to the Court, such a tax regime can be justified in the light of the needto safeguard the allocation of the power to tax between the Member States and the needto prevent the danger that the same losses will be taken into account twice which, taken together, pursue legitimate objectives compatible with the Treaty and thus constitute overriding reasons in the public interest, provided that the regime is proportionate to those objectives.
V oblasti volného pohybu služeb je třeba zaměřit pozornost na tři případy.
So far as concerns the freedom to provide services, attention must be drawn to three cases in particular.
Na prvním místě se jedná o věc Centro Europa 7 (rozsudek ze dne 31. ledna 2008, C-380/05, Sb. rozh. s. I-349) týkající se italského provozovatele činného v oblasti televizního vysílání, který je držitelem licence, jíž se povoluje vysílání, a který nemohl vysílat z důvodu nepřidělení vysílacích rádiových frekvencí.
The first is Case C-380/05 Centro Europa 7 [2008] ECR I-349, concerning an Italian operator in the television broadcasting sector to which broadcasting authorisation had been granted, but which was unable to broadcast without broadcasting radio frequencies allocated to it.
Soudní dvůr vyložil ustanovení práva Společenství17 týkající se kritérií pro přidělení těchto frekvencí.
The Court interpreted the Communitylaw provisions (17) relating to the grant of the radio frequencies.
Uvádí, že v důsledku postupného uplatňování jednotlivých přechodných režimů upravených italskými právními předpisy ve prospěch stávajících kanálů bylo provozovatelům bez rádiových frekvencí zabráněno v přístupu na trh.
It observed that the successive application of the transitional arrangements structured, under Italian legislation, in favour of the incumbent networks had the effect of preventing operators without broadcasting radio frequencies from accessing the market.
Obecné povolení podnikat na trhu rádiově šířených služeb pouze ve prospěch stávajících kanálů zakonzervovalo tento omezující účinek.
The issuing of general authorisation to operate on the broadcasting services market only to the incumbent networks consolidated that restrictive effect.
To mělo za následek ustrnutí struktury vnitrostátního trhu a ochranu postavení uvedených kanálů.
The consequence of this was to freeze the structures on the national market and to protect the position of those networks.
Soudní dvůr upřesňuje, že režim, který omezuje počet provozovatelů na státním území, může být odůvodněn cíli obecného zájmu, ale musí být v takovém případě upraven na základě objektivních, transparentních, nediskriminačních a přiměřených kritérií.
The Court stated that a system which restricts the number of operators in the national territory is capable of being justified by general-interest objectives, but it must, in those circumstances, be structured on the basis of objective, transparent, non-discriminatory and proportionate criteria.
Tak tomu však není v případě režimu přidělujícího bez časového omezení výlučné rádiové frekvence omezenému počtu stávajících provozovatelů, aniž by zohlednil výše uvedená kritéria.
That is not the cases of ar as concerns a system which allocates broadcasting radio frequencies exclusively, without restriction in time, to a limited number of incumbent operators, without taking account of the criteria referred to above.