natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2008 – VĚC C-288/07 si předkládající soud klade otázku, zda toto narušení musí být posuzováno s odkazem na místní trhy, na nichž působí každý z dotyčných místních orgánů, nebo s odkazem na činnost, tak jak je vykonávána na celém území státu.
2008 — CASE C-288/07 court is asking, in that respect, whether those distortions are to be evaluated by reference to the local market on which each of the local authorities concerned operates or by reference to the activity, as it is carried on throughout the national territory.
4 odst. 1 šesté směrnice se ostatně osobou povinnou k dani rozumí jakákoliv osoba, která na nějakém místě provádí samostatně některou z hospodářských činností vymezených v odstavci 2 téhož článku, a to bez ohledu na účel nebo výsledky této činnosti.
Indeed, ‘taxable person’ means, under Article 4(1) of the Sixth Directive, any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2 thereof, whatever the purpose or results of that activity.
Tento pojem „hospodářské činnosti“ je definován v uvedeném odstavci 2 jako zahrnující veškerou činnost producentů, obchodníků a poskytovatelů služeb (rozsudek ze dne 26. června 2007, T-Mobile Austria a další, C-284/04, Sb. rozh. s. I-5189, bod 33).
‘Economic activity’ is defined in Article 4(2) as including all activities of producers, traders and persons supplying services (Case C-284/04 T-Mobile Austria and Others [2007] ECR I-5189, paragraph 33).
Pouze jako odchylka od tohoto obecného pravidla některé činnosti hospodářské povahy DPH nepodléhají. Taková odchylka je upravena v čl.
It is only by way of derogation from that general rule that certain activities of an economic nature are not to be subjected to VAT.
4 odst. 5 prvním pododstavci šesté směrnice, na základě něhož činnosti, které vykonává veřejnoprávní subjekt vystupující jako orgán veřejné správy, této dani nepodléhají.
Such derogation is laid down by the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, under which activities engaged in by a body governed by public law acting as a public authority are not to be subject to VAT.
Tato odchylka se týká hlavně činností vykonávaných veřejnoprávními subjekty jako orgány veřejné správy, které i když jsou hospodářské povahy, úzce souvisejí s užíváním výsad veřejné moci.
That derogation covers principally activities engaged in by bodies governed by public law acting as public authorities, which, while fully economic in nature, are closely linked to the exercise of rights and powers of public authority.
Za těchto podmínek nepodléhání uvedených subjektů DPH v souvislosti s těmito činnostmi potenciálně nemá protisoutěžní účinek, jelikož jsou tyto činnosti zpravidla vykonávány veřejným sektorem výhradně nebo téměř výhradně.
In those circumstances, the fact that such bodies are not subject to VAT on those activities does not potentially have an anticompetitive effect, inasmuch as they are generally engaged in exclusively, or almost exclusively, by the public sector.
Veřejnoprávní subjekt tak může být na základě vnitrostátního práva pověřen výkonem některých činností v zásadě hospodářské povahy v rámci pro něj stanoveného zvláštního právního režimu, přičemž tytéž činnosti mohou být rovněž vykonávány souběžně soukromými subjekty, takže výsledkem nepodléhání uvedeného subjektu DPH může být to, že dojde k určitému narušení hospodářské soutěže.
A body governed by public law may, thus, be responsible, under national law, for carrying on certain activities of an essentially economic nature under the special legal regime applicable to them where those same activities can also be carried on in parallel by private operators, with the result that the treatment of that body as a nontaxable person may give rise to certain distortions of competition.
Jinak řečeno se předpokládá, že nepodléhání veřejnoprávních subjektů DPH v souvislosti s těmito činnostmi vede k narušení hospodářské soutěže, ledaže by uvedené činnosti byly prováděny v zanedbatelné míře.
In other words, the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons in respect of those activities is, unless such activities are negligible, presumed to lead to distortions of competition.
Tyto pododstavce tak podléhají téže logice, na základě níž zákonodárce Společenství zamýšlel omezit působnost nepodléhání veřejnoprávních subjektů dani, aby bylo dodrženo obecné pravidlo uvedené v čl. 2 odst.
The second and the third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are, consequently, closely linked since they pursue the same objective, namely the treatment of bodies governed by public law as taxable persons, even when they are acting as public authorities.
Tento závěr je ostatně podepřen takovými obecnými zásadami práva Společenství použitelnými v daňové oblasti, jako jsou zásady daňové neutrality a právní jistoty.
That conclusion is supported by the general principles of Community law applicable to fiscal matters, such as the principles of fiscal neutrality and legal certainty.
Teze zastávaná dotyčnými místními orgány přitom znamená, že by DPH podléhaly pouze některé místní orgány s výjimkou ostatních v závislosti na narušení hospodářské soutěže, které se na každém z místních trhů, na kterých tyto místní orgány působí, vyskytne, či nikoli, i když dotčené poskytování služeb, a sice provozování parkovišť, je v zásadě stejné.
The argument put forward by the local authorities concerned amounts to treating only certain local authorities as taxable persons to the exclusion of others, according to whether distortions of competition are or are not produced on each of the local markets on which those local authorities operate, although the supply of services in question, namely the provision of off-street parking is substantially the same.
Tato teze tak znamená nejen to, že by se soukromými subjekty bylo zacházeno rozdílně v porovnání s veřejnoprávními subjekty v případě, že by nepodléhání veřejnoprávních subjektů dani vedlo pouze k méně významnému narušení hospodářské soutěže, ale rovněž to, že by bylo zavedeno rozdílné zacházení i mezi samotnými veřejnoprávními subjekty.
That argument thus entails not only that private operators are treated differently to bodies governed by public law in a situation where the latter’s treatment as nontaxable persons would lead to only insignificant distortions of competition, but also that different treatment might be introduced even among bodies governed by public law.
Naproti tomu, pokud je uvedené narušení analyzováno s odkazem na činnost jako takovou nezávisle na podmínkách hospodářské soutěže, které panují na daném místním trhu, je dodržování zásady daňové neutrality zajištěno vzhledem k tomu, že všechny veřejnoprávní subjekty buď DPH podléhají nebo nepodléhají, přičemž se jediné prolomení této zásady týká pouze vztahů mezi veřejnoprávními subjekty a soukromými subjekty, a to pokud narušení hospodářské soutěže zůstává méně významné.
On the other hand, if those distortions are analysed by reference to the activity as such, irrespective of the conditions of competition prevailing on a given local market, compliance with the principle of fiscal neutrality is ensured, given that all bodies governed by public law are either taxable or nontaxable persons, the sole strain on that principle concerning only relations between those bodies and private operators, and that to the extent that the distortions of competition remain insignificant.
Krom toho, jak Soudní dvůr mnohokrát připomenul, právní předpisy Společenství musejí být určité a jejich použití pro procesní subjekty předvídatelné (viz zejména rozsudky ze dne 22. listopadu 2001, Nizozemsko v. Rada, C-301/97, Recueil, s. I-8853, bod 43, jakož i výše citovaný rozsudek Halifax a další, bod 72).
Moreover, as the Court has repeatedly held, Community legislation must be certain and its application foreseeable by those subject to it (see, particularly, Case C-301/97 Netherlands v Council [2001] ECR I-8853, paragraph 43, and Halifax and Others, cited above, paragraph 72).
Zásadu právní jistoty, která je součástí právního řádu Společenství, přitom musí dodržovat jak orgány Společenství, tak členské státy při výkonu pravomocí, které jim svěřují směrnice Společenství (viz rozsudek ze dne 26. dubna 2005, „Goed Wonen“, C-376/02, Sb. rozh. s. I-3445, bod 32).
The principle of legal certainty, which forms part of the Community legal order, must be observed both by the Community institutions and by the Member States when they exercise the powers conferred on them by Community directives (see Case C-376/02 ‘Goed Wonen’ [2005] ECR I-3445, paragraph 32).
Krom toho na území téhož místního orgánu může existovat několik místních trhů.
In addition, several local markets may exist within the territory of the same local authority.
Taková situace tedy může vyvolat četné spory v návaznosti na jakoukoli změnu, kterou jsou dotčeny podmínky hospodářské soutěže panující na daném místním trhu.
Such a situation is capable, consequently, of giving rise to numerous disputes following any change affecting the conditions of competition prevailing on a given local market.
Místní orgány ani soukromé subjekty tak nebudou moci předvídat s jistotou požadovanou k vedení svých záležitostí, zda na daném místním trhu bude provozování placených parkovišť místními orgány DPH podléhat, či nikoli.
Thus, neither the local authorities nor the private operators will be in a position to provide, with the required certainty, for the conduct of their affairs if, on a given local market, the provision by the local authorities of off-street parking will or will not be subject to VAT.
Tato situace by tedy mohla vyvolat nebezpečí, že budou ohroženy zásady daňové neutrality a právní jistoty.
That situation is therefore likely to jeopardise the principles of fiscal neutrality and legal certainty.
Tento soud žádá rovněž o upřesnění, jaký je stupeň pravděpodobnosti vyžadovaný pro to, aby tato podmínka byla splněna.
That court is also asking for clarification as to what degree of probability is required for that condition to be satisfied.
Dotyčné místní orgány se domnívají, odvolávajíce se na bod 139 stanoviska generální advokátky Kokott ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 26. června 2007, Hutchison 3G a další (C-369/04, Sb. rozh. s. I-5247), že slova „vedlo-li by“ musejí být vykládána v tom smyslu, že ukládají existenci skutečného a vážného nebezpečí narušení hospodářské soutěže.
Relying on Paragraph 139 of Advocate General Kokott’s Opinion in Case C-369/04 Hutchison 3G and Others [2007] ECR I-5247, the local authorities concerned maintain that the expression ‘would lead to’ is to be interpreted as requiring a real risk of material distortions of competition.
Vláda Spojeného království se domnívá, že slova „vedlo-li by“ („would lead to“) jsou vzájemně zaměnitelná se slovním spojením „mohlo by vést“ („could lead to“), které Soudní dvůr používá ve výše citovaných rozsudcích Comune di Carpaneto Piacentino a další, což je podle ní rovněž v souladu s analýzou provedenou generální advokátkou Kokott v bodech 127 a 131 jejího stanoviska ve věci, ve které byl vydán výše citovaný rozsudek Hutchison 3G a další.
The United Kingdom Government submits that the expression ‘would lead to’ is interchangeable with the expression ‘could lead to’, which the Court used in the above-cited judgments in the two Carpaneto Piacentino and Others cases and which is also consistent with Advocate General Kokott’s analysis in paragraphs 127 and 131 of her Opinion in Hutchison 3G and Others, cited above.
Dodává, že jednak v mnoha regionech Spojeného království již panuje hospodářská soutěž mezi soukromými podniky a místními orgány, a jednak v jiných regionech, ve kterých k dnešnímu dni nepůsobí žádný soukromý subjekt, existuje potenciální hospodářská soutěž.
It adds that there is already, on the one hand, competition between private companies and local authorities in many areas of the United Kingdom as well as, on the other hand, potential competition in other areas where there are, as yet, no private operators.
Italská vláda má za to, že i když v dané oblasti není nezbytná absolutní jistota, slova „vedlo-li by“ musejí být chápána v tom smyslu, že nebezpečí narušení hospodářské soutěže vyplývající z výkonu činnosti, která nepodléhá DPH, vykazuje vysokou pravděpodobnost a není pouhou možností.
The Italian Government submits that, while absolute certainty is not necessary, the expression ‘would lead to’ must be understood as meaning that the risks of distortions of competition arising from the carrying-on of an activity which is not subject to VAT represent a strong probability and not a mere possibility.
Komise zdůrazňuje, že aby bylo možno se ujistit o tom, že veřejnoprávní subjekty a soukromé subjekty mají rovnocenné postavení, pokud jde o podmínky hospodářské soutěže, je nezbytné, aby neexistovaly překážky ke vstupu soukromých subjektů na trh dotčený v původním řízení.
The Commission contends that, in order to ensure that public bodies and private operators are placed on an equal footing in relation to the conditions of competition, there should be no barrier to the entry of private traders on to the market in question in the main proceedings.
Má tedy za to, že slova „vedlo-li by“ zahrnují potenciální hospodářskou soutěž.
The Commission therefore submits that the expression ‘would lead to’ includes potential competition.
V tomto ohledu podle ní stačí, že existuje reálná možnost, že soukromé subjekty nacházející se v soutěžním postavení s dotyčnými veřejnoprávními subjekty vstoupí na uvedený trh.
It is sufficient, in that regard, that there be a real possibility for private traders to enter that market in competition with the relevant bodies governed by public law.
5 druhý pododstavec této směrnice, je třeba konstatovat, že toto ustanovení obnovuje uvedené obecné pravidlo, aby bylo zabráněno tomu, že nepodléhání těchto subjektů dani povede k výraznému narušení hospodářské soutěže.
But the second subparagraph of Article 4(5) restores that general rule in order to avoid such treatment of those bodies leading to significant distortions of competition.
Krom toho nepodléhání těchto subjektů DPH může samo o sobě odradit potenciální soutěžitele od toho, aby vstoupili na trh nájmu parkovacích míst na parkovištích.
In addition, the treatment of those same bodies as nontaxable persons is liable, by itself, to discourage potential competitors from entering the market for the provision of off-street car-parking facilities.
2008 – VĚC C-288/07 výraz musí být vykládán tak, že znamená „nikoli jen zanedbatelný či de minimis“, „významný“ nebo „výjimečný“.
2008 — CASE C-288/07 and, in particular, whether it is to be interpreted as meaning ‘more than trivial or de minimis’, or ‘material’ or even ‘exceptional’.
Podle dotyčných místních orgánů výraz „výraznému“ znamená existenci „výrazného nepříznivého účinku“ či „výjimečného účinku“ na soutěžitele veřejnoprávního subjektu nebo jiného účinku, než je účinek, který vyplývá z pouhé skutečnosti, že veřejnoprávní subjekt DPH nefakturuje, zatímco jeho soutěžitelé, kteří jsou soukromými subjekty, DPH fakturují.
The local authorities concerned submit that the word ‘significant’ means ‘a materially adverse effect’ or ‘exceptional effect’ on the public sector body’s competitors, or an effect other than the simple fact that the public body does not charge VAT while its private sector competitors do charge it.
V tomto ohledu se odvolávají na bod 41 stanoviska generálního advokáta Jacobse ve věci, ve které byl vydán výše citovaný rozsudek Waterschap Zeeuws Vlaanderen, podle něhož je výraz „výraznému“ synonymem výrazu „výjimečnému“.
They rely, in that regard, on Paragraph 41 of Advocate General Jacobs’ Opinion in Case C-378/02 Waterschap Zeeuws Vlaanderen, cited above, according to which the word ‘significant’ is a synonym for ‘exceptional’.
Vláda Spojeného království se domnívá, že se výraz „výraznému“ týká jakéhokoli narušení hospodářské soutěže, které není zanedbatelné či de minimis.
The United Kingdom Government contends that the word ‘significant’ means any distortion of competition that is not insignificant or de minimis.
Pokud jde o použití výrazu „výjimečný“ generálním advokátem Jacobsem v bodě 41 jeho stanoviska ve věci, ve které byl vydán výše citovaný rozsudek Waterschap Zeeuws Vlaanderen, dodává, že se Soudní dvůr tímto stanoviskem neřídil ani tento výraz nepřevzal.
It adds, in relation to the use of the word ‘exceptional’ by Advocate General Jacobs in Paragraph 41 of his Opinion in Waterschap, that the Court did not endorse his analysis and did not repeat that word.
Podle Irska výraz „výraznému“ znamená, že narušení hospodářské soutěže musí být významné a znatelné v tom smyslu, že musí vzniknout nebezpečí, že budou ve značném rozsahu dotčeny podmínky hospodářské soutěže, které by jinak na předmětném trhu panovaly, a to ke zjevné újmě dotyčných soukromých subjektů.
In Ireland’s submission, the word ‘significant’ means that the distortions of competition must be important and appreciable, in the sense of likely to create a considerable alteration of the conditions of competition otherwise applicable on the market in question to the clear detriment of the affected taxable private operators.
Italská vláda se domnívá, že výraz „výraznému“ musí být vykládán tak, že znamená narušení „přinejmenším značné či významné, nikoli pouze zanedbatelné“.
The Italian Government submits that the word ‘significant’ is to be interpreted as meaning ‘at least material and not merely negligible’.
Komise se domnívá, že výraz „výraznému“ odkazuje na narušení, které není bezvýznamné či zanedbatelné.
The Commission takes the view that the word ‘significant’ refers to a distortion that is not insignificant or negligible.
Úlohou uvedeného třetího pododstavce je v každém případě to, aby DPH podléhaly určité kategorie činností, které by bylo třeba jinak posuzovat s ohledem na druhý pododstavec tohoto čl. 4 odst. 5.
The function of the third subparagraph is, in any event, to make subject to VAT certain categories of activities which would otherwise have to be assessed under the second subparagraph of Article 4(5).
4 odst. 5 třetím pododstavcem šesté směrnice se veřejnoprávní subjekty považují za osoby povinné k dani v souvislosti s činnostmi uvedenými v příloze D této směrnice, nejsou-li tyto činnosti prováděny „v zanedbatelné míře“.
Moreover, under the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, bodies governed by public law are taxable persons for the activities listed in Annex D thereto, provided they are not carried out on such a small scale as to be ‘negligible’.
Jinak řečeno, nepodléhání těchto subjektů DPH je připuštěno, jsou-li tyto činnosti prováděny v zanedbatelné míře, přičemž se tak předpokládá, že narušení hospodářské soutěže, které z toho vyplývá, je rovněž zanedbatelné.
In other words, the treatment of those bodies as nontaxable persons is permitted provided that those activities are negligible, assuming thus that the distortions of competition which would result would also be negligible.
Konečně dodržování zásady daňové neutrality tento výklad podporuje.
Finally, compliance with the principle of fiscal neutrality supports that interpretation.
Teze zastávaná dotyčnými místními orgány, podle níž by veřejnoprávní subjekty měly podléhat DPH pouze v případě, kdy je narušení hospodářské soutěže, které z nepodléhání dani vyplývá, významné, případně výjimečné, by totiž vytvořila daňovou situaci, ve které by s významným počtem soukromých subjektů provádějících tatáž plnění, jako jsou plnění prováděná těmito subjekty, bylo v oblasti vybírání DPH zacházeno rozdílně od těchto subjektů, čímž by byla významně dotčena zásada daňové neutrality.
The argument put forward by the local authorities concerned that bodies governed by public law should be subjected to VAT only in cases where the distortions of competition resulting from their treatment as nontaxable persons are material, or even exceptional, would create a fiscal situation in which a significant number of private operators effecting the same transactions as those carried out by those bodies would be treated differently from them in respect of the levying of VAT, which would constitute a significant impairment of the principle of fiscal neutrality.
Naproti tomu nepodléháním uvedených subjektů DPH v situacích, kdy by toto nepodléhání nevedlo k žádnému narušení hospodářské soutěže nebo by vedlo k narušení zanedbatelnému, by zásada daňové neutrality byla dotčena co možná nejomezenějším způsobem.
By contrast, the treatment of those bodies as nontaxable persons, in circumstances where it would not lead to any distortion of competition or lead only to negligible distortions, would bring about the least possible damage to the principle of fiscal neutrality.
5 druhý pododstavec šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že výrazné narušení hospodářské soutěže, ke kterému by vedlo nepodléhání dani v případě veřejnoprávních subjektů, které vystupují jako orgány veřejné správy, musí být posuzováno s ohledem na dotčenou činnost jako takovou, aniž by se toto posouzení týkalo konkrétního místního trhu.
The second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment is to be interpreted as meaning that the significant distortions of competition, to which the treatment as nontaxable persons of bodies governed by public law acting as public authorities would lead, must be evaluated by reference to the activity in question, as such, without such evaluation relating to any local market in particular.
4 odst. 5 druhého pododstavce šesté směrnice 77/388, musejí být vykládána v tom smyslu, že zohledňují nejen skutečnou hospodářskou soutěž, ale také hospodářskou soutěž potenciální, je-li možnost, že soukromý subjekt vstoupí na relevantní trh reálná, a nikoli čistě hypotetická.
The expression ‘would lead to’ is, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388, to be interpreted as encompassing not only actual competition, but also potential competition, provided that the possibility of a private operator entering the relevant market is real, and not purely hypothetical.
4 odst. 5 druhého pododstavce šesté směrnice 77/388, musí být chápán v tom smyslu, že skutečné či potenciální narušení hospodářské soutěže nesmí být jen zanedbatelné.
The word ‘significant’ is, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388, to be understood as meaning that the actual or potential distortions of competition must be more than negligible.
Věc C-427/06
Case C-427/06
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht)
(Reference for a preliminary ruling from the Bundesarbeitsgericht)
„Rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Článek 13 ES – Směrnice 2000/78/ES – Systém podnikového důchodového zabezpečení vylučující nárok na důchod ve prospěch pozůstalé/ho manžela/ky, který/á je o více než patnáct let mladší než zesnulý bývalý zaměstnanec – Diskriminace na základě věku – Souvislost s právem Společenství“
(Equal treatment in employment and occupation — Article 13 EC — Directive 2000/78/EC — Occupational pension scheme excluding the right to a pension of a spouse more than 15 years younger than the deceased former employee — Age discrimination — Link with Community law)
Právo Společenství – Zásady – Rovné zacházení – Diskriminace na základě věku(Článek 13 ES; směrnice Rady 2000/78)
Community law — Principles — Equal treatment — Age discrimination(Art. 13 EC; Council Directive 2000/78)
SHRNUTÍ – VĚC C-427/06 kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, před uplynutím lhůty stanovené dotčenému členskému státu k jejímu provedení.
SUMMARY — CASE C-427/06 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation, before the timelimit allowed to the Member State concerned for its transposition has expired.