natgillin/translations-raw huggingface dataset:
vývoje v rámci volného pohybu zboží na úrovni Společenství a nové možnosti zastupitelnosti mezi výrobky, které může ukázat zintenzivnění obchodu, aby byly zcela zhodnoceny doplňující funkce hospodářství členských států“ 16.
the second paragraph of Article 90 EC, it is necessary to take into account ‘not only the present state of the market but also the possibilities for development within the context of free movement of goods at the Community level and the further potential for the substitution of products for one another which might be revealed by intensification of trade, so as fully to develop the complementary features of the economies of the Member States.’ 16
Takové zhodnocení nejprve předpokládá analýzu, která má určit vztah mezi domácími a dovezenými výrobky, na které se dotčený režim vztahuje.
That assessment entails, above all, an investigation that will define the relationship that exists between the products — domestic and imported — covered by the arrangements at issue.
Soudní dvůr, který vychází z těchto skutečností, uznal existenci „určitého stupně zastupitelnosti“ mezi vínem a pivem, podle jeho názoru díky tomu, že mohou v určité míře uspokojovat stejné potřeby 17. Toto posouzení provedené v kontextu věci, v níž se měl Soudní dvůr vyjádřit ke slučitelnosti platného daňového režimu Spojeného království, bylo potvrzeno v pozdějším rozsudku ve vztahu k výši DPH uplatňované v Belgii na víno a pivo 18.
In the first paragraph of Article 90 EC, that relationship is expressed in terms of product similarity, whereas, for the purposes of applying the second paragraph, it is necessary — according to the clarification which the Court has provided — that a competitive relationship should exist, even if that relationship is only partial, indirect or potential, provided it is not merely fortuitous but lasting and characteristic. 15
Soudní dvůr také upřesnil, že za účelem určení soutěžního vztahu ve smyslu čl.
The Court has also made clear that in order to establish whether a competitive relationship exists within the meaning of
Když potvrdil existenci soutěžního vztahu mezi vínem a pivem, Soudní dvůr neopomenul poukázat na značné rozdíly mezi oběma výrobky z hlediska kvalitativních vlastností (na prvním místě různý stupeň alkoholu), výrobních metod (víno je hlavně
In confirming that a competitive relationship exists between wine and beer, the Court did not neglect to point out the significant differences between the two products in terms of their qualitative features (first and foremost, the difference in alcoholic
16 — Rozsudek ze dne 27. února 1970, Komise v. Spojené království (170/78, Recueil, s. 417, bod 6).
16 — Case 170/78 Commission v United Kingdom [1980] ECR 417, paragraph 6.
17 — Rozsudek ze dne 27. února 1980, Komise v. Spojené království, uvedený výše, bod 14.
17 — Case 170/78, cited above, paragraph 14.
15 — Rozsudek Fink-Frucht, uvedený výše.
15 — Case 27/67, cited above.
Judikatura Soudního dvora má nicméně tendenci nepřiznat nadměrný význam rozlišení pojmů „podobnost“ a „hospodářská soutěž“ a „globalizovat“ hodnocení, které má být provedeno na základě článku 90 ES.
There is, however, a tendency in the caselaw of the Court to refrain from attaching excessive relevance to the distinction between the concepts of ‘similarity’ and ‘competition’, and to ‘generalise’ the assessment to be made pursuant to Article 90 EC.
V různých rozsudcích Soudní dvůr nekvalifikoval dotčené výrobky jako podobné nebo konkurenční a omezil se na uznání existence přinejmenším potenciálního nebo nepřímého soutěžního vztahu mezi nimi.
In various judgments, the Court has refrained from classifying the products at issue as similar or in competition, and has merely acknowledged that they are at least potentially or indirectly in competition.
V nedávnější době viz například rozsudek ze dne 18. dubna 1991 Komise v. Řecko (C-230/89, Recueil, s. I-1909).
For a more recent example, see Case C-230/89 Commission v Greece [1991] ECR I-1909.
18 — Soudní dvůr měl za to, že charakteristické rysy belgického trhu nemohly umožnit zpochybnění posouzení provedené s odkazem na britský trh.
18 — The Court held that the characteristics of the Belgian market were not such as to call into question the assessment made in relation to the British market.
Viz rozsudek Komise v. Belgie výše uvedený, bod 11.
See Case 356/85, cited above, paragraph 11.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-167/05 trhu, v rámci její identifikace na základě obsahu alkoholu (8,5 %–15 % obj. podle Komise a 11 % obj. podle švédské vlády) nebo v závislosti na cenové škále, je zde nicméně podstatný základní souhlas se skutečností, že dotčené výrobky jsou charakterizovány určitým stupněm zastupitelnosti.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-167/05 beer on the Swedish market, both when identifying it on the basis of alcoholic strength by volume (8.5 % vol. to 15 % vol. in the Commission’s view and 11 % vol. in the view of the Swedish Government) or on the basis of price range, there is none the less substantial agreement in principle that the products at issue are to some extent interchangeable.
zemědělský výrobek a jako takový podléhá rizikům spojeným s klimatickými faktory, kdežto pivo je hlavně průmyslový výrobek) a struktury cen.
strength), production methods (wine is essentially an agricultural product and, as such, subject to the vicissitudes of climate, whereas beer is largely an industrial product) and price structure.
S ohledem na tyto rozdíly, a také na extrémní rozmanitost vín v závislosti na jejich vlastnostech, kvalitě a na jejich ceně, Soudní dvůr omezil soutěžní vztah mezi dotčenými nápoji, který je relevantní pro účely daňového srovnání, tak, že připustil existenci takového vztahu pouze u „vín nejpřístupnějších široké veřejnosti, která jsou obecně nejlehčí a nejlevnější“ 19.
Those differences — as well as the fact that a great variety of wines exist, in terms of characteristics, quality and price — led the Court to consider that the competitive relationship between the beverages at issue that is material for the purposes of a fiscal comparison must be viewed as restricted, and to accept it solely for ‘those wines which are the most accessible to the public at large, that is to say, generally speaking, the lightest and least expensive varieties.’ 19
První podmínka použitelnosti čl. 90 druhého pododstavce je tedy splněna.
The first condition for the applicability of the second paragraph of Article 90 EC is therefore satisfied.
V projednávaném případě je mezi účastníky řízení nesporné, že víno je výrobek především dovážený, kdežto pivo je výrobek hlavně domácí.
In the circumstances forming the subjectmatter of this case, it is common ground that wine is mainly an imported product, whereas beer is mainly a domestic product.
Pro ověření slučitelnosti daného vnitrostátního daňového režimu s článkem 90 ES je třeba zadruhé srovnat daňové režimy, kterým jsou podřízeny dotčené výrobky, za účelem určení případného rozdílu v jejich zdanění a jeho rozsahu.
In order to ascertain whether a specific national fiscal provision is compatible with Article 90 EC, it is necessary next to compare the tax arrangements to which the products at issue are subject, in order to identify any difference in the taxation applicable to them and to determine the extent of that difference.
Pokud, jako v projednávaném případě, se takové srovnání týká výrobků s charakteristickými rysy, které je činí podstatně rozdílnými, aniž by byla dotčena jejich částečná zastupitelnost, může být zvláště obtížné vymezit v určitých případech kritéria, která umožňují provést správné srovnání.
If, as in the present case, the comparison is between products with characteristics that render them largely dissimilar, even though they may be in part interchangeable, it may, in certain cases, prove particularly difficult to identify the criteria that will facilitate a proper comparison.
Žalovaná vláda mimoto nepopírá tvrzení Komise, podle kterého švédský trh nevykazuje charakteristické rysy, které neumožňují uznat existenci takového soutěžního vztahu, jaký byl již připuštěn Soudním dvorem, mezi víny nejlevnější kategorie a silným pivem, výrobky, které představují procentuálně nejvyšší část trhů.
Furthermore, the Swedish Government raises no argument against the Commission’s claim that the Swedish market does not display features which would preclude recognition of a competitive relationship — of the kind the Court has already accepted — between wines in the cheaper bracket and strong beer, that is to say, products which have the largest percentage shares of the relevant markets.
Ačkoliv existují určité rozpory v názorech mezi účastníky řízení, pokud jde o stanovení kategorie vín, které skutečně konkurují pivu na švédském
Although there are some differences of opinion between the parties when it comes to identifying the category of wines which is actually in competition with
19 — Rozsudek ze dne 12. července 1983, Komise v. Spojené království (170/78, Recueil, s. 2265, bod 12).
19 — Case 170/78 Commission v United Kingdom [1983] ECR 2265, paragraph 12.
V rozsudku ohledně režimu zdanění vína ve Spojeném království měl Soudní dvůr
In its judgment on the arrangements for taxing wine in the United Kingdom, the
KOMISE v. ŠVÉDSKO za to, že nejvhodnější metoda pro posouzení poměru zdanění mezi pivem a vínem se zakládá na srovnání daňového zatížení ve vztahu ke třem různým faktorům: objemu, stupni alkoholu a ceně výrobků 20.
Court held that the most appropriate method for assessing the taxation relationship between beer and wine required a comparison of the tax burden by reference to three different factors: volume, alcoholic strength and product price. 20
Co se týče rozdílu spotřební daně podle stupně alkoholu, víno, které má obsah alkoholu 12,5 % obj., je podle obsahu alkoholu zdaněno přibližně o 20 % více než pivo (1,77 oproti 1,47 SEK) a víno, které má obsah alkoholu 11 % obj., je zdaněno přibližně o 36 % více (2 oproti 1,47 SEK).
As regards the difference in taxation by reference to alcoholic strength, a wine with an alcoholic strength of 12.5 % vol. is taxed by volume of alcohol at a rate some 20 % higher than beer (SEK 1.77 as compared with SEK 1.47), and a wine with an alcoholic strength of 11 % vol. at a rate some 36 % higher (SEK 2 as compared with SEK 1.47).
Ještě lehčí víno, které má obsah alkoholu 10 % obj., je podle obsahu alkoholu zdaněno o téměř 50 % více než pivo.
A still lighter wine, with an alcoholic strength of 10 % vol., is taxed by volume of alcohol at a rate almost 50 % higher than beer.
Není nutné poznamenat, že obsah alkoholu je jistě nejrelevantnějším prvkem hodnocení v projednávaném případě, protože je brán jako zdanitelný základ pro určení spotřební daně.
It is scarcely necessary to point out that alcoholic strength is certainly the most pertinent assessment criterion in the present case, since it is used as the tax base for determining excise duty.
Co se týče srovnání úrovní zdanění podle objemu 21, vzhledem k tomu, že spotřební daň na litr piva s průměrným obsahem alkoholu (5,2 % obj.) 22je 7,64 SEK 23 a spotřební daň na litr vína, které má obsah alkoho - lu vyšší než 8,5 % a dosahuje 15 % obj., je 22,08 SEK, vyplývá z toho, že zdanění vína podle objemu je přibližně třikrát 24vyšší než takové zdanění piva.
If we compare the rates of taxation by reference to volume, 21 then given that the tax on a litre of beer of average alcoholic strength (5.2 % vol.) 22is SEK 7.64 23and the rate of tax on a litre of wine of alcoholic strength between 8.5 % vol. and 15 % vol. is SEK 22.08, then the rate at which wine is taxed by volume is approximately three 24times higher than that of beer.
20 — Rozsudek ze dne 12. července 1983, Komise v. Spojené království, uvedený výše, bod 18.
In the present case, that outcome is not particularly significant,
21 — Zohlednění stejného objemu u obou nápojů.
20 — Case 170/78, cited above, paragraph 18.21 — Assuming identical volume for both beverages.
22 — Jde o obsah alkoholu, na který jak Komise, tak švédská vláda u piva odkazují.
22 — This is the alcoholic strength by volume to which both the Commission and the Swedish Government refer for beer.
Srovnávací hodnocení dopadu zdanění na konečnou cenu dotčených výrobků se ukazuje jako choulostivější.
It is more difficult to make a comparative assessment of the effect of the tax on the final price of the products at issue.
Obtíž je především způsobena neshodami mezi účastníky řízení ohledně cen, které musí být brány jako základ pro výpočet.
That difficulty basically arises as a result of the disagreement between the parties as to which prices should be used as a basis for calculation.
Podle Komise, která vychází z oficiálních statistik Systembolaget, je relevantní cenová škála, ve které se uskutečňuje přibližně 79 % prodeje vína, mezi 41 a 70 SEK za láhev s objemem 75 cl (mezi 55 a 93 SEK za litr).
According to the Commission, which is relying on the official Systembolaget statistics, the relevant price bracket — which covers some 79 % of wine sales — ranges from SEK 41 to SEK 70 for a 75cl bottle (from SEK 55 to SEK 93 per litre).
Průměrná cena za spotřebu jednoho litru vína, které má obsah alkoholu 12,5 %, je 65,33 SEK, zatímco průměrná cena za spotřebu jednoho litru piva, které má obsah alkoholu 5,2 %, je 30,33 SEK.
The average price to the consumer of a litre of wine with an alcoholic strength of 12.5 % vol. is stated to be SEK 65.33, whereas the average price to the consumer of a litre of
Pro ověření slučitelnosti vnitrostátního daňového režimu se zákazem uvedeným v článku 90 ES je třeba nakonec prokázat diskriminační povahu tohoto režimu.
In order to determine whether national tax arrangements are compatible with the prohibition under Article 90 EC, it is lastly necessary to show that the arrangements are discriminatory in nature.
V tomto ohledu Soudní dvůr upřesnil, že co se týče prvního pododstavce článku 90 ES, diskriminační povaha vyplývá ze samotné rozdílnosti v daňovém zacházení, jelikož, jde-li o podobné, vysoce srovnatelné výrobky, zákaz uvedený v tomto ustanovení se použije, jakmile systém zdanění více postihuje dovezený výrobek než domácí výrobek.
In that regard, the Court has made clear that, so far as the first paragraph of Article 90 EC is concerned, discrimination results automatically from the difference in taxation, since, in the case of similar products which are broadly comparable, the prohibition laid down in that provision applies as soon as an imported product is taxed more heavily than a domestic product.
Naproti tomu, v případě druhého pododstavce, vzhledem k obtížnosti stanovení dostatečně přesných srovnání mezi danými výrobky musí být hodnocení provedeno, podle názoru Soudního dvora, na základě obecnějšího kritéria, tedy na základě nepřímo ochranné povahy posuzovaného daňového systému 27.
However, as regards the second paragraph of Article 90 EC, given the difficulty in making a sufficiently precise comparison of the products at issue, that assessment must, according to the Court, be conducted on the basis of a more general criterion, that is to say, the indirectly protectionist nature of the fiscal provision at issue. 27 beer with an alcoholic strength of 5.2 % vol. is SEK 30.33.
Toto posouzení je bezpochyby nejcitlivější z těch, která musí být provedena v rámci článku 90 ES, a v kontextu řízení o nespl-
That assessment is without doubt the trickiest assessment to be made under Article 90 EC and, in the context of infringe-
Výše uvedené údaje ukazují, bez ohledu na zohledněné srovnávací hledisko, že kategorie vína, které se nacházejí v soutěžním vztahu s pivem, jsou podřízeny výrazně vyšší spotřební dani, než jaká se uplatňuje na pivo.
Whatever criterion for comparison is used, the above figures show that the categories of wine that are in competition with beer are subject to a significantly higher rate of tax than beer.
25 — Tato cena vyplývá z průměrné ceny 22 vín prodávaných v láhvi nebo kartónovém obalu, nejprodávanějších v cenové škále mezi 61 a 70 SEK, ve které se uskutečňuje největší část prodeje.
25 — That price is derived from the average of the prices of the 22 wines, purchased in bottles or wine boxes, which are most widely sold in the price bracket ranging from SEK 61 to SEK 70, which accounts for the bulk of sales.
27 — Rozsudek ze dne 27. února 1980, Komise v. Spojené království, uvedený výše, bod 9.
27 — Case 170/78, cited above, paragraph 9, see also the earlier judgment in Case 27/67, cited above.
26 — Průměrná cena za spotřebu litru piva, které má obsah alkoholu 5,2 %, se rovná 30,33 SEK.
26 — Average price to the consumer of SEK 30.33 for a litre of beer with an alcoholic strength of 5.2 % vol.
KOMISE v. ŠVÉDSKO nění povinnosti může pro Komisi znamenat důkazní břemeno, které tato obtížně unese.
COMMISSION v SWEDEN ment proceedings, may place on the Commission a burden of proof which it is hard to satisfy.
Švédské království, které vychází z předchozího, v projednávaném případě tvrdí, že Komise neunesla důkazní břemeno, které jí přísluší, protože opomenula zohlednit značný cenový rozdíl mezi dvěma dotčenými výrobky, rozdíl, který by vedl k vyloučení možného vlivu rozdílu ve zdanění, kterému jsou tyto výrobky podrobeny, na volbu spotřebitele.
Relying on that precedent, the Kingdom of Sweden is maintaining, in the present case, that the Commission has failed to satisfy the burden of proof incumbent upon it, since it has failed to take account of the significant price difference between the two products at issue, which would have led it to rule out the possibility that the difference in the taxes applicable to those products exerts any influence on consumer choice.
V rozsudku ohledně režimu zdanění vína a piva v Belgii Soudní dvůr nicméně zamítl tvrzení Komise, podle kterého, jakmile je prokázán soutěžní vztah mezi dvěma výrobky, každý rozdíl v úrovních zdanění vztahujících se na stejný zdanitelný základ je neslučitelný s čl. 90 druhým pododstavcem ES, a upřesnil,
In its judgment on the tax arrangements for wine and beer in Belgium, however, the Court rejected the Commission’s argument that once a competitive relationship is established between two products, any difference in the rates of tax applied to the same basis of assessment is contrary to the second paragraph of Article 90 EC, and explained that any assessment of the compatibility of a given tax with the second paragraph of Article 90 EC ‘must take account of the impact of that tax on the competitive relationship between the
Pokud jde o hlavní argumentaci švédské vlády, na které zakládá podstatnou část své obhajoby, pokládám za vhodné ihned přezkoumat její opodstatněnost před případným provedením své analýzy. V tomto
As regards the central argument which the Swedish Government advances and which is the mainstay of its defence, I consider it appropriate, before taking my
28 — Rozsudek ze dne 27. února 1980, Komise v. Spojené království, uvedený výše, bod 10.
28 — Case 170/78, cited above, paragraph 10.
30 — Rozsudek Komise v. Belgie, uvedený výše, bod 15.
Emphasis added.29 — Case 170/78, cited above, paragraph 10.
31 — Rozsudek Komise v. Belgie, uvedený výše, bod 16.
30 — Case 356/85, cited above, paragraph 15.31 — Case 356/85, cited above, paragraph 16.
Kurziva doplněna autorem tohoto stanoviska.
Emphasis added.
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA P. MENGOZZIHO – VĚC C-167/05 převzít v projednávaném případě řešení přijaté v uvedené věci.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-167/05 analysis any further, to consider whether that argument is well founded.
ohledu je nezbytné stručně připomenout kontext, z něhož vychází rozsudek, na kterém se zakládá kritika Švédského království, jakož i závěr, ke kterému Soudní dvůr v daném případě dospěl.
To that end, it is necessary to call to mind briefly the context of the judgment on which the Kingdom of Sweden’s plea is based, as well as the conclusion which the Court reached on that occasion.
Belgická vláda tvrdila, že cena za litr piva včetně daní dosahovala 29,75 BFR a taková cena za litr vína srovnatelné kvality 125 BFR.
The Belgian Government contended that the price of a litre of beer, inclusive of taxes, amounted to BEF 29.75 and that the price of a litre of wine of comparable quality was BEF 125.
Jelikož argumenty Komise, které měly zpochybnit tyto údaje, byly zcela odmítnuty, je třeba z toho vyvodit, že Soudní dvůr založil svou analýzu na stejných údajích.
Since the Commission’s arguments challenging those facts were rejected in their entirety, it must be inferred that the Court based its analysis on those facts.
Prodejní cena za spotřebu vína v Belgii včetně DPH byla tedy přibližně čtyřikrát 33vyšší, než taková cena piva, zatímco rozdíl mezi sazbami DPH použitými na víno a pivo byl 6 % (25 % u vína a 19 % u piva), jak bylo uvedeno výše.
The selling price to the consumer of wine in Belgium, inclusive of VAT, was therefore almost four times 33that of beer, whereas the difference between the VAT rates applied to wine and beer respectively was, as we have seen, 6 % (25 % for wine and 19 % for beer).
V případě, jenž byl předmětem řízení, které vedlo k vydání uvedeného rozsudku, Komise vytýkala Belgickému království použití na víno sazby DPH vyšší přibližně o 6 % než sazby stanovené pro pivo.
In the circumstances of the case which gave rise to that judgment, the Commission imputed to the Kingdom of Belgium the application of a rate of VAT on wine some 6 % higher than the rate on beer.
V rámci své analýzy dospěl Soudní dvůr k závěru, že rozdíl v dotčeném daňovém zacházení nemohl ovlivnit volbu spotřebitele.
On conclusion of its analysis, the Court found that the difference between the rates of tax applied was not such as to influence consumer choice.
Soudní dvůr měl zvláště za to, že Komise neprokázala, že odchylka mezi cenami piva a vína nacházejících se v soutěžním vztahu byla natolik malá, že 6 % rozdíl v sazbách DPH používaných na oba výrobky mohl ovlivnit chování spotřebitele, a v důsledku toho mít ochranný účinek ve prospěch piva 32.
In particular, the Court considered that the Commission had failed to demonstrate that the difference between the respect- ive prices for the beer and wine in competition with each other was so small that the 6 % difference between the VAT rates applied to the two products was in fact capable of influencing consumer behaviour and thus giving rise to a protectionist effect in favour of beer. 32
Ve svém stanovisku 34, s nímž Soudní dvůr v podstatě souhlasil v této otázce, gene -rální advokát Vilaça poznamenal, že pokud by se sjednotila sazba DPH na 25 % zvýšením sazby použité na pivo o 6 %, cenový rozdíl mezi oběma výrobky by byl snížen na 1,5 BFR (z 95,25 na 93,75 BFR), zatímco pokud by se sjednotila na 19 % snížením sazby použité na víno, toto snížení by činilo 6 BFR (z 95,25 na 89,25 BFR).
In his Opinion, 34 which the Court largely followed on this point, Advocate General Vilaça pointed out that if the VAT rate were standardised at 25 %, thereby increasing the rate applied to beer by 6 percentage points, the difference in price between the two products would decrease by BEF 1.5 (from BEF 95.25 to BEF 93.75), whereas if the rate were standardised at 19 % — that is to say, by reducing the rate applied to wine — the reduction would have amounted to BEF 6 (from BEF 95.25 to BEF 89.25).
V obou dvou případech nebyl cenový vztah mezi vínem a pivem
In neither case did the price relationship between wine
Podrobnější přezkum údajů ve věci umožňuje lépe porozumět dosahu závěrů, ke kterým Soudní dvůr dospěl, a posoudit, zda, jak to navrhuje Švédské království, je správné
A more detailed analysis of the facts of the case allows us to comprehend better the significance of the conclusion which the Court reached and to assess whether, as the Kingdom of Sweden suggests, it is appropriate to transpose to the present case the approach adopted in that earlier case.
Pokud bereme v úvahu čisté ceny bez DPH (100 BFR za víno a 25 BFR za pivo), rozdíl byl přesně 1 ku 4.
Considering the prices net of VAT (BEF 100 for wine and BEF 25 for beer), the differential was precise- ly 1 : 4.
34 — Předneseném dne 26. února 1987 ve věci Komise v. Belgie, uvedené výše (Recueil, s. 3299, body 102 a následující).
34 — Opinion delivered on 26 February 1987 in Case 356/85, cited above, [1987] ECR 3299, point 102 et seq.