natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Skutečnost, že mezi rokem 1998 a 2001 nepodala další žádosti o zvýšení povolených tarifů neznamená, že je jí možné přičíst odpovědnost za výši tarifů stanovenou RegTP, a tedy údajný tarifní nůžkový efekt.
The fact that the applicant did not make any further applications to increase authorised charges between 1998 and 2001 does not mean that the applicant can be held responsible for the level of charges set by RegTP and, therefore, for an alleged margin squeeze.
Pouhá možnost podávat žádosti o změny tarifů totiž nemůže být pokládána za autonomní pravomoc stanovovat ceny.
The mere right to submit applications for price adjustment cannot be regarded as an autonomous price-fixing power.
Postup přezkoumání a povolení tarifů v jednotlivých případech, který sleduje RegTP, byl zaveden právě za účelem zajištění, prostřednictvím regulační povinnosti ex ante, aby historický provozovatel nepoužíval, v souladu s povinností uloženou členským státům článkem 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/10/ES ze dne 26. února 1998 o uplatňování otevřeného přístupu k síti (ONP) pro hlasovou telefonii a o univerzální službě v oblasti telekomunikací v konkurenčním prostředí (Úř. věst. L 101, s.
RegTP’s procedure for examining and authorising charges on a case by case basis was put in place precisely to ensure through advance regulation that the incumbent operator does not apply abusive pricing, in accordance with the obligation imposed on the Member States by Article 17 of Directive 98/10/EC of the European Parliament and of the Council of 26 February 1998 on the application of open network provision (ONP) to voice telephony and on universal service for telecommunications in a competitive environment (OJ 1998 L 101, p. 24).
Pokud je žádost předmětem přezkumu a rozhodnutí v souladu s tímto postupem a při dodržení procesních požadavků právního rámce Společenství pro právo telekomunikací, není možné podniku, které používá tarify stanovené po takovém přezkumu, vytýkat žádné zneužití.
Where an application is examined and determined in accordance with that procedure and satisfies the procedural requirements of the Community legal framework for telecommunications law, an undertaking which applies charges set after such an examination cannot be accused of any abuse.
Přezkoumané a povolené tarify nemohou představovat zneužití ze strany podniku, který je používá.
Charges which are checked and authorised cannot be described as an abuse on the part of the undertaking which applies them.
Kromě toho žalobkyně upřesňuje, že regulace ex ante ze strany RegTP slouží k vytvoření struktury trhu prostřednictvím správních zásahů a nahrazuje v oblastech, které upravuje, odpovědnost regulovaného podniku za zachování struktury trhu odpovědností regulačního orgánu za zachování struktury trhu.
Furthermore, the applicant explains that the advance regulation exercised by RegTP serves to establish the structure of the market through administrative intervention and — in the areas subject to advance regulation — transfers responsibility for maintaining the structure of the market from the regulated undertaking to the regulatory authority.
Z tohoto důvodu je žalobkyně povinna požadovat změny tarifů u RegTP pouze tehdy, když se změní relevantní skutková situace.
Accordingly, the applicant is obliged to request price adjustments from RegTP only in the event of a change in the underlying circumstances.
V každém případě, za předpokladu, že by možnost žalobkyně požadovat změny tarifů mohla odůvodnit její odpovědnost za určitou úroveň tarifů, nedošlo k žádné změně okolností, která by mohla povinovat žalobkyni k podání další žádosti o zvýšení jejích maloobchodních cen.
In any event, even on the assumption that the applicant can be held responsible for a certain tariff level on the basis of its right to request a price adjustment, there was no change of circumstances such as to require the applicant to make further applications to increase its retail prices.
Naopak od roku 1998 zůstaly poplatky za zpřístupnění spojení prakticky nezměněné a ceny mezitímních služeb dokonce značně klesly.
On the contrary, since 1998, the costs of providing connections have remained almost unchanged, and wholesale access charges have even been considerably reduced.
Kromě toho RegTP dospěla v téže době v rozhodnutích ze dne 8. února 1999, 23. prosince 1999, 30. března 2001, 21. prosince 2001, 11. dubna 2002 a 29. dubna 2003 k závěru o neexistenci tarifního nůžkového efektu v neprospěch soutěžitelů. Navíc rozsudkem ze dne 16. ledna 2002 Oberlandesgericht Düsseldorf (vrchní zemský soud Düsseldorf, Německo) rozhodl, že schválené tarify žalobkyně neporušují článek 82 ES.
Furthermore, in the same period, RegTP concluded in its decisions of 8 February 1999, 23 December 1999, 30 March 2001, 21 December 2001, 11 April 2002 and 29 April 2003 that no margin squeeze existed to the detriment of competitors.
Pokud jde o rozsudek Bundesgerichtshof (Spolkový soudní dvůr, Německo) ze dne 10. února 2004, který zrušil rozsudek Oberlandesgericht Düsseldorf ze dne 16. ledna 2002, žalobkyně uplatňuje, že tento rozsudek jednak potvrzuje, že RegTP ověřila slučitelnost tarifu, který byl předmětem žádosti o povolení, s článkem 82 ES, a jednak, že odpovědnost za případné porušení článku 82 ES může být jen výjimečně přičtena podniku, který podal žádost o povolení tarifu.
As regards the judgment of the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice, Germany) of 10 February 2004, setting aside the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf of 16 January 2002, the applicant submits that that judgment confirms that RegTP checks whether a charge to which a request for authorisation relates is compatible with Article 82 EC and that responsibility for any infringement of Article 82 EC can only exceptionally be ascribed to the undertaking which applied for the charge to be authorised.
Žalobkyně připomíná, že RegTP sama dospěla od roku 1998 opakovaně k závěru o neexistenci tarifního nůžkového efektu v neprospěch soutěžitelů žalobkyně.
The applicant observes that RegTP itself has concluded on several occasions since 1998 that there is no margin squeeze to the detriment of the applicant’s competitors.
Bundesgerichtshof kromě toho nechal výslovně otevřenou otázku odpovědnosti žalobkyně za regulované tarify s ohledem na právo hospodářské soutěže.
Furthermore, the Bundesgerichtshof expressly left open the question of the applicant’s responsibility under competition law on account of the regulated charges.
Zadruhé žalobkyně tvrdí, že jí nemůže být přičteno případné zneužití týkající se období od roku 2002, které vychází pouze z jejího údajného rozhodovacího prostoru pro zvýšení tarifů T-DSL (ADSL).
Second, the applicant submits that any abuse in the period beginning in 2002 which is based solely on the alleged scope for increases in T-DSL (ADSL) charges cannot be ascribed to the applicant.
Komise jednak neměla posuzovat tento rozhodovací prostor izolovaně, protože nůžkový efekt byl vypočítán nejen na základě tarifů T-DSL (ADSL), ale na základě všech maloobchodních cen.
The Commission cannot consider that discretion in isolation, since the margin squeeze was not calculated on the basis of the T-DSL (ADSL) charges alone, but on the basis of all the retail prices.
Krom toho žalobkyně nemohla v rozporu s tím, co tvrdí Komise, zvýšit své tarify neomezeně.
Moreover, contrary to the Commission’s contention, the applicant could not increase its charges indefinitely.
Žalobkyně tak uplatňuje, že základní prvek tarifu, a sice cena základního spojení (analogové spojení nebo ISDN), vyžaduje předchozí povolení ze strany RegTP.
Thus, the applicant claims that the basic component of the charge, namely the price of the basic subscription (analogue or ISDN connection), requires the prior authorisation of RegTP.
Kromě toho cenový příplatek za přechod z analogového nebo ISDN spojení na spojení ADSL podléhá a posteriori kontrole ze strany RegTP.
In addition, the surcharge for switching from an analogue or ISDN connection to an ADSL connection is subject to subsequent review by RegTP.
V tomto ohledu odkazuje na rozhodnutí RegTP ze dne 30. března 2001 a 25. ledna 2002.
The applicant refers in that regard to the decisions of RegTP of 30 March 2001 and 25 January 2002.
Za těchto podmínek žalobkyně, jejíž tarify musely být stanoveny v souladu s článkem 24 TKG na základě nákladů na účinné poskytování služby, vůbec nedisponovala neomezeným rozhodovacím prostorem pro zvýšení tarifů ADSL.
In those circumstances, the applicant — whose charges had to be fixed, in accordance with Paragraph 24 of the TKG, on the basis of the cost of efficient service provision — certainly did not have unlimited scope to increase its ADSL charges.
V rozhodnutí ze dne 25. ledna 2002 RegTP uzavřela řízení vedené proti žalobkyni, které se týkalo predátorských cen za ADSL.
In its decision of 25 January 2002, RegTP closed the proceeding initiated against the applicant concerning predatory pricing in relation to ADSL.
Žalobkyně dále poznamenává, že Komise, aby prokázala, že od roku 2002 disponovala rozhodovacím prostorem pro zvýšení svých tarifů ADSL, odkazuje pouze na čísla uvedená v rozhodnutí RegTP ze dne 30. března 2001.
The applicant observes further that the Commission refers only to the figures taken from RegTP’s decision of 30 March 2001 in order to show that the applicant has had scope to increase its ADSL charges since 2002.
Kromě toho žalobkyně tvrdí, že na základě výpočtů Komise byly s výjimkou zahajovací fáze její maloobchodní ceny za služby ADSL (analogové linky od roku 2001 a linky ISDN od roku 2002) vyšší než ceny jejích mezitímních služeb, zvýšené o zvláštní náklady spojené s poskytováním služeb pro účastníky.
In addition, the applicant submits that, on the basis of the Commission’s calculations, with the exception of the start-up phase, its retail prices for ADSL services (analogue lines since 2001 and ISDN lines since 2002) were higher than those of its wholesale access, having been increased by specific costs associated with retail access.
Na tomto trhu tedy neexistoval žádný nůžkový efekt.
There was therefore no margin squeeze on that market.
Krom toho skutečnou příčinnou údajného nůžkového efektu bylo stanovení nízké úrovně tarifů za analogové linky ze strany RegTP.
Moreover, the real cause of the alleged margin squeeze was RegTP’s setting of low charges for analogue lines.
Protože podle samotné Komise existovaly rozdílné trhy pro širokopásmová spojení (ADSL) a úzkopásmová spojení (analogové linky a ISDN), žalobkyně tvrdí, že i kdyby disponovala rozhodovacím prostorem na trhu širokopásmových spojení – prostorem, který by jí umožnil zvýšit tarify za linky ADSL –, ani zvýšení ani snížení tarifů ADSL by nemělo jakýkoliv vliv na přetrvávání protisoutěžního nůžkového efektu na trhu úzkopásmových spojení.
Therefore since, according to the Commission itself, there are separate markets for broadband connections (ADSL) and narrowband connections (analogue and ISDN lines), the applicant maintains that even if it had any scope on the broadband connections market to enable it to increase its charges for ADSL lines, neither an increase in or a reduction of ADSL charges would have any repercussions on the continued existence of an anticompetitive margin squeeze on the narrowband connections market.
Úprava tarifů ADSL by nemohla odstranit údajnou nefunkčnost trhu úzkopásmových spojení, stejně jako stanovení tarifů
Correction of ADSL charges could not eliminate the alleged dysfunctioning of the
Dále žalobkyně doplňuje ve své replice, že když jediná mezitímní služba poskytuje přístup k vícero navazujícím trhům, je třeba zkoumat pro každý z těchto navazujících trhů, zda existuje tarifní nůžkový efekt.
In its reply, the applicant submits further that, although a single wholesale service provides access to a number of downstream markets, each of those downstream markets must be investigated as to the existence of a margin squeeze.
Žalobkyně kromě toho zpochybňuje argument Komise, podle kterého je trh přístupu k účastnickému vedení jakožto mezitímní služby jednotným trhem.
The applicant also challenges the Commission’s argument that the wholesale market for local network access is a unified market.
Jednak zdůrazňuje, že úplné zpřístupnění účastnického vedení může sloužit jako základ pro nabídku účastníkům, která se omezuje buď na širokopásmová spojení, nebo na úzkopásmová spojení.
Full access to the local network can provide endusers only with either broadband connections or narrowband connections.
Krom toho žalobkyně trvá na skutečnosti, že širokopásmová spojení mohou být uváděna na trh nezávisle na úzkopásmových spojeních na základě sdílení linek.
Moreover, broadband connections can be marketed separately from narrowband connections on the basis of line sharing.
Úplné zpřístupnění účastnického vedení není tedy pro služby ADSL nezbytné.
Full access to the local network is therefore not necessary for ADSL services.
Pokud by Komise při posouzení nůžkového efektu zohlednila poplatky za sdílení linek, které jsou značně nižší než tarify mezitímních služeb, výsledek by byl pro žalobkyni výhodnější.
If the Commission had taken account of the charges for line sharing — which are significantly lower than the charges for wholesale access — in assessing the margin squeeze, the result would have been more favourable for the applicant.
Konečně žalobkyně uplatňuje, že Komise neukázala v napadeném rozhodnutí, jak mohla snížit údajný nůžkový efekt tím, že by zvýšila tarify ADSL.
Lastly, the applicant submits that the Commission failed to show in the contested decision how the applicant could have reduced the alleged margin squeeze by increasing ADSL charges.
S přihlédnutím ke křížové cenové pružnosti mezi ADSL a tradičními spojeními, jakož i mezi různými variantami ADSL (na základě analogových spojení a ISDN), kterou Komise připouští, byl pro určení, zda by zvýšení tarifů ADSL skutečně mohlo vést ke zvýšení vážených maloobchodních cen, vhodný důkladnější přezkum.
In view of the cross-price elasticity between ADSL and traditional connections and between the different ADSL variants (over analogue connections and ISDN), which the Commission accepts, a more thorough investigation would have been appropriate to determine whether an increase in ADSL charges would actually have resulted in an increase in weighted retail prices.
Za tímto účelem jednak žalobkyně uvádí, že existuje křížová cenová pružnost mezi ADSL a úzkopásmovými spojeními.
The applicant notes in that regard that there is cross-price elasticity between ADSL and narrowband connections.
Pokud by v minulosti požadovala vyšší tarify ADSL, než byly ty, které používá, byl by počet zákazníků pro ADSL nižší.
If it had demanded higher ADSL charges in the past than those which it applies, the number of ADSL customers would have been lower.
Kromě toho navíc existovala silná křížová cenová pružnost v samotné oblasti ADSL.
There is also considerable cross-price elasticity even within the ADSL sector.
Za tímto účelem vysvětluje, že spojení ADSL jsou nabízena jak z analogových, tak z ISDN spojení.
The applicant explains in that regard that ADSL connections are offered over both analogue and ISDN lines.
Zvýšení tarifů ADSL na základě spojení ISDN by přesunulo poptávku směrem k analogové variantě.
An increase in ADSL charges on the basis of ISDN connections would shift demand towards the analogue variant.
Komise a účastnice řízení I a II navrhují zamítnutí první části prvního žalobního důvodu.
The Commission and the first and second interveners contend that the first part of the first plea in law should be dismissed.
Z judikatury vyplývá, že články 81 ES a 82 ES se týkají pouze protisoutěžních jednání, které podniky uskutečňují z vlastní iniciativy.
It follows from the caselaw that Articles 81 EC and 82 EC apply only to anticompetitive conduct engaged in by undertakings on their own initiative.
Je-li podnikům protisoutěžní jednání uloženo vnitrostátními právními předpisy nebo tvoří-li tyto předpisy právní rámec, který sám vylučuje jakoukoliv možnost jejich soutěžního jednání, články 81 ES a 82 ES nejsou použitelné.
If anticompetitive conduct is required of undertakings by national legislation or if the latter creates a legal framework which itself eliminates any possibility of competitive activity on their part, Articles 81 EC and 82 EC do not apply.
V takové situaci nemá omezení hospodářské soutěže, jak to předpokládají tyto předpisy, příčinu v autonomním jednání podniků (viz rozsudek Soudního dvora ze dne 11. listopadu 1997, Komise a Francie v. Ladbroke Racing, C-359/95 P a C-379/95 P, Recueil, s. I-6265, bod 33 a citovaná judikatura).
In such a situation, the restriction of competition is not attributable, as those provisions implicitly require, to the autonomous conduct of the undertakings (see Joined Cases C-359/95 P and C-379/95 P Commission and France v Ladbroke Racing [1997] ECR I-6265, paragraph 33, and the caselaw cited).
K tomu, aby vnitrostátní právní rámec vedl k nepoužití článků 81 ES a 82 ES na protisoutěžní jednání podniků, je třeba, aby omezení hospodářské soutěže mělo základ pouze ve vnitrostátním zákonu (rozsudek Soudu ze dne 30. března 2000, Consiglio nazionale degli spedizionieri doganali v. Komise, T-513/93, Recueil, s. II-1807, bod 61).
For the national legal framework to have the effect of making Articles 81 EC and 82 EC inapplicable to the anticompetitive activities of undertakings, the restrictive effects on competition must originate solely in the national law (Case T-513/93 Consiglio nazionale degli spedizionieri doganali v Commission [2000] ECR II-1807, paragraph 61).
Články 81 ES a 82 ES se naopak mohou použít, prokáže-li se, že vnitrostátní právní předpisy ponechávají prostor pro hospodářskou soutěž, která může být vyloučena, omezena nebo narušena autonomním jednáním podniků (rozsudky Soudního dvora van Landewyck a další v. Komise, bod 86 výše, body 126 a 130 až 134; Stichting Sigarettenindustrie a další v. Komise, bod 86 výše, body 12 až 37; ze dne 17. července 1997, Ferriere Nord v. Komise, C-219/95 P, Recueil, s. I-4411, body 23 až 25, a Komise a Francie v. Ladbroke Racing, bod 85 výše, bod 34).
Articles 81 EC and 82 EC may apply, however, if it is found that the national legislation leaves open the possibility of competition which may be prevented, restricted or distorted by the autonomous conduct of undertakings (van Landewyck and Others v Commission, cited in paragraph 86 above, paragraphs 126 and 130 to 134; Stichting Sigarettenindustrie and Others v Commission, cited in paragraph 86 above, paragraphs 12 to 37; Case C-219/95 P Ferriere Nord v Commission [1997] ECR I-4411, paragraphs 23 to 25; and Commission and France v Ladbroke Racing, cited in paragraph 85 above, paragraph 34).
S ohledem na výše uvedené zásady je třeba přezkoumat, zda německý právní rámec, zejména TKG, právní úprava týkající se regulace tarifů a rozhodnutí přijatá RegTP během období, kterého se týká napadené rozhodnutí, vylučují jakoukoliv možnost soutěžního jednání žalobkyně, nebo zda jí ponechávají dostatečný rozhodovací prostor k tomu, aby stanovila své tarify na takové úrovni, která by jí umožnila odstranit nebo snížit nůžkový efekt zjištěný v napadeném rozhodnutí.
It is in the light of the principles set out above that the Court must examine the German legal framework — in particular the TKG, the Charges Order and the decisions taken by RegTP during the period covered by the contested decision — in order to establish whether it eliminated any possibility of competitive activity by the applicant or whether it allowed the applicant sufficient scope to fix its charges at a level which would have enabled it to end or reduce the margin squeeze identified in the contested decision.
2008 – VĚC T-271/03 ii) Napadené rozhodnutí
(ii) The contested decision
V napadeném rozhodnutí Komise poté, co přezkoumala tarify mezitímních služeb a maloobchodní tarify, konstatuje „zneužití, kterého se dopustila [žalobkyně] ve formě nůžkového efektu, jenž vyplývá z nepřiměřeného rozdílu mezi [těmito dvěma tarify]“ (bod 57 odůvodnění).
In the contested decision, the Commission examines the charges for wholesale access and the retail charges and finds an ‘abuse by [the applicant] in the form of a margin squeeze generated by a disproportion between [those two charges]’ (recital 57).
Komise krom toho v napadeném rozhodnutí uvádí, že „je možné dospět k závěru, že se jedná o zneužívající nůžkový efekt, jestliže je rozdíl mezi maloobchodními cenami podniku, který je dominantní na trhu a tarifem mezitímních služeb za srovnatelné služby jeho soutěžitelům, buď negativní, nebo nepostačuje k pokrytí zvláštních nákladů na produkty dominantního operátora za poskytování jeho služeb účastníkům na navazujícím trhu“ (bod 107 odůvodnění).
The Commission goes on to indicate in the contested decision that ‘there is an abusive margin squeeze if the difference between the retail prices charged by a dominant undertaking and the wholesale prices it charges its competitors for comparable services is negative, or insufficient to cover the productspecific costs to the dominant operator of providing its own retail services on the downstream market’ (recital 107).
I když Komise v napadeném rozhodnutí nevylučuje možnost žalobkyně snížit její tarify za mezitímní služby (body 17, 163 a 206 odůvodnění), analyzuje v uvedeném rozhodnutí pouze otázku, zda žalobkyně disponovala skutečným rozhodovacím prostorem pro zvýšení svých maloobchodních cen (body 164 až 175 odůvodnění).
Although the Commission does not, in the contested decision, exclude the possibility of the applicant reducing its charges for wholesale access (recitals 17, 163 and 206), it confines its analysis in that decision to the question whether the applicant had genuine scope to increase its retail prices (recitals 164 to 175).
Za tímto účelem rozlišuje dvě období.
To that end it distinguishes between two periods.
Komise se nejdříve domnívá, že „[v] průběhu období od začátku roku 1998 do konce roku 2001 měla [žalobkyně] možnost zcela odstranit nůžkový efekt tím, že by změnila tarify fakturované účastníkům“ nebo, jinými slovy, své maloobchodní ceny (bod 199 odůvodnění).
The Commission takes the view first of all that, ‘[i]n the period from the beginning of 1998 to the end of 2001, [the applicant] was in a position to end the margin squeeze entirely by adjusting its retail charges’ (recital 199).
Komise za tímto účelem vysvětluje, že žalobkyně „skutečně měla [dostatečný] rozhodovací prostor k zabránění nůžkovému efektu díky zvýšení maloobchodních cen analogových linek a ISDN“ (bod 164 odůvodnění).
The Commission explains that the applicant ‘could have avoided the margin squeeze by increasing retail charges for analogue and ISDN connections’ (recital 164).
Konečně pro období od 1. ledna 2002 až do přijetí napadeného rozhodnutí Komise rovněž konstatuje existenci rozhodovacího prostoru žalobkyně ke zvýšení jejích maloobchodních cen.
Next, for the period from 1 January 2002 to the adoption of the contested decision, the Commission also finds that the applicant had scope to increase its retail charges.
Tento rozhodovací prostor se nicméně vztahuje pouze k maloobchodním cenám za služby přístupu ADSL.
However, that scope applies only to retail prices for ADSL access.
V napadeném rozhodnutí totiž Komise poznamenává, že „od roku 2002 je [žalobkyně] ještě v každém případě schopna snížit nůžkový efekt, a sice tím, že zvýší tarify linek ADSL“ (bod 199 odůvodnění).
The Commission observes in the contested decision that, ‘[s]ince the beginning of 2002, [the applicant] could in any event have reduced the margin squeeze, by increasing the ADSL retail access charges’ (recital 199).
Upřesňuje, že „ode dne 1. ledna 2002 je právní možnost [žalobkyně] snížit nůžkový efekt omezena na zvýšení cen T-DSL“ (bod 206 odůvodnění).
It explains that, ‘since 1 January 2002, [the applicant’s] only legal means of reducing the margin squeeze has been limited to increases in the T-DSL charges’ (recital 206).