natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Splňuje proto podmínky pro uplatnění ustanovení nařízení č. 1408/71, pokud jde o úhradu pojistného do systémů sociálního zabezpečení členských států Společenství.
He thus fulfils the conditions for the application of the rules of Regulation No 1408/71 so far as his contributions to the social security systems of the Member States of the Community are concerned.
I když článek 10 nařízení č. 1408/71 zakotvuje vymahatelný nárok na výplatu důchodu v kterémkoliv členském státě Společenství, nařízení ani právo Společenství obecně neobsahují ustanovení, které by od členských států vyžadovalo vyplácení důchodů do nečlenských států.
While Article 10 of Regulation No 1408/71 provides for an enforceable right to receive a pension paid in any Member State of the Community, the Regulation, and Community law in general, do not contain a provision requiring Member States to pay pensions to nonmember countries.
Z toho vyplývá, že K. D. Chuck nemá na základě ustanovení nařízení vymahatelný nárok na výplatu důchodu na bankovní účet ve Spojených státech 20.
This implies that, on the basis of the provisions of the Regulation, Mr Chuck does not have an enforceable right to have the pension paid into a bank account in the United States. 20
Tento závěr je však třeba odlišit od otázky, zda je možné získat výplatu důchodu
This conclusion must however be distinguished from the question whether it is
Vyplácení důchodu do nečlenského státu proto nadále podléhá ustanovením vnitrostátního práva členského státu, ve kterém se
The payment of a pension to a nonmember country therefore remains subject
19 — V této souvislosti lze uvést, že již od vyhlášení rozsudku Belbouab (uvedený v poznámce pod čarou 14) bylo zjevné, že přístup na základě nařízení č.
20 — See, to this effect, Opinion of Advocate General Mischo in Buhari Haji (cited in footnote 16), point 11.
20 — Viz v tomto ohledu stanovisko generálního advokáta Mischa ve věci Buhari Haji (uvedená v poznámce pod čarou 16), bod 11. Generální advokát Mischo zastával názor, že i kdyby byl žadatel býval státním příslušníkem členského státu Společenství, nemohl by se dovolávat čl.
19 — In this regard, it may be pointed out that since the judgment in Belbouab (cited in footnote 14) it has become clear that the approach followed under Regulation No 1408/71 is different from that followed by international treaties on social security, where the requirements laid down for the attribution of social benefits must be fulfilled at the time of the event giving rise to the right to receive payment of the benefits, that is to say, for pension rights, retirement age or the date of the pension request (see Ph. Gosseries, ‘Europe sociale — La libre circulation des travailleurs et les règlements CEE Nos 1408/71 et 1612/68: champ d’application matériel et personnel — règle de l’égalité de traitement’, Journal des Tribunaux du travail, 1993, no 560, p. 273-274).
CHUCK získaných podle právních předpisů jiných členských států 22.
CHUCK lation of other Member States.
Proto nelze souhlasit s postojem, který vyplývá z vyjádření SVB, že využití uplatňování dvoustranné smlouvy má být omezeno pouze na nároky na důchod získané na základě nizozemského práva.
22Thus the position, which follows from SVB’s submissions, that the benefit of the application of a bilateral treaty would be limited exclusively to pension rights acquired on the basis of Netherlands law cannot be followed.
nachází orgán důchodového zabezpečení povinný vyplatit důchod.
to the provisions of the national law of the Member State in which the pension authority required to pay the pension is located.
V praxi to znamená, že možnost nechat si vyplácet důchod do nečlenského státu a praktické možnosti takové platby se budou lišit v závislosti na ustanoveních vnitrostátního práva členského státu příslušného k výplatě důchodu.
This means, in practice, that the possibility of having the pension paid to a nonmember country and the practical options for such payment will vary depending on the provisions of the national law of the Member State which is competent to pay the pension.
Toto vnitrostátní právo může být ovlivněno dvoustrannými dohodami o sociálním zabezpečení, které členské státy individuálně uzavřely s mnoha nečlenskými státy.
This national law may be affected by bilateral conventions on social security which Member States have adopted individually with numerous nonmember countries.
Takové dohody kromě jiného obvykle zakotvují možnost nechat si vyplácet důchodové dávky přímo do dotčeného nečlenského státu.
Such conventions usually provide, among other things, for the possibility of having the pension rights paid out directly in the nonmember country in question.
Z výše uvedeného podle mého názoru vyplývá, že uplatnění článku 48 nařízení č. 1408/71 na výpočet důchodu K. D. Chucka nepodléhá splnění požadavku, aby měl žadatel v době podání žádosti o výplatu důchodu bydliště ve Společenství.
It follows from the foregoing that the application of Article 48 of Regulation No 1408/71 to the calculation of Mr Chuck’s pension is in my view not subject to the requirement that the claimant resides within the Community at the time of submitting the request for payment of a pension.
Ze spisu vyplývá, že mezi Nizozemskem a Spojenými státy existuje dvoustranná dohoda, které se zabývá důchodovými nároky.
It appears from the file that there is a bilateral convention between the Netherlands and the United States which deals with pension rights.
Ze zásady vzájemného uznávání dob pojištění a zásady nediskriminačního zacházení s dobami pojištění získanými podle právních předpisů jiných členských států 21, které jsou vlastní nařízení č. 1408/71, vyplývá, že ustanovení takové dohody uplatnitelné na nároky na důchod vyplývající z dob pojištění získaných podle zákonů členského státu, který uzavřel dvoustrannou smlouvu s nečlenským státem, se musí rovněž uplatnit i na nároky vyplývající z dob pojištění
The principle of the mutual recognition of insurance periods and that of non-discriminatory treatment of insurance periods completed under the legislation of other Member States, 21which are both inherent in Regulation No 1408/71, imply that the provisions of such a convention, applicable to pension rights arising from pension periods completed under the laws of the Member State which concluded a bilateral treaty with a nonmember country, must be equally applied to rights arising from pension periods completed under the legis-
22 — Viz v tomto ohledu rozsudek ze dne 15. ledna 2002, Gottardo (C-55/00, Recueil, s. I-413).
22 — See, to this effect, Case C-55/00 Gottardo [2002] ECR I-413.
Soudní dvůr rozhodl, že při provádění závazků z takových mezinárodních smluv musí členské státy dodržovat povinnosti, které jim ukládá právo Společenství.
The Court held that when giving effect to commitments under such international agreements, Member States have to comply with the obligations that Community law imposes on them.
To v daném případě znamenalo, že orgán sociálního zabezpečení tohoto členského státu musel státnímu příslušníkovi jiného členského státu přiznat zvýhodnění, která požívali jeho vlastní státní příslušníci na základě dané dvoustranné smlouvy o sociálním zabezpečení.
This implied in that case that the social security authority of that Member State had to grant the national of another Member State the advantages which its own nationals enjoyed under the bilateral social security treaty.
21 — V této souvislosti je třeba vzít v úvahu, že i když musí být doby pojištění navzájem uznávány orgány důchodového zabezpečení, neznamená to, že se tyto doby mění na vnitro -státní doby pojištění.
21 — In this respect it is important to bear in mind that while the insurance periods must be mutually recognised by pension authorities, this does not mean that they are converted into national insurance periods.
Ve světle výše uvedených skutečností mám za to, že odpověď na otázku položenou Soudnímu dvoru by měla být následující:
In the light of the foregoing, I am of the view that the answer to the question referred to the Court should be:
Ve věci C-331/06, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Rechtbank te Amsterdam (Nizozemsko) ze dne 27. července 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 31. července 2006, v řízení
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Rechtbank te Amsterdam (Netherlands), made by decision of 27 July 2006, received at the Court on 31 July 2006, in the proceedings
2008 – VĚC C-331/06 generální advokát: J. Mazák, vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vrchní rada, s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 27. září 2007, s ohledem na vyjádření předložená:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 27 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
– za nizozemskou vládu H. Sevenster, jako zmocněnkyní,
— the Netherlands Government, by H. Sevenster, acting as Agent,
– za řeckou vládu K. Georgiadisem, jakož i Z. Chatzipavlou a O. Patsopoulou, jako zmocněnci,
— the Greek Government, by K. Georgiadis, Z. Chatzipavlou and O. Patsopoulou, acting as Agents,
– za Komisi Evropských společenství V. Kreuschitzem a M. van Beekem, jako zmocněnci, po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 16. ledna 2008,
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and M. van Beek, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 16 January 2008
10, dále jen „nařízení č. 1408/71“).
1); ‘Regulation No 1408/71’.
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi K. D. Chuckem a Raad van Bestuur van de Sociale Verzekeringsbank (správní rada sociální pojišťovny, dále jen „SVB“) ohledně toho, že SVB odmítla zohlednit pojistné na sociální zabezpečení, které K. D. Chuck uhradil v Dánsku, z důvodu, že v době podání své žádosti o důchod neměl bydliště v členském státě.
The reference has been made in the course of proceedings between Mr Chuck and the Raad van Bestur van de Sociale Verzekeringsbank (Management Board of the Social Insurance Bank; ‘the SVB’) regarding the latter’s refusal to take into account the social security contributions paid by Mr Chuck in Denmark on the ground that he was not resident in a Member State when he applied for a pension.
Článek 2 nařízení č. 1408/71 definuje osobní působnost nařízení a ve svém odstavci 1 stanoví:
Article 2 of Regulation No 1408/71 sets out the persons covered by that regulation and provides, in paragraph 1 thereof:
2008 – VĚC C-331/06
2008 — CASE C-331/06
„Toto nařízení se vztahuje na zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné a studenty, kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům jednoho nebo více členských států a kteří jsou státními příslušníky jednoho z členských států nebo kteří jsou osobami bez státní příslušnosti nebo uprchlíky s bydlištěm na území jednoho z členských států, jakož i na jejich rodinné příslušníky nebo pozůstalé po nich.“
‘This Regulation shall apply to employed or selfemployed persons and to students who are or have been subject to the legislation of one or more Member States and who are nationals of one of the Member States or who are stateless persons or refugees residing within the territory of one of the Member States, as well as to the members of their families and their survivors.’
Podle článku 10 nařízení č. 1408/71 nazvaného „Zrušení ustanovení o bydlišti – Účinek povinného pojištění na náhradu příspěvků“:
Under Article 10 of Regulation No 1408/71, headed ‘Waiving of residence clauses — Effect of compulsory insurance on reimbursement of contributions’:
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, invalidní, starobní a pozůstalostní peněžité dávky, důchody z titulu pracovních úrazů a nemocí z povolání a pohřebné získané podle právních předpisů jednoho nebo více členských států nepodléhají žádnému snížení, úpravám, pozastavení, odnětí ani konfiskaci z důvodu skutečnosti, že příjemce má bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém má sídlo instituce příslušná pro jejich vyplácení.
Save as otherwise provided in this Regulation, invalidity, old-age or survivors’ cash benefits, pensions for accidents at work or occupational diseases and death grants acquired under the legislation of one or more Member States shall not be subject to any reduction, modification, suspension, withdrawal or confiscation by reason of the fact that the recipient resides in the territory of a Member State other than that in which the institution responsible for payment is situated.
Podle článku 48 nařízení č. 1408/71 nazvaného „Doby pojištění nebo bydlení kratší než jeden rok“:
Under Article 48 of Regulation No 1408/71, headed ‘Periods of insurance or of residence of less than one year’:
46 odst. 2, není instituce členského státu povinna poskytovat dávky na základě dob získaných podle jí uplatňovaných právních předpisů, které se berou v úvahu při vzniku pojistné události, jestliže:
Notwithstanding Article 46(2), the institution of a Member State shall not be required to award benefits in respect of periods completed under the legislation it administers which are taken into account when the risk materialises, if:
– celková délka uvedených dob nedosahuje jednoho roku a
— the duration of the said periods does not amount to one year, and
„Pokud má žadatel bydliště na území státu, který není členským státem, podá svou žádost [o starobní dávky] příslušné instituci uvedeného členského státu, jehož právním předpisům zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná naposledy podléhala.“
‘Where a claimant resides in the territory of a State which is not a Member State, he shall submit his claim [for old-age benefits] to the competent institution of that Member State to whose legislation the employed or selfemployed person was last subject.’
Článek 6 odst. 1 zákona o starobním pojištění (Algemene Ouderdomswet, dále jen „AOW“) zní takto:
Article 6(1) of the Law on old-age pensions (Algemene Ouderdomswet, ‘the AOW’) is worded as follows:
„Pro účely těchto ustanovení se za pojištěné osoby považují: a) osoby, které mají bydliště v Nizozemsku, jakož i b) osoby, které nemají bydliště v Nizozemsku, ale podléhají dani z příjmů ze závislé pracovní činnosti vykonávané v Nizozemsku a nedosáhly věku 65 let.“
(b) non-residents subject to income tax on salaried occupational activities carried out in the Netherlands, who are not yet 65.’
Podle článku 7 AOW:
Under Article 7 of the AOW:
„V souladu s ustanoveními tohoto zákona mají na starobní důchod nárok osoby: a) které dosáhly věku 65 let a
(a) who are 65 or over, and
CHUCK b) které v souladu s tímto zákonem byly pojištěny v době začínající dnem, kdy dosáhly věku 15 let a končící dnem, kdy dosáhly věku 65 let.“
(b) who, in accordance with this law, were insured during the period from the date t h t h of their 15 birthday to the date of their 65 birthday inclusive are entitled to an old-age pension in accordance with the provisions of this law.’
K. D. Chuck, který je britským státním příslušníkem, v období od 1. září 1972 do 1. dubna 1975, jakož i od 1. ledna 1976 do 31. prosince 1977, pracoval a bydlel v Nizozemsku.
Mr Chuck, a United Kingdom national, worked and was resident in the Netherlands from 1 September 1972 to 1 April 1975 and from 1 January 1976 to 31 December 1977.
Během devíti měsíců mezi těmito dvěma obdobími pracoval v Dánsku, kde hradil pojistné na sociální zabezpečení.
In the nine months between those two periods the applicant worked in Denmark, where he paid social security contributions.
Když dosáhl věku 65 let, podal SVB žádost o starobní důchod.
On reaching the age of 65, he submitted a claim for an old-age pension to the SVB.
SVB přiznala K. D. Chuckovi od prosince 2000 starobní důchod s přídavkem, snížený o 90 % za 45 let, během nichž nebyl pojištěn.
The SVB granted Mr Chuck an old-age pension with a supplement as from December 2000, reduced by 90% in respect of the 45 years during which he had not been insured.
Pro výpočet výše tohoto důchodu SVB nezohlednila doby pojištění získané v Dánsku z důvodu, že K. D. Chuck již neměl bydliště v členském státě a že podle SVB nemohl uplatňovat nárok podle článku 48 nařízení č. 1408/71.
For the calculation of the amount of the pension the SVB did not take account of the periods of insurance completed in Denmark, on the ground that Mr Chuck no longer resided in a Member State and, according to the SVB, could not claim the benefit of Article 48 of Regulation No 1408/71.
K. D. Chuck podal stížnost proti tomuto rozhodnutí u SVB, která ji rozhodnutím ze dne 2. ledna 2002 zamítla. K. D. Chuck podal tedy žalobu k Rechtbank te Amsterdam.
Mr Chuck appealed against that decision to the SVB, which rejected his appeal by a decision of 2 January 2002.
Tvrdí, že v souladu s článkem 48 nařízení č. 1408/71 měly být doby pojištění získané v Dánsku zohledněny pro výpočet dob pojištění.
He submits that, pursuant to Article 48 of Regulation No 1408/71, the periods of insurance completed in Denmark should have been taken into account in the calculation of periods of insurance.
Skutečnost, že v době podání své žádosti neměl bydliště na území členského státu, nemůže bránit použití uvedeného článku 48.
The fact that he was not resident in a Member State when he made his claim should not preclude the application of Article 48 of that regulation.
Dne 27. července 2006 se Rechtbank te Amsterdam rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
On 27 July 2006, the Rechtbank te Amsterdam decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
„Pokud má pracovník k datu dosažení důchodového věku bydliště mimo území [Evropského] [s]polečenství, má se článek 48 nařízení [č. 1408/71] uplatnit stejným způsobem jako v případě, když má dotyčný pracovník bydliště na území Společenství?“
‘Where a worker is resident outside the [European] Community on the date on which he reaches pensionable age, should Article 48 of … Regulation [No 1408/71] be applied in the same way as in a case where the worker concerned is resident in the territory of the Community?’
2 nařízení č. 1408/71 ukládá příslušné instituci členského státu, v němž měl pracovník, který je státním příslušníkem některého členského státu, naposledy bydliště, aby pro výpočet starobního důchodu tohoto pracovníka, jenž měl v době podání žádosti o přiznání tohoto důchodu bydliště ve třetím státě, zohlednila doby odpracované v jiném členském státě za stejných podmínek, jako kdyby měl tento pracovník své bydliště vždy na území Společenství.
By its question, the referring court asks, in essence, whether Article 48(2) of Regulation No 1408/71 requires the competent institution of the last Member State in which a worker who is a national of a Member State resided to take into account, in calculating the old-age pension of that worker, who, when he submits his pension claim, is resident in a nonMember State, of the periods worked in another Member State under the same conditions as if that worker was still resident in the territory of the Community.
SVB má za to, že nařízení č. 1408/71 zaručuje práva a dávky pouze pracovníkům, kteří se pohybují v rámci Společenství a že z judikatury Soudního dvora nelze vyvodit, že jakákoliv osoba spadající do osobní působnosti tohoto nařízení si z něho může automaticky odvodit práva.
The SVB submits that Regulation No 1408/71 guarantees rights and benefits only to workers moving within the Community and that it cannot be inferred from the Court’s caselaw that persons falling under the scope of the Regulation can automatically derive rights from it.
Dodává, že by byla povinna uplatnit ustanovení článku 48 uvedeného nařízení v případě žadatele o důchod, který má bydliště mimo území Společenství pouze tehdy, kdyby dávky, které mají být předmětem započtení, byly přenositelné do zahraničí na základě článku 10 téhož nařízení.
Furthermore, it would be required to apply Article 48 of that regulation in the case of a claimant who resided outside the Community only if the benefits to be aggregated were exportable on the basis of Article 10 of the Regulation.
Přitom článek 10 zaručuje přenositelnost důchodu pouze do jiného členského státu.
It contends that Article 10 guarantees the exportability of a pension only to another Member State.
Z toho vyplývá, že dánské orgány nejsou povinny vyplácet důchod do třetího státu, takže není logické, aby uvedený článek 48 ukládal nizozemským orgánům zohlednit pojistné, které K. D. Chuck uhradil v Dánsku.
This implies that the Danish authorities are not obliged to export a pension to a nonMember State, so it would be illogical if Article 48 obliged the Netherlands authorities to take into account the social security contributions made by Mr Chuck in Denmark.
Na podporu kladné odpovědi na položenou otázku nizozemská vláda uvádí, že článek 42 ES zavádí systém, který zaručuje nároky pracovníků na sociální zabezpečení za účelem podpory jejich volného pohybu.
The Netherlands Government submits, by way of argument in favour of an answer in the affirmative to the question referred, that Article 42 EC provides for a system that guarantees workers’ social security rights in order to encourage their freedom of movement.
3 prováděcího nařízení zakotvuje postup, který umožňuje osobám, jež nemají bydliště v jednom z členských států, podat žádost o starobní důchod.
Furthermore Article 36(3) of the implementing regulation lays down the procedure by which persons not resident in one of the Member States may claim an old-age pension.
Na podporu záporné odpovědi na uvedenou otázku nizozemská vláda upozorňuje na to, že cílem nařízení č.
By way of argument in favour of an answer in the negative to that question, the Netherlands Government submits that Regulation No 1408/71 is designed to facilitate freedom of movement for workers and their families within the Community.
1408/71 je usnadnit volný pohyb pracovníků a jejich rodinných příslušníků v rámci Společenství, přičemž tento názor je potvrzen zněním článku 42 ES, který stanoví, že Rada Evropské unie musí přijmout opatření, která jsou nezbytná k zajištění vyplácení dávek osobám s bydlištěm na území členských států.
That view is supported by the wording of Article 42 EC, which states that the Council of the European Union is to adopt such measures as are necessary to ensure payment of benefits to persons resident in the territories of Member States.
1408/71, neznamenalo by to, že je přenositelný do třetího státu a že v něm má být vyplacen.
That question is not addressed by that regulation and is exclusively subject to national legislation.
Komise Evropských společenství navrhuje odpovědět na otázku tak, že pokud má pracovník k datu dosažení důchodového věku bydliště mimo území Společenství, musí se článek 48 nařízení č. 1408/71 uplatnit stejným způsobem, jako kdyby měl bydliště na území Společenství.
The Commission of the European Communities proposes that the answer should be that, when a worker resides outside the Community at the time when he reaches the age of retirement, Article 48 of the Regulation must be applied in the same way as if the worker resided on the territory of the Community.
Podle ní skutečnost, že místo bydliště se nachází na území Společenství, nebo mimo něj, nemá žádný dopad na uplatnění tohoto ustanovení.
For the purpose of the application of that article it is not decisive whether the place of residence is within the Community or outside it.
V tomto ohledu tvrdí, že z judikatury Soudního dvora vyplývá, že jediným cílem nařízení č. 1408/71 je zajistit koordinaci vnitrostátních systémů.
In this connection, it submits that, under the Court’s caselaw, the sole objective of Regulation No 1408/71 is to ensure coordination between the national schemes.
Toto nařízení tak umožňuje, aby nadále existovaly různé vnitrostátní systémy, což vede k různým pohledávkám vůči jednotlivým vnitrostátním institucím.
It thus allows different national schemes to continue to exist, giving rise to separate claims against different national social security institutions.