natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mezi nejběžnější vedlejší účinky přípravku Rapamune (zaznamenané u více než 1 pacienta z 10) patří infekce močových cest, trombocytopenie (nízký počet krevních destiček), anémie (nízký počet červených krvinek), hypokalemie (nízká hladina draslíku v krvi), hypofosfatemie (nízká hladina fosforu v krvi), hypercholesterolemie (vysoká hladina cholesterolu v krvi), hyperglykemie (vysoká hladina cukrů v krvi), hypertriglyceridemie (vysoká hladina triglyceridů – jednoho druhu lipidů - v krvi), bolesti hlavy, lymfokéla (nahromadění tekutiny v oblasti ledvin), hypertenze (vysoký krevní tlak), bolest břicha, průjem, zácpa, nauzea (pocit nevolnosti), akné (pupínky), artralgie (bolest kloubů), periferní otoky (obvykle otoky dolních končetin), pyrexie (horečka), bolesti, zvýšená hladina laktátdehydrogenázy (LDH) v krvi (ukazatel rozpadu tkáně) a zvýšené hladiny kreatinu v krvi (indikátor potíží s ledvinami).
The most common side effects with Rapamune (seen in more than 1 patient in 10) are urinary tract infection (infection of the structures that carry urine), thrombocytopenia (low blood platelet counts), anaemia (low red blood cell counts), hypokalaemia (low blood potassium levels), hypophosphataemia (low blood phosphate levels), hypercholesterolaemia (high blood cholesterol levels), hyperglycaemia (high blood sugar levels), hypertriglyceridaemia (high blood levels of triglycerides, a type of fat), headache, lymphocele (fluid collection around the kidney), hypertension (high blood pressure), abdominal (tummy) pain, diarrhoea, constipation, nausea (feeling sick), acne (spots), arthralgia (joint pain), peripheral oedema (swelling, usually in the legs), pyrexia (fever), pain, increased blood lactate dehydrogenase levels (a marker of tissue breakdown) and increased blood creatinine levels (a marker of kidney problems).
Vzhledem k tomu, že přípravek Rapamune omezuje činnost imunitního systému, může jeho užívání zvyšovat riziko vzniku rakoviny, zejména lymfomu a kožních nádorů.
Because it reduces the activity of the immune system, Rapamune can also increase the risk of developing cancer, especially lymphoma and skin cancer.
Úplný seznam vedlejších účinků hlášených v souvislosti s přípravkem Rapamune je uveden v příbalových informacích.
For the full list of all side effects reported with Rapamune, see the Package Leaflet.
Přípravek Rapamune by neměly užívat osoby s možnou přecitlivělostí (alergií) na sirolimus nebo na kteroukoli jinou složku přípravku.
Rapamune should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to sirolimus or any of the other ingredients.
Je také třeba dbát zvýšené pozornosti při současném podávání přípravku Rapamune a dalších léčivých látek.
Caution is also needed when Rapamune is taken at the same time as other medicines.
Výbor pro humánní léčivé přípravky (CHMP) rozhodl, že přínosy přípravku Rapamune užívaného v profylaxi odmítnutí orgánu u dospělých pacientů po transplantaci ledviny s nízkým až středním imunologickým rizikem převyšují jeho rizika.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Rapamune’ s benefits are greater than its risks for the prophylaxis of organ rejection in adult patients at low to moderate immunological risk receiving a renal transplant.
Výbor doporučil, aby přípravku Rapamune bylo uděleno rozhodnutí o registraci.
The Committee recommended that Rapamune be given marketing authorisation.
2/ 3 Další informace o přípravku Rapamune:
Other information about Rapamune:
Evropská komise udělila rozhodnutí o registraci přípravku Rapamune platné v celé Evropské unii společnosti Wyeth Europa Ltd. dne 14. března 2001.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Rapamune to Wyeth Europa Ltd. on 14 March 2001.
Registrace byla obnovena dne 14. března 2006.
The marketing authorisation was renewed on 14 March 2006.
Plné znění Evropské veřejné zprávy o hodnocení (EPAR) pro přípravek Rapamune je k dispozici zde.
The full EPAR for Rapamune can be found here.
Tento souhrn byl naposledy aktualizován v 11- 2008.
2/ 2 This summary was last updated in 11-2008.
Rapamune 1 mg/ ml, perorální roztok
Rapamune 1 mg/ ml oral solution.
Jeden ml obsahuje 1 mg sirolimusum
Each ml contains 1 mg sirolimus.
Rapamune je indikován k profylaxi orgánové rejekce u dospělých pacientů po transplantaci ledviny s nízkým až středním imunologickým rizikem.
Rapamune is indicated for the prophylaxis of organ rejection in adult patients at low to moderate immunological risk receiving a renal transplant.
V prvních 2– 3 měsících po transplantaci se Rapamune doporučuje podávat v kombinaci s mikroemulzí cyklosporinu a kortikosteroidy.
It is recommended that Rapamune be used initially in combination with ciclosporin microemulsion and corticosteroids for 2 to 3 months.
V udržovací terapii Rapamunem s kortikosteroidy je možno pokračovat pouze tehdy, jestliže může být mikroemulze cyklosporinu postupně vysazena (viz bod 4. 2. a 5. 1).
Rapamune may be continued as maintenance therapy with corticosteroids only if ciclosporin microemulsion can be progressively discontinued (see sections 4.2 and 5.1).
Rapamune je určen pouze k perorálnímu podávání.
Rapamune is for oral use only.
Použití u dospělých Počáteční terapie (2– 3 měsíce po transplantaci):
Use in adults Initial therapy (2 to 3 months post-transplantation):
Obvyklým dávkovacím režimem pro Rapamune je podání orální nárazové dávky 6 mg co nejdříve po transplantaci a následovně 2 mg jednou denně.
The usual dosage regimen for Rapamune is a 6 mg oral loading dose, administered as soon as possible after transplantation, followed by 2 mg once daily.
Pak musí být dávka Rapamunu individuálně upravena tak, aby bylo dosaženo minimální hladiny v rovnovážném stavu 4- 12 ng/ ml plné krve (stanoveno chromatograficky; viz Terapeutické monitorování léku).
The Rapamune dose should then be individualised, to obtain whole blood trough levels of 4 to 12 ng/ ml (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
Dávkování Rapamunu má být optimalizováno s režimem postupného snižování dávky steroidů a mikroemulze cyklosporinu.
Rapamune therapy should be optimised with a tapering regimen of steroids and ciclosporin microemulsion.
Po první 2– 3 měsíce po transplantaci se doporučuje udržovat minimální koncentraci cyklosporinu v rovnovážném stavu v rozmezí 150– 400 ng/ ml (stanoveno monoklonálně nebo tomu odpovídající technikou).
Suggested ciclosporin trough concentration ranges for the first 2-3 months after transplantation are 150-400 ng/ ml (monoclonal assay or equivalent technique).
Udržovací terapie:
Maintenance Therapy:
Během 4– 8 týdnů má být cyklosporin postupně vysazen a dávkování Rapamunu má být upraveno tak, aby bylo dosaženo minimální hladiny v rovnovážném stavu 12– 20 ng/ ml plné krve (stanoveno chromatograficky; viz Terapeutické monitorování léku).
Ciclosporin should be progressively discontinued over 4 to 8 weeks and the Rapamune dose should be adjusted to obtain whole blood trough levels of 12 to 20 ng/ ml (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
Rapamune má být podáván s kortikosteroidy.
Rapamune should be given with corticosteroids.
U pacientů, u kterých bylo vysazení cyklosporinu buď neúspěšné, nebo se o ně nelze pokusit, se kombinace cyklosporinu a Rapamunu nemá podávat déle než 3 měsíce po transplantaci.
In patients for whom ciclosporin withdrawal is either unsuccessful or cannot be attempted, the combination of ciclosporin and Rapamune should not be maintained for more than 3 months post-transplantation.
U takových pacientů, je- li to klinicky vhodné, má být Rapamune vysazen a má být zahájen alternativní imunosupresivní režim.
In such patients, when clinically appropriate, Rapamune should be discontinued and an alternative immunosuppressive regimen instituted.
Použití u černošských příjemců:
2 Use in black recipients:
Existují pouze omezené informace svědčící o tom, že černošští příjemci transplantované ledviny (převážně Afroameričané) vyžadují vyšší dávky a vyšší minimální hladiny sirolimu k dosažení stejné účinnosti jako u nečernošských pacientů.
There is limited information indicating that black renal transplant recipients (predominantly African-American) require higher doses and trough levels of sirolimus to achieve the same efficacy as observed in non-black patients.
Dnešní údaje o účinnosti a bezpečnosti jsou příliš omezené, než aby dovolily speciální doporučení pro použití sirolimu u
Currently, the efficacy and safety data are too limited to allow specific recommendations for use of sirolimus in black recipients.
Použití u dětí a dospívajících (< 18 let):
Use in children and adolescents (< 18 years):
Dostupné údaje o bezpečnosti a účinnosti nejsou dostatečné k tomu, aby byl Rapamune doporučen k léčbě dětí a dospívajících ve věku do 18 let (viz body 4. 8 a 5. 1).
The available data on safety and efficacy are not sufficient to recommend the use of Rapamune in children and adolescents less than 18 years of age (see sections 4.8 and 5.1).
U dětí a dospívajících jsou k dispozici jenom omezené farmakokinetické informace (viz bod 5. 2.).
Limited pharmacokinetic information is available in children and adolescents (see section 5.2).
Použití u starších pacientů (> 65 let):
Use in elderly patients (> 65 years):
Klinické studie s Rapamunem neobsahovaly dostatečný počet pacientů starších 65 let, proto není možno určit, zda tito odpovídají na léčbu odlišně od mladších pacientů.
Clinical studies of Rapamune did not include a sufficient number of patients > 65 years of age to determine whether they will respond differently than younger patients.
Údaje o minimální koncentraci sirolimu v rovnovážném stavu u 35 pacientů po transplantaci ledviny, starších 65 let, byly podobné jako u populace (n=822) ve věkovém rozmezí od 18 do 65 let.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n=822) from 18 to 65 years of age.
Použití u pacientů s renální poruchou:
Use in patients with renal impairment:
Nevyžaduje se žádná úprava dávky (viz bod 5. 2).
No dosage adjustment is required (see section 5.2).
Použití u pacientů s jaterní poruchou:
Use in patients with hepatic impairment:
U pacientů s poruchou jaterních funkcí může být snížena clearance sirolimu (viz bod 5. 2).
The clearance of sirolimus may be reduced in patients with impaired hepatic function (see section 5.2).
U pacientů se závažnou jaterní poruchou se doporučuje snížit udržovací dávku Rapamunu přibližně o jednu polovinu.
In patients with severe hepatic impairment, it is recommended that the maintenance dose of Rapamune be reduced by approximately one half.
U pacientů s poruchou jaterních funkcí se doporučuje pozorně monitorovat minimální hladinu sirolimu v rovnovážném stavu v plné krvi (viz Terapeutické monitorování léku).
It is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored in patients with impaired hepatic function (see Therapeutic drug monitoring).
Není nutné upravovat nárazovou dávku Rapamunu.
It is not necessary to modify the Rapamune loading dose.
Terapeutické monitorování léku:
Therapeutic drug monitoring:
Většina pacientů, kteří dostávali 2 mg Rapamunu 4 hodiny po podání cyklosporinu, měli minimální koncentraci sirolimu v rovnovážném stavu v plné krvi v cílovém rozmezí od 4 do 12 ng/ ml (vyjádřeno v chromatograficky stanovených hodnotách).
Most patients who received 2 mg of Rapamune 4 hours after ciclosporin had whole blood trough concentrations of sirolimus within the 4 to 12 ng/ ml target range (expressed as chromatographic assay values).
Optimální terapie vyžaduje monitorování terapeutických koncentrací léčiva u všech pacientů.
Optimal therapy requires therapeutic drug concentration monitoring in all patients.
1) pacientů s jaterními poruchami; 2) při současném podávání induktorů nebo inhibitorů CYP3A4 a po jejich vysazení (viz bod 4. 5.); a/ nebo (3) jestliže dávkování cyklosporinu je značně sníženo nebo ukončeno, neboť tyto skupiny budou mít s velkou pravděpodobností zvláštní požadavky na dávkování.
(1) in patients with hepatic impairment; (2) when inducers or inhibitors of CYP3A4 are concurrently administered and after their discontinuation (see section 4.5); and/ or (3) if ciclosporin dosing is markedly reduced or discontinued, as these populations are most likely to have special dosing requirements.
Terapeutické monitorování léku nemá být jediným podkladem pro úpravu léčby sirolimem.
Therapeutic drug monitoring should not be the sole basis for adjusting sirolimus therapy.
Mají být pečlivě sledovány klinické známky/ symptomy, biopsie tkání a laboratorní parametry.
Careful attention should be made to clinical signs/ symptoms, tissue biopsies, and laboratory parameters.
Ke snížení variability má být Rapamune podáván ve stejnou dobu ve vztahu k cyklosporinu, 4 hodiny po podání cyklosporinu, a vždy stejně, buď s jídlem, nebo nalačno (viz bod 5. 2.).
To minimise variability, Rapamune should be taken at the same time in relation to ciclosporin, 4 hours after the ciclosporin dose, and consistently either with or without food (see section 5.2).
Optimálně má být úprava dávky Rapamunu založena na více než jedné minimální hladině v rovnovážném stavu získané po více než 5 dnech po předchozí změně dávky.
Optimally, adjustments in Rapamune dosage should be based on more than a single trough level obtained > 5 days after a previous dosing change.
Po ukončení terapie cyklosporinem je doporučena cílová hladina v rovnovážném stavu v rozmezí od 12 do 20 ng/ ml (stanoveno chromatograficky).
Following the discontinuation of ciclosporin therapy, a target trough range of 12 to 20 ng/ ml (chromatographic assay) is recommended.
Cyklosporin inhibuje metabolismus sirolimu, a proto při ukončení podávání cyklosporinu se hladina sirolimu sníží, pokud se dávka sirolimu nezvýší.
Ciclosporin inhibits the metabolism of sirolimus, and consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Vezmeme- li v úvahu absenci farmakokinetické interakce (dvojnásobné zvýšení) a zvýšený imunosupresivní požadavek při absenci cyklosporinu (dvojnásobné zvýšení), bude potřeba v průměru 4× vyšší dávka sirolimu.
On average, the sirolimus dose will need to be 4-fold higher to account for both the absence of the pharmacokinetic interaction (2-fold increase) and the augmented immunosuppressive requirement in the absence of ciclosporin (2-fold increase).
Je- li potřeba upravit dávkování v průběhu udržovací terapie (po ukončení podávání cyklosporinu), u většiny pacientů může být úprava založena na jednoduchém výpočtu: nová dávka Rapamune = stávající dávka x (cílová koncentrace/ stávající koncentrace).
If further dose adjustment(s) are required during maintenance therapy (after discontinuation of ciclosporin), in most patients these adjustments can be based on simple proportion: new Rapamune dose = current dose x (target concentration/ current concentration).
Je- li nezbytné podstatně zvýšit minimální koncentrace sirolimu, je třeba zvážit přidání ještě úvodní dávky k nové udržovací dávce: úvodní dávka Rapamunu = 3 x (nová udržovací dávka – stávající udržovací dávka).
The
Maximální dávka Rapamunu podaná v jednom dni by neměla převýšit 40 mg.
3 maximum Rapamune dose administered on any day should not exceed 40 mg.
Jestliže v důsledku přidání úvodní dávky odhadovaná denní dávka převýší 40 mg, má být úvodní dávka podána v průběhu dvou dní.
If an estimated daily dose exceeds 40 mg due to the addition of a loading dose, the loading dose should be administered over 2 days.
3 Pacienti se závažnou jaterní poruchou mají být monitorováni každých 5 až 7 dnů, až dokud 3 po sobě jdoucí minimální hladiny v rovnovážném stavu po úpravě dávky nebo po úvodní dávce neprokážou stabilní koncentrace sirolimu, neboť kvůli prodlouženému poločasu vylučování se rovnovážného stavu dosahuje se zpožděním.
In patients with severe hepatic impairment, monitoring should be performed every 5 to 7 days until 3 consecutive trough levels have shown stable concentrations of sirolimus after dose adjustment or after loading dose due to the delay in reaching steady state because of the prolonged half-life.
Doporučované rozmezí 24- hodinové minimální koncentrace pro sirolimus je založeno na chromatografických metodách.
The recommended 24-hour trough concentration ranges for sirolimus are based on chromatographic methods.
Běžně se v klinické praxi měří koncentrace sirolimu v plné krvi chromatografickou metodou a imunoanalýzou.
Currently in clinical practice, sirolimus whole blood concentration are being measured by both chromatographic and immunoassay methodologies.
Při použití patentovaného systému imunoanalýzy je třeba vždy zjistit informaci výrobce, uvádějící korelaci naměřených hodnot k hodnotám získaným chromatografickou metodou.
When using a proprietary immunoassay system, always refer to the manufacturer’ s information to correlate values to a reference chromatographic assay.
Další úvahy pro použití:
Other considerations for use:
Může dojít k interakci cyklosporinu (mikroemulze), dalších léčiv i neléčiv se sirolimem (viz bod 4. 5).
Ciclosporin (microemulsion) and other medicinal or non-medicinal products may interact with sirolimus (see section 4.5).
Přecitlivělost na léčivou látku nebo na kteroukoli z pomocných látek.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients.
Rapamune nebyl dostatečně studován u pacientů s vysokým imunologickým rizikem (viz bod 5. 1).
Rapamune has not been adequately studied in patients at high immunological risk (see section 5.1).
Současné podávání s jinými imunosupresivními látkami V klinických studiích byl sirolimus podáván současně s následujícími látkami: cyklosporinem, azathioprinem, mofetil- mykofenolátem, kortikosteroidy a cytotoxickými protilátkami.
Concomitant use with other immunosuppressive agents Sirolimus has been administered concurrently with the following agents in clinical studies: ciclosporin, azathioprine, mycophenolate mofetil, corticosteroids and cytotoxic antibodies.
Na základě informací z dalších klinických studií se nedoporučuje použití Rapamunu, mofetil - mykofenolátu a kortikosteroidů v kombinaci s indukcí protilátek (IL2R Ab) proti receptoru IL- 2 u pacientů s de novo transplantovanou ledvinou (viz bod 5. 1.).
Based on information from subsequent clinical trials, the use of Rapamune, mycophenolate mofetil, and corticosteroids, in combination with IL-2 receptor antibody (IL2R Ab) induction, is not recommended in the de novo renal transplant setting (see section 5.1).
Imunosupresiva mohou ovlivňovat protilátkovou odpověď na očkování.
Immunosuppressants may affect response to vaccination.
V průběhu léčení imunosupresivy, včetně Rapamunu, může být očkování méně účinné.
During treatment with immunosuppressants, including Rapamune, vaccination may be less effective.
U pacientů se závažnou jaterní poruchou se doporučuje snížit udržovací dávku přibližně o jednu polovinu na základě snížené clearance (viz body 4. 2 a 5. 2).
In patients with severe hepatic impairment, reduction in maintenance dose by one half is recommended based on decreased clearance (see sections 4.2 and 5.2).
Protože tito pacienti mají prodloužený poločas vylučování, mělo by se terapeutické monitorování po úvodní dávce nebo po změně dávky provádět po delší časové období, až do dosažení stabilních koncentrací (viz body 4. 2 a 5. 2).
Since half-life is prolonged in these patients, therapeutic drug monitoring after a loading dose or a change of dose should be performed for a prolonged period of time until stable concentrations are reached (see sections 4.2 and 5.2).
Nedoporučuje se podávat sirolimus současně se silnými inhibitory CYP3A4 (jako ketokonazol, vorikonazol, itrakonazol, telithromycin, nebo klarithromycin) nebo induktory CYP3A4 (jako rifampicin, rifabutin) (viz bod 4. 5).
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
Imunosuprese může vést ke zvýšené vnímavosti k infekci a k možnému rozvoji lymfomu a dalších malignit, obzvláště kožních (viz bod 4. 8).
4 Increased susceptibility to infection and the possible development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin, may result from immunosuppression (see section 4.8).
Nadměrné potlačení imunitního systému může také zvýšit citlivost k infekcím včetně oportunních infekcí, fatálních infekcí a sepse.
Oversuppression of the immune system can also increase susceptibility to infection including opportunistic infections, fatal infections, and sepsis.
Pacienti léčení imunosupresivy, včetně Rapamunu, mají zvýšené riziko oportunních infekcí (bakteriálních, plísňových, virových a protozoálních).
Patients treated with immunosuppressants, including Rapamune, are at increased risk for opportunistic infections (bacterial, fungal, viral and protozoal).
Mezi těmito stavy jsou virová nefropatie
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Bezpečnost a účinnost Rapamunu v rámci imunosupresivní terapie po transplantaci jater nebo plic nebyla stanovena, proto se takové podávání nedoporučuje.
The safety and efficacy of Rapamune as immunosuppressive therapy have not been established in liver or lung transplant patients, and therefore, such use is not recommended.
Ve dvou klinických studiích u pacientů s de novo transplantovanými játry bylo podávání sirolimu s cyklosporinem nebo s takrolimem spojeno se zvýšeným počtem trombóz jaterních arterií, což většinou vedlo ke ztrátě štěpu nebo k úmrtí.
In two clinical studies in de novo liver transplant patients the use of sirolimus plus ciclosporin or tacrolimus was associated with an increase in hepatic artery thrombosis, mostly leading to graft loss or death.
U pacientů užívajících Rapamune bylo také hlášeno zhoršené nebo opožděné hojení ran, zahrnující lymfokélu a dehiscenci ran.
There have been reports of impaired or delayed wound healing in patients receiving Rapamune, including lymphocele and wound dehiscence.
Podle údajů lékařské literatury mohou mít pacienti s BMI vyšším než 30 kg/ m2 zvýšené riziko abnormálního hojení ran.
Patients with a BMI greater than 30 kg/ m2 may be at increased risk of abnormal wound healing based on data from the medical literature.
U pacientů užívajících Rapamune bylo také hlášeno hromadění tekutiny, zahrnující periferní edémy, lymfedém, pleurální výpotek a perikardiální výpotek (včetně hemodynamicky signifikantních efúzí u dětí a dospělých).
There have also been reports of fluid accumulation, including peripheral oedema, lymphoedema, pleural effusion, and pericardial effusions (including haemodynamically significant effusions in children and adults), in patients receiving Rapamune.
U pacientů s de novo transplantovanými plicemi, u nichž byl sirolimus součástí imunosupresivního režimu, byly zjištěny případy dehiscence bronchiální anastomózy, končící většinou smrtí.
Cases of bronchial anastomotic dehiscence, most fatal, have been reported in de novo lung transplant patients when sirolimus has been used as part of an immunosuppressive regimen.
Podávání sirolimu bylo spojeno s hypersenzitivními reakcemi včetně anafylaktických/ anafylaktoidních reakcí, angioedému, exfoliativní dermatitidy a alergické vaskulitidy (viz bod 4. 8).
Hypersensitivity reactions, including anaphylactic/ anaphylactoid reactions, angioedema, exfoliative dermatitis, and hypersensitivity vasculitis, have been associated with the administration of sirolimus (see section 4.8).
Současné podávání sirolimu s ACE inhibitory vedlo ve vzácných případech k reakcím typu angioneurotického edému.
In rare cases, the concomitant administration of sirolimus and ACE inhibitors has resulted in angioneurotic oedema-type reactions.
Jak je zvykem, u pacientů se zvýšeným rizikem rakoviny kůže má být omezena expozice slunečnímu světlu a UV záření nošením ochranného oděvu a používáním krémů s vysokým ochranným faktorem.
As usual for patients with increased risk for skin cancer, exposure to sunlight and UV light should be limited by wearing protective clothing and using a sunscreen with a high protection factor.