natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lékaři by měli vzít v úvahu současné pokyny pro optimální léčbu HIV infekce u pacientů souběžně infikovaných HIV a virem hepatitidy B (HBV).
Physicians should refer to current HIV treatment guidelines for the optimal management of HIV infection in patients co-infected with hepatitis B virus (HBV).
Bezpečnost a účinnost přípravku Truvada nebyla stanovena pro terapii chronické HBV infekce.
The safety and efficacy of Truvada have not been established for the treatment of chronic HBV infection.
Emtricitabin a tenofovir indiviuálně a v kombinaci vykazovaly ve farmakodynamických studiích aktivitu proti HBV (viz bod 5. 1).
Emtricitabine and tenofovir individually and in combination have shown activity against HBV in pharmacodynamic studies (see section 5.1).
Omezené klinické zkušenosti naznačují, že emtricitabin a tenofovir - disoproxyl- fumarát vykazují aktivitu proti HBV, jsou- li součástí kombinované antiretrovirové terapie pro kontrolu HIV infekce.
Limited clinical experience suggests that emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate have anti-HBV activity when used in antiretroviral combination therapy to control HIV infection.
Vysazení léčby přípravkem Truvada může být u pacientů současně infikovaných HIV a HBV spojeno s těžkou akutní exacerbací hepatitidy.
Discontinuation of Truvada therapy in patients co-infected with HIV and HBV may be associated with severe acute exacerbations of hepatitis.
Pacienti současně infikováni HIV a HBV, kteří vysadí léčbu přípravkem Truvada, by měli být pozornĕ klinicky i laboratorně sledováni po dobu alespoň několika měsíců po ukončení léčby.
Patients co-infected with HIV and HBV who discontinue Truvada should be closely monitored with both clinical and laboratory follow-up for at least several months after stopping treatment.
Pokud je to vhodné, je možné obnovit léčbu hepatitidy B.
If appropriate, resumption of hepatitis B therapy may be warranted.
U pacientů s pokročilým jaterním onemocněním nebo cirhózou jater se vysazení léčby nedoporučuje, protože poléčebná exacerbace hepatitidy může vést k dekompenzaci jater.
In patients with advanced liver disease or cirrhosis, treatment discontinuation is not recommended since post-treatment exacerbation of hepatitis may lead to hepatic decompensation.
Bezpečnost a účinnost přípravku Truvada nebyla stanovena u pacientů s významnou jaterní poruchou.
The safety and efficacy of Truvada have not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Na základě minimálního jaterního metabolismu emtricitabinu a jeho vylučování ledvinami je nepravděpodobné, že by u pacientů s poruchou funkce jater byla nutná úprava dávkování přípravku Truvada (viz bod 5. 2).
Based on minimal hepatic metabolism and the renal route of elimination for emtricitabine, it is unlikely that a dose adjustment would be required for Truvada in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s preexistující dysfunkcí jater, včetně chronické aktivní hepatitidy, se při kombinované antiretrovirové terapii projevuje zvýšená četnost abnormalit funkce jater a tyto pacienty je třeba sledovat obvyklým způsobem.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Prokáže- li se u těchto pacientů zhoršení jaterního onemocnění, musí být zváženo přerušení nebo vysazení léčby.
If there is evidence of worsening liver disease in such patients, interruption or discontinuation of treatment must be considered.
Při použití nukleosidových analogů byla zaznamenána laktátová acidóza obvykle spojená s jaterní steatózou.
Lactic acidosis, usually associated with hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues.
Pokud se objeví příznaky symptomatické hyperlaktátémie nebo metabolické/ laktátové acidózy, progresivní hepatomegalie nebo při rychle se zvyšující hladině aminotransferáz, je nutné léčbu nukleosidovými analogy vysadit.
Treatment with nucleoside analogues should be discontinued in the setting of symptomatic hyperlactataemia and metabolic/ lactic acidosis, progressive hepatomegaly, or rapidly elevating aminotransferase levels.
Zvláštní riziko mohou představovat pacienti, kteří jsou souběžně infikováni hepatitidou C a jsou léčeni interferonem alfa a ribavirinem.
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
5 Pacienti, u nichž hrozí zvýšená rizika, musejí být pozorně sledováni.
Patients at increased risk should be followed closely.
U HIV pacientů je kombinovaná antiretrovirová terapie spojena s redistribucí tělesného tuku (lipodystrofie).
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Dlouhodobé důsledky tohoto jevu nejsou v současné době známy.
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Existuje hypotéza o souvislosti mezi viscerální lipomatózou a inhibitory proteázy a mezi lipoatrofií a nukleosidovými inhibitory reverzní transkriptázy.
A connection between visceral 5 lipomatosis and protease inhibitors and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors has been hypothesised.
Vyšší riziko lipodystrofie je spojeno s individuálními faktory jako je vyšší věk a s faktory souvisejícími s léky, např. dlouhodobější antiretrovirovou léčbou a sdruženými metabolickými poruchami.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Klinické vyšetření by mělo obsahovat hodnocení tělesných známek redistribuce tuků.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Pozornost by měla být věnována měření množství sérových lipidů a glukosy v krvi nalačno.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Poruchy lipidů by měly být adekvátně klinicky léčeny (viz bod 4. 8).
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Tenofovir je strukturálně příbuzný nukleosidovým analogům, tudíž nemůžeme vyloučit riziko vzniku lipodystrofie.
Tenofovir is structurally related to nucleoside analogues hence the risk of lipodystrophy cannot be excluded.
Nicméně klinické údaje z období 144 týdnů u pacientů dosud neléčených antiretrovirotiky naznačují, že riziko vzniku lipodystrofie bylo nižší, pokud byl podáván tenofovir - disoproxyl- fumarát než pokud byl podáván stavudin s lamivudinem a efavirenzem.
However, 144-week clinical data from antiretroviral-naïve patients indicate that the risk of lipodystrophy was lower with tenofovir disoproxil fumarate than with stavudine when administered with lamivudine and efavirenz.
Existují údaje o mitochondriální dysfunkci u HIV negativních dětí, které byly vystaveny in utero a/ nebo postnatálně účinkům nukleosidových analogů.
There have been reports of mitochondrial dysfunction in HIV negative infants exposed in utero and/ or postnatally to nucleoside analogues.
Každé dítě, které bylo in utero vystaveno účinkům nukleosidových a nukleotidových analogů, a to i HIV negativní děti, musí být klinicky i laboratorně sledováno a v případě relevantních známek nebo příznaků musí projít úplným vyšetřením na možnou mitochondriální dysfunkci.
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Jedná se například o cytomegalovirovou retinitidu, generalizované a/ nebo fokální mykobakteriální infekce a pneumonii způsobenou Pneumocystis jiroveci.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and Pneumocystis jiroveci pneumonia.
Souběžné podávání tenofovir- disoproxyl- fumarátu a didanosinu: nedoporučuje se.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine: is not recommended.
Souběžné podávání tenofovir- disoproxyl- fumarátu a didanosinu má za následek 40- 60% zvýšení systémové expozice didanosinu, která může zvýšit riziko nežádoucích účinků spojených s užíváním didanosinu (viz bod 4. 5).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse events (see section 4.5).
Byly zaznamenány vzácné případy pankreatitidy a laktátové acidózy, někdy fatální.
Rare cases of pancreatitis and lactic acidosis, sometimes fatal, have been reported.
Souběžné podávání tenofovir- disoproxyl- fumarátu a didanosinu v denní dávce 400 mg bylo spojováno s výrazným snížením počtu buněk CD4, pravděpodobně z důvodu intracelulární interakce zvýšující hladinu fosforylovaného (tj. aktivního) didanosinu.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i. e. active) didanosine.
Snížená dávka didanosinu na 250 mg souběžně podávaná s tenofovir- disoproxyl- fumarátem byla provázena údaji o vysoké míře virologického selhání v rámci několika testovaných kombinací.
A decreased dosage of 250 mg didanosine co-administered with tenofovir disoproxil fumarate therapy has been associated with reports of high rates of virological failure within several tested combinations.
6 Přípravek Truvada obsahuje monohydrát laktosy.
Truvada contains lactose monohydrate.
Pacienti se vzácnými dědičnými problémy s intolerancí galaktosy, Lappovým nedostatkem laktázy nebo malabsorpcí glukosy a galaktosy by proto tento přípravek neměli užívat.
Consequently, patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency, or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Ustálená farmakokinetika emtricitabinu a tenofoviru nebyla ovlivněna při souběžném podávání emtricitabinu a tenofovir- disoproxyl- fumarátu oproti jejich samostatnému podávání.
6 The steady-state pharmacokinetics of emtricitabine and tenofovir were unaffected when emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate were administered together versus each medicinal product dosed alone.
In vitro studie a klinické farmakokinetické studie interakcí ukázaly, že jsou málo pravděpodobné interakce emtricitabinu a tenofovir- disoproxyl- fumarátu s jinými léčivými přípravky zprostředkované CYP450.
In vitro and clinical pharmacokinetic interaction studies have shown the potential for CYP450 mediated interactions involving emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate with other medicinal products is low.
Interakce významné pro emtricitabin:
Interactions relevant to emtricitabine:
In vitro emtricitabin neinhiboval metabolismus zprostředkovaný žádným z následujících lidských izoforem CYP450:
In vitro, emtricitabine did not inhibit metabolism mediated by any of the following human CYP450 isoforms:
Nebyly zaznamenány žádné klinicky významné interakce při podávání emtricitabinu souběžně s indinavirem, zidovudinem, stavudinem nebo famciclovirem.
There are no clinically significant interactions when emtricitabine is co-administered with indinavir, zidovudine, stavudine or famciclovir.
S výjimkou famcicloviru a tenofovir- disoproxyl- fumarátu nebyl hodnocen účinek souběžného podávání emtricitabinu s léčivými přípravky, které jsou vylučovány ledvinami, nebo o nichž je známo, že ovlivňují funkci ledvin.
With the exception of famciclovir and tenofovir disoproxil fumarate, the effect of co-administration of emtricitabine with medicinal products that are excreted by the renal route, or other medicinal products known to affect renal function, has not been evaluated.
Souběžné podávání přípravku Truvada s léčivými přípravky, které jsou vylučovány aktivní tubulární sekrecí, může vést ke zvýšeným sérovým koncentracím emtricitabinu nebo souběžně podávaného léčivého přípravku z důvodu kompetice o tuto cestu eliminace.
Co-administration of Truvada with medicinal products that are eliminated by active tubular secretion may lead to an increase in serum concentrations of either emtricitabine or a co-administered medicinal product due to competition for this elimination pathway.
Neexistují žádné klinické zkušenosti se souběžným podáváním emtricitabinu a cytidinových analogů.
There is no clinical experience with the co-administration of emtricitabine and cytidine analogues.
Z toho důvodu by neměl být přípravek Truvada podáván v kombinaci s lamivudinem nebo zalcitabinem pro léčbu HIV infekce (viz bod 4. 4).
Consequently, Truvada should not be administered in combination with lamivudine or zalcitabine for the treatment of HIV infection (see section 4.4).
Interakce významné pro tenofovir:
Interactions relevant to tenofovir:
Souběžné podávání lamivudinu, indinaviru, efavirenzu, nelfinaviru nebo saquinaviru (podporovaného ritonavirem, „ boosted “) s tenofovir- disoproxyl- fumarátem nevyvolalo žádné klinicky významné interakce.
Co-administration of lamivudine, indinavir, efavirenz, nelfinavir or saquinavir (ritonavir boosted) with tenofovir disoproxil fumarate did not result in any clinically relevant interaction.
Když byl tenofovir- disoproxyl- fumarát podáván s lopinavirem/ ritonavirem, nebyly pozorovány žádné změny farmakokinetiky lopinaviru a ritonaviru.
When tenofovir disoproxil fumarate was administered with lopinavir/ ritonavir, no changes were observed in the pharmacokinetics of lopinavir and ritonavir.
AUC tenofoviru se zvýšila přibližně o 30%, když byl tenofovir- disoproxyl- fumarát podáván s lopinavirem/ ritonavirem.
Tenofovir AUC was increased by approximately 30% when tenofovir disoproxil fumarate was administered with lopinavir/ ritonavir.
Vyšší koncentrace tenofoviru by mohly umocnit nežádoucí účinky spojené s tenofovirem, včetně poruch funkce ledvin.
Higher tenofovir concentrations could potentiate tenofovir associated adverse events, including renal disorders.
Když byly 2 hodiny před podáním tenofovir- disoproxyl- fumarátu nebo současně s jeho podáním podány enterosolventní tobolky didanosinu, zvýšila se AUC didanosinu v průměru o 48% u podání 2 hodiny před a o 60% u současného podání.
When didanosine gastro-resistant capsules were administered 2 hours prior to or concurrently with tenofovir disoproxil fumarate, the AUC for didanosine was on average increased by 48% and 60% respectively.
Při podání pufrovaných tablet 1 hodinu před tenofovirem se střední hodnota AUC didanosinu zvýšila o 44%.
The mean increase in the AUC of didanosine was 44% when the buffered tablets were administered 1 hour prior to tenofovir.
V obou případech se farmakokinetické parametry tenofoviru, podávaného spolu s lehkým jídlem, nezměnily.
In both cases the pharmacokinetic parameters for tenofovir administered with a light meal were unchanged.
Souběžné podávání tenofovir- disoproxyl- fumarátu a didanosinu se nedoporučuje (viz bod 4. 4).
The co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended (see section 4.4).
Když byl tenofovir- disoproxyl- fumarát podáván s atazanavirem, bylo pozorováno snížení koncentrace atazanaviru (snížení AUC o 25% a Cmin o 40% ve srovnání s atazanavirem 400 mg).
When tenofovir disoproxil fumarate was administered with atazanavir, a decrease in concentrations of atazanavir was observed (decrease of 25% and 40% of AUC and Cmin respectively compared to atazanavir 400 mg).
Současné podávání atazanaviru/ ritonaviru s tenofovirem
When ritonavir was added to atazanavir, the negative impact of tenofovir on atazanavir Cmin was significantly reduced, whereas the decrease of AUC was of the same magnitude (decrease of 25% and 26% of AUC and Cmin respectively compared to atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg).
7 vedlo ke zvýšené expozici tenofoviru.
The co-administration of atazanavir/ ritonavir with tenofovir resulted in increased exposure to tenofovir.
Tenofovir je vylučován ledvinami, jak filtrací, tak aktivní sekrecí lidským transportérem 1 organických anionů (human organic anion transporter 1, hOAT1).
Tenofovir is excreted renally, both by filtration and active secretion via the human organic anion transporter 1 (hOAT1).
Souběžné podávání tenofovir - disoproxyl- fumarátu s jinými léčivými přípravky, které jsou také aktivně vylučovány transportérem anionů (např. cidofovir), může mít za následek zvýšenou koncentraci tenofoviru nebo souběžně podávaného léčivého přípravku.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with other medicinal
Tenofovir- disoproxyl- fumarát nebyl hodnocen u pacientů dostávajících nefrotoxické léčivé přípravky (např. aminoglykosidy, amfotericin B, foskarnet, ganciklovir, pentamidin, vankomycin, cidofovir nebo interleukin- 2).
Tenofovir disoproxil fumarate has not been evaluated in patients receiving nephrotoxic medicinal products (e. g. aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir or interleukin-2).
Tenofovir- disoproxyl- fumarát by se neměl užívat současně nebo bezprostředně po užívání nefrotoxických léčivých přípravků.
Use of tenofovir disoproxil fumarate should be avoided with concurrent or recent use of a nephrotoxic medicinal product.
Je- li současné užívání přípravku Truvada a nefrotoxických látek nezbytné, měla by být sledována funkce ledvin každý týden (viz bod 4. 4).
If concomitant use of Truvada and nephrotoxic agents is unavoidable, renal function should be monitored weekly (see section 4.4).
Souběžné podávání tenofovir- disoproxyl- fumarátu a metadonu, ribavirinu, rifampicinu, adefovir - dipivoxylu nebo hormonální antikoncepce norgestimát/ ethinylestradiolu nevyvolalo žádné farmakokinetické interakce.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and methadone, ribavirin, rifampicin, adefovir dipivoxil or the hormonal contraceptive norgestimate/ ethinyl oestradiol did not result in any pharmacokinetic interaction.
Interakce významné pro přípravek Truvada:
Interactions relevant to Truvada:
Souběžné podávání takrolimu a kombinovaného přípravku emtricitabin/ tenofovir- disoproxyl- fumarát nevyvolalo žádné klinicky významné interakce.
Co-administration of tacrolimus with the combination product emtricitabine/ tenofovir disoproxil fumarate did not result in any clinically significant interactions.
Nejsou k dispozici dostatečné údaje o podávání emtricitabinu a tenofovir- disoproxyl- fumarátu během těhotenství.
For emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, insufficient data on exposed pregnancies are available.
Studie na zvířatech nenaznačují přímé ani nepřímé škodlivé účinky emtricitabinu nebo tenofovir - disoproxyl- fumarátu na průběh těhotenství, embryonální/ fetální vývoj, porod nebo postnatální vývoj (viz bod 5. 3).
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects of emtricitabine or tenofovir disoproxil fumarate with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Nicméně přípravek Truvada by neměl být během těhotenství podáván, pokud je dostupná jiná možnost léčby.
However, Truvada should not be used during pregnancy unless no other alternative is available.
Přípravek Truvada musí být podáván souběžně s účinnou antikoncepcí.
The use of Truvada must be accompanied by the use of effective contraception.
Není známo, zda je emtricitabin nebo tenofovir vylučován do mateřského mléka.
It is not known whether emtricitabine or tenofovir are excreted in human milk.
Doporučuje se, aby ženy infikované HIV za žádných okolností nekojily své děti, aby nedošlo k přenosu HIV na kojence.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV to the infant.
Pacienti by však měli být informováni o tom, že při léčbě jak emtricitabinem tak tenofovir- disoproxyl- fumarátem byly zaznamenány stavy závratě.
However, patients should be informed that dizziness has been reported during treatment with both emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate.
V otevřené randomizované klinické studii u pacientů dosud neléčených antiretrovirotiky (GS- 01- 934; viz bod 5. 1) užívali pacienti po dobu 144 týdnů emtricitabin, tenofovir- disoproxyl- fumarát a efavirenz (od 96. týdne podáváno jako kombinovaný přípravek Truvada a efavirenz).
In an open-label randomised clinical study in antiretroviral-naïve patients (GS-01-934; see section 5.1), patients received emtricitabine, tenofovir disoproxil fumarate and efavirenz for 144 weeks (administered as the combination formulation Truvada, plus efavirenz from week 96).
Nejčastěji hlášenými
The safety profile of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate was consistent with the previous experience with these agents when each was administered with other antiretroviral agents.
8 nežádoucími reakcemi, které možná nebo pravděpodobně souvisejí s emtricitabinem a/ nebo tenofovir - disoproxyl- fumarátem, byly nausea (12%) a průjem (7%).
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to emtricitabine and/ or tenofovir disoproxil fumarate were nausea (12%) and diarrhoea (7%).
Nežádoucí reakce z klinických studií a postmarketingových zkušeností, které přinejmenším možná souvisejí s léčbou komponenty přípravku Truvada, jsou uvedeny dále v rozdělení podle orgánových systémů a absolutní četnosti.
The adverse reactions considered at least possibly related to treatment with the components of Truvada from clinical trial and post-marketing experience are listed below by body system organ class and absolute frequency.
Četnosti jsou definovány jako velmi časté (≥ 1/ 10), časté (≥ 1/ 100, < 1/ 10), méně časté (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100), vzácné (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1 000), velmi vzácné (< 1/ 10 000) včetně jednotlivých hlášených případů nebo neznámé (zjištěné během postmarketingových studií bezpečnosti a četnost nelze z dostupných údajů určit).
8 uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000) or very rare (< 1/ 10,000) including isolated reports, or not known (identified through post-marketing safety surveillance and the frequency cannot be estimated from the available data).
Časté: alergické reakce
Common: allergic reaction
Velmi časté: hypofosfatémie Časté: hyperglykémie, hypertriglyceridémie Vzácné: laktátová acidóza Četnost není známá: hypokalémie
Very common: hypophosphataemia Common: hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia Rare: lactic acidosis Not known: hypokalaemia
Při použití nukleosidových analogů byla zaznamenána laktátová acidóza obvykle spojená s jaterní steatózou (viz bod 4. 4).
Lactic acidosis, usually associated with hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Velmi časté: bolest hlavy, závratě
Very common: headache, dizziness
Velmi vzácné: dyspnoe
Very rare: dyspnoea
Velmi časté: průjem, zvracení, nausea Časté: zvýšená sérová lipáza, zvýšená amyláza včetně zvýšené pankreatické amylázy, bolest břicha, dyspepsie, flatulence Vzácné: pankreatitida
Very common: diarrhoea, vomiting, nausea Common: elevated serum lipase, elevated amylase including elevated pancreatic amylase, abdominal pain, dyspepsia, flatulence Rare: pancreatitis
Časté: zvýšení transamináz, hyperbilirubinémie Velmi vzácné: hepatitida Četnost není známá: jaterní steatóza
Common: increased transaminases, hyperbilirubinaemia Very rare: hepatitis Not known: hepatic steatosis
Časté: kopřivka, vesikulo- bulózní vyrážka, pustulózní vyrážka, makulo- papulózní vyrážka, svědění, vyrážka a změna barvy kůže (zvýšená pigmentace)
Common: urticaria, vesiculobullous rash, pustular rash, maculopapular rash, pruritus, rash and skin discolouration (increased pigmentation)
Poruchy pohybového systému a pojivové tkánĕ:
Musculoskeletal and connective tissue disorders:
Velmi časté: zvýšená kreatinkináza Četnost není známá: rabdomyolýza, osteomalácie (projevující se jako bolest kostí a občas přispívající ke zlomeninám), svalová slabost, myopatie
Very common: elevated creatine kinase Not known: rhabdomyolysis, osteomalacia (manifested as bone pain and infrequently contributing to fractures), muscular weakness, myopathy
9 Poruchy ledvin a močových cest:
Renal and urinary disorders: