natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nejsou k dispozici klinické údaje o podávání telbivudinu během těhotenství.
For telbivudine no clinical data on exposed pregnancies are available.
Studie na zvířatech nenaznačují přímé škodlivé účinky na průběh těhotenství, embryonální/ fetální vývoj, porod nebo postnatální vývoj (viz bod 5. 3).
Animal studies do not indicate direct harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Studie na březích králících ukázaly dřívější vrh mláďat a/ nebo potrat závisející na toxicitě pro matku.
Studies in pregnant rabbits showed early delivery and/ or abortion secondary to maternal toxicity.
Nejsou k dispozici údaje o účinku telbivudinu na přenos HVB z matky na kojence.
There are no data on the effect of telbivudine on transmission of HBV from mother to infant.
Z tohoto důvodu by měla být provedena odpovídající opatření, aby se zabránilo přenosu HBV infekce na novorozence.
Therefore, appropriate interventions should be used to prevent neonatal acquisition of HBV infection.
Ženy, které užívají přípravek Sebivo, by neměly kojit.
Women should not breast-feed if they are taking Sebivo.
V reprodukčních toxikologických studiích nebylo prokázáno zhoršení fertility samců nebo samic potkanů, při systémových expozicích přibližně 14násobně vyšších, než jakých je dosahováno při podávání terapeutických dávek u člověka.
In reproductive toxicology studies, no evidence of impaired fertility was seen in male or female rats at systemic exposures approximately 14 times those observed in humans at the therapeutic dose.
Zhodnocení nežádoucích účinků je založeno převážně na dvou studiích (NV- 02B- 007 GLOBE a NV - 02B- 015), ve kterých 1 699 pacientů s chronickou hepatitidou typu B dostávalo v dvojitě slepém uspořádání telbivudin 600 mg/ den (n = 847) nebo lamivudin (n = 852) po dobu 104 týdnů.
Assessment of adverse reactions is mainly based on two studies (NV-02B-007 “ GLOBE” and NV- 02B-015) in which 1,699 patients with chronic hepatitis B received double-blind treatment with telbivudine 600 mg/ day (n = 847) or lamivudine (n = 852) for 104 weeks.
Nejčastějšími nežádoucími účinky s alespoň možným vztahem k telbivudinu byly zvýšení kreatinkinázy (6, 8%) stupně 3/ 4, únava (4, 4%), bolest hlavy (3, 0%) a nauzea (2, 6%).
The most common adverse events with at least a possible relation to telbivudine were grade 3/ 4 blood creatine kinase elevations (6.8%), fatigue (4.4%), headache (3.0%) and nausea (2.6%).
V tabulce 2 jsou uvedeny nežádoucí účinky zaznamenané ve sloučených 104týdenních studiích NV- 02B - 007 GLOBE a NV- 02B- 015, tříděné dle tříd orgánových systémů a podle frekvence výskytu dle následujících kriterií: velmi časté (≥1/ 10); časté (≥1/ 100 až < 1/ 10); méně časté (≥1/ 1 000 až < 1/ 100); vzácné (≥1/ 10 000 až < 1/ 1 000); velmi vzácné (< 1/ 10 000).
Table 2 lists the adverse reactions recorded in the pooled 104-week NV-02B-007 GLOBE and NV- 02B-015 studies by system organ class and by frequency using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
6 Tabulka 2 Klinické nežádoucí účinky u pacientů s chronickou hepatitidou typu B, léčených telbivudinem 600 mg, ve sloučených 104týdenních studiích NV- 02B- 007 (GLOBE) a NV- 02B- 015
Clinical adverse reactions in patients with chronic hepatitis B, treated with telbivudine 600 mg in the pooled 104-week NV-02B-007 (GLOBE) and NV-02B-015 studies*
Závratě, bolesti hlavy Periferní neuropatie, porucha chuti, hypestezie, parestezie, ischias
Dizziness, headache Peripheral neuropathy, dysgeusia, hypoaesthesia, paresthesia, sciatica
Zvýšení krevní amylázy, průjem, zvýšení krevní lipázy, nauzea, bolesti břicha
Blood amylase increased, diarrhoea, blood lipase increased, nausea, abdominal pain
Zvýšení kreatinfosfokinázy v krvi Artralgie, myalgie, myopatie/ myozitida, bolesti končetin, bolesti zad, spasmy svalů, bolesti krku, bolesti v boku (mezi hrudníkem a iliem)
Blood creatine phosphokinase increased Arthralgia, myalgia, myopathy/ myositis, pain in the extremities, back pain, muscle spasm, neck pain, flank pain
Zvýšení krevní alaninaminotransferázy Zvýšení aspartátaminotransferázy
Blood alanine aminotransferase increased Aspartate aminotransferase increased
* Vzhledem k množství pacientů zahrnutému do sloučené analýzy (NV- 02B- 007 [GLOBE] a NV - 02B- 015) není počet pacientů léčených telbivudinem dostatečný pro detekci vzácných a velmi vzácných nežádoucích účinků.
* Due to the sample size of the pooled analysis (NV-02B-007 [GLOBE] and NV-02B-015), there are insufficient numbers of telbivudine-treated patients to detect rare and very rare events.
Ve sloučené analýze se do 104. týdne léčby se vyskytl stupeň 3/ 4 zvýšení kreatinkinázy (> 7x ULN) u 12, 6% pacientů léčených telbivudinem a u 4, 0% pacientů léčených lamivudinem.
In the pooled analysis, by 104 weeks of treatment Grade 3/ 4 creatine kinase elevations (> 7x ULN) occurred in 12.6% of telbivudine-treated patients and 4.0% of lamivudine-treated patients.
Zvýšení kreatinkinázy bylo ve většině případů asymptomatické a hodnoty kreatinkinázy obvykle klesly do příští návštěvy při pokračování v léčbě.
Most creatine kinase elevations were asymptomatic and creatine kinase values typically decreased by the next visit on continued treatment.
V pivotní studii NV- 02B- 007 (GLOBE) byly v obou léčených skupinách jako prediktivní faktory pro zvýšení stupně 3/ 4 do 104. týdne identifikovány vyšší hodnoty kreatinkinázy před léčbou a příslušnost k bělošské rase.
In the pivotal study NV-02B-007 (GLOBE), higher pre-treatment CK values and Caucasian race were identified in both treatment groups as predictive factors for Grade 3/ 4 elevations by 104 weeks.
Incidence rychlého vzestupu alaninaminotransferázy (ALT) při léčbě v obou léčených větvích podle definice AASLD (American Association for the Study of Liver Disease) (elevace ALT > 2x výchozí hodnota a > 10x horní hranice normy (ULN)) je dále popsána v níže uvedené tabulce 3.
The incidence of on treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms according to AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definition (ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN) are further described in Table 3 below.
Tabulka 3 Přehled vzestupu ALT (IU/ L) při léčbě – sloučené studie NV- 02B- 007/ NV/ 02B- 015
Summary of on treatment ALT (IU/ L) flare – Pooled NV-02B-007/ NV-02B-015
Vzestup ALT: elevace ALT > 2x výchozí a > 10x ULN
ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN
Lamivudin n/ N (%)
n/ N (%)
Telbivudin n/ N (%)
n/ N (%)
Celkově Od výchozí hodnoty do 24. týdne Od 24. týdne do konce studie
Overall Baseline to week 24 Week 24 to end of study
Během léčby se doporučuje pravidelné sledování jaterních funkcí (viz bod 4. 4).
Periodic monitoring of hepatic function is recommended during treatment (see section 4.4).
7 Exacerbace hepatitidy B po ukončení léčby U pacientů, kteří ukončili léčbu hepatitidy B, byly hlášeny případy těžké akutní exacerbace hepatitidy B (viz bod 4. 4), včetně pacientů léčených telbivudinem.
Exacerbations of hepatitis B after discontinuation of treatment Severe acute exacerbations of hepatitis B have been reported in patients who have discontinued anti- hepatitis B therapy including telbivudine (see section 4.4).
Tabulka 4 Přehled vzestupu ALT po léčbě – sloučené studie NV- 02B- 007/ NV/ 02B- 015
Summary of post-treatment ALT flares – Pooled NV-02B-007/ NV-02B-015
elevace ALT > 2x výchozí hodnota a > 10x ULN
ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN
Testované dávky až do dávky 1 800 mg/ den, třikrát vyšší než doporučená denní dávka, byly dobře tolerovány.
Tested doses up to 1,800 mg/ day, three times greater than the recommended daily dose, have been well tolerated.
Nukleosidové a nukletidové inhibitory reverzní transkriptázy, ATC kód:
Nucleoside and nucleotide reverse transcriptase inhibitors, ATC code:
Telbivudin- 5 '- trifosfát inhibuje HBV DNA polymerázu (reverzní transkriptázu) kompeticí s přirozeným substrátem, thymidin 5' - trifosfátem.
Telbivudine-5'-triphosphate inhibits HBV DNA polymerase (reverse transcriptase) by competing with the natural substrate, thymidine 5'-triphosphate.
Inkorporace telbivudin- 5 '- trifosfátu do virové DNA vyvolá ukončení řetězce DNA, což vede k inhibici replikace HBV.
Incorporation of telbivudine-5'-triphosphate into viral DNA causes DNA chain termination, resulting in inhibition of HBV replication.
Telbivudin je inhibitor syntézy jak prvního vlákna HBV (EC50 = 0, 4 - 1, 3 μM), tak i druhého vlákna HBV (EC50 = 0, 12 - 0, 24 μM), a vykazuje výraznou preferenci pro inhibici produkce druhého vlákna.
Telbivudine is an inhibitor of both HBV first strand (EC50 = 0.4-1.3 μ M) and second strand (EC50 = 0.12-0.24 μ M) synthesis, and shows a distinct preference for inhibiting second strand production.
Oproti tomu telbivudin- 5 '- trifosfát neinhiboval v koncentracích do 100 μM buněčnou DNA polymerázu α, β nebo γ.
By contrast, telbivudine-5'-triphosphate at concentrations up to 100 μ M did not inhibit cellular DNA polymerases α, β, or γ.
Při sledování mitochondriální struktury, funkce a obsahu DNA, nevykazoval telbivudin prokazatelný toxický účinek v koncentracích až do 10 μM a nezvyšoval tvorbu kyseliny mléčné in vitro.
In assays relating to mitochondrial structure, function and DNA content, telbivudine lacked appreciable toxic effect at concentrations up to at 10 μ M and did not increase lactic acid production in vitro.
Antivirová účinnost telbivudinu in vitro byla hodnocena u HBV- exprimujících buněčných linií lidského hepatomu 2. 2. 15.
8 The in vitro antiviral activity of telbivudine was assessed in the HBV-expressing human hepatoma cell line 2.2.15.
Koncentrace telbivudinu, která účinně inhibovala 50% virové syntézy (EC50), byla přibližně 0, 2 μM.
The concentration of telbivudine that effectively inhibited 50% of viral synthesis (EC50) was approximately 0.2 μ M.
Klinické zkušenosti Bezpečnost a účinnost dlouhodobé léčby (104 týdnů) přípravkem Sebivo byly hodnoceny ve dvou, léčivou látkou kontrolovaných klinických studiích, do kterých bylo zařazeno 1 699 pacientů s chronickou hepatitidou B (NV- 02B- 007 GLOBE a NV- 02B- 015).
Clinical experience The safety and efficacy of long-term (104 weeks) Sebivo treatment were evaluated in two active- controlled clinical studies that included 1,699 patients with chronic hepatitis B (NV-02B-007 GLOBE and NV-02B-015).
8 NV- 02B- 007 GLOBE studie NV- 02B- 007 GLOBE studie je randomizovaná, dvojitě- slepá mezinárodní studie fáze III, kde byl telbivudin srovnáván s lamivudinem po dobu 104 týdnů u 1 367 pacientů, kteří dosud nedostávali žádné nukleosidy a měli chronickou hepatitidu B a byli jak HBeAg- pozitivní, tak i HBeAg- negativní.
NV-02B-007 GLOBE study The NV-02B-007 GLOBE study is a randomised, double-blind, multinational phase III study of telbivudine compared to lamivudine for a treatment period of 104 weeks in 1,367 nucleoside-naïve chronic hepatitis B HBeAg-positive and HBeAg-negative patients.
HBeAg- pozitivní pacienti:
HBeAg-positive patients:
Střední věk pacientů byl 32 let, 74% byli muži, 82% byli asiaté, 12% byli běloši a 6% bylo dříve léčeno interferonem alfa.
The mean age of patients was 32 years, 74% were male, 82% were Asian, 12% were Caucasian, and 6% had previously received alfa-interferon therapy.
HBeAg- negativní pacienti:
HBeAg-negative patients:
Střední věk pacientů byl 43 let, 79% byli muži, 62% asiaté, 23% běloši a 11% bylo dříve léčeno interferonem alfa.
The mean age of patients was 43 years, 79% were male, 65% were Asian, 23% were Caucasian, and 11% had previously received alfa-interferon therapy.
Klinické výsledky v 52. týdnu Klinické a virologické cílové parametry účinnosti byly hodnoceny odděleně u HBeAg- pozitivních a HBeAg- negativních pacientů.
Clinical results at week 52 Clinical and virological efficacy endpoints were evaluated separately in the HBeAg-positive and HBeAg-negative patient populations.
Primární cílový parametr terapeutické odpovědi byl složen ze serologických cílových parametrů vyžadujících supresi HBV DNA na < 5 log10 kopií/ ml ve spojení buď se ztrátou sérového HBeAg, nebo normalizací ALT.
The primary endpoint of therapeutic response was a composite serological endpoint requiring suppression of HBV DNA to < 5 log10 copies/ ml in conjunction with either loss of serum HBeAg or ALT normalised.
Výchozí hladiny ALT > 2x ULN a výchozí HBV DNA < 9 log10 kopií/ ml byly spojeny s vyšší rychlostí sérokonverze eAg u HBeAg- pozitivních pacientů.
Baseline ALT levels > 2 x ULN and baseline HBV DNA < 9 log10 copies/ ml were associated with higher rates of eAg seroconversion in HBeAg-positive patients.
Pacienti, kteří dosáhli hladin HBV DNA < 3 log10 kopií/ ml do 24. týdne, odpovídali na léčbu optimálně; naopak u pacientů s hladinami HBV DNA ve 24. týdnu > 4 log10 kopií/ ml bylo v 52. týdnu dosaženo méně příznivých výsledků.
Patients who achieve HBV DNA levels< 3 log10 copies/ml by week 24 had optimal responses to treatment; conversely patients with HBV DNA levels> 4 log10 copies/ ml at 24 weeks had less favourable outcomes at week 52.
U HBeAg- pozitivních pacientů byl telbivudin účinnější než lamivudin v terapeutické odpovědi (75, 3% vs 67, 0% reagujících pacientů; p = 0, 0047).
In HBeAg-positive patients, telbivudine was superior to lamivudine in therapeutic response (75.3% vs 67.0% responders; p = 0.0047).
U HBeAg- negativních pacientů, telbivudin nebyl lepší než lamivudin (75, 2% a 77, 2% reagujících pacientů; p = 0, 6187).
In HBeAg-negative patients, telbivudine was non-inferior to lamivudine (75.2% and 77.2% responders; p = 0.6187).
U bělochů byla léčebná odpověď u obou antivirových látek použitých ve studii GLOBE nižší; počet bělošských pacientů byl však velmi omezený (n = 98).
Caucasian ethnicity was associated with lower treatment response to both antiviral agents used in the GLOBE trial; however the Caucasian patient population was very limited (n = 98).
Ve 24. týdnu dosáhlo 203 HBeAg- pozitivních pacientů a 178 HBeAg- negativních pacientů nedetekovatelných hladin HBV DNA.
At week 24, 203 HBeAg-positive and 178 HBeAg-negative subjects achieved non-detectable HBV DNA levels.
Z HBeAg pozitivních pacientů 95% dosáhlo nedetekovatelných hladin HBV DNA, 39% dosáhlo HBeAg sérokonverze, 90% dosáhlo normalizace ALT v 52. týdnu a 0, 5% bylo ve 48. týdnu rezistentních.
Of those HBeAg positive subjects, 95% achieved non-detectable HBV DNA, 39% achieved HBeAg seroconversion, 90% achieved ALT normalisation at week 52 and 0.5% exhibited resistance at week 48.
Podobně z HBeAg negativních pacientů 96% dosáhlo nedetekovatelné hladiny HBV DNA, 79% dosáhlo v 52. týdnu normalizace ALT a 0% bylo rezistentních ve 48. týdnu.
Similarly of those HBeAg-negative subjects, 96% achieved non-detectable HBV DNA, 79% achieved ALT normalisation at week 52 and 0% exhibited resistance at week 48.
9 Tabulka 5 Virologické, biochemické a sérologické cílové parametry v 52. týdnu (studie NV- 02B - 007 GLOBE)
9 Table 5
HBeAg- pozitivní (n = 921)
Virological, biochemical and serological endpoints at week 52 (NV-02B-007 GLOBE study)
HBeAg- negativní (n = 446)
HBeAg-positive (n = 921) HBeAg-negative (n = 446)
Lamivudin Telbivudin 100 mg 600 mg (n = 463) (n = 222)
Telbivudine 600 mg (n = 222)
Střední hodnota snížení HBV DNA od výchozí hodnoty (log10 kopií/ ml) ± SE M1, 2, 3
Mean HBV DNA reduction from baseline (log10 copies/ ml) ± SEM1,2,3
- 6, 45 (0, 11) *
-6.45 (0.11) *
- 5, 54 (0, 11)
-5.54 (0.11)
- 5, 23 (0, 13) * - 4, 40
-5.23 (0.13) *
(0, 13)
-4.40 (0.13)
% pacientů HBV DNA negativních podle PCR
% Patients HBV DNA negative by PCR
60% *
60%*
normalizace ALT 4 sérokonverze HBeAg 4
ALT normalisation4 HBeAg seroconversion4
77% 23%
77% 23%
75% 22%
75% 22%
74% -
74% -
79% -
79% -
vymizení HBeAg 5 1
HBeAg loss5 1
2 Roche COBAS Amplicor® PCR test (dolní limit kvantifikace ≤ 300 kopií/ ml).
Standard error of mean 2 Roche COBAS Amplicor® PCR Assay (lower limit of quantification ≤ 300 copies/ ml).
3 HBeAg- pozitivní n = 443 ve skupině telbivudinu a 444 ve skupině s lamivudinem; HBeAg- negativní n = 219 ve skupině s telbivudinem a 219 ve skupině s lamivudinem.
3 HBeAg-positive n = 443 and 444, HBeAg-negative n = 219 and 219, for both telbivudine and lamivudine groups, respectively.
Rozdíly ve skupinách jsou způsobeny ukončením léčby pacientů v průběhu studie a chybějícím hodnocením HBV DNA v 52. týdnu 4 HBeAg- pozitivní n = 440 ve skupině telbivudinu a 446 ve skupině s lamivudinem; HBeAg - negativní n = 203 ve skupině telbivudinu a 207 ve skupině s lamivudinem.
4 HBeAg-positive n = 440 and 446, HBeAg-negative n = 203 and 207, for telbivudine and lamivudine groups, respectively.
HBeAg sérokonverze a vymizení bylo sledováno pouze u pacientů s detekovatelným HBeAg při výchozím vyšetření. * p < 0, 0001
HBeAg seroconversion and loss assessed only in patients with detectable HBeAg at baseline. *p < 0.0001
10 Tabulka 6 Histologické zlepšení a změny v Ishak Fibrosis Score v 52. týdnu (studie NV- 02B- 007 GLOBE)
Histological improvement and change in Ishak Fibrosis Score at week 52 (NV-02B- 007 GLOBE study)
HBeAg- negativní (n = 446)
HBeAg-positive (n = 921) HBeAg-negative (n = 446) Telbivudine Lamivudine Telbivudine Lamivudine 600 mg 100 mg 600 mg 100 mg (n = 384)1 (n = 386)1 (n = 199)1 (n = 207)1
Lamivudin 100 mg (n = 386) 1
Histological response2
Telbivudin 600 mg (n = 199) 1
Improvement No improvement
61% 24% 3
61% 24%
Ishakovo skóre fibrózy (Ishak Fibrosis Score)
Ishak Fibrosis Score3
Zlepšení Beze změn Zhoršení
Improvement No change Worsening
Chybějící biopsie v 52. týdnu 1
Missing week 52 biopsy 1
Pacienti s ≥ než jednou dávkou studijní medikace s hodnotitelnou výchozí biopsií jater a výchozí hodnotou Knodellova indexu histologické aktivity (HAI) skóre > 3.
Patients with ≥ one dose of study drug with evaluable baseline liver biopsies and baseline Knodell Histological Activity Index (HAI) score > 3.
2 Histologická odpověď definovaná jako ≥ 2bodový pokles Knodellova nekro- inflamačního skóre od výchozí hodnoty bez zhoršení Knodellova skóre fibrózy.
2 Histological response defined as a ≥ 2 point decrease in Knodell Necroinflammatory Score from baseline with no worsening of the Knodell Fibrosis Score.
3 Zlepšení Ishakova skóre fibrózy, bylo stanoveno jako snížení o ≥ 1 bod v Ishakově skóre od výchozí hodnoty v 52. týdnu. * p = 0, 0024
3 For Ishak Fibrosis Score, improvement measured as ≥ 1 point reduction in Ishak Fibrosis Score from baseline to week 52. *p = 0.0024
Klinické výsledky ve 104. týdnu Klinické výsledky ve 104. týdnu byly u pacientů léčených telbivudinem konzistentní s výsledky v 52. týdnu a ukázaly přetrvávání účinnosti telbivudinu při pokračování v léčbě.
10 Clinical results at week 104 Overall, clinical results at week 104 in telbivudine-treated patients were consistent with those at week 52, demonstrating durability of efficacy responses for telbivudine-treated patients with continued treatment.
Mezi HBeAg pozitivními pacienty byl mezi telbivudinem a lamivudinem ve 104. týdnu demonstrován zvětšující se rozdíl v terapeutické odpovědi (63% vs 48%; p < 0, 0001) a klíčových sekundárních cílových parametrech (průměrná log10 snížení HBV DNA: - 5, 74 vs - 4, 42; p < 0, 0001, negativit PCR a:
Among HBeAg-positive patients, therapeutic response (63% vs 48%; p < 0.0001) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.74 vs -4.42; p < 0.0001, PCR negativity:
56% vs 39%; p < 0, 0001 a normalizace ALT 70% vs 62%).
56% vs 39%; p < 0.0001 and ALT normalisation of 70% vs 62%) demonstrated a widening difference at week 104 between telbivudine and lamivudine, respectively.
Navíc, v podskupině pacientů s výchozí hodnotou ALT ≥ 2x ULN (320), výrazně vyšší podíl pacientů léčených telbivudinem oproti pacientům léčených lamivudinem dosáhl ve 104. týdnu sérokonverze HBeAg (36% oproti 28%).
Moreover, in the subgroup of patients with baseline ALT levels ≥ 2x ULN (320), a significantly higher proportion of telbivudine patients than lamivudine patients achieved HBeAg seroconversions at week 104 (36% vs 28%, respectively).
U HBeAg negativních pacientů byly rozdíly v terapeutické odpovědi (78% vs 66%) a klíčových sekundárních cílových parametrech (průměrný log10 snížení hladin HBV DNA: - 5, 00 vs - 4, 17, a negativita PCR:
Among HBeAg-negative patients, differences in therapeutic response (78% vs 66%) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.00 vs -4.17, and PCR negativity:
57%; p < 0, 0001) vyšší pro telbivudin až do 104. týdne.
82% vs 57%; p < 0.0001) were higher for telbivudine up to week 104.
Předpověditelnost v 24. týdnu Ve 24. týdnu 203 telbivudinem léčených pacientů HBeAg- pozitivních (44%) a 177 pacientů HBeAg - negativních (80%) dosáhlo nedetekovatelných hladin HBV DNA.
Predictability at week 24 At week 24, 203 HBeAg-positive (44%) and 177 HBeAg-negative (80%) telbivudine-treated subjects achieved non-detectable HBV DNA levels.
Výsledky HBV DNA ve 24. týdnu byly pro obě skupiny HBeAg pozitivních i negativních pacientů prediktorem dlouhodobého příznivého výsledku.
For both HBeAg positive and negative patients, week 24 HBV DNA results were a predictor of long- term favourable outcomes.
Telbuvidinem léčení pacienti, kteří dosáhli negativity PCR ve 24. týdnu, měli nejvyšší poměr negativity PCR a sérokonverze HBeAg (u HBeAg pozitivních pacientů) a nejnižší celkový výskyt virologického vzplanutí (breakthrough) ve 104. týdnu.
Telbivudine-treated patients who achieved PCR negativity by week 24 had the highest rates of PCR negativity and HBeAg seroconversion (in HBeAg-positive patients), and the lowest overall rates of virological breakthrough at week 104.
Závěrečné výsledky ve 104. týdnu, založené na hladině HBV DNA ve 24. týdnu jsou, jak pro HBeAg pozitivní nebo HBeAg negativní pacienty, uvedeny v tabulce 7.
Outcome results at week 104, based on level of HBV DNA at week 24, for either HBeAg-positive or HBeAg-negative patients are presented in Table 7.
11 Tabulka 7 Klíčové cílové parametry účinnosti ve 104. týdnu při sérových hladinách HBV DNA ve 24. týdnu u pacientů léčených telbivudinem (NV- 02B- 007 GLOBE)
Key efficacy endpoints at week 104 by serum HBV DNA levels at week 24, telbivudine patients (NV-02B-007 GLOBE)
Výsledky klíčových cílových parametrů účinnosti ve 104. týdnu založené na výsledcích ve 24. týdnu HBV DNA ve
HBV DNA at week 24
n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%)
Outcome for key efficacy end points at 104 weeks based on week 24 results Therapeutic PCR-negative HBeAg ALT Virological response HBV DNA seroconversion normalisation breakthrough* n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%) n/ N (%)
< 300 kopií/ ml 300 kopií/ ml až < 3 log10 kopií/ ml
HBeAg-positive < 300 copies/ ml 300 copies/ ml to < 3 log10 copies/ ml
172/ 203 (85) 36/ 57 (63)
172/ 203 (85) 36/ 57 (63)
166/ 203 (82) 35/ 57 (61)
166/ 203 (82) 35/ 57 (61)
84/ 183 (46) 21/ 54 (39)
84/ 183 (46) 21/ 54 (39)
160/ 194 (82) 40/ 54 (74)
160/ 194 (82) 40/ 54 (74)
22/ 203 (11) 18/ 57 (32)
22/ 203 (11) 18/ 57 (32)
≥ 3 log10 kopií/ ml
≥ 3 log10 copies/ ml
HBeAg- negativní
HBeAg-negative
< 300 kopií/ ml 300 kopií/ ml až < 3 log10 kopií/ ml
< 300 copies/ ml 300 copies/ ml to < 3 log10 copies/ ml
≥ 3 log10 kopií/ ml N/ A = neuplatňuje se
≥ 3 log10 copies/ ml N/ A = not applicable
* virologický breakthrough: “ 1 log nad dolní hodnotu “ nadir ” definice stanovené ve 104. týdnu
* Virological breakthrough: “ 1 log above nadir” definition assessed at week 104
Studie NV- 02B- 015 Výsledky účinnosti a bezpečnosti studie 007 GLOBE byly potvrzeny ve studii NV- 02B- 015.
11 Study NV-02B-015 The efficacy and safety results of the 007 GLOBE study were confirmed in study NV-02B-015.
Tato studie je studie fáze III, randomizovaná, dvojitě slepá, srovnávající telbivudin 600 mg podávaný jednou denně s lamivudinem 100 mg, podávaným jednou denně po dobu 104 týdnů, 332 čínským pacientům s chronickou hepatitidou B, HBeAg pozitivním a HBeAg negativním, kteří nebyli předtím nukleosidy léčeni.
This study is a phase III, randomised, double-blind study of telbivudine 600 mg once daily compared to lamivudine 100 mg once daily for a treatment period of 104 weeks in 332 nucleoside-naïve chronic hepatitis B HBeAg-positive and HBeAg-negative Chinese patients.