natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Telzir se nesmí podávat souběžně s léčivy s úzkou terapeutickou šíří, jež jsou substráty isoenzymu 3A4 cytochromu P- 450 (CYP3A4), např. amiodaronem, astemizolem, bepridilem, cisapridem, dihydroergotaminem, ergotaminem, pimozidem, chinidinem, terfenadinem, perorální midazolam (opatrnost při parenterálním podání midazolamu, viz bod 4. 5), perorální triazolam.
Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4), e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, dihydroergotamine, ergotamine, pimozide, quinidine, terfenadine, oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), oral triazolam.
Telzir s ritonavirem se nesmí podávat souběžně s léčivy s úzkou terapeutickou šíří, jež jsou vysoce závislá na metabolizaci CYP2D6, např. flekainidem a propafenonem (viz bod 4. 5).
Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products with narrow therapeutic windows that are highly dependent on CYP2D6 metabolism, e. g. flecainide and propafenone (see section 4.5).
Během užívání přípravku Telzir se nesmějí užívat rostlinné přípravky obsahující třezalku tečkovanou (Hypericum perforatum) kvůli riziku snížených plazmatických koncentrací a zmenšených klinických účinků amprenaviru (viz bod 4. 5).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking Telzir due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of amprenavir (see section 4.5).
Pacienty je nutno upozornit, že terapie přípravkem Telzir, ani žádná jiná soudobá antiretrovirová terapie nedokáže infekci HIV úplně vyléčit, a že se tedy i při užívání tohoto přípravku u nich mohou vyvinout oportunní infekce a jiné komplikace infekce HIV.
Patients should be advised that treatment with Telzir, or any other current antiretroviral therapy, does not cure HIV and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Nebylo prokázáno, že by soudobé antiretrovirové terapie, včetně přípravku Telzir dokázaly zabránit riziku přenosu HIV na jiné osoby pohlavním stykem nebo kontaminací krve, proto je nutno pokračovat v náležitých bezpečnostních opatřeních.
Appropriate precautions should continue to be taken.
Fosamprenavir obsahuje sulfonamidovou strukturní skupinu.
Fosamprenavir contains a sulphonamide moiety.
Telzir s ritonavirem se má s opatrností a ve snížených dávkách podávat dospělým s mírnou, středně těžkou, nebo těžkou hepatální dysfunkcí (viz bod 4. 2) U pacientů s chronickou hepatitidou B nebo C léčených kombinovanou antiretrovirovou terapií je zvýšené riziko závažných a potenciálně smrtelných hepatálních nežádoucích účinků.
Telzir with ritonavir should be used with caution and at reduced doses in adults with mild, moderate, or severe hepatic impairment (see section 4.2. Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacienti s preexistující hepatální dysfunkcí, včetně chronické aktivní hepatitidy, mají během kombinované antiretrovirové terapie zvýšenou frekvenci jaterních funkčních abnormalit a mají být pravidelně kontrolováni podle standardních postupů.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be
Vyskytnou- li se u těchto pacientů známky zhoršování jaterního onemocnění, musí se zvážit přerušení nebo zastavení terapie.
If there is evidence of worsening liver disease in such patients, interruption or discontinuation of treatment must be considered.
Nedoporučuje se použití přípravku Telzir souběžně s halofantrinem nebo (systémovým) lidokainem (viz bod 4. 5).
The use of Telzir concomitantly with halofantrine or lidocaine (systemic) is not recommended (see section 4.5).
4 Nedoporučuje se použití přípravku Telzir souběžně s inhibitory PDE5 (např. sildenafilem a vardenafilem) (viz bod 4. 5).
The use of Telzir concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) is not recommended (see section 4.5).
Nedoporučuje se souběžné použití přípravku Telzir se simvastatinem nebo lovastatinem kvůli zvýšenému riziku myopatie, včetně rhabdomyolýzy (viz bod 4. 5).
Concomitant use of Telzir with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis (see section 4.5).
Při podávání přípravku Telzir s ritonavirem je doporučováno snížení dávkování rifabutinu nejméně o 75%.
A reduction in the rifabutin dosage by at least 75% is recommended when administered with Telzir with ritonavir.
Může být nutné i další snížení dávky (viz bod 4. 5)
Further dose reduction may be necessary (see section 4.5).
Vzhledem k tomu, že může dojít ke zvýšení rizika elevace jaterních transamináz a hladiny hormonů mohou být alterovány při souběžném podáváním fosamprenaviru, ritonaviru a perorální antikoncepci, doporučuje se užít u žen v plodném věku alternativní nehormonální antikoncepce (viz bod 4. 5).
Because there may be an increased risk of hepatic transaminase elevations and hormonal levels may be altered with co-administration of fosamprenavir, ritonavir and oral contraceptives, alternative non- hormonal methods of contraception are recommended for women of childbearing potential (see section 4.5).
Nejsou dostupné údaje o souběžném podávání fosamprenaviru a ritonaviru s estrogeny a/ nebo progesterony podávanými jako hormonální substituční léčba.
No data are available on the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with oestrogens and/ or progestogens when used as hormonal replacement therapies.
Účinnost a bezpečnost těchto léčebných postupů s fosamprenavirem a ritonavirem nebyla stanovena.
The efficacy and safety of these therapies with fosamprenavir and ritonavir has not been established.
U pacientů užívajících souběžně tato léčiva může být následkem snížených plazmatických koncentrací amprenaviru Telzir méně účinný (viz bod 4. 5).
Telzir may be less effective due to decreased amprenavir plasma concentrations in patients taking these medicinal products concomitantly (see section 4.5).
Podávají- li se souběžně s přípravkem Telzir imunosupresiva (ciklosporin, takrolimus, rapamycin), doporučuje se monitorování terapeutických koncentrací imunosupresiv (viz bod 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for immunosuppressant medicinal products (cyclosporine, tacrolimus, rapamycin) when co-administered with Telzir (see section 4.5).
Podávají- li se souběžně s přípravkem Telzir tricyklická antidepresiva (např. desipramin a nortriptylin), doporučuje se monitorování terapeutických koncentrací tricyklických antidepresiv (viz bod 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for tricyclic antidepressants (e. g. desipramine and nortriptyline) when coadministered with Telzir (see section 4.5).
Podávají- li se souběžně s přípravkem Telzir warfarin nebo jiná perorální antikoagulancia, doporučuje se zintenzivněné sledování INR (mezinárodního normalizovaného poměru) (viz bod 4. 5).
When warfarin or other oral anticoagulants are coadministered with Telzir a reinforced monitoring of INR (International Normalised Ratio) is recommended (see section 4.5).
Souběžné podávání přípravku Telzir s ritonavirem a flutikasonem nebo jinými glukokortikoidy, které jsou metabolizovány izoenzymem CYP3A4, se nedoporučuje, pokud možný přínos léčby nepřeváží riziko vzniku systémových nežádoucích účinků léčby kortikosteroidy, včetně Cushingova syndromu a adrenální suprese (viz bod 4. 5).
Concomitant use of Telzir with ritonavir and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
Exantém / kožní reakce
Rash / cutaneous reactions
Omezit svědění a urychlit ústup exantému mohou vhodná antihistaminika (např. cetirizin - dihydrochlorid).
Appropriate antihistamines (e. g. cetirizine dihydrochloride) may reduce pruritus and hasten the resolution of rash.
Závažné a život ohrožující kožní reakce, včetně Stevensova- Johnsonova syndromu byly hlášeny u méně než 1% pacientů zahrnutých do programu klinického vývoje.
Severe and life-threatening skin reactions, including Stevens-Johnson syndrome, were reported in less than 1% of patients included in the clinical development programme.
V případě těžkého exantému, nebo v případě exantému střední intenzity provázeného systémovými nebo slizničními příznaky se má Telzir natrvalo vysadit (viz bod 4. 8).
Telzir should be permanently discontinued in case of severe rash, or in case of rash of moderate intensity with systemic or mucosal symptoms (see section 4.8).
Hemofiličtí pacienti
Haemophiliac patients
U hemofilických pacientů typu A a B léčených inhibitory proteázy (PI) se vyskytla hlášení zvýšeného krvácení včetně spontánních kožních hematomů a hemartróz.
In some
Některým pacientům bylo nutno podat faktor VIII.
5 patients administration of factor VIII was necessary.
Příčinná souvislost se nabízí, ale mechanismus účinku nebyl objasněn, hemofiličtí pacienti tudíž mají být informováni o možnosti zvýšeného krvácení.
Haemophiliac patients should therefore be informed of the possibility of increased bleeding.
U pacientů užívajících antiretrovirová léčiva včetně inhibitorů proteázy byly hlášeny: nový nástup diabetes mellitus, hyperglykémie, nebo exacerbace již existujícího diabetes mellitus.
New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus have been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
U některých těchto pacientů byla hyperglykémie závažná a v některých případech byla provázena i ketoacidózou.
In some of these, the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
5 Mnozí pacienti měli nejasné chorobné stavy, pro které byli léčeni jinými léčivy, jejichž aplikace může být spojena s rozvojem diabetes mellitus nebo hyperglykémie.
Many of the patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with medicinal products that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Kombinovaná antiretrovirová terapie byla u HIV pozitivních pacientů provázena redistribucí tělesného tuku (lipodystrofií).
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Dlouhodobé důsledky těchto příhod v současnosti nejsou známy.
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Byly vysloveny hypotézy o spojitosti viscerální lipomatózy s inhibitory proteázy a lipoatrofie s nukleosidovými inhibitory reverzní transkriptázy.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors has been hypothesised.
Zvýšené riziko lipodystrofie bylo spjato s individuálními faktory, jako je vyšší věk a s faktory souvisejícími s léčivy jako jsou delší trvání antiretrovirové terapie a průvodní metabolické poruchy.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Klinické vyšetření má zahrnovat hodnocení fyzikálních známek redistribuce tuku.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Má se zvážit stanovování sérových lipidů nalačno a glykémie.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Lipidové poruchy se mají korigovat klinicky náležitým způsobem (viz bod 4. 8).
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Podávají- li se souběžně fosamprenavir a ritonavir, může převažovat profil metabolických lékových interakcí ritonaviru, protože ritonavir je silnějším inhibitorem CYP3A4.
When fosamprenavir and ritonavir are co-administered, the ritonavir metabolic drug interaction profile may predominate because ritonavir is a more potent CYP3A4 inhibitor.
Před zahájením terapie přípravkem Telzir s ritonavirem proto musí být konzultovány úplné preskripční informace pro ritonavir.
The full prescribing information for ritonavir must therefore be consulted prior to initiation of therapy with Telzir with ritonavir.
Kromě toho jak amprenavir, aktivní metabolit fosamprenaviru, tak ritonavir jsou primárně metabolizovány v játrech prostřednictvím CYP3A4, tudíž jakákoli léčiva, která buď sdílejí tuto metabolickou cestu, nebo modifikují aktivitu CYP3A4, mohou modifikovat farmakokinetiku amprenaviru a ritonaviru.
6 metabolic pathway or modify CYP3A4 activity may modify the pharmacokinetics of amprenavir and ritonavir.
A obdobně, podání fosamprenaviru s ritonavirem může modifikovat farmakokinetiku jiných účinných látek, které sdílejí tuto metabolickou cestu.
Similarly administration of fosamprenavir with ritonavir may modify the pharmacokinetics of other active substances that share this metabolic pathway.
• Kontraindikované kombinace (viz bod 4. 3)
• Associations contraindicated (see section 4.3)
Substráty CYP3A4 s úzkým terapeutickým indexem Telzir se nesmí podávat souběžně s léčivými přípravky obsahujícími účinné látky s úzkým terapeutickým oknem, které jsou substráty isoenzymu 3A4 cytochromu P450 (CYP3A4).
CYP3A4 substrates with narrow therapeutic index Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Souběžné podání může vést ke kompetitivní inhibici metabolizace těchto účinných látek, a tím ke vzestupům jejich plazmatických koncentrací, jež mohou způsobit závažné a/ nebo život ohrožující nežádoucí účinky, jako jsou srdeční arytmie (např. amiodaron, astemizol, bepridil, cisaprid, pimozid, chinidin,
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma level and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Substráty CYP2D6 s úzkým terapeutickým indexem Telzir s ritonavirem se nesmí podávat souběžně s léčivými přípravky obsahujícími účinné látky, jež jsou vysoce závislé na metabolizaci CYP2D6 a u nichž jsou zvýšené plazmatické koncentrace spjaty se závažnými a/ nebo život ohrožujícími nežádoucí účinky.
CYP2D6 substrates with narrow therapeutic index Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products containing active substances that are highly dependent on CYP2D6 metabolism and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and / or life-threatening adverse reactions.
K těmto účinným látkám patří flekainid a propafenon.
These active substances include flecainide and propafenone.
Současné podávání rifampicinu s přípravkem Agenerase s ritonavirem v nízké dávce je kontraindikováno (viz bod 4. 3).
The combination of rifampicin and Telzir with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Třezalka tečkovaná (Hypericum perforatum) Souběžným užíváním rostlinných přípravků třezalky tečkované (Hypericum perforatum) mohou být sníženy sérové hladiny amprenaviru a ritonaviru.
St John’ s wort (Hypericum perforatum) Serum levels of amprenavir and ritonavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Třezalka tečkovaná indukuje enzymy, které metabolizují léčiva.
This is due to induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Rostlinné přípravky obsahující třezalku tečkovanou se proto nemají kombinovat s přípravkem Telzir s ritonavirem.
Herbal preparations containing St John’ s wort should therefore not be combined with Telzir with ritonavir.
Hladiny amprenaviru a ritonaviru se zvýší po přerušení užívání třezalky tečkované.
If a patient is already taking St John’ s wort, check amprenavir, ritonavir and if possible viral levels and stop St John’ s wort.
Indukční účinek může přetrvávat nejméně 2 týdny po zastavení léčby třezalkou tečkovanou.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort.
Antiretrovirová léčiva
Antiretroviral medicinal products
Efavirenz: při užívání 700 mg fosamprenaviru dvakrát denně a 100 mg ritonaviru dvakrát denně souběžně s efavirenzem (600 mg jednou denně) nedošlo ke klinicky významné interakci.
Efavirenz: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with efavirenz (600 mg once daily).
Nevirapin: při užívání 700 mg fosamprenaviru dvakrát denně a 100 mg ritonaviru dvakrát denně souběžně s nevirapinem (200 mg dvakrát denně) nedošlo ke klinicky významné interakci.
Nevirapine: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with nevirapine (200 mg twice daily).
Nukleosidové / nukleotidové inhibitory reverzní transkriptázy
Nucleoside / Nucleotide reverse transcriptase inhibitors
S amprenavirem bez ritonaviru byly provedeny studie interakcí s abakavirem, lamivudinem a zidovudinem.
Interaction studies with abacavir, lamivudine and zidovudine have been performed with amprenavir without ritonavir.
Na základě údajů získaných v těchto studiích a vzhledem k tomu, že se nepředpokládá, že by ritonavir měl významný dopad na farmakokinetiku nukleosidových inhibitorů reverzní transkriptázy (NRTI), se neočekává, že by souběžné podání fosamprenaviru a ritonaviru s těmito léčivy významně narušovalo expozici souběžně podávaným účinným látkám.
Based on data derived from these studies and because ritonavir is not expected to 7 have a significant impact on the pharmacokinetics of NRTIs, the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with these medicinal products is not expected to significantly alter the exposure of the co-administered active substances.
Didanosin ve žvýkacích tabletách: farmakokinetická studie fosamprenaviru v kombinaci s didanosinem nebyla provedena.
Didanosine chewable tablet: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir in combination with didanosine.
Klinicky významná interakce vyplývající ze zvýšení pH v žaludku antacidní složkou lékové formy didanosinu je nepravděpodobná a při souběžném užívání fosamprenaviru a didanosinu se nepokládá za nutné separovat ani upravovat dávku (viz kapitolu Antacida).
Clinically significant interaction resulting from an increase in the stomach pH due to the didanosine antacid component is unlikely and no dose separation or adjustment is considered necessary when fosamprenavir and didanosine are administered concomitantly (see chapter, Antacids).
Nepředpokládá se významná interakce s didanosinem v enterosolventních tobolkách.
No significant interaction is expected with didanosine gastro-resistant capsule.
Tenofovir: v této etapě nelze vydat žádná doporučení k souběžnému podávání fosamprenaviru s ritonavirem s tenofovirem.
Tenofovir: no recommendations can be drawn at this stage on the co-administration of fosamprenavir with ritonavir with tenofovir.
Inhibitory proteázy
Protease Inhibitors
Lopinavir/ ritonavir: souběžné podávání standardních dávek lopinaviru/ ritonaviru s fosamprenavirem vede k významnému snížení koncentrací amprenaviru.
Co-administration of standard doses of lopinavir/ ritonavir with fosamprenavir results in a significant reduction in amprenavir concentrations.
7 fosamprenaviru 1400 mg dvakrát denně s lopinavirem/ ritonavirem 533/ 133 mg dvakrát denně pacientům, kteří již dříve inhibitory proteázy užívali, vedlo při kombinovaném režimu, ve srovnání s podáváním standardních dávek fosamprenaviru/ ritonaviru, k vyšší incidence gastrointestinálních nežádoucích účinků a zvýšení triglyceridů bez zvýšení virologické účinnosti..
Co-administration of increased doses of fosamprenavir 1400mg twice daily with lopinavir/ ritonavir 533/ 133mg twice daily to PI-experienced patients resulted in a higher incidence of gastrointestinal adverse events and elevations in triglycerides with the combination regimen without increases in virological efficacy, when compared with standard doses of fosamprenavir/ ritonavir.
Z tohoto důvodu se souběžné podávání těchto přípravků nedoporučuje.
Therefore, concomitant administration of these medicinal products is not recommended.
Nebyly provedeny interakční studie mezi fosamprenavirem s ritonavirem a inhibitory proteázy: indinavirem, saquinavirem, nelfinavirem a atazanavirem.
No interaction studies have been undertaken between fosamprenavir with ritonavir and the protease inhibitors: indinavir, saquinavir, nelfinavir and atazanavir.
Antibiotika / antifungální léčiva
Antibiotics / Antifungals
Klarithromycin: při souběžné podávání klarithromycinu a přípravku Telzir s ritonavirem u pacientů s renální dysfunkcí se má zvážit snížení dávky klarithromycinu, protože při souběžném podávání klarithromycinu s přípravkem Telzir s ritonavirem se očekávají středně velké vzestupy koncentrací klarithromycinu.
Clarithromycin: a reduction in the clarithromycin dose should be considered when co-administered with Telzir with ritonavir in patients with renal impairment as moderate increases in clarithromycin concentrations are expected when co-administered with Telzir with ritonavir.
Erythromycin: farmakokinetická studie fosamprenaviru s ritonavirem v kombinaci s erythromycinem nebyla provedena, ale při souběžném podání mohou být zvýšeny plazmatické hladiny erythromycinu.
Erythromycin: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir with ritonavir in combination with erythromycin, however, plasma levels of erythromycin may be increased when co-administered.
Ketokonazol / itrakonazol: souběžné podání fosamprenaviru 700 mg s ritonavirem 100 mg dvakrát denně a ketokonazolu 200 mg jednou denně zvýšilo plazmatickou Cmax ketokonazolu o 25% a zvýšilo AUC (0- τ) na 2, 69násobné hodnoty pozorované při podávání ketokonazolu v dávce 200 mg jednou denně bez současného podávání fosamprenaviru s ritonavirem.
Ketoconazole / Itraconazole: co-administration of fosamprenavir 700 mg with ritonavir 100 mg twice daily and ketoconazole 200 mg once daily increased plasma ketoconazole Cmax by 25% and increased AUC(0-τ) to values 2.69-fold those observed on administration of ketoconazole 200 mg once daily without concurrent fosamprenavir with ritonavir.
Cmax, AUC a Cmin amprenaviru se neměnily.
The Cmax, AUC and Cmin of amprenavir were unchanged.
Když je podáván přípravek Telzir s ritonavirem, vysoké dávky (> 200 mg/ den) ketokonazolu nebo itrakonazolu se nedoporučují.
When used with Telzir with ritonavir, high doses (> 200 mg/ day) of ketoconazole or itraconazole are not recommended.
Rifabutin: ve srovnání s rifabutinem podaným samostatně (300 mg jednou denně), plazmatická AUC rifabutinu (0- 48) se nezměnila a Cmax rifabutinu se snížila o 14% při souběžném podání nižších dávek rifabutinu (150 mg každý druhý den) s fosamprenavirem v dávce 700 mg dvakrát denně s ritonavirem v dávce 100 mg podaným dvakrát denně.
Rifabutin: compared to rifabutin administered alone (300 mg once daily), plasma rifabutin AUC (0- 48) was unchanged and Cmax was decreased 14% following co-administration of reduced doses of rifabutin (150 mg every other day) with fosamprenavir 700 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily.
Avšak AUC 25- 0- desacetylrifabutinu (0- 48) se zvýšila jedenáctinásobně a Cmax 25- 0- desacetylrifabutinu šestinásobně, což by mohlo potenciálně vést ke zvýšení výskytu nežádoucích účinků rifabutinu, zvláště uveitidy.
However, 25-O-desacetylrifabutin AUC (0-48) and Cmax were increased 11-fold and 6- fold respectively, which could potentially lead to an increase of rifabutin related adverse events, notably uveitis.
Podle historického srovnání nevedl rifabutin k redukci expozice amprenaviru.
Based on historical comparison, rifabutin did not appear to reduce amprenavir exposure.