natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zvýšení transamináz nebo bilirubinu stupně 3 nebo 4 bylo hlášeno u < 5% pacientů v chronické či akcelerované fázi CML, přičemž zvýšení těchto hodnot bylo hlášeno s vyšší četností 4 až 7% u pacientů s myeloidní nebo lymfoidní blastickou CML a Ph+ ALL.
Grade 3 or 4 elevations of transaminases or bilirubin were reported in < 5% of patients with chronic or accelerated phase CML but elevations were reported with an increased frequency of 4 to 7% in patients with myeloid or lymphoid blast CML and Ph+ ALL.
Ve fázi III studie optimalizace dávkování bylo zvýšení transamináz nebo bilirubinu stupně 3 nebo 4 hlášeno u ≤ 1% pacientů v chronické fázi CML s podobně nízkou incidencí ve čtyřech léčebných skupinách; zvýšení bylo hlášeno u 1% až 4% pacientů s pokročilou fází CML a Ph+ ALL.
In the phase III dose optimisation studies, grade 3 or 4 elevations of transaminases or bilirubin were reported in ≤ 1% of patients with chronic phase CML with similar low
U přibližně 5% pacientů léčených dasatinibem, kteří měli normální výchozí hodnoty, došlo v určitém okamžiku v průběhu studie k přechodné hypokalcémii stupně 3 nebo 4.
12 incidence in the four treatment groups; elevations were reported in 1% to 4% of patients with advanced phase CML and Ph+ALL.
Obecně nebyl zjištěn žádný vztah mezi sníženou hladinou kalcia a klinickými symptomy.
In general; there was no association of decreased calcium with clinical symptoms.
Pacienti, u nichž se vyvinula hypokalcémie stupně 3 nebo 4, se často zlepšili při perorální suplementaci.
Patients developing grade 3 or 4 hypocalcemia often had recovery with oral supplementation.
Hypokalcémie a hypofosfatémie stupně 3 a 4 byly hlášeny u pacientů ve všech fázích CML, avšak se zvyšující se četností byly hlášeny u pacientů s myeloidní nebo lymfoidní blastickou fází CML a Ph+ ALL.
Grade 3 and 4 hypocalcemia and hypophosphatemia were reported in patients with all phases of CML but were reported with an increased frequency in patients with myeloid or lymphoid blast phase CML and Ph+ ALL.
Elektrokardiogram:
Electrocardiogram:
Výsledky 865 pacientů užívajících přípravek SPRYCEL v dávce 70 mg dvakrát denně byly hodnoceny centrálně.
In 5 Phase II clinical trials in patients with leukaemia, repeated baseline and on-treatment ECGs were obtained at pre-specified time points and read centrally for 865 patients receiving SPRYCEL 70 mg twice daily.
Ve všech časových intervalech po užití dávky v den 8 byly průměrné změny oproti výchozí hodnotě intervalu QTcF 4- 6 msec při související horní mezi 95% intervalu spolehlivosti < 7 msec.
At all post-dose time points on day 8, the mean changes from baseline in QTcF interval were 4 -6 msec, with associated upper 95% confidence intervals < 7 msec.
Z 2 182 pacientů, kteří byli v klinických studiích léčeni přípravkem SPRYCEL, bylo u 18 pacientů hlášeno prodloužení QTc jako nežádoucí příhoda.
Of the 2,182 patients who received SPRYCEL in clinical trials, 18 had QTc prolongation reported as an adverse event.
U sedmnácti pacientů (< 1%) se prodloužil QTcF na > 500 msec (viz bod 4. 4).
Seventeen patients (< 1%) experienced a QTcF > 500 msec (see section 4.4).
Nejvyšší zaznamenaná přijatá dávka byla 280 mg za den po dobu jednoho týdne bez průvodních klinických symptomů.
The highest reported dose ingested was 280 mg per day for one week with no associated clinical symptoms.
Vzhledem k tomu, že dasatinib je spojený s těžkou myelosupresí (viz bod 4. 4), pacienti, kteří pozřeli vyšší než doporučenou dávku, by měli být důkladně monitorováni kvůli myelosupresi a měli by dostat vhodnou podpůrnou léčbu.
Since dasatinib is associated with severe myelosuppression (see section 4.4), patients who ingested more than the recommended dose should be closely monitored for myelosuppression and appropriate supportive treatment given.
Farmakoterapeutická skupina: inhibitor proteinkinázy, ATC kód:
Protein kinase inhibitor, ATC code:
L01XE06
L01XE06
Dasatinib inhibuje aktivitu BCR- ABL kinázy a kináz ze skupiny SRC, jakož i řady dalších vybraných onkogenních kináz včetně c- KIT, kináz efrinového (EPH) receptoru a receptoru PDGFβ.
Dasatinib inhibits the activity of the BCR-ABL kinase and SRC family kinases along with a number of other selected oncogenic kinases including c-KIT, ephrin (EPH) receptor kinases, and PDGFβ receptor.
Dasatinib je silný subnanomolární inhibitor BCR- ABL kinázy s účinností při koncentraci 0, 6- 0, 8 nM.
Dasatinib is a potent, subnanomolar inhibitor of the BCR-ABL kinase with potency at concentration of 0.6-0.8 nM.
Váže se jak na neaktivní, tak i na aktivní konformaci enzymu BCR- ABL.
It binds to both the inactive and active conformations of the BCR-ABL enzyme.
Tyto neklinické studie ukazují, že dasatinib dokáže překonat rezistenci na imatinib vyplývající z BCR- ABL overexprese, doménových mutací BCR- ABL kinázy, aktivace alternativních signalizačních drah zahrnujících kinázy ze skupiny SRC (LYN, HCK) a overexprese genu multilékové rezistence.
These non-clinical studies show that dasatinib can overcome imatinib resistance resulting from BCR-ABL overexpression, BCR-ABL kinase domain mutations, activation of alternate signaling pathways involving the SRC family kinases (LYN, HCK), and multidrug resistance gene overexpression.
13 In vivo při separátních experimentech s použitím myších modelů CML zabránil dasatinib progresi chronické CML do blastické fáze a prodloužil přežití myší nesoucích buněčné linie CML derivované od pacientů a rostoucí na různých místech včetně centrálního nervového systému.
In vivo, in separate experiments using murine models of CML, dasatinib prevented the progression of chronic CML to blast phase and prolonged the survival of mice bearing patient-derived CML cell lines grown at various sites, including the central nervous system.
V klinických studiích bylo hodnoceno celkem 2 182 pacientů, z nichž 25% bylo ve věku ≥ 65 let a 5% ve věku ≥ 75 let.
A total of 2,182 patients were evaluated in clinical trials; of these 25% were ≥ 65 years of age and 5% were ≥ 75 years of age.
Účinnost a bezpečnost dasatinibu nebyla doposud studována u pediatrických pacientů.
Safety and efficacy of dasatinib have not yet been studied in paediatric patients.
Klinické studie fáze II u CML:
13 Phase II clinical trials in CML:
Byly provedeny čtyři jednoramenné nekontrolované otevřené klinické studie fáze II, jejichž cílem bylo stanovit bezpečnost a účinnost dasatinibu u pacientů s CML v chronické, akcelerované nebo myeloidní blastické fázi, kteří byli rezistentní nebo intolerantní k imatinibu.
Four single-arm, uncontrolled, open-label phase II clinical trials were conducted to determine the safety and efficacy of dasatinib in patients with CML in chronic, accelerated, or myeloid blast phase, who were either resistant or intolerant to imatinib.
Jedna randomizovaná nekomparativní studie byla provedena u pacientů v chronické fázi, u nichž selhala počáteční léčba imatinibem v dávce 400 nebo 600 mg.
One randomized non-comparative trial was conducted in chronic phase patients who failed initial treatment with 400 or 600 mg imatinib.
Změny dávkování byly povoleny za účelem zlepšení účinku nebo řešení toxicity (viz bod 4. 2).
Dose modifications were allowed for improving activity or management of toxicity (see section 4.2).
Chronická fáze CML:
Chronic Phase CML:
Byly provedeny dvě klinické studie u pacientů rezistentních k imatinibu nebo intolerantních k imatinibu; primárním cílovým parametrem účinnosti byla v těchto studiích velká cytogenetická odpověď (MCyR):
Two clinical trials were conducted in patients resistant or intolerant to imatinib; the primary efficacy endpoint in these trials was Major Cytogenetic Response (MCyR).
1 - Otevřená randomizovaná nekomparativní multicentrická studie byla provedena u pacientů, u nichž selhala předchozí léčba imatinibem v dávce 400 nebo 600 mg.
1- An open-label, randomised, non-comparative multicenter study was conducted in patients who failed initial treatment with 400 or 600 mg imatinib.
Pacienti byli randomizováni (2: 1) buď do skupiny dasatinib (70 mg dvakrát denně), nebo imatinib (400 mg dvakrát denně).
They were randomised (2:1) to either dasatinib (70 mg twice daily) or imatinib (400 mg twice daily).
K dispozici jsou výsledky u 150 pacientů:
Results are available for 150 patients:
101 bylo randomizováno do skupiny s dasatinibem a 49 do skupiny s imatinibem (všichni rezistentní na imatinib).
101 were randomised to dasatinib and 49 to imatinib (all imatinib-resistant).
Všechny subjekty podstoupily extenzivní předléčení.
All subjects were extensively pretreated.
Předchozí kompletní hematologická odpověď (CHR) na imatinib byla dosažena u 93% z celkové populace pacientů.
Prior complete haematologic response (CHR) to imatinib was achieved in 93% of the overall patient population.
Předchozí velká cytogenetická odpověď (MCyR) na imatinib byla dosažena u 28% pacientů ve skupině dasatinib a u 29% pacientů ve skupině imatinib.
A prior MCyR to imatinib was achieved in 28% and 29% of the patients in the dasatinib and imatinib arms, respectively.
Střední délka léčby byla 23 měsíce u dasatinibu (přičemž 44% pacientů je doposud léčeno po dobu > 24 měsíců) a 3 měsíce u imatinibu (přičemž 10% pacientů je doposud léčeno po dobu > 24 měsíců).
Median duration of treatment was 23 months for dasatinib (with 44% of patients treated for > 24 months to date) and 3 months for imatinib (with 10% of patients treated for > 24 months to date).
Ve skupině s dasatinibem dosáhlo kompletní hematologickou odpověď (CHR) před přeřazením (cross - over) 93% pacientů a ve skupině s imatinibem dosáhlo kompletní hematologickou odpověď (CHR) před přeřazením 82% pacientů.
Ninety-three percent of patients in the dasatinib arm and 82% of patients in the imatinib arm achieved a CHR prior to crossover.
V průběhu 3 měsíců, došlo k velké cytogenetické odpovědi (MCyR) častěji ve skupině dasatinib (36%) než ve skupině imatinib (29%), přičemž u 22% pacientů ve skupině s dasatinibem byla hlášena kompletní cytogenetická odpověď (CCyR), zatímco ve skupině s imatinibem byla kompletní cytogenetická odpověď (CCyR) dosažena pouze u 8% pacientů.
Notably, 22% of patients reported a complete cytogenetic response (CCyR) in the dasatinib arm while only 8% achieved a CCyR in the imatinib arm.
Při delší léčbě a následném sledování (střední délka 24 měsíců), byla MCyR dosažena u 53% pacientů léčených dasatinibem (CCyR u 44%) a u 33% pacientů léčených imatinibem (CCyR u 18%) před přeřazením do druhé léčebné skupiny.
With longer treatment and follow-up (median of 24 months), MCyR was achieved in 53% of the dasatinib-treated patients (CCyR in 44%) and 33% of the imatinib-treated patients (CCyR in 18%) prior to crossover.
Z pacientů, kteří byli před zařazením do studie léčeni imatinibem v dávce 400 mg, dosáhlo MCyR 61% pacientů v rameni s dasatinibem a 50% v rameni s imatinibem.
Among patients who had received imatinib 400 mg prior to study entry, MCyR was achieved in 61% of patients in the dasatinib arm and 50% in the imatinib arm.
Podle Kaplan- Meierových odhadů byl podíl pacientů, u kterých se MCyR udržela 1 rok, 92% (95% CI:
Based on the Kaplan-Meier estimates, the proportion of patients who maintained MCyR for 1 year was 92% (95% CI:
[85% - 100%]) u dasatinibu (CCyR 97%, 95% CI:
[85%-100%]) for dasatinib (CCyR 97%, 95% CI:
[92% - 100%]) a 74% (95% CI:
[92%-100%]) and 74% (95% CI:
[49% - 100%]) u imatinibu (CCyR 100%).
[49%-100%]) for imatinib (CCyR 100%).
Podíl pacientů, u kterých se MCyR udržela 18 měsíců, byl 90% (95% CI:
The proportion of patients who maintained MCyR for 18 months was 90% (95% CI:
14 [82% - 98%]) u dasatinibu (CCyR 94%, 95% CI:
[82%-98%]) for dasatinib (CCyR 94%, 95% CI:
[87% - 100%]) a 74% (95% CI:
[87%-100%]) and 74% (95% CI:
Podle Kaplan- Meierových odhadů podíl přežívajících pacientů bez progrese (PFS) 1 rok byl 91% (95% CI:
Based on the Kaplan-Meier estimates, the proportion of patients who had progression-free survival (PFS) for 1 year was 91% (95% CI:
[85% - 97%]) ve skupině s dasatinibem a 73% (95% CI:
[85%-97%]) for dasatinib and 73% (95% CI:
[54% - 91%]) s imatinibem.
[54%-91%]) for imatinib.
Podíl pacientů přežívajících bez progrese 2 roky byl 86% (95% CI:
The proportion of patients who had PFS at 2 years was 86% (95% CI:
[78% - 93%]) ve skupině s dasatinibem a 65% (95% CI:
[78%-93%]) for dasatinib and 65% (95% CI:
[43% - 87%]) s imatinibem.
[43%-87%]) for imatinib.
Selhání léčby bylo definováno jako progrese nemoci nebo převedení (cross- over) na jinou léčbu (chybějící odpověď, intolerance zkoušeného léku atd).
A total of 43% of the patients in the dasatinib arm, and 82% in the imatinib arm had treatment failure, defined as disease progression or cross-over to the other treatment (lack of response, study drug intolerance, etc.).
Podíl velké molekulární odpovědi (definovaný jako BCR- ABL/ kontrolní transkripce ≤ 0, 1% podle RQ- PCR ve vzorcích periferní krve) byl před přeřazením do alternativní léčebné skupny 29% pro dasatinib a 12% pro imatinib.
The rate of major molecular response (defined as BCR-ABL/ control transcripts ≤ 0.1% by RQ-PCR in peripheral blood samples) prior to crossover was 29% for dasatinib and 12% for imatinib.
2 - Otevřená jednoramenná multicentrická studie byla provedena u pacientů rezistentních nebo intolerantních k imatinibu (tj. u pacientů, u nichž v průběhu léčby imatinibem došlo k závažné toxicitě, která zabránila další léčbě).
14 2- An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients resistant or intolerant to imatinib (i. e. patients who experienced significant toxicity during treatment with imatinib that precluded further treatment).
Většina pacientů (53%) podstoupila předchozí léčbu imatinibem po dobu více než 3 let.
The majority of the patients (53%) had received prior imatinib treatment for more than 3 years.
Většina rezistentních pacientů (72%) užívala imatinib v dávce > 600 mg.
Most resistant patients (72%) had received > 600 mg imatinib.
Kromě léčby imatinibem podstoupilo 35% pacientů předchozí cytotoxickou chemoterapii, 65% předchozí léčbu interferonem a 10% předchozí transplantaci kmenových buněk.
In addition to imatinib, 35% of patients had received prior cytotoxic chemotherapy, 65% had received prior interferon, and 10% had received a prior stem cell transplant.
U 38% pacientů byly zjištěny výchozí mutace, o nichž je známo, že vyvolávají rezistenci na imatinib.
Thirty-eight percent of patients had baseline mutations known to confer imatinib resistance.
Střední doba léčby dasatinibem byla 24 měsíce, přičemž 51% pacientů je doposud léčeno po dobu > 24 měsíců.
Median duration of treatment on dasatinib was 24 months with 51% of patients treated for > 24 months to date.
Výsledky účinnosti jsou uvedeny v tabulce č. 5.
Efficacy results are reported in Table 5.
MCyR byla dosažena u 55% pacientů rezistentních na imatinib a u 82% pacientů intolerantních k imatinibu.
MCyR was achieved in 55% of imatinib-resistant patients and 82% of imatinib-intolerant patients.
V průběhu minimálně 24 měsíců sledování (follow- up) pouze u 21 z 240 pacientů, kteří dosáhli velké cytogenetické odpovědi (MCyR), došlo k progresi nemoci a nebylo dosaženo střední doby trvání MCyR.
With a minimum of 24 months follow-up, 21 of the 240 patients who had achieved a MCyR had progressed and the median duration of MCyR had not been reached.
Podle Kaplan- Meierových odhadů u 95% pacientů (95% CI:
Based on the Kaplan-Meier estimates, 95% (95% CI:
[92% - 98%]) trvala MCyR 1 rok a u 88% pacientů (95% CI:
[92%-98%]) of the patients maintained MCyR for 1 year and 88% (95% CI:
[83% - 93%]) trvala MCyR 2 roky.
[83%-93%]) maintained MCyR for 2 years.
Podíl pacientů, u kterých trvala CCyR 1 rok, byl 97% (95% CI:
The proportion of patients who maintained CCyR for 1 year was 97% (95% CI:
[94% - 99%]) a za 2 roky to bylo 90% (95% CI:
[94%-99%]) and for 2 years was 90% (95% CI:
[86% - 95%]).
[86%-95%]).
55% pacientů rezistentních na imatinib s žádnou předcházející MCyR na imatinib (n= 288) dosáhlo s dasatinibem MCyR.
Fifty-five percent of the imatinib-resistant patients with no prior MCyR to imatinib (n= 288) achieved a MCyR with dasatinib.
U 38% pacientů zařazených do této studie se zjistilo 45 různých mutací BCR- ABL.
There were 45 different BCR-ABL mutations in 38% of patients enrolled in this trial.
Kompletní hematologické odpovědi nebo velké cytogenetické odpovědi (MCyR) bylo dosaženo u pacientů, kteří měli různé druhy BCR- ABL mutací spojených s rezistencí na imatinib kromě T315I.
Complete haematologic response or MCyR was achieved in patients harboring a variety of BCR-ABL mutations associated with imatinib resistance except T315I.
Výskyt MCyR za 2 roky byl podobný, ať už měli pacienti jakoukoli výchozí BCR- ABL mutaci (63%), P- loop mutaci (61%), nebo žádnou mutaci (62%).
The rates of MCyR at 2 years were similar whether patients had any baseline BCR-ABL mutation, P-loop mutation, or no mutation (63%, 61% and 62%, respectively).
Mezi pacienty rezistentními na imatinib byl odhadovaný podíl PFS za 1 rok 88% (95% CI:
Among imatinib-resistant patients, the estimated rate of PFS was 88% (95% CI:
[84% - 92%]) a 75% (95% CI:
[84%-92%]) at 1 year and 75% (95% CI:
[69% - 81%]) za 2 roky.
[69%-81%]) at 2 years.
Mezi pacienty intolerantními k imatinibu byl odhadovaný podíl PFS za 1 rok 98% (95% CI:
Among imatinib-intolerant patients, the estimated rate of PFS was 98% (95% CI:
[95% - 100%]) a 94% (95% CI:
[95%-100%]) at 1 year and 94% (95% CI:
[88% - 99%]) za 2 roky.
[88%-99%]) at 2 years.
Výskyt velké molekulární odpovědi za 24 měsíců byl 45% (35% u pacientů rezistentních na imatinib a 74% u pacientů netolerujících imatinib).
The rate of major molecular response at 24 months was 45% (35% for imatinib-resistant patients and 74% for imatinib-intolerant patients).
Akcelerovaná fáze CML:
Accelerated Phase CML:
Otevřená jednoramenná multicentrická studie byla provedena u pacientů intolerantních nebo rezistentních na imatinib.
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients intolerant or resistant to imatinib.
Střední doba léčby dasatinibem byla 14 měsíců, přičemž 31% pacientů je doposud léčeno po dobu > 24 měsíců.
Median duration of treatment on dasatinib was 14 months with 31% of patients treated for > 24 months to date.
Výskyt velké molekulární odpovědi za 24 měsíců byl 46% (zhodnoceno u 41 pacientů s CCyR).
The rate of major molecular response (assessed in 41 patients with a CCyR) was 46% at 24 months.
Další výsledky účinnosti jsou uvedeny v tabulce č. 5.
Further efficacy results are reported in Table 5.
15 Myeloidní blastická fáze CML:
Myeloid Blast Phase CML:
Byla provedena otevřená jednoramenná multicentrická studie u pacientů intolerantních nebo rezistentních na léčbu imatinibem.
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients intolerant or resistant to imatinib.
Střední doba léčby dasatinibem byla 3, 5 měsíce, přičemž 12% pacientů je doposud léčeno po dobu > 24 měsíců.
Median duration of treatment on dasatinib was 3.5 months with 12% of patients treated for > 24 months to date.
Klinické studie v lymfoidní blastické fázi CML a Ph+ ALL:
Clinical trials in Lymphoid Blast Phase CML and Ph+ ALL:
Byla provedena otevřená jednoramenná multicentrická studie u pacientů v lymfoidní blastické fázi CML nebo s Ph+ ALL, kteří byli intolerantní nebo rezistentní na předchozí léčbu imatinibem.
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients with lymphoid blast phase CML or Ph+ ALL who were resistant or intolerant to prior imatinib therapy.
Střední doba léčby dasatinibem byla 3 měsíce, přičemž 2% pacientů je doposud léčeno po dobu > 24 měsíců.
Median duration of treatment on dasatinib was 3 months with 2% treated for > 24 months to date.
Výskyt velké molekulární odpovědi za 24 měsíců byl 50% (všech 22 léčených pacientů s CCyR).
The rate of major molecular response (all 22 treated patients with a CCyR) was 50% at 24 months.
Střední doba od diagnózy do zahájení léčby byla 18 měsíců.
Median duration of
Střední doba léčby dasatinibem byla 3 měsíce, přičemž 7% pacientů je doposud léčeno po dobu > 24 měsíců.
15 treatment on dasatinib was 3 months with 7% of patients treated for > 24 months to date.
5
Table 5:
Účinnost v jednoramenných klinických studiích fáze II s přípravkem SPRYCEL Myeloidní Lymfoidní
Efficacy in Phase II SPRYCEL Single-Arm
Hematologická odpověďb
Clinical Studiesa Myeloid Lymphoid
Chronická (n= 387) (%)
(n= 387)
Akcelerovaná (n= 174) a
(n= 174)
blastická (n= 109) a
(n= 109)
blastická (n= 48) a
(n= 48)
Ph+ ALL (n= 46)
(n= 46)
MaHR (95% CI)
Haematologic Response Rateb (%) MaHR (95% CI)
64% (57- 72)
64% (57– 72)
91% (88– 94) n/ a
91% (88– 94) n/ a
50% (42– 58) 14% (10– 21)
50% (42– 58) 14% (10 – 21)
26% (18– 35) 7% (3– 14)
26% (18– 35) 7% (3 – 14)
29% (17– 44) 6% (1– 17)
29% (17– 44) 6% (1 – 17)
35% (21– 50) 7% (1– 18)
35% (21– 50) 7% (1 – 18)
Trvání MaHR (%; Kaplan- Meierovy odhady)
Duration of MaHR (%; Kaplan-Meier Estimates)
1. rok 2. rok
1 Year 2 Year
MCyR (95% CI) CCyR (95% CI)
Cytogenetic Response (%) MCyR (95% CI) CCyR (95% CI)
62% (57- 67) 54% (48– 59)
62% (57– 67) 54% (48 – 59)
40% (33– 48) 33% (26– 41)
40% (33– 48) 33% (26 – 41)
34% (25– 44) 27% (19– 36)
34% (25– 44) 27% (19 – 36)
52% (37– 67) 46% (31– 61)
52% (37– 67) 46% (31 – 61)
57% (41– 71) 54% (39– 69)
57% (41 – 71) 54% (39 – 69)
Přežití (%; Kaplan- Meierovy odhady) Bez progrese
Survival (%; Kaplan-Meier Estimates) Progression-Free
1. rok
1 Year 2 Year
91% (88- 94)
91% (88-94) 80% (75-84)
64% (57- 72)
64% (57-72) 46% (38-54)
35% (25- 45)
35% (25-45) 20% (11-29)
46% (38- 54)
14% (3-25) 5% (0-13)
20% (11- 29)
21% (9-34) 12% (2-23)
5% (0- 13)
Overall a
97% (95- 99)
97% (95-99) 94% (91-97)
83% (77- 89)
83% (77-89) 72% (64-79)
48% (38- 59)
48% (38-59) 38% (27-50)
30% (14- 47)
30% (14-47) 26% (10-42)
31% (16- 47)
35% (20-51) 31% (16-47)
Ve zvýrazněném fontu jsou uvedeny výsledky primárních cílových parametrů. b Kritéria hematologické odpovědi (všechny odpovědi byly potvrzeny po 4 týdnech): Velká hematologická odpověď:
Numbers in bold font are the results of primary endpoints. b Haematologic response criteria (all responses confirmed after 4 weeks):
(MaHR) = kompletní hematologická odpověď (CHR) ¨+ žádný průkaz leukémie (NEL) CHR (chronická CML):
(MaHR) = complete haematologic response (CHR) + no evidence of leukemia (NEL).
Bílé krvinky (WBC) ≤ institucionální ULN, krevní destičky < 450 000/ mm3, žádné blasty ani promyelocyty v periferní krvi, < 5% myelocytů plus metamyelocytů v periferní krvi, < 20% basofilů v periferní krvi a žádné extramedulární postižení.
WBC ≤ institutional ULN, platelets < 450,000/ mm3, no blasts or promyelocytes in peripheral blood, < 5% myelocytes plus metamyelocytes in peripheral blood, basophils in peripheral blood < 20%, and no extramedullary involvement.
CHR (pokročilá CML/ Ph+ ALL):
CHR (advanced CML/ Ph+ ALL):
WBC ≤ institucionální ULN, ANC ≥ 1 000/ mm3, krevní destičky ≥ 100 000/ mm3, žádné blasty ani promyelocyty v periferní krvi, blasty v kostní dřeni ≤ 5%, < 5% myelocytů plus metamyelocytů v periferní krvi, < 20% basofilů v periferní krvi a žádné extramedulární postižení.
WBC ≤ institutional ULN, ANC ≥ 1000/ mm3, platelets ≥ 100,000/ mm3, no blasts or promyelocytes in peripheral blood, bone marrow blasts ≤ 5%, < 5% myelocytes plus metamyelocytes in peripheral blood, basophils in peripheral blood < 20%, and no extramedullary involvement.
NEL: stejná kritéria jako u CHR, ale ANC ≥ 500/ mm3 a < 1 000/ mm3 a/ nebo krevní destičky ≥ 20 000/ mm3 a ≤ 100 000/ mm3. c Kritéria cytogenetické odpovědi: kompletní (0% Ph+ metafází) nebo parciální (> 0% – 35%).
NEL: same criteria as for CHR but ANC ≥ 500/ mm3 and< 1000/mm3, or platelets ≥ 20,000/mm3 and ≤ 1 00,000/mm3. c Cytogenetic response criteria: complete (0% Ph+ metaphases) or partial (> 0%– 35%).
Velká cytogenetická odpověď (MCyR) (0% – 35%) zahrnuje jak kompletní, tak i parciální odpovědi. n/ a = neuplatňuje se
MCyR (0% – 35%) combines both complete and partial responses. n/ a = not applicable CI = confidence interval ULN = upper limit normal range.