natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Všichni lékaři, kteří hodlají TYSABRI předepisovat, se musí obeznámit s Informacemi pro lékaře a pokyny k léčbě.
All physicians who intend to prescribe TYSABRI must ensure they are familiar with the Physician Information and Management Guidelines.
Lékaři musí projednat výhody a rizika léčby TYSABRI s pacientem a předat mu výstražnou kartu pacienta.
Physicians must discuss the benefits and risks of TYSABRI therapy with the patient and provide them with a Patient Alert Card.
Lékaři by pacienty měli informovat o tom, že je důležité dávky užívat bez přerušení, zejména v průběhu počátečních měsíců léčby (viz Hypersenzitivita).
4 Physicians should counsel patients on the importance of uninterrupted dosing, particularly in the early months of treatment (see hypersensitivity).
4 S přípravkem TYSABRI byly spojovány hypersenzitivní reakce včetně závažných systémových reakcí (viz bod 4. 8).
Hypersensitivity reactions have been associated with TYSABRI, including serious systemic reactions (see section 4.8).
Riziko hypersenzitivity bylo nejvyšší u počátečních infuzí a u pacientů při opětovné expozici TYSABRI následující po počáteční krátké expozici (jedna nebo dvě infuze) a dlouhodobém období (tři měsíce nebo déle) bez léčby.
The risk for hypersensitivity was greatest with early infusions and in patients re-exposed to TYSABRI following an initial short exposure (one or two infusions) and extended period (three months or more) without treatment.
Riziko hypersenzitivních reakcí by však mělo být zvažováno pro každou podávanou infuzi.
However, the risk of hypersensitivity reactions should be considered for every infusion administered.
Pacienti se mají sledovat během infuze nebo až 1 hodiny po dokončení infuze (viz bod 4. 8).
Patients are to be observed during the infusion and for 1 hour after the completion of the infusion (see section 4.8).
Při prvních příznacích nebo známkách hypersenzitivity přerušte podávání TYSABRI a zahajte příslušnou terapii.
Discontinue administration of TYSABRI and initiate appropriate therapy at the first symptoms or signs of hypersensitivity.
Bezpečnost a účinnost TYSABRI v kombinaci s jinými imunosupresivními a antineoplastickými terapiemi nebyla plně posuzována.
The safety and efficacy of TYSABRI in combination with other immunosuppressive and antineoplastic therapies have not been fully established.
Souběžné používání těchto léčiv s TYSABRI je kontraindikované, protože může zvýšit riziko infekce včetně infekcí oportunních (viz bod 4. 3).
Concurrent use of these agents with TYSABRI may increase the risk of infections, including opportunistic infections, and is contraindicated (see section 4.3).
Pacienti s anamnézou léčby imunosupresivními léčivy včetně cyklofosfamidu a mitoxantronu mohou trpět prolongovanou imunosupresí, a proto mohou mít zvýšené riziko PML.
Patients with a treatment history of immunosuppressant medications, including cyclophosphamide and mitoxantrone, may experience prolonged immunosuppression and therefore may be at increased risk for PML.
Je třeba věnovat péči pacientům, kteří dříve užívali imunosupresiva, aby měli dostatek času na obnovení imunitních funkcí.
Care should be taken with patients who have previously received immunosuppressants to allow sufficient time for immune function recovery to occur.
Lékaři musí vyhodnotit každý jednotlivý případ, aby rozhodli, zda- li je důkaz o narušení imunity před zahájením léčby TYSABRI (viz bod 4. 3).
Physicians must evaluate each individual case to determine whether there is evidence of an immunocompromised state prior to commencing treatment with TYSABRI (see section 4.3).
V klinických studiích RS fáze 3 nebyla konkomitantní léčba relapsů s krátkodobým podáváním kortikosteroidů spojena se zvýšenou mírou infekce.
In Phase 3 MS clinical trials, concomitant treatment of relapses with a short course of corticosteroids was not associated with an increased rate of infection.
V kombinaci s TYSABRI lze používat krátké kúry kortikosteroidy.
Short courses of corticosteroids can be used in combination with TYSABRI.
V těchto případech je třeba vyhodnotit přítomnost protilátek, a zůstávají- li pozitivní při průkazním testu po 6 týdnech, je nutné léčbu zastavit, neboť perzistentní protilátky se pojí s podstatným snížením účinnosti TYSABRI a zvýšeným výskytem hypersenzitivních reakcí (viz bod 4. 8).
In these cases the presence of antibodies should be evaluated and if these remain positive in a confirmatory test after 6 weeks, treatment should be discontinued, as persistent antibodies are associated with a substantial decrease in efficacy of TYSABRI and an increased incidence of hypersensitivity reactions (see section 4.8).
Proto je u těchto pacientů třeba zjistit přítomnost protilátek a jsou - li tyto pozitivní i při potvrzujícím testu po 6 týdnech, v léčbě nelze pokračovat.
Since patients who have received an initial short exposure to TYSABRI and then had an extended period without treatment are more at risk for hypersensitivity upon redosing, the presence of antibodies should be evaluated and if these remain positive in a confirmatory test after 6 weeks treatment should not be resumed.
Jaterní příhody
Hepatic Events
V období po uvedení přípravku na trh byly hlášeny spontánní závažné nežádoucí účinky poškození jater.
Spontaneous serious adverse reactions of liver injury have been reported during the post marketing phase.
V několika případech došlo k opětovnému výskytu těchto reakcí poté, co byl přípravek TYSABRI znovu nasazen.
Some patients with a past
U některých pacientů, kteří mají v předchozí zdravotní anamnéze abnormální výsledky jaterních testů, došlo při užívání přípravku TYSABRI k opětovnému zhoršení výsledků jaterních testů.
5 medical history of an abnormal liver test have experienced an exacerbation of abnormal liver test while on TYSABRI.
Pacienti by měli být podle potřeby monitorováni, zdali u nich nedošlo k jaterní dysfunkci, a poučeni o tom, aby v případě výskytu známek či příznaků jaterní poruchy, jako je žloutenka či zvracení, kontaktovali svého lékaře.
Patients should be monitored as appropriate for impaired liver function, and be instructed to contact their physician in case signs and symptoms suggestive of liver injury occur, such as jaundice and vomiting.
Zastavení léčby TYSABRI 5 Jestliže se rozhoduje o zastavení léčby natalizumabem, lékař si musí být vědom toho, že natalizumab zůstává v krvi a má farmakodynamické účinky (např. zvýšený počet lymfocytů) přibližně 12 týdnů od poslední dávky.
If a decision is made to stop treatment with natalizumab, the physician needs to be aware that natalizumab remains in the blood, and has pharmacodynamic effects (e. g increased lymphocyte counts) for approximately 12 weeks following the last dose.
U léčiv, jako jsou například interferon a glatiramer- acetát, nebyla souběžná expozice této doby trvání v klinických studiích spojována s bezpečnostními riziky.
For drugs such as interferon and glatiramer acetate, concomitant exposure of this duration was not associated with safety risks in clinical trials.
U pacientů s RS nejsou k dispozici žádné údaje ohledně souběžné expozici imunosupresivními léčivu.
No data are available in MS patients regarding concomitant exposure with immunosuppressant medication.
Použití těchto léčiv brzy po vysazení natalizumabu může vést k dodatečnému imunosupresivnímu účinku.
Use of these medicines soon after the discontinuation of natalizumab may lead to an additive immunosuppressive effect.
Jednotlivé případy je třeba pečlivě zvažovat a může být vhodná wash- out perioda (vymývací období) natalizumabu.
This should be carefully considered on a case-by-case basis, and a wash-out period of natalizumab might be appropriate.
Viz bod 4. 3.
See section 4.3.
Adekvátní údaje o podávání natalizumabu těhotným ženám nejsou k dispozici.
There are no adequate data from the use of natalizumab in pregnant women.
Natalizumab by neměl být podáván v těhotenství, pokud to není nezbytně nutné.
Natalizumab should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Jestliže žena otěhotní v době, kdy TYSABRI užívá, mělo by se zvážit ukončení podávání TYSABRI.
If a woman becomes pregnant while taking TYSABRI, discontinuation of TYSABRI should be considered.
Není známo, zda se TYSABRI vylučuje do lidského mateřského mléka, ale takové vylučování bylo pozorováno ve studiích na zvířatech (viz bod 5. 3).
It is not known whether TYSABRI is excreted in human milk, but it has been observed in animal studies (see section 5.3).
Pacientky užívající TYSABRI by neměly kojit.
Patients receiving TYSABRI should not breastfeed their infants.
Na základě farmakologického mechanismu působení natalizumabu se neočekává, že bude mít podávání TYSABRI nepříznivý účinek na schopnost pacienta řídit a obsluhovat stroje.
Based on the pharmacological mechanism of action of natalizumab, the use of TYSABRI is not expected to affect patient's ability to drive and use machines.
V placebem kontrolovaných studiích na 1 617 pacientech s RS léčených natalizumabem po dobu 2 let (placebo:
In placebo-controlled trials in 1,617 MS patients treated with natalizumab for up to 2 years (placebo:
1 135) se nežádoucí účinky vedoucí k zastavení léčby vyskytly u 5, 8% pacientů léčených natalizumabem (placebo:
1,135), adverse events leading to discontinuation of therapy occurred in 5.8% of patients treated with natalizumab (placebo:
Během více než dvouleté doby trvání studií udávalo 43, 5% pacientů léčených natalizumabem nežádoucí reakce na léčivo (placebo:
Over the 2-year duration of the studies, 43.5% of patients treated with natalizumab reported adverse drug reactions (placebo:
39. 6%) 1.
39.6%)1.
Nežádoucí reakce na léčivo hlášené u natalizumabu, s incidencí výskytu větší o 0, 5% než bylo hlášeno u placeba, jsou uvedeny dále.
Adverse drug reactions reported with natalizumab with an incidence of 0.5% greater than reported with placebo are shown below.
Reakce jsou uváděny jako preferované termíny MedDRA podle třídy primárních orgánových systémů podle databáze MedDRA.
The reactions are reported as MedDRA preferred terms under the MedDRA primary system organ class.
Časté (≥1/ 100 až < 1/ 10); Méně časté (≥1/ 1 000 až < 1/ 100).
Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100).
1 Nežádoucí účinek posuzovaný ve vztahu k léčbě zkoušejícím lékařem.
1 An adverse event judged related to therapy by the investigating physician.
6 Poruchy nervového systému Časté Bolesti hlavy Závratě
6 Nervous system disorders Common
Gastrointestinální poruchy Časté Zvracení Nevolnost
Gastrointestinal disorders Common
Poruchy svalové a kosterní soustavy a pojivové tkáně Časté Artralgie
Musculoskeletal and connective tissue disorders Common
Infekce a parazitární onemocnění Časté Infekce močového traktu Nasofaryngitida
Infections and infestations Common
Celkové poruchy a reakce v místě aplikace Časté Ztuhlost Pyrexie Únava
Urinary tract infection Nasopharyngitis
Poruchy imunitního systému Časté Kopřivka Méně časté
Immune system disorders Common Uncommon
Hypersenzitivita
Urticaria Hypersensitivity
K tomu došlo u 23, 1% RS pacientů léčených natalizumabem (placebo:
These occurred in 23.1% of MS patients treated with natalizumab (placebo:
18. 7%).
18.7%).
Příhody, které byly častěji hlášeny u natalizumabu než u placeba, zahrnovaly závratě, nauseu, kopřivku a ztuhlost.
Events reported more commonly with natalizumab than with placebo included dizziness, nausea, urticaria and rigors.
Ve dvouletých kontrolovaných studiích s pacienty trpícími RS se hypersenzitivní reakce vyskytovaly až u 4% pacientů.
In 2-year controlled clinical trials in MS patients, hypersensitivity reactions occurred in up to 4% of patients.
Anafylaktické/ anafylaktoidní reakce se vyskytly u méně než 1% pacientů užívajících TYSABRI.
Anaphylactic/ anaphylactoid reactions occurred in less than 1% of patients receiving TYSABRI.
K hypersenzitivním reakcím obvykle došlo během infuze nebo do 1 hodiny po dokončení infuze (Viz bod 4. 4).
Hypersensitivity reactions usually occurred during the infusion or within the 1-hour period after the completion of the infusion (See section 4.4).
Po uvedení přípravku na trh byly hlášeny hypersenzitivní reakce, které se vyskytly s jedním nebo několika následujícími souvisejícími příznaky: hypotenze, hypertenze, bolesti hrudníku, hrudní dyskomfort, dyspnoe a angioedém, spolu s dalšími obvyklejšími příznaky jako je vyrážka a kopřivka.
In post-marketing experience, there have been reports of hypersensitivity reactions which have occurred with one or more of the following associated symptoms: hypotension, hypertension, chest pain, chest discomfort, dyspnoea, angioedema, in addition to more usual symptoms such as rash and urticaria.
U 10% pacientů byly ve dvouletých kontrolovaných klinických studiích pacientů trpících RS detekovány antinatalizumabové protilátky.
In 10% of patients antibodies against natalizumab were detected in 2-year controlled clinical trials in MS patients.
Perzistentní antinatalizumabové protilátky (jeden pozitivní test reprodukovatelný při opakovaném testování za nejméně 6 týdnů) se vyvinuly přibližně u 6% pacientů.
Persistent anti-natalizumab antibodies (one positive test reproducible on retesting at least 6 weeks later) developed in approximately 6% of patients.
Protilátky byly detekovány pouze v jednom případě u dalších 4% pacientů.
Antibodies were detected on only one occasion in an additional 4% of patients.
Dodatečné reakce související s infuzí a spojované s perzistentními protilátkami zahrnovaly ztuhnutí, nauseu, zvracení a zrudnutí kůže (viz bod 4. 4).
Additional infusion-related reactions associated with persistent antibodies included rigors, nausea, vomiting and flushing (see section 4.4).
Jestliže je přibližně po 6 měsících léčby podezření na perzistentní protilátky, buď vzhledem k snížené účinnosti nebo výskytu příhod pojících se s infuzí, mohou se zjistit a potvrdit následným testem 6 týdnů po prvním pozitivním testu.
If, after approximately 6 months of therapy, persistent antibodies are suspected, either due to reduced efficacy or due to occurrence of infusion-related events, they may be detected and confirmed with a subsequent test 6 weeks after the first positive test.
Protože se u pacientů s perzistentními protilátkami může snížit účinnost nebo se zvýšit incidence hypersenzitivních reakcí nebo reakcí spojených s infuzí, léčba by měla být ukončena u pacientů, u nichž se vyvinou perzistentní protilátky.
Given that efficacy may be reduced or the incidence of hypersensitivity or infusion-related reactions may be increased in a patient with persistent antibodies, treatment should be discontinued in patients who develop persistent antibodies.
7 Infekce včetně PML a oportunní infekce
7 Infections, including PML and opportunistic infections
Ve dvouletých kontrolovaných studiích s pacienty trpícími RS byla míra infekce přibližně 1, 5 na pacienta a rok jak u pacientů léčených natalizumabem, tak u pacientů léčených placebem.
In 2-year controlled clinical trials in MS patients, the rate of infection was approximately 1.5 per patient-year in both natalizumab- and placebo-treated patients.
Při klinických studiích se herpetické infekce (virus Varicella- Zoster, virus Herpes- simplex) vyskytly o něco častěji u pacientů léčených natalizumabem než u pacientů léčených placebem.
In clinical trials, herpes infections (Varicella-Zoster virus, Herpes-simplex virus) occurred slightly more frequently in natalizumab-treated patients than in placebo-treated patients.
Po uvedení přípravku na trh byly hlášeny závažné případy včetně jednoho fatálního případu herpetické encefalitidy.
In post marketing experience, there have been reports of serious cases, including one fatal case of herpes encephalitis.
Většina pacientů nepřerušila léčbu natalizumabem během infekcí a při vhodné léčbě došlo k nápravě.
The majority of patients did not interrupt natalizumab therapy during infections and recovery occurred with appropriate treatment.
V klinických studiích byly hlášeny případy PML.
In clinical trials, cases of PML have been reported.
PML obvykle vede k těžkému postižení nebo smrti (viz bod 4. 4).
PML usually leads to severe disability or death (see section 4.4).
V klíčových klinických studiích se dva případy, včetně jednoho smrtelného, vyskytly u pacientů trpících RS, kteří byli současně léčeni terapií založenou na interferonu beta- 1a po dobu delší než 2 roky.
In pivotal clinical trials, two cases, including one fatality, occurred in MS patients who were being treated with concomitant interferon beta-1a therapy for more than 2 years.
V jiné studii se PML rovněž vyvinula u jednoho pacienta s Crohnovou chorobou, který byl dlouhodobě léčen imunosupresivy a trpěl s tím spojenou lymfopenií a zemřel.
In another trial, one patient with Crohn’ s disease, who had a long history of treatment with immunosuppressants and associated lymphopenia also developed PML and died.
Po uvedení přípravku na trh byl hlášen výskyt PML u pacientů, kterým byl TYSABRI podáván jako monoterapie.
PML has been reported in post-marketing experience in patients treated with TYSABRI monotherapy.
V období po uvedení přípravku na trh byly hlášeny spontánní případy závažných poruch funkce jater, zvýšená hladina jaterních enzymů a hyperbilirubinémie (viz. bod 4. 4).
Spontaneous cases of serious liver injuries, increased liver enzymes, hyperbilirubinaemia have been reported during the post marketing phase (see section 4.4).
Během více než dvouleté doby léčby nebyly pozorovány žádné rozdíly v mírách výskytu nebo povaze maligních nádorových onemocnění mezi pacienty léčenými natalizumabem a pacienty léčenými placebem.
No differences in incidence rates or the nature of malignancies between natalizumab- and placebo-treated patients were observed over 2 years of treatment.
Ovšem předtím, než bude možno vyloučit jakýkoliv vliv natalizumabu na maligní nádorová onemocnění, bude nutné provádět sledování během delších období léčby.
However, observation over longer treatment periods is required before any effect of natalizumab on malignancies can be excluded.
Léčba TYSABRI byla spojována se zvýšením počtu lymfocytů, monocytů, eosinofilů, bazofilů a jaderných červených krvinek (erytroblastů) v krevním oběhu.
TYSABRI treatment was associated with increases in circulating lymphocytes, monocytes, eosinophils, basophils and nucleated red blood cells.
Zvýšení lymfocytů, monocytů, eosinofilů a bazofilů vůči výchozímu stavu se pohybovalo v rozmezí 35% až 140% pro individuální typy krvinek, ale průměrný počet krvinek zůstával v normálních rozmezích.
Increases from baseline for lymphocytes, monocytes, eosinophils and basophils ranged from 35% to 140% for individual cell types but mean cell counts remained within normal ranges.
Během léčby TYSABRI byla pozorována malá snížení hladiny hemoglobinu (průměrný pokles 0, 6 g/ dl), hematokritu (průměrný pokles 2%) a počtu červených krvinek (průměrný pokles 0, 1 x 106/ l).
During treatment with TYSABRI, small reductions in haemoglobin (mean decrease 0.6 g/ dl), haematocrit (mean decrease 2%) and red blood cell counts (mean decrease 0.1 x 106/ l) were seen.
Všechny změny hematologických proměnných se vrátily na hodnoty před léčbou, obvykle během 16 týdnů od poslední dávky TYSABRI a změny nebyly spojovány s klinickými příznaky.
All changes in haematological variables returned to pre-treatment values, usually within 16 weeks of last dose of TYSABRI and the changes were not associated with clinical symptoms.
Selektivní imunosupresivní látka, ATC kód:
Selective Immunosuppressive Agent, ATC code:
L04AA23.
L04AA23.
8 Farmakodynamické vlastnosti
Pharmacodynamic properties
Natalizumab je selektivní inhibitor adhezní molekuly a váže se na α4- podjednotku humánních integrinů, která má vysokou expresi na povrchu všech leukocytů s výjimkou neutrofilů.
8 Natalizumab is a selective adhesion-molecule inhibitor and binds to the α 4-subunit of human integrins, which is highly expressed on the surface of all leukocytes, with the exception of neutrophils.
Specificky se natalizumab váže na α4β1 integrin blokující interakci s jeho analogickým receptorem, vaskulární buněčnou adhezní molekulou - 1 (VCAM- 1), a ligandy osteopontinu a alternativně spojenou doménou fibronektinu, spojovacího segmentu - 1 (CS- 1).
Specifically, natalizumab binds to the α 4β 1 integrin, blocking the interaction with its cognate receptor, vascular cell adhesion molecule-1 (VCAM-1), and ligands osteopontin, and an alternatively spliced domain of fibronectin, connecting segment-1 (CS-1).
Natalizumab blokuje interakci α4β7 integrinu s mukosální adresinovou buněčnou adhezní molekulou - 1 (MadCAM- 1).
Natalizumab blocks the interaction of α 4β 7 integrin with the mucosal addressin cell adhesion molecule-1 (MadCAM-1).
Další mechanismus působení natalizumabu může spočívat v potlačení probíhajících zánětlivých reakcí v nemocných tkáních inhibicí interakce leukocytů s expresí α4 s jejich ligandy v extracelulární matrici a na parenchymálních buňkách.
A further mechanism of action of natalizumab may be to suppress ongoing inflammatory reactions in diseased tissues by inhibiting the interaction of α 4-expressing leukocytes with their ligands in the extracellular matrix and on parenchymal cells.
Natalizumab sám o sobě může způsobovat potlačení zánětlivé aktivity přítomné v místě onemocnění a potlačovat další doplňování imunních buněk do zanícených tkání.
As such, natalizumab may act to suppress inflammatory activity present at the disease site, and inhibit further recruitment of immune cells into inflamed tissues.
U RS se má za to, že léze vznikají, když aktivované T lymfocyty překročí hematoencefalickou bariéru (blood- brain barrier = BBB).
In MS, lesions are believed to occur when activated T-lymphocytes cross the blood-brain barrier (BBB).
Za normální podmínek nevykazuje VCAM- 1 expresi v parenchymu mozku.
Under normal conditions, VCAM-1 is not expressed in the brain parenchyma.
Ovšem za přítomnosti prozánětlivých cytokinů je VCAM- 1 přesměrován na endotelové buňky a možná na gliální buňky v blízkosti míst zánětu.
However, in the presence of pro-inflammatory cytokines, VCAM-1 is upregulated on endothelial cells and possibly on glial cells near the sites of inflammation.
V rámci zánětu centrálního nervového systému (CNS) při RS je to interakce α4β1 s VCAM- 1, CS- 1 a osteopontinem, která zprostředkovává pevnou adhezi a transmigraci leukocytů do mozkového parenchymu a může prodlužovat zánětlivou kaskádu v tkáni CNS.
In the setting of central nervous system (CNS) inflammation in MS, it is the interaction of α 4β 1 with VCAM-1, CS-1 and osteopontin that mediates the firm adhesion and transmigration of leukocytes into the brain parenchyma and may perpetuate the inflammatory cascade in CNS tissue.
Blokáda molekulárních interakcí α4β1 s jeho cíli snižuje zánětlivou aktivitu přítomnou v mozku při RS a inhibuje další doplňování imunitních buněk do zanícené tkáně, čímž snižuje tvorbu nebo zvětšování lézí RS.
Blockade of the molecular interactions of α 4β 1 with its targets reduces inflammatory activity present in the brain in MS and inhibits further recruitment of immune cells into inflamed tissue, thus reducing the formation or enlargement of MS lesions.
TYSABRI je indikován jako monoterapie u relabující- remitující roztroušené sklerózy, jež má zabránit relapsům a zpozdit progresi postižení.
TYSABRI is indicated as a single disease modifying therapy in relapsing remitting multiple sclerosis to prevent relapses and delay progression of disability.
Vzhledem k bezpečnostním obavám (viz body 4. 4 a 4. 8) je léčba omezena na následující skupiny pacientů:
Due to safety concerns (see sections 4.4 and 4.8) treatment is restricted to the following patient groups:
• Pacienti, kteří nereagovali na plný a adekvátní průběh léčby interferonem beta.
• Patients who have failed to respond to a full and adequate course of a beta-interferon.
Pacienti museli mít v předchozím roce během léčby nejméně 1 relaps a musí mít nejméně 9 T2 hyperintenzivních lézí v kraniální MRI nebo nejméně 1 gadoliniem zkontrastněnou lézi,
Patients should have had at least 1 relapse in the previous year while on therapy, and have at least 9 T2-hyperintense lesions in cranial MRI or at least 1 Gadolinium-enhancing lesion.