natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vzhledem k pomalé absorpci by měl být OSSEOR užíván před spaním, nejlépe alespoň dvě hodiny po jídle (viz body 4. 5 a 5. 2).
Given the slow absorption, OSSEOR should be taken at bedtime, preferably at least two hours after eating (see sections 4.5 and 5.2).
Zrněný prášek v sáčcích se užívá jako suspenze ve sklenici vody.
The granules in the sachets must be taken as a suspension in a glass of water.
Ačkoli studie při použití prokázaly, že je stroncium- ranelát stabilní v suspenzi po dobu 24 hodin po přípravě, suspenze by měla být vypita bezprostředně po přípravě.
Although in-use studies have demonstrated that strontium ranelate is stable in suspension for 24 hours after preparation, the suspension should be drunk immediately after being prepared.
Pacientky léčené stroncium- ranelátem by měly užívat doplňky vitaminu D a vápníku, pokud je jejich příjem stravou nedostatečný.
Patients treated with strontium ranelate should receive vitamin D and calcium supplements if dietary intake is inadequate.
Použití u starších pacientek Účinnost a bezpečnost stroncium- ranelátu byla stanovena na širokém věkovém spektru (až do věku 100 let při zařazení) žen po menopauze trpících osteoporózou.
Use in the elderly The efficacy and safety of strontium ranelate have been established in a broad age range (up to 100 years at inclusion) of postmenopausal women with osteoporosis.
Není nutná úprava dávkování ve vztahu k věku.
No dosage adjustment is required in relation to age.
Použití při poškození ledvin U pacientek s mírným až středně těžkým renálním poškozením (clearance kreatininu 30- 70 ml/ min) není nutná úprava dávkování (viz bod 5. 2).
Use in renal impairment No dosage adjustment is required in patients with mild-to-moderate renal impairment (30-70 ml/ min creatinine clearance) (see section 5.2).
Stroncium- ranelát se nedoporučuje u pacientek se závažným renálním poškozením (clearance kreatininu pod 30 ml/ min) (viz body 4. 4 a 5. 2).
Strontium ranelate is not recommended for patients with severe renal impairment (creatinine clearance below 30 ml/ min) (see sections 4.4 and 5.2).
Použití u jaterního poškození Jelikož stroncium- ranelát není metabolizován, u pacientek s poškozením jater není nutná úprava dávkování.
2 Use in hepatic impairment As strontium ranelate is not metabolised, no dosage adjustment is required in patients with hepatic impairment.
2 Použití u dětí a dospívajících Podávání přípravku OSSEOR dětem a dospívajícím se vzhledem k nedostatečným údajům o bezpečnosti a účinnosti nedoporučuje.
Use in children and adolescents OSSEOR is not recommended for use in children and adolescents due to a lack of data on safety and efficacy.
Vzhledem k nepřítomnosti údajů o bezpečnosti pro kost u pacientek se závažným renálním poškozením léčených stroncium- ranelátem se OSSEOR nedoporučuje u pacientek s clearance kreatininu nižší než 30 ml/ min (viz bod 5. 2).
In the absence of bone safety data in patients with severe renal impairment treated with strontium ranelate, OSSEOR is not recommended in patients with a creatinine clearance below 30 ml/ min (see section 5.2).
V souladu se správnou lékařskou praxí se u pacientek s chronickým poškozením ledvin doporučuje pravidelné zhodnocení funkce ledvin.
In accordance with good medical practice, periodic assessment of renal function is recommended in patients with chronic renal impairment.
Pokračování léčby přípravkem OSSEOR u pacientek s rozvíjejícím se závažným renálním poškozením by mělo být zváženo individuálně.
Continuation of treatment with OSSEOR in patients developing severe renal impairment should be considered on an individual basis.
V placebem kontrolovaných studiích III. fáze byla léčba stroncium- ranelátem spojována se zvýšením ročního výskytu venózního tromboembolismu (VTE), včetně plicní embolie (viz bod 4. 8).
In phase III placebo-controlled studies, strontium ranelate treatment was associated with an increase in the annual incidence of venous thromboembolism (VTE), including pulmonary embolism (see section 4.8).
OSSEOR by měl být užíván s opatrností u pacientek se zvýšeným rizikem VTE, včetně pacientek s předchozí anamnézou VTE.
OSSEOR should be used with caution in patients at increased risk of VTE, including patients with a past history of VTE.
Při léčbě pacientek s rizikem nebo rozvíjejícím se rizikem VTE je třeba věnovat zvláštní pozornost možným příznakům a projevům VTE a podniknout vhodná preventivní opatření.
When treating patients at risk, or developing risk of VTE, particular attention should be given to possible signs and symptoms of VTE and adequate preventive measures taken.
OSSEOR obsahuje zdroj fenylalaninu, což může být škodlivé pro osoby s fenylketonurií.
OSSEOR contains a source of phenylalanine, which may be harmful for people with phenylketonuria.
Léčba přípravkem OSSEOR má být v případě závažné alergické reakce přerušena.
Treatment with OSSEOR should be discontinued in case of serious allergic reaction.
Při užívání přípravku OSSEOR byly hlášeny závažné případy syndromů hypersenzitivity, zahrnující zejména lékovou vyrážku s eozinofilií a systémovými symptomy (DRESS), v některých případech fatální (viz bod 4. 8).
Cases of severe hypersensitivity syndromes, including, in particular, drug rash with eosinophilia and systemic symptoms (DRESS), sometimes fatal, have been reported with the use of OSSEOR (see section 4.8).
DRESS syndrom je charakterizován exantémem, horečkou, eozinofilií a systémovým postižením (např. adenopatie, hepatitida, intersticiální nefropatie, intersticiální postižení plic).
The DRESS syndrome is characterised by rash, fever, eosinophilia and systemic involvement (e. g. adenopathy, hepatitis, interstitial nephropathy, interstitial lung disease).
Doba nástupu byla obvykle zhruba 3 - 6 týdnů a výsledek byl ve většině případů příznivý po ukončení užívání přípravku OSSEOR a po zahájení léčby kortikosteroidy.
Time to onset was usually around 3-6 weeks and the outcome in most cases favourable upon discontinuation of OSSEOR and after initiation of corticosteroid therapy.
Uzdravení bylo pomalé a po ukončení užívání terapie kortikosteroidy byla hlášena v některých případech recidiva syndromu.
Recovery could be slow and recurrences of the syndrome have been reported in some cases after discontinuation of corticosteroid therapy.
Pacientky mají být informovány, že pokud se objeví vyrážka, je třeba okamžitě a trvale ukončit léčbu přípravkem OSSEOR a vyhledat lékařskou pomoc.
Patients should be informed to stop OSSEOR immediately and permanently when a rash occurs and to seek medical advice.
Pacientky, které ukončily léčbu z důvodu hypersenzitivních reakcí, nesmí znovu zahajovat léčbu přípravkem OSSEOR.
Patients who have stopped treatment due to hypersensitivity reactions should not re-start therapy with OSSEOR.
Jídlo, mléko a mléčné výrobky a léčivé přípravky obsahující vápník mohou snížit biologickou dostupnost stroncium- ranelátu přibližně o 60- 70%.
Food, milk and derivative products, and medicinal products containing calcium may reduce the bioavailability of strontium ranelate by approximately 60-70%.
Proto by měl být udržován nejméně dvouhodinový odstup mezi podáním přípravku OSSEOR a těchto výrobků (viz bod 5. 2).
Therefore, administration of OSSEOR and such products should be separated by at least two hours (see section 5.2).
In vivo studie klinických interakcí ukázala, že podání hydroxidu hlinitého a hořečnatého buď dvě hodiny před nebo současně se stroncium- ranelátem způsobuje mírné snížení absorpce stroncium - ranelátu (20- 25% snížení AUC), kdežto absorpce byla prakticky neovlivněna, bylo- li antacidum podáno dvě hodiny po stroncium- ranelátu.
It is therefore preferable to take
Proto je vhodnější užívat antacida nejméně dvě hodiny po přípravku OSSEOR.
3 antacids at least two hours after OSSEOR.
Avšak je- li tento dávkovací režim nepraktický vzhledem k doporučenému podávání přípravku OSSEOR před spaním, je přijatelné i současné užívání.
However, when this dosing regimen is impractical due to the recommended administration of OSSEOR at bedtime, concomitant intake remains acceptable.
3 Jelikož dvojmocné kationy mohou na gastrointestinální úrovni vytvářet komplexy s perorálními tetracyklinovými a chinolonovými antibiotiky, a tím snižovat jejich absorpci, nedoporučuje se současné podávání stroncium- ranelátu s těmito léčivými přípravky.
As divalent cations can form complexes with oral tetracycline and quinolone antibiotics at the gastro- intestinal level and thereby reduce their absorption, simultaneous administration of strontium ranelate with these medicinal products is not recommended.
Tyto přípravky zahrnovaly: nesteroidní antiflogistika (včetně kyseliny acetylsalicylové), anilidy (jako paracetamol), H2 blokátory a inhibitory protonové pumpy, diuretika, digoxin a srdeční glykosidy, organické nitráty a jiná vazodilatancia k léčbě onemocnění srdce, blokátory kalciového kanálu, betablokátory, inhibitory ACE, antagonisty angiotenzinu II, selektivní agonisty beta- 2 adrenoreceptorů, perorální antikoagulancia, inhibitory agregace trombocytů, statiny, fibráty a deriváty benzodiazepinu.
These included: nonsteroidal anti-inflammatory agents (including acetylsalicylic acid), anilides (such as paracetamol), H2 blockers and proton pump inhibitors, diuretics, digoxin and cardiac glycosides, organic nitrates and other vasodilators for cardiac diseases, calcium channel blockers, beta blockers, ACE inhibitors, angiotensin II antagonists, selective beta-2 adrenoceptor agonists, oral anticoagulants, platelet aggregation inhibitors, statins, fibrates and benzodiazepine derivatives.
OSSEOR je určen pouze pro použití u žen po menopauze.
OSSEOR is only intended for use in postmenopausal women.
Nejsou k dispozici klinické údaje o podávání stroncium- ranelátu během těhotenství.
No clinical data on exposed pregnancies are available for strontium ranelate.
Ve vysokých dávkách studie na zvířatech prokázaly reverzibilní účinky na kost u potomků potkanů a králíků léčených během březosti (viz bod 5. 3).
At high doses, animal studies have shown reversible bone effects in the offspring of rats and rabbits treated during pregnancy (see section 5.3).
Je- li OSSEOR omylem užit během těhotenství, léčba musí být ukončena.
If OSSEOR is used inadvertently during pregnancy, treatment must be stopped.
Stroncium se vylučuje do mléka.
Strontium is excreted in milk.
Stroncium- ranelát by se neměl podávat kojícím ženám.
Strontium ranelate should not be given to nursing women.
Stroncium- ranelát nemá žádný nebo má zanedbatelný vliv na schopnost řídit nebo obsluhovat stroje.
Strontium ranelate has no or negligible influence on the ability to drive and use machines.
Dlouhodobá bezpečnost byla hodnocena u žen po menopauze s osteoporózou léčených až 60 měsíců stroncium - ranelátem 2 g/ den (n=3352) nebo placebem (n=3317) ve studiích III. fáze.
Long-term safety has been evaluated in postmenopausal women with osteoporosis treated for up to 60 months with strontium ranelate 2 g/ day (n=3,352) or placebo (n=3,317) in phase III studies.
Průměrný věk byl 75 let při zařazení a 23% zařazených pacientek bylo ve věku 80 až 100 let.
Mean age was 75 years at inclusion and 23% of the patients enrolled were 80 to 100 years of age.
Celková procenta výskytu nežádoucích příhod stroncium- ranelátu se nelišila od placeba a nežádoucí příhody byly obvykle mírné a přechodné.
Overall incidence rates for adverse events with strontium ranelate did not differ from placebo and adverse events were usually mild and transient.
Nejčastějšími nežádoucími příhodami byly nauzea a průjem, které byly obvykle zaznamenány na počátku léčby bez zaznamenatelného následného rozdílu mezi oběma skupinami.
The most common adverse events consisted of nausea and diarrhoea, which were generally reported at the beginning of treatment with no noticeable difference between groups afterwards.
K vysazení léčby došlo zejména pro nauzeu (1, 3% u skupiny na placebu a 2, 2% u skupiny na stroncium- ranelátu).
Discontinuation of therapy was mainly due to nausea (1.3% and 2.2% in the placebo and strontium ranelate groups respectively).
Nežádoucí účinky definované jako nežádoucí příhody, které byly posouzeny jako alespoň možné přisoudit léčbě stroncium- ranelátem ve studiích III. fáze, jsou uvedeny níže pomocí následujícího dělení (četnost versus placebo): velmi časté (> 1/ 10); časté (> 1/ 100, < 1/ 10); méně časté (> 1/ 1, 000, < 1/ 100); vzácné (> 1/ 10, 000, < 1/ 1, 000); velmi vzácné (< 1/ 10, 000).
Adverse reactions, defined as adverse events considered at least possibly attributable to strontium ranelate treatment in phase III studies are listed below using the following convention (frequencies versus placebo): very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1 ,000, < 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/10 ,000).
Poruchy nervového systému Časté: bolest hlavy (3, 3% vs.
Nervous system disorders Common: headache (3.3% vs.
2, 7%).
2.7%)
Gastrointestinální poruchy Časté: nauzea (7, 1% vs.
Gastrointestinal disorders Common: nausea (7.1% vs.
4, 6%), průjem (7, 0% vs.
4.6%), diarrhoea (7.0% vs.
5, 0%), řídká stolice (1, 0% vs.
5.0%), loose stools (1.0% vs.
0, 2%).
0.2%)
Poruchy kůže a podkožní tkáně Časté: dermatitis (2, 3% vs.
Skin and subcutaneous tissue disorders Common: dermatitis (2.3% vs.
2, 0%), ekzém (1, 8% vs.
2.0%), eczema (1.8% vs.
1, 4%).
1.4%)
4 Nebyly zaznamenány rozdíly v povaze nežádoucích příhod mezi skupinami pacientek starších či mladších než 80 let při zařazení.
4 There were no differences in the nature of adverse events between treatment groups regardless of whether patients were aged below or above 80 at inclusion.
Ve studiích III. fáze byl roční výskyt venózního tromboembolismu (VTE) pozorovaný během 5 let přibližně 0, 7%, s relativním rizikem 1, 4 (95% CI = [1, 0; 2, 0]) u pacientek léčených stroncium - ranelátem v porovnání s placebem (viz bod 4. 4).
In phase III studies, the annual incidence of venous thromboembolism (VTE) observed over5 years was approximately 0.7%, with a relative risk of 1.4 (95% CI = [1.0; 2.0]) in strontium ranelate treated patients as compared to placebo (see section 4.4).
Ve studiích III. fáze po dobu 5 let byly poruchy nervového systému zaznamenány s vyšší frekvencí u pacientek léčených stroncium- ranelátem v porovnání s placebem: poruchy vědomí (2, 6% vs.
In phase III studies, over 5 years, nervous system disorders were reported with higher frequency in patients treated with strontium ranelate, compared with placebo: disturbances in consciousness (2.6% vs.
2, 1%), ztráta paměti (2, 5% vs.
2.1%), memory loss (2.5% vs.
2, 0%) a záchvaty (0, 4% vs.
2.0%) and seizures (0.4% vs.
0, 1%).
0.1%).
Laboratorní nálezy Přechodné nepředvídané zvýšení (> 3násobek horního limitu normálního rozmezí) aktivity kreatinin kinázy (KK) (muskuloskeletální frakce) bylo zaznamenáno u 1, 4% pacientek léčených stroncium - ranelátem a 0, 6% pacientek léčených placebem.
Laboratory test findings Transient emergent increases (> 3 times the upper limit of the normal range) in creatine kinase (CK) activity (musculo-skeletal fraction) were reported in 1.4% and 0.6% of the strontium ranelate and placebo groups respectively.
Následující příhody byly hlášeny v postmarketingové praxi:
The following events have been reported in post-marketing experience:
Případy závažných syndromů hypersenzitivity včetně lékové vyrážky s eozinofilií a systémovými symptomy (DRESS) (viz bod 4. 4).
Gastrointestinal disorders Frequency unknown: vomiting, abdominal pain, oral mucosal irritation including stomatitis and/ or mouth ulceration Skin and subcutaneous tissue disorders Frequency unknown: hypersensitivity skin reactions including rash, pruritus, urticaria, angioedema, Stevens-Johnson syndrome. Cases of severe hypersensitivity syndromes including drug rash with eosinophilia and systemic symptoms (DRESS) (see section 4.4).
Poruchy svalové a kosterní soustavy a pojivové tkáně Frekvence neznámá: muskuloskeletální bolest včetně svalové křeče, myalgie, bolest kostí, artralgie a bolest končetin.
Musculoskeletal and connective tissue disorders Frequency unknown: musculoskeletal pain including muscle spasm, myalgia, bone pain, arthralgia and pain in extremity.
Psychiatrické poruchy Frekvence neznámá: stav zmatenosti.
General disorders and administration site conditions Frequency unknown: peripheral oedema Psychiatric disorders Frequency unknown: confusional state
V klinické studii zkoumající opakované podání 4 g stroncium- ranelátu denně po dobu 25 dní u zdravých žen po menopauze byla prokázána dobrá snášenlivost.
Good tolerance was shown in a clinical study investigating the repeated administration of 4 g strontium ranelate per day over 25 days in healthy postmenopausal women.
Při epizodách předávkování v klinických studiích (až 4 g/ den po dobu maximálně 147 dní) nebyly pozorovány žádné klinicky relevantní příhody.
Following episodes of overdoses during clinical trials (up to 4 g/ day for a maximal duration of 147 days), no clinically relevant events were observed.
Léčiva k terapii nemocí kostí - Jiná léčiva ovlivňující stavbu a mineralizaci kostí, ATC kód:
Drugs for the treatment of bone diseases - Other drugs affecting bone structure and mineralisation ATC code:
M05BX03.
M05BX03
In vitro, stroncium- ranelát:
In vitro, strontium ranelate:
- zvyšuje kostní formaci v kulturách kostní tkáně a replikaci prekurzorů osteoblastů a syntézu
- increases bone formation in bone tissue culture as well as osteoblast precursor replication and
kolagenu v kulturách kostních buněk;
collagen synthesis in bone cell culture;
Toto vede ke znovunastolení rovnováhy kostního obratu ve prospěch kostní formace.
5 This results in a rebalance of bone turnover in favour of bone formation.
5 Aktivita stroncium- ranelátu byla studována na různých neklinických modelech.
The activity of strontium ranelate was studied in various non-clinical models.
Zvláště u zdravých potkanů zvyšuje stroncium- ranelát hmotu trámčité kosti, počet trámců a jejich tloušťku; to vede ke zvýšení pevnosti kostí.
In particular, in intact rats, strontium ranelate increases trabecular bone mass, trabeculae number and thickness; this results in an improvement of bone strength.
Stroncium- ranelát nemění vlastnosti kostních krystalů.
Strontium ranelate does not modify the bone crystal characteristics.
V biopsiích ze hřebenu kyčelní kosti odebraných po 60 měsících léčby stroncium - ranelátem 2 g/ den ve studiích III. fáze nebyly pozorovány žádné škodlivé účinky na kvalitu nebo mineralizaci kostí.
In iliac crest bone biopsies obtained after up to 60 months of treatment with strontium ranelate 2 g/ day in phase III trials, no deleterious effects on bone quality or mineralisation were observed.
Kombinované účinky distribuce stroncia v kosti (viz bod 5. 2) a zvýšení RTG absorpce stroncia v porovnání s vápníkem vede ke zvýšení denzity kostního minerálu (BMD) měřené duální fotonovou rentgenovou absorpciometrií (DXA).
The combined effects of strontium distribution in bone (see section 5.2) and increased X-ray absorption of strontium as compared to calcium, leads to an amplification of bone mineral density (BMD) measurement by dual-photon X-ray absorptiometry (DXA).
Dostupné údaje ukazují, že tyto faktory zodpovídají za přibližně 50% naměřené změny BMD během 3 let léčby přípravkem OSSEOR 2 g/ den.
Available data indicate that these factors account for approximately 50% of the measured change in BMD over 3 years of treatment with OSSEOR 2 g/ day.
Ve studiích III. fáze, které prokázaly účinnost léčby přípravkem OSSEOR proti frakturám, se naměřená průměrná BMD v porovnání s počátečním stavem zvýšila s přípravkem OSSEOR o přibližně 4% ročně na bederní páteři a 2% ročně na krčku stehenní kosti, a po 3 letech se tyto hodnoty zvýšily na 13 až 15% a 5 až 6% v závislosti na studii.
In phase III studies, which demonstrated the anti-fracture efficacy of OSSEOR treatment, measured mean BMD increased from baseline with OSSEOR by approximately 4% per year at the lumbar spine and 2% per year at the femoral neck, reaching 13% to 15% and 5% to 6% respectively after 3 years, depending on the study.
Ve studiích III. fáze se biochemické markery kostní formace (kostní specifická alkalická fosfatáza a C - terminální propeptid prokolagenu typu I) ve srovnání s placebem zvyšovaly a markery kostní resorpce (příčné vazby sérového C- telopeptidu a močového N- telopeptidu) snižovaly od třetího měsíce léčby až do 3 let.
In phase III studies, as compared to placebo, biochemical markers of bone formation (bone-specific alkaline phosphatase and C-terminal propeptide of type I procollagen) increased and those of bone resorption (serum C-telopeptide and urinary N-telopeptide cross links) decreased from the third month of treatment up to 3 years.
Sekundárně k farmakologickým účinkům stroncium- ranelátu bylo pozorováno mírné snížení sérových koncentrací vápníku a parathormonu (PTH), zvýšení krevních koncentrací fosforu a aktivity celkové alkalické fosfatázy, bez pozorovaných klinických důsledků.
Secondary to the pharmacological effects of strontium ranelate, slight decreases in calcium and parathyroid hormone (PTH) serum concentrations, increases in blood phosphorus concentrations and in total alkaline phosphatase activity were observed, with no observed clinical consequences.
Klinická účinnost Osteoporóza je definována jako BMD na páteři či kyčli nižší o 2, 5 SD nebo více než průměrná hodnota normální mladé populace.
Clinical efficacy Osteoporosis is defined as BMD of the spine or hip 2.5 SD or more below the mean value of a normal young population.
Program studií proti frakturám s přípravkem OSSEOR byl vytvořen ze dvou placebem kontrolovaných studií III. fáze: studie SOTI a studie TROPOS.
SOTI study and TROPOS study.
Do studie SOTI a TROPOS bylo dohromady zařazeno 1556 pacientek starších 80 let při zařazení (23, 1% studované populace).
Together, SOTI and TROPOS enrolled 1,556 patients over 80 years at inclusion (23.1% of the study population).
V obou studiích pacientky dostávaly jako přídavek k léčbě (2 g/ den stroncium- ranelát nebo placebo) upravené doplňky vápníku a vitaminu D.
In addition to their treatment (2 g/ day strontium ranelate or placebo), the patients received adapted calcium and vitamin D supplements throughout both studies.
OSSEOR snížil relativní riziko nové vertebrální fraktury o 41% za 3 roky ve studii SOTI (tabulka 1).
OSSEOR reduced the relative risk of new vertebral fracture by 41% over 3 years in the SOTI study (table 1).
Vzhledem ke klinickým vertebrálním frakturám (definovaných jako fraktury související s bolestí zad a/ nebo poklesem tělesné výšky o nejméně 1 cm) bylo relativní riziko sníženo o 38%.
With respect to clinical vertebral fractures (defined as fractures associated with back pain and/ or a body height loss of at least 1 cm), the relative risk was reduced by 38%.
Hodnocení kvality života na specifické stupnici QUALIOST a skóre vnímání celkového zdravotního stavu obecné stupnice SF- 36 ukázalo přínos přípravku OSSEOR ve srovnání s placebem.
Quality of life assessment on the QUALIOST specific scale as well as the General Health perception score of the SF-36 general scale indicated benefit of OSSEOR, compared with placebo.
Účinnost přípravku OSSEOR na snížení rizika nové vertebrální fraktury byla potvrzena ve studii TROPOS, včetně pacientek s osteoporózou bez fraktury z důvodu křehkosti kosti na počátku.
6 Efficacy of OSSEOR to reduce the risk of new vertebral fracture was confirmed in the TROPOS study, including for osteoporotic patients without fragility fracture at baseline.
Výskyt pacientek s vertebrální frakturou a snížení relativního rizika
Incidence of patients with vertebral fracture and relative risk reduction
n=723
N=723
n=719
N=719
Nová vertebrální fraktura během 3 let
vertebral fracture over 3 years
41% (27- 52), p < 0, 001
41% (27-52), p < 0.001
Nová vertebrální fraktura během 1. roku
vertebral fracture
49% (26- 64), p < 0, 001
49% (26-64), p < 0.001
38% (17- 53), p < 0, 001
38% (17-53), p < 0.001
n=1823
N=1823
n=1817
N=1817
39% (27- 49), p < 0, 001
39% (27-49), p < 0.001