natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud je to možné, dávka se má podávat pomocí kalibrované dávkovací stříkačky.
When possible, dose should be administered using a calibrated dosing syringe.
Návod pro dávkování u dětí
Paediatric Dosage Guidelines
Tělesný povrch * (m²)
Body Surface area* (m²) 0.25 0.50 1.00 1.25 1.50
0, 8 ml (62, 5 mg) 1, 6 ml (125 mg) 3, 1 ml (250 mg) 3, 9 ml (312, 5 mg) 4, 7 ml (375 mg)
Twice daily dose 250 mg/ m² 0.8 ml (62.5 mg) 1.6 ml (125 mg) 3.1 ml (250 mg) 3.9 ml (312.5 mg) 4.7 ml (375 mg)
0, 9 ml (75 mg) 1, 9 ml (150 mg) 3, 8 ml (300 mg) 4, 7 ml (375 mg) 5, 6 ml (450 mg)
Twice daily dose 300 mg/ m² 0.9 ml (75 mg) 1.9 ml (150 mg) 3.8 ml (300 mg) 4.7 ml (375 mg) 5.6 ml (450 mg)
1, 1 ml (87, 5 mg) 2, 2 ml (175 mg) 4, 4 ml (350 mg) 5, 5 ml (437, 5 mg) 6, 6 ml (525 mg)
Twice daily dose 350 mg/ m² 1.1 ml (87.5 mg) 2.2 ml (175 mg) 4.4 ml (350 mg) 5.5 ml (437.5 mg) 6.6 ml (525 mg)
* Tělesný povrch lze vypočítat podle rovnice Tělesný povrch (m2) = √( výška (cm) x váha (kg) / 3 600)
* Body surface area can be calculated with the following equation BSA (m²) = √ (Height (cm) X Weight (kg) / 3600)
K výpočtu objemu, který má být podán (v ml) se tělesný povrch násobí faktorem 3, 1 pro dávku 250 mg/ m2; faktorem 3, 8 pro dávku 300 mg/ m2 a faktorem 4, 4 pro dávku 350 mg/ m2.
3.1 for a dose of 250 mg/ m²; 3.8 for one of 300 mg/ m²; and by 4.4 for 350 mg/ m².
Farmakokinetické údaje ukazují, že u pacientů s lehkým až středně těžkým postižením jater není nutná úprava dávek (viz bod 5. 2).
Pharmacokinetic data indicate that no dose adjustment is necessary in patients with mild to moderate 3 hepatic impairment (see section 5.2).
Ritonavir se nesmí podávat pacientům s těžkým jaterním postižením (viz bod 4. 3).
Ritonavir should not be given to patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
Farmakokinetické údaje naznačují, že u starších pacientů není nutná úprava dávkování (viz bod 5. 2).
Pharmacokinetic data indicated that no dose adjustment is necessary for elderly patients (see section 5.2).
Hypersenzitivita na léčivou látku nebo na některou z pomocných látek tohoto přípravku.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients.
Je- li ritonavir užíván k otimalizaci farmakokinetiky jiných PI, pak je nutno seznámit se s kontraindikacemi v souhrnu údajů o přípravku (SPC) konkrétního současně užívaného proteázového inhibitoru.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer of other PIs, consult the Summary of Product Characteristics of the co-administered protease inhibitor for contraindications.
Ritonavir by neměl být podáván pacientům s dekompenzovaným jaterním onemocněním, ať už k optimalizaci farmakokinetiky či jako antiretrovirové léčivo.
Ritonavir should not be given as a pharmacokinetic enhancer or as an antiretroviral agent to patients with decompensated liver disease.
U následujících léčiv je kontraindikováno jejich společné užití s ritonavirem a není- li uvedeno jinak, je užití kontraindikováno na základě schopnosti ritonaviru inhibovat metabolismus souběžně užívaného léčiva, což se následně projeví zvýšením expozice souběžně užívaného léčiva a rizika klinicky významných nežádoucích účinků.
The following medicines are contraindicated when used with ritonavir and unless otherwise noted, the contraindication is based on the potential for ritonavir to inhibit metabolism of the co-administered drug, resulting in increased exposure to the co-administered drug and risk of clinically significant adverse effects.
Třída léčiv
Drug Class
Léčiva ve třídě
Drugs within Class
Zvýšení hladin současně užívaných léčiv
Concomitant Drug Levels Increased α 1-Adrenoreceptor Antagonist
Alfuzosin
Alfuzosin
Zvýšení plazmatických koncentrací alfuzosinu, což může vést k závažné hypotenzi (viz bod 4. 5).
Increased plasma concentrations of alfuzosin which may lead to severe hypotension (see section 4.5).
Pethidin, piroxikam, dextropropoxyfen
Meperidine, piroxicam, propoxyphne
Zvýšení plazmatických koncentrací pethidinu, piroxikamu a dextropropoxyfenu.
Increased plasma concentrations of normeperidine, piroxicam and propoxyphene.
Amiodaron, bepridil, enkainid, flekainid, propafenon, chinidin
Amiodarone, bepridil, encainide, flecanide, propafenone, quinidine
Riziko arytmií nebo
Increased plasma concentrations of amiodarone, bepridil, encainide, flecanide, propafenone, quinidine.
4 jiných závažných nežádoucích účinků u těchto přípravků tudíž vzrůstá.
Thereby, increasing the risk of arrhythmias or other serious adverse effects from these agents.
Kyselina fusidiová
Fusidic Acid
Zvýšení plazmatických koncentrací kyseliny fusidiové a ritonaviru.
Increased plasma concentrations of fusidic acid and ritonavir.
Antimykotika
Antifungal
Společné užití ritonaviru (400 mg dvakrát denně a více) a vorikonazolu je kontraindikováno z důvodu snížení plazmatických koncentrací a možné ztráty účinku vorikonazolu (viz bod 4. 5).
Concomitant use of ritonavir (400 mg twice daily and more) and voriconazole is contraindicated due to a reduction in voriconazole plasma concentrations and possible loss of effect (see section 4.5)
Rifabutin
Rifabutin
Společné užití ritonaviru v dávkách jako antiretrovirové léčivo (600 mg dvakrát denně) a rifabutinu z důvodu zvýšení koncentrací rifabutinu v séru a rizika nežádoucích účinků, včetně uveitis (viz bod 4. 4).
Concomitant use of ritonavir dosed as an antiretroviral agent (600 mg twice daily) and rifabutin due to an increase of rifabutin serum concentrations and risk of adverse events including uveitis (see section 4.4).
Doporučení, týkající se užití ritonaviru v dávkách k optimalizaci farmakokinetiky spolu s rifabutinem jsou uvedeny v bodu 4. 5.
Recommendations regarding use of ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer with rifabutin are noted in section 4.5
Antipsychotika/ neuroleptika
Antipsychotics/ Neuroleptics
Námelové alkaloidy
Ergot Derivatives
GI prokinetika
GI motility agent
5 Inhibitory HMG Co- A reduktázy Lovastatin, simvastatin
Lovastatin, simvastatin
Zvýšení plazmatických koncentrací lovastatinu a simvastatinu; zvýšení rizika myopatií, včetně rhabdomyolýzy (viz bod 4. 5).
Increased plasma concentrations of lovastatin and simvastatin; thereby, increasing the risk of myopathy including rhabdomyolysis (see section 4.5).
Sedativa/ hypnotika
Sedatives/ hypnotics
(Pro upozornění týkající se parenterálního podání midazolamu viz bod 4. 5.)
(For caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5).
Snížení hladiny ritonaviru
Ritonavir Drug Level Decreased Herbal Preparation
Rostlinné přípravky
John’ s Wort
Třezalka tečkovaná
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of ritonavir (see section 4.5).
Rostlinné přípravky obsahující třezalku tečkovanou (Hypericum perforatum) vzhledem k riziku snížení plazmatických koncentrací a snížených klinických účinků ritonaviru (viz bod 4. 5).
5 4.4 Special warnings and precautions for use
Ritonavir neléčí infekci HIV- 1 nebo AIDS.
Ritonavir is not a cure for HIV-1 infection or AIDS.
U pacientů, užívajících ritonavir nebo jiná antiretrovirová léčiva, se mohou vyvinout oportunní infekce a jiné komplikace, související s infekcí HIV- 1.
Patients receiving ritonavir or any other antiretroviral therapy may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV-1 infection.
Pacienty je třeba upozornit, že u současné antiretrovirové terapie nebylo prokázáno, že by bránila riziku přenosu HIV na jiné osoby krví nebo sexuálním kontaktem.
Patients should be advised that current antiretroviral therapy has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through blood or sexual contact.
Je nutné učinit příslušná preventivní opatření.
Appropriate precautions should continue to be used.
Je- li ritonavir užíván k otimalizaci farmakokinetiky s jinými PI, pak je vhodné vzít v úvahu úplný výčet upozornění a opatření pro užití, vztahujících se ke konkrétnímu PI, proto je třeba seznámit se se souhrnem údajů o přípravku (SPC) příslušného PI.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer with other PIs, full details on the warnings and precautions relevant to that particular PI should be considered, therefore the Summary of Product Characteristics for the particular PI must be consulted.
Pacienti s chronickým průjmem nebo malabsorpcí:
Patients with chronic diarrhoea or malabsorption:
Vzhledem k relativně častému výskytu průjmů během léčby ritonavirem by mohlo dojít ke snížené absorpci a účinnosti (způsobené nižší compliancí) ritonaviru nebo jiných současně podávaných léků.
The relatively high frequency of diarrhoea during treatment with ritonavir may compromise the absorption and efficacy (due to decreased compliance) of ritonavir or other concurrent medications.
Těžké přetrvávající zvracení a/ nebo průjem při léčbě ritonavirem může též zhoršit renální funkci.
Serious persistent vomiting and/ or diarrhoea associated with ritonavir use might also compromise renal function.
U pacientů s poškozením funkce ledvin se doporučuje monitorovat renální funkce.
It is advisable to monitor renal function in patients with renal function impairment.
U pacientů s hemofilií A a B léčených inhibitory proteázy byly popsány případy zvýšeného krvácení včetně spontánních kožních hematomů a hemarthrosy.
Haemophilia: there have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors.
Uvádí se kauzální vztah, i když
In more than a half of the reported cases, treatment with protease inhibitors was continued or reintroduced if treatment had been discontinued.
6 mechanismus účinku není objasněn.
A causal relationship has been evoked, although the mechanism of action has not been elucidated.
U mnoha pacientů se vyskytly zvláštní stavy, z nichž některé bylo nutno léčit léky spojovanými s rozvojem diabetes mellitus nebo hyperglykemie.
Many patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Byla vyslovena hypotéza o souvislosti mezi viscerální lipomatózou a inhibitory proteázy a lipoatrofií a nukleosidovými inhibitory reverzní transkriptázy (NRTIs).
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Vyšší riziko lipodystrofie souvisí s individuálními faktory, jako je vyšší věk a s lékovými faktory jako je delší trvání antiretrovirové léčby a s tím spojenými metabolickými poruchami.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Pankreatitis:
Pancreatitis:
O pankreatitidě je nutno uvažovat, pokud klinické příznaky (nausea, zvracení, bolesti břicha) nebo patologické laboratorní nálezy (jako je zvýšení sérové lipázy nebo amylázy) naznačují možnost vzniku tohoto onemocnění.
Pancreatitis should be considered if clinical symptoms (nausea, vomiting, abdominal pain) or abnormalities in laboratory values (such as increased serum lipase or amylase values) suggestive of pancreatitis should occur.
Pacienti s těmito příznaky nebo nálezy musí být vyšetření a v případě stanovení diagnózy pankreatitidy musí být léčba přípravkem Norvir ukončena (viz bod 4. 8).
Patients who exhibit these signs or symptoms should be evaluated and Norvir therapy should be discontinued if a diagnosis of pancreatitis is made (see section 4.8).
Při zahájení kombinované antiretrovirové terapie (combination antiretroviral therapy, CART) se u pacientů infikovaných HIV s těžkou imunodeficiencí může vyskytnout zánětlivá reakce na asymptomatické nebo reziduální oportunní patogeny, která může vést ke klinicky závažným stavům nebo ke zhoršení příznaků onemocnění.
Immune Reactivation Syndrome: in HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymtomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Takové reakce byly nejčastěji pozorovány během několika prvních týdnů či měsíců po zahájení CART.
Typically, such reactions have been observed within the first few weeks or months of 6 initiation of CART.
Ritonavir by neměl být podáván pacientům s dekompenzovaným jaterním onemocněním.
Ritonavir should not be given to patients with decompensated liver disease.
Použití u pacientů se stabilním těžkým postižením jater (Child Pugh stupeň C) bez dekompenzace viz bod 4. 2.
For patients with stable severe hepatic impairment (Child Pugh Grade C) without decompensation see section 4.2.
Pacienti s chronickou hepatitidou B a C, kteří jsou léčeni kombinovanou antiretrovirovou léčbou, mají zvýšené riziko závažných a potenciálně fatálních jaterních nežádoucích účinků.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Onemocnění ledvin:
Renal disease:
Jelikož je renální clearance ritonaviru zanedbatelná, nelze u pacientů s postižením ledvin očekávat pokles celkové tělesné clearance.
Since the renal clearance of ritonavir is negligible, the decrease in the total body clearance is not expected in patients with renal impairment.
Pro specifické informace ohledně dávkování u pacientů s postižením ledvin viz souhrn údajů o přípravku (SPC) konkrétního současně užívaného proteázového inhibitoru.
For specific dosing information in patients with renal impairment, refer to the Summary of Product Characteristics (SPC) of the co-administered protease inhibitor.
Viz také bod 4. 2.
See also section 4.2.
7 Norvir roztok obsahuje alkohol (43% v/ v), tedy až 258 mg v maximální dávce 600 mg, což je srovnatelné s 65 ml piva či 27 ml vína na dávku.
Ritonavir oral solution contains alcohol (43% v/ v), ie up to 258 mg per maximum dose of 600 mg, equivalent to 65 ml beer, 27 ml wine per dose.
Každá 100 mg dávka obsahuje až 43 mg alkoholu a každá 200 mg dávka obsahuje 86 mg alkoholu.
Each 100 mg dose contains up to 43 mg alcohol and each 200 mg dose contains 86 mg alcohol.
Norvir by se proto neměl užívat současně s disulfiramem nebo s léky, jež reagují obdobně jako disulfiram (např. metronidazol).
Therefore concomitant administration of Norvir with disulfiram or medicines with disulfiram-like reactions (eg metronidazole) should be avoided.
Ačkoli je etiologie považována za multifaktoriální (zahrnující používání kortikosteroidů, konzumaci alkoholu, těžkou imunosupresi a vyšší index tělesné hmotnosti), byly případy osteonekrózy hlášeny především u pacientů s pokročilým onemocněním HIV a/ nebo při dlouhodobé expozici kombinované antiretrovirové terapii (CART).
Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Prodloužení PR intervalu: ukázalo se, že u některých zdravých dospělých subjektů ritonavir způsobuje mírné, asymptomatické prodloužení PR intervalu.
PR interval prolongation: ritonavir has been shown to cause modest asymptomatic prolongation of the PR interval in some healthy adult subjects.
U pacientů s přítomným strukturálním postižením srdce a preexistujícími abnormalitami převodního systému nebo u pacientů užívajících léky, o nichž se ví, že způsobují prodloužení PR intervalu (jako verapamil nebo atazanavir), byly při užívání ritonaviru hlášeny vzácné případy atrioventrikulární blokády 2. nebo 3. stupně.
Rare reports of 2nd or 3rd degree atrioventricular block in patients with underlying structural heart disease and pre-existing conduction system abnormalities or in patients receiving drugs known to prolong the PR interval (such as verapamil or atazanavir) have been reported in patients receiving ritonavir.
U těchto pacientů musí být přípravek Norvir užíván s opatrností (viz bod 5. 1).
Norvir should be used with caution in such patients (see section 5.1).
Následující upozornění a opatření pro použití je třeba vzít v úvahu, jestliže je ritonavir užíván jako antiretrovirové léčivo.
The following Warnings and Precautions should be considered when ritonavir is used as an antiretroviral agent.
Je- li ritonavir užíván k optimalizaci farmakokinetiky v dávkách 100 mg a 200 mg, nelze jednoznačně říci, že následující upozornění a opatření pro použití pro něj rovněž platí.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer at the 100 mg and 200 mg level it cannot be assumed that the following warnings and precautions will also apply.
Jestliže je ritonavir užíván k optimalizaci farmakokinetiky, pak je třeba vzít v úvahu úplný výčet upozornění a zvláštních opatření pro použití konkrétního PI, je tedy nutné seznámit se s bodem 4. 4 v souhrnu údajů o přípravku (SPC) daného PI, aby bylo možné říci, zda níže uvedené informace v tomto případě platí.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer, full details on the warnings and precautions relevant to that particular PI must be considered, therefore the Summary of Product Characteristics, section 4.4, for the particular PI must be consulted to determine if the information below is applicable.
Inhibitory PDE5:
7 PDE5 inhibitors:
Obzvláštní pozornost by měla být věnována při preskripci sildenafilu, tadalafilu nebo vardenafilu pacientům užívajícím ritonavir.
Particular caution should be used when prescribing sildenafil, tadalafil or vardenafil in patients receiving ritonavir.
Současné podávání ritonaviru a těchto léčivých přípravků může podstatně zvýšit jejich koncentraci a vést ke vzniku nežádoucích účinků jako je hypotenze a protrahovaná erekce (viz bod 4. 5).
Co-administration of ritonavir with these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in associated adverse events such as hypotension and prolonged erection (see section 4.5).
Inhibitory HMG- CoA reduktázy:
HMG-CoA reductase inhibitors:
Metabolismus inhibitorů HMG- CoA reduktázy simvastatinu a lovastatinu probíhá ve velké míře přes CYP3A, současné užívání ritonaviru se simvastatinem nebo lovastatinem se tudíž nedoporučuje, vzhledem ke zvýšenému riziku myopatie, včetně rhabdomyolýzy.
The HMG-CoA reductase inhibitors simvastatin and lovastatin are highly dependent on CYP3A for metabolism, thus concomitant use of ritonavir with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis.
Při současném užívání spolu s ritonavirem, podáváným k optimalizaci farmakokinetiky nebo jako antiretrovirové léčivo, by měly být užívány nejnižší možné dávky atorvastatinu nebo rosuvastatinu.
When used with ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer or as an antiretroviral agent, the lowest doses of atorvastatin or rosuvastatin should be administered.
Pokud je léčba inhibitorem HMG- CoA reduktázy indikována, doporučuje se pravastatin nebo fluvastatin (viz bod 4. 5).
If treatment with an HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended (see section 4.5).
Zvýšené hladiny digoxinu se mohou časem snižovat (viz bod 4. 5).
The increased digoxin levels may lessen over time (see section 4.5).
Tyto pacienty je nutné sledovat pečlivěji než obvykle po dobu několika týdnů po zahájení společného podávání ritonaviru a digoxinu.
In patients who are already taking digoxin when ritonavir is introduced, the digoxin dose should be reduced to one-half of the patients’ normal dose and patient need to be followed more closely than usual for several weeks after initiating co-administration of ritonavir and digoxin.
Ethinylestradiol:
Ethinyl estradiol:
Je tedy vhodné zvážit užití bariérové nebo jiné nehormonální formy antikoncepce.
Barrier or other non-hormonal methods of contraception should be considered when administering ritonavir at therapeutic or low doses as ritonavir is likely to reduce the effect and change the uterine bleeding profile when co-administered with estradiol-containing contraceptives.
Souběžné podávání ritonaviru a flutikasonu nebo jiných glukokortikoidů, které jsou metabolizovány izoenzymem CYP3A4, se nedoporučuje, pokud možný přínos léčby nepřeváží riziko vzniku systémových nežádoucích účinků léčby kortikosteroidy, včetně Cushingova syndromu a adrenální suprese (viz bod 4. 5).
Concomitant use of ritonavir and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
V interakčních studiích s jednorázovou dávkou u zdravých dobrovolníků byly pozorovány tyto nežádoucí účinky: nauzea, závratě, hypotenze a synkopa (viz bod 4. 5).
Adverse events of nausea, dizziness, hypotension and syncope have been observed in single dose interaction studies in healthy volunteers (see section 4.5)
Výčty interakcí HIV- proteázových inhibitorů, současně užívaných s ritonavirem v nízkých dávkách, jsou závislé na konkrétním současně užívaném proteázovém inhibitoru.
The interaction profiles of HIV-protease inhibitors, co-administered with low dose ritonavir, are dependant on the specific co-administered protease inhibitor.
Pro popis mechanismu a možných mechanismů, týkajících se výčtu interakcí jiných PI viz bod 4. 5.
For a description of the mechanisms and potential mechanisms contributing to the interaction profile of the PIs, see section 4.5.
Ritonavir by neměl být užíván v dávkách vyšších než 100 mg dvakrát denně.
Doses of ritonavir higher than 100 mg twice daily should not be used.
Ukázalo se, že vyšší dávky ritonaviru jsou spojeny s nárůstem incidence nežádoucích účinků.
Higher doses of ritonavir have been shown to be associated with an increased incidence of adverse events.
Společné užívání sachinaviru a ritonaviru vedlo k závažným nežádoucím účinkům, zejména k diabetické ketoacidóze a poruchám jater, zvláště u pacientů s preexistujícím onemocněním jater.
8 Co-administration of saquinavir and ritonavir has led to severe adverse events, mainly diabetic ketoacidosis and liver disorders, especially in patients with pre-existing liver disease.
Sachinavir/ ritonavir by neměl být užíván společně s rifampicinem, vzhledem k riziku těžké hepatotoxicity (projevující se jako zvýšení jaterních transamináz), jsou- li tyto tři přípravky podávány současně (viz bod 4. 5).
Saquinavir/ ritonavir should not be given together with rifampicin, due to the risk of severe hepatotoxicity (presenting as increased hepatic transaminases) if the three medicines are given together (see section 4.5).
Společné užívání tipranaviru s ritonavirem v dávce 200 mg bylo spojeno s hlášeními klinicky prokázané hepatitis a dekompenzace jater, včetně fatálních případů.
Tipranavir: co-administered with 200 mg of ritonavir has been associated with reports of clinical hepatitis and hepatic decompensation including some fatalities.
Mimořádné pozornosti je zapotřebí u pacientů se současným chronickým onemocněním hepatitis B nebo C, neboť u těchto pacientů existuje zvýšené riziko hepatotoxicity.
Extra vigilance is warranted in patients with chronic hepatitis B or hepatitis C co-infection, as these patients have an increased risk of hepatotoxicity.
Ritonavir by neměl být užíván v dávkách nižších než 200 mg dvakrát denně, vzhledem k tomu, že může pozměnit spektrum účinků této kombinace.
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination.
Fosamprenavir:
Fosamprenavir:
Společné užívání atazanaviru s ritonavirem v dávkách vyšších než 100 mg jednou denně nebylo klinicky hodnoceno.
Co-administration of atazanavir with ritonavir in doses greater than 100 mg once daily has not been clinically evaluated.
Užívání vyšších dávek ritonaviru může pozměnit bezpečnostní profil atazanaviru (kardiální účinky, hyperbilirubinémie) a není tudíž doporučováno.
The use of higher ritonavir doses might alter the safety profile of atazanavir (cardiac effects, hyperbilirubinemia) and therefore is not recommended.