natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Přímá injekce může vést k významnému snížení nitroočního tlaku a zhoršení visu.
Direct intraocular injection of VISTIDE is contraindicated; direct injection may be associated with significant decreases in intraocular pressure and impairment of vision.
VISTIDE je určen pouze pro intravenózní infuzi a nesmí být podáván jako intraokulární injekce.
VISTIDE is formulated for intravenous infusion only and must not be administered by intraocular injection.
VISTIDE smí být podán v infuzi pouze do žil s přiměřeným průtokem krve, aby bylo umožněno rychlé naředění a distribuce.
VISTIDE should be infused only into veins with adequate blood flow to permit rapid dilution and distribution.
Nedostatečnost ledvin/ hemodialýza Terapie přípravkem VISTIDE nesmí být zahájena u pacientů s clearance kreatininu ≤ 55 ml/ min nebo proteinurií 2+ a vyšší (≥ 100 mg/ dl), protože nejsou známy optimální zahajovací a udržovací dávky u pacientů se středně těžkým až těžkým poškozením ledvin.
Renal insufficiency/ Haemodialysis Treatment with VISTIDE must not be initiated in patients with creatinine clearance ≤ 55 ml/ min, or ≥ 2+ Proteinuria (≥ 100 mg/ dl), as the optimum induction and maintenance doses for patients with moderate to severe renal impairment are not known.
Bylo prokázáno, že „ high flux “ hemodialýzou lze dosáhnout snížení hladin cidofoviru v séru přibližně o 75%.
High flux haemodialysis has been shown to reduce the serum levels of cidofovir by approximately 75%.
Hemodialýzou se odstraní 51, 9 ± 11, 0% podané dávky.
The fraction of the dose extracted during haemodialysis is 51.9 ± 11.0%.
Nefrotoxicita Nefrotoxicita závislá na dávce představuje hlavní toxický účinek limitující velikost podané dávky cidofoviru.
Nephrotoxicity Dose-dependent nephrotoxicity is the major dose-limiting toxicity related to administration of cidofovir.
Bezpečnost cidofoviru nebyla hodnocena u pacientů užívajících jiné látky, o nichž je známo, že jsou potenciálně nefrotoxické (např. tenofovir, aminoglykosidy, amfotericin B, foskarnet, intravenózní pentamidin, adefovir a vankomycin).
The safety of cidofovir has not been evaluated in patients receiving other known potentially nephrotoxic agents (e. g. tenofovir, aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, intravenous pentamidine, adefovir and vancomycin).
Léčbu potenciálně nefrotoxickými látkami je doporučeno ukončit nejméně 7 dní před zahájením léčby cidofovirem (viz bod 4. 8).
(See section 4.8).
U pacientů léčených dávkami 3, 0 mg/ kg, 5, 0 mg/ kg nebo 10 mg/ kg bez současného podávání
Patients treated at 3.0 mg/ kg, 5.0 mg/ kg or 10 mg/ kg without concomitant probenecid developed evidence of proximal tubular cell injury, including glycosuria, and decreases in serum phosphate, uric
3 probenecidu došlo k poškození proximálních tubulárních buněk, projevujícímu se glykosurií, poklesem hladiny fosfátů, kyseliny močové a bikarbonátů v séru a zvýšením kreatininu v séru.
3 acid and bicarbonate, and elevations in serum creatinine.
Současné podání probenecidu je nezbytné pro zmírnění případné nefrotoxicity cidofoviru na míru, kdy je přijatelný poměr přínosu/ rizika léčby cidofovirem.
Concomitant use of probenecid is essential for reducing the pronounced nephrotoxicity of cidofovir to an extent that results in an acceptable benefit/ risk balance of cidofovir therapy.
Prevence nefrotoxicity Léčba musí být doplněna perorálně podávaným probenecidem a dostatečnou intravenózní prehydratací fyziologickým roztokem (viz bod 6. 6 pro informace o získání probenecidu) s každou dávkou cidofoviru.
Prevention of nephrotoxicity Therapy must be accompanied by administration of oral probenecid and adequate intravenous saline prehydration (see 6.6 for information on obtaining probenecid) with each cidofovir dose.
Aby se snížila možnost vzniku nauzey a/ nebo zvracení spojených s podáním probenecidu, pacientům je doporučeno najíst se před každou dávkou probenecidu.
In order to reduce the potential for nausea and/ or vomiting associated with administration of probenecid, patients should be encouraged to eat food prior to each dose of probenecid.
U pacientů, u kterých se vyvinou příznaky alergie nebo přecitlivělosti na probenecid (např. vyrážka, horečka, zimnice a anafylaxe), je vhodné zvážit profylaktické nebo terapeutické použití příslušného antihistaminika a/ anebo paracetamolu.
In patients who develop allergic or hypersensitivity symptoms to probenecid (e. g., rash, fever, chills and anaphylaxis), prophylactic or therapeutic use of an appropriate antihistamine and/ or paracetamol should be considered.
U pacientů, kteří nemohou dostávat probenecid vzhledem ke klinicky významné přecitlivělosti na léčivou látku nebo přípravek nebo na přípravky obsahující sulfanilamid, je podání cidofoviru kontraindikováno.
Cidofovir administration is contraindicated in patients unable to receive probenecid because of a clinically significant hypersensitivity to the active substance or medicinal product or to other sulfa- containing medicines.
Kromě probenecidu musí dostat pacienti celkem 1 litr 0, 9% fyziologického roztoku (normálního) intravenózně bezprostředně před každou infuzí cidofoviru.
In addition to probenecid, patients must receive a total of one litre of 0.9% (normal) saline solution intravenously immediately prior to each infusion of cidofovir.
Pacienti, kteří mohou tolerovat další přísun tekutin, mohou dostat s každou dávkou cidofoviru celkem až 2 litry 0, 9% fyziologického roztoku intravenózně.
Patients who can tolerate the additional fluid load may receive up to a total of 2 litres of 0.9% saline intravenously with each dose of cidofovir.
První litr fyziologického roztoku se podává po dobu 1 hodiny bezprostředně před infuzí cidofoviru a, pokud se podá druhý litr, pak se podává infuze po dobu 1- 3 hodin počínaje okamžikem podání infuze cidofoviru (spolu s infuzí nebo bezprostředně po infuzi cidofoviru).
The first litre of saline solution should be infused over a 1 hour period immediately before the cidofovir infusion, and the second litre, if given, infused over a 1-3 hour period beginning simultaneously with the cidofovir infusion or starting immediately after the infusion of cidofovir.
Pokud koncentrace kreatininu v séru vzroste o ≥ 44 μmol/ l (≥ 0, 5 mg/ dl) nebo pokud se objeví přetrvávající proteinurie 2+ a vyšší, léčba cidofovirem má být přerušena a je doporučeno provést intravenózní hydrataci.
Cidofovir therapy should be discontinued and intravenous hydration is advised if serum creatinine increases by ≥ 44 µmol/ l (≥ 0.5 mg/ dl), or if persistent proteinuria ≥ 2+ develops.
Pokud se u pacientů s proteinurií 2+ a vyšší, která přetrvává i po intravenózní hydrataci, pokračuje v léčbě cidofovirem, může to vést k dalšímu poškození proximálních tubulárních buněk, které se projeví glykosurií, poklesem fosfátů, kyseliny močové a bikarbonátů v séru a zvýšením kreatininu v séru.
Continued administration of cidofovir to patients with persistent ≥ 2+ proteinuria following intravenous hydration may result in further evidence of proximal tubular injury, including glycosuria, decreases in serum phosphate, uric acid and bicarbonate, and elevations in serum creatinine.
Pokud se má funkce ledvin upravit, je třeba léčbu přerušit a případně i ukončit.
Interruption, and possibly discontinuation, is required for changes in renal function.
U pacientů, kteří se plně uzdravili z nefrotoxicity způsobené cidofovirem, nebyl hodnocen poměr přínosu a rizika nového zahájení léčby cidofovirem.
For those patients who fully recover from cidofovir associated renal toxicity, the benefits-risk balance of reintroducing cidofovir has not yet been evaluated.
Sledování pacienta Zdá se, že proteinurie je časným a citlivým indikátorem nefrotoxicity vyvolané cidofovirem.
Patient Monitoring Proteinuria appears to be an early and sensitive indicator of cidofovir-induced nephrotoxicity.
Pacientům léčeným cidofovirem musí být prováděna vyšetření kreatininu v séru a bílkoviny v moči ve vzorcích odebraných do 24 hodin před podáním každé dávky cidofoviru.
Patients receiving cidofovir must have their serum creatinine and urine protein levels determined on specimens obtained within 24 hours prior to the administration of each dose of cidofovir.
Před každou dávkou cidofoviru je nutné rovněž vyšetřit diferenciální počet bílých krvinek (viz bod 4. 8).
Differential white blood cell counts should also be performed prior to each dose of cidofovir (see section 4.8).
Oční příhody Pacientům užívajícím cidofovir je doporučeno po léčbě docházet na pravidelné oční vyšetření kvůli možnému výskytu uveitidy/ iritidy a oční hypotonie.
Ocular Events Patients receiving cidofovir should be advised to have regular follow-up ophthalmologic examinations for possible occurrence of Uveitis/ Iritis and Ocular Hypotony.
V případě uveitidy/ iritidy je nutné cidofovir vysadit, nereaguje- li pacient na léčbu topickými kortikosteroidy nebo se onemocnění zhoršuje,
In case of Uveitis/ Iritis cidofovir should be discontinued if there is no response to treatment with a topical corticosteroid or the condition worsens, or if iritis/ uveitis reoccurs after successful treatment.
4 případně pokud se uveitida/ iritida po úspěšné léčbě znovu objeví.
4 Other Cidofovir should be considered a potential carcinogen in humans (see section 5.3 Preclinical safety data).
I když tento nález nebyl v klinických studiích s cidofovirem pozorován, mohou se tyto změny objevit u člověka a způsobit tak neplodnost.
Although not observed in clinical studies of cidofovir, such changes may occur in humans and cause infertility.
Pacienty užívající oba léky je nutné sledovat, zda se u nich neobjeví známky hematologické toxicity vyvolané zidovudinem.
Patients receiving both drugs should be closely monitored for zidovudine induced haematological toxicity.
V klinických studiích nebyly hodnoceny interakce cidofoviru/ probenecidu a přípravků proti HIV nebo přípravků užívaných k léčbě běžných chronických virových infekcí u této skupiny pacientů, jako je hepatitida vyvolaná HCV a HBV.
Interactions of cidofovir/ probenecid and anti-HIV drugs or drugs used to treat common chronic viral infections in this population, such as HCV and HBV-related hepatitis, have not been investigated in clinical trials.
O probenecidu je známo, že zvyšuje expozici mnoha látek (např. paracetamolu, acykloviru, inhibitorů ACE, kyseliny aminosalicylové, barbiturátů, benzodiazepinů, bumetanidu, klofibrátu, methotrexátu, famotidinu, furosemidu, NSAID, teofylinu a zidovudinu).
Probenecid is known to increase the exposure of many substances (e. g., paracetamol, acyclovir, angiotensin-converting enzyme inhibitors, aminosalicyclic acid, barbiturates, benzodiazepines, bumetanide, clofibrate, methotrexate, famotidine, furosemide, nonsteroidal anti-inflammatory agents, theophylline, and zidovudine).
Při současném předepsání cidofoviru/ probenecidu a dalších látek je proto nutné se seznámit s aktuální verzí SPC probenecidu (nebo jiným vhodným zdrojem) a příslušnou informací pro preskripci dalších souběžně podávaných přípravků, pro získání úplných informací týkajících se lékových interakcí a jiných vlastností těchto přípravků.
Therefore, when co-prescribing cidofovir/ probenecid with other agents, it is important for prescribers to consult the current probenecid SPC (or an appropriate drug reference source) and the respective prescribing information of the other co-administered products for full information regarding drug interactions and other features of that product.
Cidofovir je embryotoxický u potkanů a králíků v subterapeutických koncentracích.
Cidofovir is embryotoxic in rats and rabbits at subtherapeutic dose levels.
U králíků došlo v dávkách 1 mg/ kg/ den k významnému zvýšení výskytu vnějších anomálií, anomálií měkkých tkání a kosterních anomálií.
A significantly increased foetal incidence of external, soft tissue and skeletal anomalies occurred in rabbits at 1.0 mg/ kg/ day, which was also maternally toxic.
Těhotenství Neexistují žádné studie sledující cidofovir u těhotných žen.
Pregnancy There are no studies of cidofovir in pregnant women.
VISTIDE se nesmí v těhotenství užívat.
VISTIDE should not be used during pregnancy.
Ženám ve fertilním věku je nutné doporučit, aby během léčby cidofovirem a po ní používaly účinnou antikoncepci.
Women of childbearing potential should be advised to use effective contraception during and after treatment with cidofovir.
Kojení Není známo, zda je cidofovir vylučován do mateřského mléka.
Lactation It is not known whether cidofovir is excreted in human milk.
Protože do mateřského mléka se vylučuje mnoho látek, kojící matky mají být poučeny, aby vysadily cidofovir nebo ukončily kojení, pokud pokračují v užívání cidofoviru.
Because many substances are excreted in human milk, nursing mothers should be instructed to discontinue cidofovir or discontinue nursing if they continue to receive cidofovir.
Vylučování látek příbuzných s cidofovirem do mléka laktujících zvířat nebylo sledováno.
Passage of the placenta barrier of cidofovir-related compound was observed in pregnant rats.
Další informace jsou uvedeny v bodu 4. 4.
Refer to section 4.4 for further information
Účinky na schopnost řídit a obsluhovat stroje
5 4.7 Effects on ability to drive and use machines
Je doporučeno, aby lékař projednal toto riziko s pacientem a na základě stavu jeho onemocnění a snášenlivosti léku mu dal příslušná doporučení.
The physician is advised to discuss this issue with the patient, and based upon the condition of the disease and the tolerance of medication, give his recommendation in the individual case.
V tabulce je uveden seznam nežádoucích účinků zaznamenaných během klinických studií nebo po uvedení přípravku na trh podle tříd orgánových systémů a četnosti.
The table below lists the adverse reactions identified through clinical trials or post-marketing surveillance by system organ class (SOC) and frequency.
Četnosti jsou definovány jako: velmi časté (≥1/ 10), časté (≥1/ 100, < 1/ 10), méně časté (≥1/ 1000, < 1/ 100) a četnost neznáma (četnost není možné z dostupných zdrojů určit).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100) or not known (cannot be estimated from the available data).
Nežádoucí účinky s možnou nebo pravděpodobnou souvislostí s podáváním cidofoviru, získané na základě klinických studií a zkušeností po uvedení přípravku na trh
Adverse reactions possibly or probably related to cidofovir based on clinical trial experience and post-marketing surveillance
Třídy orgánových systémů
System Organ Class Blood and lymphatic system disorders
Poruchy krve a lymfatického systému Velmi časté Poruchy nervového systému
Very common Nervous system disorders
Velmi časté Oční poruchy
Very common Eye disorders
Časté Ušní poruchy
Common Ear and labyrinth disorders
Iritida, uveitida, snížený nitrooční tlak (viz bod 4. 4)
Iritis, uveitis, hypotony of the eye (see Section 4.4)
Četnost neznáma
Hearing impaired
Zhoršení sluchu
Common Gastrointestinal disorders
Respirační, hrudní a mediastinální poruchy Časté Dušnost Gastrointestinální poruchy Velmi časté Četnost neznáma Poruchy kůže a podkoží
Very common Not known Skin and subcutaneous tissue disorders
Nauzea, zvracení Zánět slinivky břišní
Nausea, Vomiting Pancreatitis
Velmi časté Poruchy ledvin a močových Velmi časté Časté Méně časté
Very common Renal and urinary disorders
Alopecie, vyrážka cest Proteinurie, zvýšená hladina kreatininu v krvi (viz bod 4. 4) Selhání ledvin Získaný Fanconiho syndrom
Proteinuria, blood creatinine increased (see Section 4.4)
Celkové jinde nezařazené poruchy a lokální reakce po podání léku Velmi časté Časté
General disorders and administration site conditions Very common Common
Po uvedení přípravku na trh byly hlášeny případy selhání ledvin (a příhody možná způsobené selháním ledvin, např. zvýšená hladina kreatininu v krvi, proteinurie, glykosurie), z nichž některé byly fatální.
Reports of renal failure (plus events possibly caused by renal failure, e. g. blood creatinine increased, proteinuria, glycosuria) received during post-marketing surveillance include some which were fatal.
Při jakémkoliv nálezu glykosurie, proteinurie/ aminoacidurie, hypouricémie, hypofosfatémie a/ nebo hypokalémie by měl být vzat v úvahu Fanconiho syndrom související s podáním cidofoviru.
The finding of any glycosuria, proteinuria/ aminoaciduria, hypouricemia, hypophosphatemia and/ or hypokalemia, should prompt for the consideration of cidofovir-related Fanconi syndrome.
6 V následující tabulce jsou uvedeny nežádoucí účinky v možné nebo pravděpodobné souvislosti s podáváním probenecidu, získané na základě zkušeností z klinických studií:
6 The following table lists adverse reactions possibly or probably related to probenecid based on clinical trial experience:
Třídy orgánových systémů Poruchy nervového systému
System Organ Class Nervous system disorders
Časté
Common Gastrointestinal disorders
Gastrointestinální poruchy Velmi časté Poruchy kůže a podkoží
Very common Skin and subcutaneous tissue disorders
Horečka Asténie, pocit chladu
Fever Asthenia, chills
Probenecid může dále způsobit jiné nežádoucí účinky, jako anorexii, bolest dásní, návaly horka, alopecii, závrať, anémii a polakisurii.
In addition probenecid may also cause other adverse
Objevily se reakce z přecitlivělosti s dermatitidou, svěděním, kopřivkou a vzácně s anafylaxí a Stevens- Johnsonovým syndromem.
Hypersensitivity reactions, with dermatitis, pruritus, urticaria and, rarely, anaphylaxis, and Stevens-Johnson syndrome have occurred.
Jeden pacient dostal jednorázovou dávku 16, 4 mg/ kg a druhý nemocný dostal jednorázovou dávku 17, 3 mg/ kg.
One patient received a single dose of 16.4 mg/ kg and the other patient received a single dose of 17.3 mg/ kg.
U jednoho pacienta se vyskytly mírné přechodné změny funkce ledvin, zatímco u druhého pacienta nebyly žádné změny funkce ledvin pozorovány (viz bod 4. 4).
One of these patients experienced a minor transient change in renal function, while the other patient had no change in renal function (see section 4.4).
Farmakoterapeutická skupina: antivirotika pro systémové použití, ATC kód J05AB12
J05AB12
Obecně Cidofovir je analog cytidinu s aktivitou proti lidskému cytomegaloviru (HCMV) in vitro a in vivo.
General Cidofovir is a cytidine analogue with in vitro and in vivo activity against human cytomegalovirus (HCMV).
Mechanismus účinku Cidofovir potlačuje replikaci HCMV selektivní inhibicí syntézy virové DNA.
Mechanism of action Cidofovir suppresses HCMV replication by selective inhibition of viral DNA synthesis.
Biochemická data podporují selektivní inhibici DNA polymeráz HSV- 1, HSV- 2 a HCMV cidofovir difosfátem, což je aktivní intracelulární metabolit cidofoviru.
Biochemical data support selective inhibition of HSV-1, HSV-2 and HCMV DNA polymerases by cidofovir diphosphate, the active intracellular metabolite of cidofovir.
Cidofovir difosfát inhibuje tyto virové polymerázy v koncentracích, které jsou 8- 600x nižší než koncentrace potřebné k inhibici lidských buněčných polymeráz alfa, beta a gama.
Cidofovir diphosphate inhibits these viral polymerases at concentrations that are 8- to 600-fold lower than those needed to inhibit human cellular DNA polymerases alpha, beta, and gamma.
Cidofovir vstupuje do buněk pomocí tekuté fáze endocytózy a je fosforylován na cidofovir monofosfát
Cidofovir enters cells by fluid-phase endocytosis and is phosphorylated to cidofovir monophosphate and subsequently to cidofovir diphosphate.
7 a následně na cidofovir difosfát.
7 Antiviral activity Cidofovir is active in vitro against HCMV, a member of the herpesviridae family.
Protrahované antivirové účinky cidofoviru souvisí s poločasy jeho metabolitů.
Antiviral activity is seen at concentrations significantly below those which cause cell death.
Citlivost na cidofovir in vitro je uvedena v následující tabulce.
The in vitro sensitivity to cidofovir is shown in the following table:
Inhibice dělení viru cidofovirem v buněčné kultuře
Cidofovir Inhibition of Virus Multiplication in Cell Culture
Virus divoký typ izolátů CMV izoláty CMV rezistentní na ganciklovir izoláty CMV rezistentní na foskarnet
Virus wild-type CMV isolates ganciclovir-resistant CMV isolates foscarnet-resistant CMV isolates
IC50 (μM) 0, 7 (± 0, 6) 7, 5 (± 4, 3) 0, 59 (± 0, 07)
IC50 (µM) 0.7 (± 0.6) 7.5 (± 4.3) 0.59 (± 0.07)
Střední doba do progrese retinitidy ve dvou studiích účinnosti (studie GS- 93- 106 a GS- 93- 105) byla 120 dní (případně nedošlo k progresi) u léčených ramen oproti 22 a 21 dnům v neléčených ramenech (odložená léčba).
22 days and 21 days for the untreated (deferred treatment) arms, respectively.
Ve studii GS- 93- 107, která byla prováděna u pacientů s relapsem po léčbě jinými látkami, byla doba do progrese retinitidy 115 dní.
In study GS-93-107 conducted in patients who had relapsed after treatment with other agents, the median time to retinitis progression was 115 days.
Virová rezistence Po in vitro selekci lidských izolátů HCMV rezistentních na ganciklovir byla pozorována zkřížená rezistence mezi ganciklovirem a cidofovirem u ganciklovirem selektovaných mutací genu HCMV DNA polymerázy, avšak nikoliv u mutací genu UL97.
Viral resistance Following in vitro selection of ganciclovir-resistant HCMV isolates, cross-resistance between ganciclovir and cidofovir was seen with ganciclovir-selected mutations in the HCMV DNA polymerase gene but not with mutations in the UL97 gene.
U pacientů s normální funkcí ledvin se 80- 100% intravenózně podané dávky dostalo do moče během 24 hodin jako nezměněný cidofovir.
In patients with normal renal function, 80 to 100% of the intravenous dose was recovered in the urine over 24 hours as unchanged cidofovir.
Na konci hodinové infuze cidofoviru v dávce 5 mg/ kg podaného současně s perorálním probenecidem byla průměrná (±SD) sérová koncentrace cidofoviru 19, 6 (±7, 18) µg/ ml.
At the end of a one-hour infusion of cidofovir 5 mg/ kg administered with concomitant oral probenecid, the mean (± SD) serum concentration of cidofovir was 19.6 (± 7.18) mcg/ ml.
Průměrná hodnota celkové sérové clearance byla 138 (±36) ml/ hod/ kg, distribučního objemu v ustáleném stavu byla 388 (±125) ml/ kg a terminálního eliminačního poločasu byla 2, 2 (±0, 5) hod.
The mean values of total serum clearance, volume of distribution at steady-state and terminal elimination half-life were 138 (± 36) ml/ hr/ kg, 388 (± 125) ml/ kg and 2.2 (±0.5) hour, respectively.
U jednorázově podaných dávek cidofoviru podávaného v dávkovacím rozmezí 3- 7, 5 mg/ kg byla prokázána kinetika závislá na dávce.
Dose-independent kinetics were demonstrated with single doses of cidofovir given over the dose range 3 to 7.5 mg/ kg.
Vazba na bílkoviny in vitro Vazba na bílkoviny in vitro cidofoviru na bílkoviny plazmy nebo séra byla 10% nebo menší v rozmezí koncentrací cidofoviru 0, 25- 25 µg / ml.
In vitro protein binding In vitro protein binding of cidofovir to plasma or serum protein was 10% or less over the cidofovir concentration range 0.25 to 25 mcg/ ml.
Předklinické údaje vztahující se k bezpečnosti
8 5.3 Preclinical safety data
Důkaz nefroprotektivního účinku probenecidu byl podán v 52týdenní studii provedené u opic kmene cynomolgus, kterým byl podáván cidofovir v dávce 2, 5 mg/ kg jednou týdně intravenózně spolu s perorálním probenecidem v dávce 1 g.
Evidence for a nephroprotective effect for probenecid was shown in a 52-week study conducted in cynomolgus monkeys administered cidofovir 2.5 mg/ kg once weekly intravenously with 1 g of probenecid given orally.
Kancerogeneze Ve 26týdenní studii hodnotící kancerogenitu cidofoviru byl pozorován významně zvýšený výskyt adenokarcinomu mammy u samic potkanů a Zymbalova glandulárního karcinomu u samců i samic potkanů, a to při subterapeutických plazmatických koncentracích cidofoviru.
Carcinogenesis In a 26-week intravenous toxicity study, a significant increase in incidence of mammary adenocarcinomas was seen in female rats and of Zymbal’ s gland carcinomas in male and female rats at subtherapeutic plasma levels of cidofovir.