natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jelikož se stavudin neváže na bílkoviny plazmy, nepředpokládá se ovlivnění farmakokinetiky léků vázaných na bílkoviny.
Because stavudine is not protein-bound, it is not expected to affect the pharmacokinetics of protein-bound drugs.
5 Do studie AI455- 094 proběhlé v Jižní Africe, která se zabývala prevencí přenosu infekce z matky na dítě bylo zařazeno 362 dvojic matka- dítě.
In study AI455-094, performed in South-Africa, 362 mother-infant pairs were included in a prevention of mother-to-child-transmission study.
Do studie byly zařazeny dříve neléčené těhotné ženy ve 34- 36 týdnu těhotenství, kterým byla podávána antiretrovirová léčba až do porodu.
Antiretroviral prophylaxis,
Jako antiretrovirová profylaxe, zahájená do 36- ti hodin po porodu, byla novorozencům po dobu 6 týdnů podávána stejná medikace jako matce.
5 the same medications as given to the mother, was given to the new-born infant within 36 hours of delivery and continued for 6 weeks.
Ve stavudinové větvi byl novorozencům podáván stavudin 1 mg/ kg 2krát denně po dobu 6- ti týdnů.
In the stavudine containing arms, the neonates were treated for 6 weeks with stavudine 1 mg/ kg BID.
Páry matka- dítě byly randomizovány do ramen léčených buď stavudinem (N= 91), didanosinem (N= 94), stavudinem + didanosinem (N= 88) nebo zidovudinem (N= 89).
The mother-infant pairs were randomised to receive either stavudine (N= 91), didanosine (N= 94), stavudine + didanosine (N= 88) or zidovudine (N= 89).
95% interval spolehlivosti poměru přenosu z matky na dítě byl 5, 4- 19, 3% (pro stavudin); 5, 2- 18, 7% (pro didanosin); 1, 3- 11, 2% (stavudin + didanosin) a 1, 9- 12, 6% pro zidovudin.
95% Confidence intervals for the mother-to-child-transmission rates were 5.4-19.3% (stavudine), 5.2-18.7% (didanosine); 1.3-11.2% (stavudine + didanosine); and 1.9-12.6% for zidovudine.
Předběžná data získaná z této studie (viz také odstavec 4. 8) ukazují zvýšenou kojeneckou mortalitu (s vyšší incidencí mrtvě narozených ve skupině léčené stavudinem a didanosinem) ve větvi, které byl podáván stavudin + didanosin (10%) oproti stavudinové (2%), didanosinové (3%) nebo zidovudinové (6%) větvi.
Preliminary safety data from this study (see also section 4.8), showed an increased infant mortality in the stavudine + didanosine (10%) treatment group compared to the stavudine (2%), didanosine (3%) or zidovudine (6%) groups, with a higher incidence of stillbirths in the stavudine + didanosine group.
U těhotných žen, léčených kombinací didanosinu a stavudinu samostatně nebo v kombinaci s jinými antiretrovirovými léky, byly zaznamenány případy laktátové acidózy někdy i s fatálním průběhem (viz bod 4. 4).
However, lactic acidosis (see section 4.4), sometimes fatal, has been reported in pregnant women who received the combination of didanosine and stavudine with or without other anti-retroviral treatment.
Preklinické údaje prokazují, že stavudin prostupuje placentou (viz bod 5. 3).
Preclinical studies showed placental transfer of stavudine (see section 5.3).
Informace doporučující podávání přípravku Zerit jako prevence přenosu HIV infekce z matky na dítě jsou nedostatečné.
Until additional data become available, Zerit should be given during pregnancy only after special consideration; there is insufficient information to recommend Zerit for prevention of mother-to-child transmission of HIV.
Podání kombinace stavudinu a didanosinu v těhotenství musí být velmi pečlivě zváženo a doporučuje se pouze v případech, kdy prospěch podání zcela jednoznačně převáží možná rizika.
Furthermore, the combination of stavudine and didanosine should be used with caution during pregnancy and is recommended only if the potential benefit clearly outweighs the potential risk.
Na základě farmakodynamických vlastností stavudinu je nepravděpodobné, že by Zerit ovlivnil schopnost řídit motorová vozidla nebo obsluhovat stroje.
Based on the pharmacodynamic properties of stavudine it is unlikely that Zerit affects the ability to drive or operate machinery.
Dospělí: jsou dostupné četné zkušenosti o bezpečnosti přípravku Zerit podávaného samostatně nebo v kombinovaných režimech.
Adults: extensive safety experience is available for Zerit used as monotherapy and in combination regimens.
Mnohé z vážných nežádoucích účinků stavudinu jsou shodné s projevy vlastního onemocnění HIV nebo s nežádoucími účinky způsobenými souběžnou léčbou.
Many of the serious undesirable effects with stavudine were consistent with the course of HIV infection or with the side effects of concomitant therapies.
V klinických studiích hodnotících kombinaci přípravku Zerit s lamivudinem a efavirenzem byla frekvence výskytu periferní neuropatie 19% (6% středně závažných až těžkých), přičemž u 2% to byl důvod k přerušení terapie.
In combination studies of Zerit with lamivudine plus efavirenz, the frequency of peripheral neurologic symptoms was 19% (6% for moderate to severe) with a rate of discontinuation due to neuropathy of 2%.
Na velikosti dávky závislá periferní neuropatie se objevila během klinických studií sledujících monoterapii přípravkem Zerit (viz body 4. 2 a 4. 4).
Dose-related peripheral neuropathy occurred in monotherapy trials with Zerit (see sections 4.2 and 4.4).
Po snížení dávky nebo po přerušení terapie příznaky obvykle odezněly.
The patients usually experienced resolution of symptoms after dose reduction or interruption.
Pankreatitida: pankreatitida, v některých případech fatální, byla zaznamenána u 2- 3% pacientů zařazených do klinických studií monoterapií (viz bod 4. 4).
Pancreatitis: pancreatitis, occasionally fatal, has been reported in up to 2-3% of patients enrolled in monotherapy clinical studies (see section 4.4).
Laktátová acidóza: případy laktátové acidózy, někdy i fatální, obvykle spojené s těžkou hepatomegalií a steatózou jater, byly zaznamenány ve spojitosti s užíváním nukleosidových analogů (viz bod 4. 4).
Lactic acidosis: cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
6 Hepatitida nebo selhání jater, v některých případech s fatálním průběhem, byly zaznamenány v souvislosti s užíváním stavudinu a jiných nukleosidových analogů (viz bod 4. 4).
Hepatitis or liver failure, which was fatal in some cases, has been reported with the use of stavudine and with other nucleoside analogues (see section 4.4).
Při zahájení kombinované antiretrovirové terapie (CART) se u pacientů infikovaných HIV s těžkou imunodeficiencí může vyskytnout zánětlivá reakce na asymptomatické nebo reziduální oportunní infekce (viz bod 4. 4).
6 Immune reactivation syndrome: in HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Lipodystrofie a metabolické abnormality: kombinace antiretrovirové léčby bývá provázena u HIV pacientů redistribucí tělesného tuku (lipodystrofií), která se vyznačuje úbytkem podkožního tuku na periferii a tvářích, zmnožením intraabdominálního a viscerálního tuku, hypertrofií prsů a nahromaděním tuku v oblasti šíje (tzv. býčí šíje).
Lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Kombinace antiretrovirové terapie bývá také spojena s metabolickými abnormalitami jako jsou hypertriglyceridémie, hypercholesterolémie, inzulínová rezistence, hyperglykémie a hyperlaktacidémie (viz bod 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Četnost níže uvedených nežádoucích účinků je definována za použití následujících kritérií: velmi časté (≥ 1/ 10); časté (≥ 1/ 100, < 1/ 10); méně časté (≥ 1/ 1, 000, < 1/ 100); vzácné (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1 000); velmi vzácné (< 1/ 10 000).
The frequency of adverse reactions listed below is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
Nežádoucí účinky (od středně závažných až po velmi závažné) byly zaznamenány u 467 pacientů léčených přípravkem Zerit v kombinaci s lamivudinem a efavirenzem v průběhu dvou randomizovaných klinických studií a následném dlouhodobém sledování (celková doba sledování: medián 56 týdnů a pokračující až po 119 týdnů).
Undesirable effects (moderate to severe) were reported from 467 patients treated with Zerit in combination with lamivudine and efavirenz in two randomised clinical trials and an ongoing long-term follow-up study (total follow-up: median 56 weeks ranging up to 119 weeks).
Následující nežádoucí účinky byly na základě hodnocení výzkumů dány do možné souvislosti s režimem studií:
The following undesirable effects considered possibly related to study regimen based on investigators’ attribution, have been identified:
7 Endokrinní poruchy:
Endocrine disorders:
méně časté: hepatitida nebo žloutenka
uncommon: hepatitis or jaundice
časté: lipoatrofie *, lipodystrofie méně časté: laktátová acidóza, (v některých případech provázená svalovou slabostí), anorexie
common: lipoatrophy, * lipodystrophy uncommon: lactic acidosis (in some cases involving motor weakness), anorexia
časté: periferní neurologické příznaky zahrnující periferní neuropatie, parestezie a periferní neuritidy, závratě, abnormální sny, bolesti hlavy, nespavost, poruchy myšlení, somnolence
common: peripheral neurologic symptoms including peripheral neuropathy, paresthesia, and peripheral neuritis; dizziness; abnormal dreams; headache, insomnia; abnormal thinking; somnolence
Poruchy kůže a podkoží: *
Skin and subcutaneous tissue disorders:
Lipoatrofie byla pozorována během dlouhodobého následného sledování při podávání stavudinu v kombinaci s lamivudinem a efavirenzem (celková doba sledování: medián 148 týdnů a pokračující až po 207 týdnů).
7 *Lipoatrophy was observed in a long-term follow-up study of stavudine in combination with lamivudine and efavirenz (total follow-up: median 148 weeks ranging up to 207 weeks).
Kvůli nežádoucím účinkům byla léčba přípravkem Zerit přerušena u 7% pacientů..
Discontinuation due to undesirable events was 7% for the patients treated with Zerit.
Laboratorní abnormality, zaznamenané v těchto dvou studiích a studii pokračující zahrnovaly zvýšení ALT (> 5- ti násobek horní hranice normy) u 3%, AST (> 5- ti násobek horní hranice normy) u 3%, lipázy (≥ 2, 1 násobek horní hranice normy) u 3% pacientů léčených přípravkem Zerit.
Laboratory abnormalities reported in these two trials and an ongoing follow-up study included elevations of ALT (> 5 x ULN) in 3%, of AST (> 5 x ULN) in 3%, of lipase (≥ 2.1 ULN) in 3% of the patients in the Zerit group.
Neutropenie (< 750 buněk/ mm3) byla zaznamenána u 5% pacientů, trombocytopenie (trombocyty < 50 000/ mm3) u 2% a snížení hemoglobinu (< 8 g/ dl) u < 1% pacientů, kteří užívali přípravek Zerit.
Neutropenia (< 750 cells/ mm3) was reported in 5%, thrombocytopenia (platelets < 50,000/ mm3) in 2%, and low haemoglobin (< 8 g/ dl) in < 1% of patients receiving Zerit.
Mladiství, děti a kojenci: nežádoucí účinky a vážné abnormální laboratorní nálezy u pediatrických pacientů v období od narození až do adolescence byly, co se týká typu a frekvence, podobné jako u dospělých.
Adolescents, children and infants: undesirable effects and serious laboratory abnormalities reported to occur in paediatric patients ranging in age from birth through adolescence who received stavudine in clinical studies were generally similar in type and frequency to those seen in adults.
Tyto studie zahrnují ACTG 240, kde 105 pediatrických pacientů v rozmezí věku 3 měsíce až 6 let užívalo Zerit v dávce 2 mg/ kg/ den s mediánem 6, 4 měsíce; kontrolovanou klinickou studii, do které bylo zahrnuto 185 novorozenců užívajících Zerit v dávce 2 mg/ kg/ den buď samotný nebo v kombinaci s didanosinem od narození do 6 týdnů věku a klinickou studii, ve které 8 novorozenců dostávalo Zerit 2 mg/ kg/ den v kombinaci s didanosinem a nelfinavirem od narození po dobu 4 týdnů.
These studies include ACTG 240, where 105 paediatric patients ages 3 months to 6 years received Zerit 2 mg/ kg/ day for a median of 6.4 months; a controlled clinical trial where 185 newborns received Zerit 2 mg/ kg/ day either alone or in combination with didanosine from birth through 6 weeks of age; and a clinical trial where 8 newborns received Zerit 2 mg/ kg/ day in combination with didanosine and nelfinavir from birth through 4 weeks of age.
Ve studii AI455- 094 (viz také bod 4. 6) bylo období sledování bezpečnosti omezené jen na 6 měsíců, což může být příliš krátké období k tomu, aby mohly být hodnoceny dlouhodobé údaje týkající se neurologických nežádoucích účinků a mitochondriální toxicity.
In study AI455-094 (see also section 4.6), the safety follow-up period was restricted to only six months, which may be insufficient to capture long-term data on neurological adverse events and mitochondrial toxicity.
Abnormální laboratorní nálezy stupně 3- 4 u 91 stavudinem léčených kojenců zahrnovaly nízký počet neutrofilů u 7%, nízkou hladinu hemoglobinu u 1%, zvýšení ALT u 1% a žádné abnormality týkající se lipázy.
Relevant grade 3-4 laboratory abnormalities in the 91 stavudine treated infants were low neutrophils in 7%, low hemoglobin in 1%, ALT increase in 1% and no lipase abnormality.
Byla však zaznamenána zvýšená kojenecká mortalita ve skupině, které byl podáván stavudin + didanosin (10%) ve srovnání se skupinami s podáváním stavudinu (2%),
There was, however, an increased infant mortality in the stavudine + didanosine (10%) treatment group compared to the stavudine (2%), didanosine (3%) or zidovudine (6%) groups, with a higher incidence of stillbirths in the stavudine + didanosine group.
Postmarketingové období
Postmarketing
Následující nežádoucí účinky byly spontánně nahlášené v postmarketingovém období:
The following events have been reported spontaneously during postmarketing experience:
není známo: trombocytopenie
Not known: thrombocytopenia
Poruchy metabolizmu a výživy:
Metabolic and nutrition disorders:
časté: asymptomatická hyperlaktátémie; není známo: laktátová acidóza
Common: asymptomatic hyperlactatemia, Not known: lactic acidosis
není známo: selhání jater, hepatitida, steatóza jater
Not known: liver failure, hepatitis and hepatic steatosis
není známo: svalová slabost (nejčastěji zaznamenaná v souvislosti se symptomatickou hyperlaktacidémií nebo syndromem laktátové acidózy)
Not known: motor weakness (most often reported in the setting of symptomatic hyperlactatemia or lactic acidosis syndrome)
Mitochondriální dysfunkce: zhodnocení údajů o bezpečnosti léku získaných v postmarketingovém období ukazuje, že byly u novorozenců a kojenců léčených jedním nebo více nukleosidovými analogy zaznamenány nežádoucí účinky svědčící pro mitochondiální dysfunkci (viz také 4. 4).
Mitochondrial dysfunction: review of the postmarketing safety database shows that adverse events indicative of mitochondrial dysfunction have been reported in the neonate and infant population exposed to one or more nucleoside analogues (see also section 4.4).
Zkušenosti u dospělých pacientů, léčených až 12- ti násobkem doporučovaných dávek, neprokázaly akutní toxické účinky.
Experience in adults treated with up to 12 times the recommended daily dosage revealed no acute toxicity.
Průměrná clearance stavudinu při hemodialýze je 120 ml/ min.
The mean haemodialysis clearance of stavudine is 120 ml/ min.
Farmakoterapeutická skupina: inhibitor nukleozidové reverzní transkriptázy ATC kód:
Nucleoside reverse transcriptase inhibitor, ATC code:
Stavudin, thymidinový analog, je virostatikum s in vitro působením proti HIV v lidských buňkách.
Stavudine, a thymidine analogue, is an antiviral agent with in vitro activity against HIV in human cells.
Je fosforylován buněčnými kinázami na stavudintrifosfát, který kompeticí s přirozeným substrátem, thymidintrifosfátem inhibuje reverzní transkriptázu HIV.
It is phosphorylated by cellular kinases to stavudine triphosphate which inhibits HIV reverse transcriptase by competing with the natural substrate, thymidine triphosphate.
Inhibuje také syntézu virové DNA tím, že způsobí terminaci řetězce DNA následkem nedostatku 3´- hydroxyl skupiny, potřebné pro elongaci DNA.
It also inhibits viral DNA synthesis by causing DNA chain termination due to a lack of the 3’ -hydroxyl group necessary for DNA elongation.
40 krát vyšší než je zapotřebí k inhibici HIV reversní transkriptázy.
Cellular DNA polymerase γ is also sensitive to inhibition by stavudine triphosphate, while cellular polymerases α and β are inhibited at concentrations 4,000-fold and 40-fold higher, respectively, than that needed to inhibit HIV reverse transcriptase.
Léčba stavudinem může selektovat a/ nebo udržovat mutace, spojené s rezistencí na zidovudin.
Stavudine treatment can select for and/ or maintain mutations associated with zidovudine resistance.
Izoláty, které tyto mutace obsahují, zůstávají citlivé na stavudin.
Isolates containing these mutations remain sensitive to stavudine.
Účinnost stavudinu je ovlivněna mutací spojenou s multilékovou rezistencí jako je Q151 M.
The activity of stavudine is affected by multi-drug resistance associated mutations such as Q151 M.
Více než 10- ti násobně nižší citlivost na stavudin byla zaznamenána u některých kmenů se sníženou citlivostí na zidovudin a lamivudin.
A more than 10-fold reduced sensitivity to stavudine has been reported for some strains with reduced sensitivity to zidovudine and lamivudine.
In vivo nebyly nalezeny žádné mutace s vysokým stupněm specifické rezistence na stavudin.
No mutations associated with high degree resistance specifically to stavudine have been revealed in vivo.
9 Klinická účinnost
Clinical efficacy
Přípravek Zerit byl sledován v kombinaci s ostatními antiretrovirovými látkami např. didanosinem, lamivudinem, ritonavirem, indinavirem, saquinavirem, efavirenzem a nelfinavirem.
Zerit has been studied in combination with other antiretroviral agents, e. g. didanosine, lamivudine, ritonavir, indinavir, saquinavir, efavirenz, and nelfinavir.
Studie AI455- 099 byla randomizovaná, dvojitě slepá 48 týdnů trvající studie s přípravkem Zerit (40 mg 2 x denně) v kombinaci s lamivudinem (150 mg 2 x denně) a efavirenzem (600 mg 1 x denně) u 391 předtím neléčených pacientů s výchozími hodnotami: medián CD4 buněk 272 buněk/ mm3 (rozmezí od 61 do 1 215 buněk/ mm3) a medián plazmatické HIV- 1 RNA - 4, 80 log10 kopií/ ml (rozmezí od 2, 6 do 5, 9 log10 kopií/ ml).
Study AI455-099 was a 48-week, randomised, double-blind study with Zerit (40 mg twice daily), in combination with lamivudine (150 mg twice daily) plus efavirenz (600 mg once daily), in 391 treatment-naive patients, with a median CD4 cell count of 272 cells/ mm3 (range 61 to 1,215 cells/ mm3) and a median plasma HIV-1 RNA of 4.80 log10 copies/ ml (range 2.6 to 5.9 log 10 copies/ ml) at baseline.
Pacienty byli převážně muži (70%) s převahou jiné rasy než bělošské (58%) s mediánem věku 33 let (rozmezí 18- 68 let).
Patients were primarily males (70%) and non-white (58%) with a median age of 33 years (range 18 to 68 years).
Studie AI455- 096 byla randomizovaná, dvojitě slepá 48 týdnů trvající studie s přípravkem Zerit (40 mg 2 x denně) v kombinaci s lamivudinem (150 mg 2 x denně) a efavirenzem (600 mg 1 x denně) u 76 dříve neléčených pacientů s následujícími výchozími hodnotami: medián CD4 buněk 261 buněk/ mm3 (rozmezí od 63 do 962 buněk/ mm3) a medián plazmatické HIV- 1 RNA 4, 63 log10 kopií/ ml (rozmezí od 3, 0 do 5, 9 log10 kopií/ ml).
Study AI455-096 was a 48-week, randomised, double-blind study with Zerit (40 mg twice daily), in combination with lamivudine (150 mg twice daily) plus efavirenz (600 mg once daily), in 76 treatment-naive patients, with a median CD4 cell count of 261 cells/ mm3 (range 63 to 962 cells/ mm3) and a median plasma HIV-1 RNA of 4.63 log10 copies/ ml (range 3.0 to 5.9 log10 copies/ ml) at baseline.
Převažovali muži (76%) a běloši (66%) s průměrným věkem 34 roků (rozmezí 22- 67 let).
Patients were primarily males (76%) and white (66%) with a median age of 34 years (range 22 to 67 years).
Výsledky studií AI455- 099 a AI455- 096 jsou uvedeny níže v tabulce:
Study
Studie AI455- 099 (48 týdnů)
Percent of Percent of
b
HIV RNA
Procento pacientů Procento pacientů HIV RNA prům.
AI455-099 (48 weeks) b
CD4 prům. s HIV RNA < 400 s HIV RNA < 50 změna od vých. změna od vých. kopií/ ml kopií/ ml hodnoty hodnoty Odpověď na Odpověď na (log10kopií/ ml) (buňky/ mm3) a a léčbu (%) léčbu (%)
patients with HIV patients with HIV Mean Change RNA < 400 RNA < 50 from Baseline copies/ ml copies/ ml (log10 Treatment Treatment copies/ ml) response (%)a response (%)a
Zerit
Zerit + lamivudine + efavirenz (n = 391) AI455-096 (48 weeks) b
73 55 - 2, 83 +182
73 55 -2.83
+ lamivudin + efavirenz (n = 391) AI455- 096 (48 týdnů) b Zerit + lamivudin + efavirenz (n = 76) a
Zerit + lamivudine + efavirenz (n = 76) a
Procento pacientů s hodnotami HIV RNA < 400 kopií/ ml nebo < 50 kopií/ ml, kteří nesplňujíí žádné kritérium neúčinnosti léčby včetně objevení se nové AIDS diagnózy. b Tyto studie byly naplánovány tak, aby porovnaly dvě lékové formy přípravku Zerit.
Percent of patients who have HIV RNA < 400 c/ ml or < 50 c/ ml and do not meet any criteria for treatment failure including the occurrence of a new AIDS-defining diagnosis. b These studies were designed to compare two formulations of Zerit.
Jsou prezentovány pouze údaje týkající se forem uváděných na trh.
Only the data from the marketed formulation is presented.
U mladistvých, dětí a kojenců je podávání stavudinu podloženo daty z adekvátních, kontrolovaných studií u dospělých spolu s dalšími údaji o bezpečnosti a farmakokinetice u dětských pacientů (viz také body 4. 8 a 5. 2).
In adolescents, children and infants, use of stavudine is supported by evidence from adequate and well-controlled studies in adults with additional pharmacokinetic and safety data in paediatric patients (see also sections 4.8 and 5.2).
Biologická dostupnost je 86±18%.
Absorption: the absolute bioavailability is 86±18%.
Po opakovaném perorálním podávání dávek 0, 5- 0, 67 mg/ kg bylo dosaženo hodnoty Cmax 810±175 ng/ ml.
After multiple oral administration of 0.5-0.67 mg/ kg doses, a Cmax value of 810±175 ng/ ml was obtained.
Cmax a AUC se zvyšovaly úměrně dávce v dávkovém rozmezí pro i. v. podání 0, 0625- 0, 75 mg/ kg a pro perorální podání 0, 033- 4, 0 mg/ kg.
Cmax and AUC increased proportionally with dose in the dose ranges, intravenous 0.0625-0.75 mg/ kg, and oral 0.033-4.0 mg/ kg.
U osmi pacientů, kteří dostávali 40 mg 2 x denně nalačno byla steady state AUC0 - 12h 1 284±227 ng⋅h/ ml (18%) (průměr ± SD [% CV]), Cmax bylo 536±146 ng/ ml (27%), a Cmin bylo 9±8 ng/ ml (89%).
In eight patients receiving 40 mg twice daily in the fasted state, steady-state AUC0-12h was 1284±227 ng⋅ h/ ml (18%) (mean ± SD [% CV]), Cmax was 536±146 ng/ ml (27%), and Cmin was 9±8 ng/ ml (89%).
Studie u asymptomatických pacientů ukázaly, že systémová expozice je podobná, zatímco Cmax je nižší a Tmax prodloužený, je- li stavudin podáván se standardizovanou stravou s vysokým obsahem tuků ve srovnání s podáváním nalačno.
A study in asymptomatic patients demonstrated that systemic exposure is similar while Cmax is lower and Tmax is prolonged when stavudine is administered with a standardised, high-fat meal compared with fasting conditions.
Distribuce: zdánlivý distribuční objem za rovnovážného stavu je 46±21 l.
Distribution: the apparent volume of distribution at steady state is 46±21 l.
Čtyři hodiny po podání byl
It was not possible to detect stavudine in cerebrospinal fluid until at least 2 hours after oral administration.
10 poměr CSF/ plazma 0, 39±0, 06.
Four hours after administration, the CSF/ plasma ratio was 0.39±0.06.