natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Proto v průběhu HBeAg serokonverze pacienti by měli být pravidelně sledování k určení, že serologické a klinické odpovědi jsou udržovaný.
Therefore, following HBeAg seroconversion, patients should be periodically monitored to determine that serologic and clinical responses are being maintained.
U pacientů, kteří nemají stálou serologickou odpověď by se mělo zvážit znovu podání léčby buď s lamivudinem nebo alternativním antivirovým agens k opětovnému nabytí HBV klinické kontroly.
In patients who do not maintain a sustained serological response, consideration should be given to retreatment with either lamivudine or an alternative antiviral agent for resumption of clinical control of HBV.
Poměr pacientů, u
A comparison of post-treatment ALT elevations between weeks 52 and 68 in patients who discontinued lamivudine at week 52 and patients in the same studies who
8 kterých došlo po léčbě k elevaci ALT ve spojitosti se zvýšením hladin bilirubinu, byl nízký a podobný jako u pacientů, kteří obdrželi lamivudin nebo placebo.
The proportion of patients who had post-treatment ALT elevations in association with an increase in bilirubin levels was low and similar in patients receiving either lamivudine or placebo.
Zvýšení hladin ALT ve dvou placebem kontrolovaných studiích u dospělých Pacienti se zvýšenou hladinou ALT / pacienti pouze sledování *
Post-treatment ALT Elevations in 2 Placebo-Controlled Studies in Adults
ALT ≥ 2 x základní objem ALT ≥ 3 x základní objem † ALT ≥ 2 základní objem a absolutní ALT >
ALT ≥ 2 x baseline value ALT ≥ 3 x baseline value† ALT ≥ 2 x baseline value and absolute ALT
500 IU/ l ALT ≥ 2 základní objem; a bilirubin > 2 x
> 500 IU/ l ALT ≥ 2 x baseline value; and bilirubin > 2 x ULN
ULN a základní objem * Každý pacient může reprezentovat jednu nebo více † Porovnatelný ze stupněm 3 podle WHO kriterií ULN = horní hranice normálních hodnot
and ≥ 2 x baseline value *Each patient may be represented in one or more category. †
1/ 137 (0, 7%) kategorii
1/ 137 (0.7%)
Zkušenosti u pacientů s HBeAg negativní CHB: úvodní data ukazují, že účinnost lamivudinu je u pacientů HBeAg negativních CHB stejná jako u pacientů s HBeAg pozitivním CHB, kdy má 71% pacientů HBV DNA sníženou pod detekční limit, 67% normalizaci ALT a 38% zlepšení v HAI po jednom roce léčby.
Experience in patients with HBeAg negative CHB: initial data indicate the efficacy of lamivudine in patients with HBeAg negative CHB is similar to patients with HBeAg positive CHB, with 71% of patients having HBV DNA suppressed below the detection limit of the assay, 67% ALT normalisation and 38% with improvement in HAI after one year of treatment.
Po ukončení léčby lamivudinem došlo u většiny pacientů (70%) k návratu virové replikace.
When lamivudine was discontinued, the majority of patients (70%) had a return of viral replication.
Po dvou letech léčby v této studii došlo k normalizaci ALT a nedetekovatelnosti HBV DNA u 30/ 69 (43%) a 32/ 68 (47%) pacientů a k zlepšení v nekroinflamačním skóre u 18/ 49 (37%) pacientů.
After two years of treatment in this study, ALT normalisation and undetectable HBV DNA occurred in 30/ 69 (43%) and 32/ 68 (47%) patients respectively and improvement in necroinflammatory score in 18/ 49 (37%) patients.
U pacientů bez YMDD varianty HBV bylo prokázano ve 14/ 22 (64%) zlepšení nekroinflamačního skóre a u 1/ 22 (5%) pacientů zhoršení ve srovnání s obdobím před léčbou.
In patients without YMDD variant HBV, 14/ 22 (64%) showed improvement in necroinflammatory score and 1/ 22 (5%) patients worsened compared to pre-treatment.
U pacientů s variantou bylo u 4/ 26 (15%) prokázáno zlepšení nekroinflamačního skóre a u 8/ 26 (31%) pacientů zhoršení ve srovnání s obdobím před léčbou.
In patients with the variant, 4/ 26 (15%) patients showed improvement in necroinflammatory score and 8/ 26 (31%) patients worsened compared to pre-treatment.
Zkušenosti u pacientů s YMDD variantou HBV a sníženou klinickou odpovědí: monoterapie lamivudinem vede k selekci YMDD varianty HBV přibližně u 24% pacientů v průběhu jednoho roku léčby se zvýšením na 67% v průběhu 4 let léčby.
Frequency of emergence of YMDD variant HBV and impact on the treatment response: lamivudine monotherapy results in the selection of YMDD variant HBV in approximately 24% of patients following one year of therapy, increasing to 67% following 4 years of therapy.
Vývoj YMDD varianty HBV je spojován u některých pacientů se snížením léčebné odpovědí dokládané zvýšením hladin HBV DNA a elevací ALT proti předchozím hodnotám při léčbě, progresí příznaků a symptomů hepatitidy a/ nebo zhoršením jaterních nekroinflamačních nálezů.
Development of YMDD variant HBV is associated with reduced treatment response in some patients, as evidenced by increased HBV DNA levels and ALT elevations from previous on-therapy levels, progression of signs and symptoms of hepatitis disease and/ or worsening of hepatic necroinflammatory findings.
V těchto případech se doporučuje přídatná léčba (viz bod 4. 4).
The optimal therapeutic management of patients with YMDD variant HBV has not yet been established (see section 4.4).
Ve dvojitě zaslepené studii u CHB pacientů s YMDD variantou HBV a kompenzovaným jaterním onemocněním (NUC20904) se sníženou virologickou a biochemickou odpovědí na lamivudin (n=95), vedlo přidání adefovir- dipivoxylu 10 mg jednou denně k pokračující léčbě lamivudinem 100 mg po dobu 52 týdnů k střednímu poklesu HBV DNA o 4, 6 log10kopií/ ml ve srovnání se středním zvýšením o 0, 3 log10kopií/ ml u pacientů léčených monoterapií lamivudinem.
In a double-blind study in CHB patients with YMDD variant HBV and compensated liver disease (NUC20904), with a reduced virological and biochemical response to lamivudine (n=95), the addition of adefovir dipivoxil 10 mg once daily to ongoing lamivudine 100mg for 52 weeks resulted in a median decrease in HBV DNA of 4.6 log10 copies/ ml compared to a median increase of 0.3 log10 copies/ ml in those patients receiving lamivudine monotherapy.
K normalizaci hladin ALT došlo u 31% (14/ 45) pacientů léčených kombinovanou terapii versus 6% (3/ 47) léčených samotným lamivudinem.
Normalisation of ALT levels occurred in 31% (14/ 45) of patients receiving combined therapy versus 6% (3/ 47) receiving lamivudine alone.
Čtyřicet pacientů (HBeAg negativních nebo HBeAg pozitivních) buď s dekompenzovaným jaterním onemocněním nebo s opakujícími se HBV po transplantaci jater a YMDD variantou bylo také zahrnuto do otevřené větve studie.
Forty patients (HBeAg negative or HBeAg positive) with either decompensated liver disease or recurrent HBV following liver transplantation and YMDD variant were also enrolled into an open label arm of the study.
Přidání 10 mg adefovir- dipivoxylu jednou denně k probíhající léčbě 100 mg lamivudinu vedlo k střednímu poklesu HBV DNA o 4, 6 log10kopií/ ml.
Addition of 10 mg adefovir dipivoxil once daily to ongoing lamivudine 100mg for 52 weeks resulted in a median decrease in HBV DNA of 4.6 log10 copies/ ml.
Zlepšení jaterních funkcí bylo také pozorováno po jednom roce léčby.
Improvement in liver function was also seen after one year of therapy
Zkušenosti u pacientů s dekompenzovaným onemocněním jater: u pacientů s dekompenzovanou hepatopatií nebyly provedeny studie kontrolované placebem.
9 Experience in patients with decompensated liver disease: placebo controlled studies have been regarded as inappropriate in patients with decompensated liver disease, and have not been undertaken.
Údaje z nekontrolovaných studií u této populace pacientů, jimž byl lamivudin podáván před transplantací jater, v jejím průběhu a po ní,
In non-controlled studies, where lamivudine was administered prior to and during transplantation, effective HBV DNA suppression and ALT normalisation was demonstrated.
Pokračovala- li léčba lamivudinem po trasplantacích, došlo ke snížení re- infekce HBV, k zvýšené ztrátě HBsAg pozitivity, a jednoleté přežití bylo v rozmezí 76 až 100%.
When lamivudine therapy was continued post transplantation there was reduced graft re-infection by HBV, increased HBsAg loss and on one-year survival rate of 76 – 100%.
Jak se očekávalo vzhledem k současné imunosupresi, byl výskyt YMDD varianty HBV po 52 týdnech léčby vyšší (36% až 64%) u pacientů po transplantaci jater než u imunokompetentních pacientů s CHB (14% až 32%).
As anticipated due to the concomitant immunosuppression, the rate of emergence of YMDD variant HBV after 52 weeks treatment was higher (36% - 64%) in the liver transplant population than in the immunocompetent CHB patients (14% - 32%).
Zkušenosti u pacientů s CHB s pokročilou fibrózou nebo cirhózou: v placebem kontrolované studii u 651 pacientů s klinicky kompenzovanou chronickou hepatitidou B a histologicky ověřenou fibrózou nebo cirhózou, snížila léčba lamivudinem (průměr trvání 32 měsíců) významně celkový rozsah progrese onemocnění (34/ 436, 7, 8% pro lamivudin versus 38/ 215, 17, 7% pro placebo, p=0, 001), což bylo prokázáno významnou redukcí v poměru pacientů se zvýšeným Child- Pugh skóre (15/ 436, 3, 4% versus 19/ 215, 8, 8%, p=0, 023) nebo ve vývoji hepatocelulárního karcinomu (17/ 436, 3, 9% versus 16/ 215, 7, 4%, p=0, 047).
Experience in CHB patients with advanced fibrosis or cirrhosis: in a placebo-controlled study in 651 patients with clinically compensated chronic hepatitis B and histologically confirmed fibrosis or cirrhosis, lamivudine treatment (median duration 32 months) significantly reduced the rate of overall disease progression (34/ 436, 7.8% for lamivudine versus 38/ 215, 17.7% for placebo, p=0.001), demonstrated by a significant reduction in the proportion of patients having increased Child-Pugh scores (15/ 436, 3.4% versus 19/ 215, 8.8%, p=0.023) or developing hepatocellular carcinoma (17/ 436, 3.9% versus 16/ 215, 7.4%, p=0.047).
Rychlost celkové progrese onemocnění v lamivudinové skupině byla vyšší pro jednotlivce s detekovatelnou YMDD variantou HBV DNA (23/ 209, 11%) ve srovnání s těmi bez detekovatelné YMDD varianty HBV (11/ 221, 5%).
The rate of overall disease progression in the lamivudine group was higher for subjects with detectable YMDD variant HBV DNA (23/ 209, 11%) compared to those without detectable YMDD variant HBV (11/ 221, 5%).
11% versus 38/ 214, 18%).
However, disease progression in YMDD subjects in the lamivudine group was lower than the disease progression in the placebo group (23/ 209, 11% versus 38/ 214, 18% respectively).
Potvrzená HBeAg sérokonverze se vyskytla u 47% (118/ 252) jednotlivců léčených lamivudinem a 93% (320/ 345) jednotlivců léčených lamivudinem se stalo HBV DNA negativními (VERSANT [verse 1], bDNA zkouška LLOD < 0, 7 MEq/ ml) v průběhu studie.
Confirmed HBeAg seroconversion occurred in 47% (118/ 252) of subjects treated with lamivudine and 93% (320/ 345) of subjects receiving lamivudine became HBV DNA negative (VERSANT [version 1], bDNA assay, LLOD < 0.7 MEq/ ml) during the study.
Zkušenosti u dětí a mladistvých: lamivudin byl podáván dětem a mladistvým s kompenzovanou CHB v placebem kontrolované klinické studii u 286 pacientů ve věku od 2 do 17 let.
Experience in children and adolescents: lamivudine has been administered to children and adolescents with compensated CHB in a placebo controlled study of 286 patients aged 2 to 17 years.
Tato populace se sestávala hlavně z dětí s velmi lehkou formou hepatitidy B.
This population primarily consisted of children with minimal hepatitis B.
Dětem od 2 do 11 let byla podávána dávka 3 mg/ kg jedenkrát denně (až do maximální denní dávky 100 mg).
A dose of 3 mg/ kg once daily (up to a maximum of 100 mg daily) was used in children aged 2 to 11 years and a dose of 100 mg once daily in adolescents aged 12 years and above.
Dětem starším než 12 let byla podávána dávka 100 mg jednou denně.
This dose needs to be further substantiated.
Rozdíl v sérokonverzi HBeAg (HBeAg a ztráta HBV- DNA spolu s detekcí HBeAb) mezi placebem a lamivudinem nebyl statisticky významný v této populaci (po jednom roce 13% (12/ 95) pro placebo oproti 22% (42/ 191) pro lamivudin; p=0, 057).
The difference in the HBeAg seroconversion rates (HBeAg and HBV DNA loss with HBeAb detection) between placebo and lamivudine was not statistically significant in this population (rates after one year were 13% (12/ 95) for placebo versus 22% (42/ 191) for lamivudine; p=0.057).
Výskyt YMDD varianty HBV byl stejný jako u dospělých, v rozsahu od 19% v 52. týdnu léčby až do 45% u pacientů léčených kontinuálně 24 měsíců.
The incidence of YMDD variant HBV was similar to that observed in adults, ranging from 19% at week 52 up to 45% in patients treated continuously for 24 months..
Lamivudin se dobře vstřebává z gastrointestinálního traktu a normální hodnota jeho biologické dostupnosti po perorálním podání je u dospělých mezi 80 a 85%.
Lamivudine is well absorbed from the gastrointestinal tract, and the bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80 and 85%.
Po terapeutických dávkách, tj.
At therapeutic dose levels i. e.
100 mg jednou denně, bývají hodnoty Cmax v rozmezí 1, 1 až 1, 5 μg/ ml; nejnižší hladiny na konci dávkovacího intervalu byly 0, 015 až 0, 020 μg/ ml.
100 mg once daily, Cmax is in the order of 1.1-1.5 µg/ ml and trough levels were 0.015-0.020 µg/ ml.
Užití lamivudinu spolu s jídlem mělo za následek delší tmax a nižší Cmax (snížení až o 47%).
Co-administration of lamivudine with food resulted in a delay of tmax and a lower Cmax (decreased by up to 47%).
Průměrný distribuční objem zjištěný ve studiích po nitrožilním podání je 1, 3 l/ kg.
From intravenous studies the mean volume of distribution is 1.3 l/ kg.
Průměrný poměr koncentrace lamivudinu v MMM a v séru 2 až 4 hodiny po perorálním podání byl přibližně 0, 12.
The mean lamivudine CSF/ serum concentration ratio 2-4 hours after oral administration was approximately 0.12.
Metabolismus:
10 Metabolism:
Pravděpodobnost metabolických lékových interakcí je u lamivudinu malá vzhledem k malému rozsahu (5 až 10%) jeho hepatální biotransformace a k malé míře jeho vazby na plazmatické proteiny.
The likelihood of metabolic substance interactions with lamivudine is low due to the small (5-10%) extent of hepatic metabolism and the low plasma protein binding.
Průměrná systémová clearance lamivudinu je přibližně 0, 3 l/ hod/ kg.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.3 l/ h/ kg.
Renální clearance je zodpovědná za eliminaci přibližně 70% lamivudinu.
Renal clearance accounts for about 70% of lamivudine elimination.
U pacientů s clearance kreatininu < 50 ml/ min je nezbytné snížení dávky (viz bod 4. 2).
Dose reduction in patients with a creatinine clearance of < 50 ml/ min is necessary (see section 4.2).
Omezené údaje získané u pacientů podstupujících transplantaci jater prokazují, že narušení činnosti jater, pokud není provázeno renální dysfunkcí, nemá významný vliv na farmakokinetiku lamivudinu.
Limited data in patients undergoing liver transplantation, show that impairment of hepatic function does not impact significantly on the pharmacokinetics of lamivudine unless accompanied by renal dysfunction.
Farmakokinetický profil lamivudinu u starších pacientů nasvědčuje tomu, že normální stárnutí s průvodním poklesem renálních funkcí nemá klinicky významný vliv na expozici lamivudinu, kromě pacientů s clearance kreatininu < 50 ml/ min (viz bod 4. 2)
In elderly patients the pharmacokinetic profile of lamivudine suggests that normal ageing with accompanying renal decline has no clinically significant effect on lamivudine exposure, except in patients with creatinine clearance of < 50 ml/ min (see section 4.2).
Reprodukční studie na zvířatech neprokázaly teratogenicitu ani ovlivnění samčí nebo samičí fertility.
Reproductive studies in animals have not shown evidence of teratogenicity and showed no effect on male or female fertility.
Jádro:
Tablet core:
Mikrokrystalická celulosa Sodná sůl karboxymethylškrobu Magnesium- stearát
Microcrystalline Cellulose Sodium Starch Glycollate Magnesium Stearate
Filmový potah:
Tablet film coat:
Hypromelosa Oxid titaničitý Makrogol 400 Polysorbát 80 Syntetický žlutý a červený oxid železitý
Hypromellose Titanium Dioxide Macrogol 400 Polysorbate 80 Synthetic yellow and red iron oxides
Kartonová krabička obsahující 28 nebo 84 potahovaných tablet v dvoufóliových blistrech, laminovaných polyvinylchloridem (PVC/ Al), příbalová informace v jazyce českém.
Boxes containing 28 or 84 film-coated tablets in double foil blisters, laminated with polyvinyl chloride.
29. červenec 1999 Datum prodloužení registrace:
29 July 1999 Date of renewal of authorisation:
29. červenec 2004
29 July 2004
12 1.
12 10.
Zeffix 5 mg/ ml perorální roztok
Zeffix 5 mg/ ml oral solution
Zeffix perorální roztok obsahuje 5 mg/ ml lamivudinum.
Zeffix oral solution contains 5 mg/ ml lamivudine
Sacharosa a konzervační látky: methylparaben (E218) a propylparaben (E216)
Sugar (sucrose) and preservatives: methyl parahydroxybenzoate (E218) and propyl parahydroxybenzoate (E216)
• U HBeAg- pozitivních pacientů s chronockou hepatitidou B (CHB) má léčba trvat alespoň 3 – 6 měsíců po prokázání sérokonverze HBeAg (ztráty HBeAg a HBV DNA s průkazem HBeAb), aby se omezilo riziko virologického relapsu, nebo do sérokonverze HBsAg.
• In patients with HBeAg positive chronic hepatitis B (CHB) treatment should be administered for at least 3-6 months after HBeAg seroconversion (HBeAg and HBV DNA loss with HBeAb detection) is confirmed, to limit the risk of virological relapse, or until HBsAg seroconversion.
Toto doporučení je založené na omezených údajích (viz bod 5. 1). • U HBeAg- negativních pacientů s CHB (infikovaných pre- core mutantou) není optimální trvání léčby známo.
This recommendation is based on limited data (see section 5.1). • In patients with HBeAg negative CHB (pre-core mutant), the optimal duration of treatment is unknown.
O zastavení léčby lze uvažovat po sérokonverzi HBsAg. • U pacientů buď HBeAg- pozitivních nebo HBeAg- negativních s CHB, může vznik YMDD varianty HBV vést k oslabení terapeutické odpovědi na lamivudin, což se projeví zvýšením HBV DNA a ALT proti předchozím hodnotám zjištěným již při léčbě.
Treatment discontinuation may be considered following HBsAg seroconversion. • In patients with either HBeAg positive or HBeAg negative CHB the development of YMDD variant HBV may result in a diminished therapeutic response to lamivudine, indicated by a rise in HBV DNA and ALT from previous on-treatment levels.
U pacientů s prodlouženým trváním YMDD- varianty HBV by se měla zvážit změna nebo přidání alternativního agens (viz bod 5. 1).
In patients with extended-duration
13 • U pacientů s dekompenzovanou hepatopatií a u příjemců jaterních trasplantátu se zastavení léčby nedoporučuje.
14 YMDD variant HBV, a switch to or addition of an alternative agent should be considered (see section 5.1). • In patients with decompensated liver disease and liver transplant recipients, treatment cessation is not recommended.
Pacienti, u nichž byla aplikace přípravku Zeffix zastavena, mají být pravidelně kontrolováni se zaměřením na známky recidivující hepatitidy (viz bod 4. 4).
If Zeffix is discontinued, patients should be periodically monitored for evidence of recurrent hepatitis (see section 4.4).
Jsou- li potřebné dávky menší než 100 mg, má se aplikovat Zeffix perorální roztok (viz Tabulka 1 níže).
When doses below 100 mg are required Zeffix oral solution should be used (see Table 1 below).
Clearance kreatininu ml/ min
Creatinine clearance ml/ min
První dávka přípravku Zeffix perorální roztok
First Dose of Zeffix oral solution
Udržovací dávka jednou denně
Maintenance Dose Once daily
14 Údaje o použití lamivudinu u HBeAg negativní (pre- core mutanty) a u pacientů souběžně léčených imunosupresivními režimy, včetně protinádorové chemoterapie, jsou omezené.
15 Data are limited on the use of lamivudine in HBeAg negative (pre-core mutant) patients and in those receiving concurrent immunosuppressive regimes, including cancer chemotherapy.
Většina příhod byla dočasná, avšak byly pozorovány některé fatální následky.
Most events have been self- limited, however some fatalities have been observed.
15 Pacienty je nutné upozornit na to, že nebylo prokázáno, že by terapie lamivudinem snižovala riziko přenosu viru hepatitidy B na jiné osoby, a proto je i nadále nutné dodržovat příslušná preventivní opatření.
Patients should be advised that therapy with lamivudine has not been proven to reduce the risk of transmission of hepatitis B virus to others and therefore, appropriate precautions should still be taken.
Pacienti se vzácnými vrozenými onemocněními jako jsou intolerance fruktózy, glukózo- galaktózová malabsorpce a insuficience sacharázy- izomaltázy by tento přípravek neměli užívat.
16 Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrase-isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Vzhledem k omezenému rozsahu metabolizace, k omezené míře vazby na plazmatické proteiny a k téměř úplné renální eliminaci intaktního léčiva je pravděpodobnost metabolických interakcí lamivudinu malá.
The likelihood of metabolic interactions is low due to limited metabolism and plasma protein binding and almost complete renal elimination of unchanged substance.
16 Kojení: lamivudin se po perorálním podání vylučuje do lidského mateřského mléka v podobných koncentracích, jaké bývají zjišťovány v séru.
Lactation: following oral administration, lamivudine was excreted in breast milk at similar concentrations to those found in serum.
Proto se doporučuje, aby matky užívající lamivudin své dítě nekojily.
It is therefore recommended that mothers taking lamivudine do not breast feed their infants.
4. 7 Účinky na schopnost řídit a obsluhovat stroje
17 4.7 Effects on ability to drive and use machines
Frekvence výskytu je definována jako: velmi časté (≥ 1/ 10), časté (≥ 1/ 100, < 1/ 10), méně časté (≥ 1/ 1000, < 1/ 100), vzácné (≥ 1/ 10000, < 1/ 1000) a velmi vzácné (< 1/ 10000).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000, < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1000) and very rare (< 1/ 10,000).
Frekvenční kategorie přiřazené níže uvedeným nežádoucím účinkům jsou jen odhadem, protože u mnoha účinků nejsou dostupná data pro výpočet jejich výskytu.
The frequency categories assigned to the adverse reactions below are estimates: for most events, suitable data for calculating incidence are not available.
Poruchy jater a žlučových cest Velmi časté:
Very common:
U pacientů s chronickou hepatitidou B léčených lamivudinem byl vzácně hlášen výskyt laktátové acidózy.
There have been rare reports of lactic acidosis in patients receiving lamivudine for hepatitis B.
Nevyskytly se
Limited data are available on the consequences of ingestion of acute overdoses in humans.
17 fatální případy a pacienti se zotavili.
No fatalities occurred, and the patients recovered.
Dojde- li k předávkování, má být pacient sledován a v případě potřeby mu má být poskytována standardní podpůrná léčba.
If overdose occurs the patient should be monitored, and standard supportive treatment applied as required.
Antivirotikum ze skupiny nukleosidových analogů, Klasifikace ATC:
Pharmacotherapeutic group - nucleoside analogue, ATC Code:
Inkorporací lamivudinu- trifosfátu do řetězce virové DNA s následným ukončením řetězce se znemožní další tvorba virové DNA.
The formation of further viral DNA is blocked by incorporation of lamivudine-TP into the chain and subsequent chain termination.