natgillin/translations-raw huggingface dataset:
25 Bezpečnost byla hodnocena v kontrolované klinické studii, do níž byli zařazeni pacienti po transplantaci ledviny ve věku pod 18 let s uvažovaným vysokým imunologickým rizikem, definovaným jako jedna nebo více akutních epizod rejekce alotransplantátu v anamnéze a/ nebo přítomnost chronické nefropatie alotransplantátu, potvrzená biopsií ledviny (viz bod 5. 1).
Safety was assessed in a controlled clinical trial enrolling renal transplant patients  18 years of age considered of high-immunologic risk, defined as a history of one or more acute allograft rejection episodes and/ or the presence of chronic allograft nephropathy on a renal biopsy (see section 5.1).
Podávání Rapamunu v kombinaci s inhibitory kalcineurinu a s kortikosteroidy bylo spojeno se zvýšeným rizikem zhoršení renální funkce, s poruchou hladin lipidů v séru (včetně zvýšení hladin triglyceridů a cholesterolu v krvi, aj.) a s infekcemi močových cest.
The use of Rapamune in combination with calcineurin inhibitors and corticosteroids was associated with an increased risk of deterioration of renal function, serum lipid abnormalities (including but not limited to increased serum triglycerides and cholesterol), and urinary tract infections.
Studovaný léčebný režim (nepřetržité podávání Rapamunu v kombinaci s inhibitory kalcineurinu) není indikován pro dospělé ani dětské pacienty (viz bod 4. 1).
The treatment regimen studied (continuous use of Rapamune in combination with calcineurin inhibitor) is not indicated for adult or paediatric patients (see section 4.1).
Z 89 pacientů kteří byli před transplantací EBV séronegativní, se u 13 (15, 6%) rozvinul PTLD.
27 Among 89 patients known to be EBV seronegative prior to transplantation, 13 (15.6%) were reported to have developed PTLD.
Ve studii s eliminací cyklosporinu při udržovací terapii Rapamunem nebylo dostatečné množství pacientů s vysokým imunologickým rizikem ztráty štěpu, a proto se jim
Patients at high immunological risk of graft loss were not studied in sufficient number in the ciclosporin elimination- Rapamune maintenance trials and are not recommended for this treatment regimen.
V období do 12 měsíců po randomizaci byl ve skupině, u které byl cyklosporin vysazen, signifikantně vyšší podíl první rejekce potvrzené biopsií (9, 8%) ve srovnání se skupinou s udržovací terapií cyklosporinem (4, 2%).
4.2%, respectively).
Po 12, 24, 36, 48 a 60 měsících ve skupině pacientů léčených Rapamunem, u nichž byl cyklosporin vysazen, byla signifikantně vyšší průměrná vypočítaná glomerulární filtrace (GFR) než ve skupině léčené Rapamunem s cyklosporinem.
The mean calculated glomerular filtration rate (GFR) at 12, 24, 36, 48 and 60 months was significantly higher for patients receiving Rapamune following ciclosporin elimination than for those in the Rapamune
V období do 60 měsíců byla incidence nekožních malignit signifikantně vyšší v kohortě s pokračujícím podáváním cyklosporinu (8, 4%) v porovnání se skupinou, ve které byl cyklosporin vysazen (3, 8%).
3.8%, respectively).
Bezpečnost a účinnost konverze z inhibitorů kalcineurinu na Rapamune u udržovací terapie pacientů po transplantaci ledviny (6- 120 měsíců po transplantaci) byly hodnoceny v randomizované multicentrické kontrolované studii rozdělené podle úvodní vypočítané GFR (20- 40 ml/ min. vs. > 40 ml/ min.).
The safety and efficacy of conversion from calcineurin inhibitors to Rapamune in maintenance renal transplant patients (6-120 months after transplantation) was assessed in a randomised, multicentre, controlled trial, stratified by calculated GFR at baseline (20-40 mL/ min vs > 40 mL/ min).
Ve dvou multicentrických klinických studiích u pacientů s de novo transplantovanou ledvinou, mělo léčení Rapamunem, mofetil- mykofenolátem (MMF), kortikosteroidy, a antagonisty receptoru IL- 2 za následek signifikantně vyšší podíl akutních rejekcí a početně vyšší úmrtnost ve srovnání s pacienty léčenými inhibitory kacineurinu, MMF, kortikosteroidy a antagonisty receptoru IL- 2 (viz 4. 4.).
In two multi-centre clinical studies, de novo renal transplant patients treated with Rapamune, mycophenolate mofetil (MMF), corticosteroids, and an IL-2 receptor antagonist had significantly higher acute rejection rates and numerically higher death rates compared to patients treated with a calcineurin inhibitor, MMF, corticosteroids, and an IL-2 receptor antagonist (see section 4.4).
Skupina léčená Rapamunem nepotvrdila superioritu v prvním výskytu akutní rejekce, 27 potvrzené biopsií, ani ve ztrátě štěpu, ani ve smrtnosti v porovnání s kontrolní skupinou.
The Rapamune group failed to demonstrate superiority to the control group in terms of the first occurrence of biopsy confirmed acute rejection, graft loss, or death.
V pediatrické klinické studii po transplantaci ledviny byla po podání plné dávky Rapamunu dětem a dospívajícím přidané k plné dávce inhibitorů kalcineurinu s basiliximabem a kortikosteroidy pozorována nepřijatelně vysoká četnost PTLD (viz bod 4. 8)
An unacceptably high frequency of PTLD was seen in a paediatric clinical transplant study when full dose Rapamune was administered to children and adolescents in addition to full dose calcineurin inhibitors with basiliximab and corticosteroids (see section 4.8).
Farmakokinetické vlastnosti
29 5.2 Pharmacokinetic properties
Mnoho obecných farmakokinetických informací bylo získáno z podávání perorálního roztoku; tyto údaje jsou uvedeny jako první.
Much of the general pharmacokinetic information was obtained using the oral solution, which is summarised first.
Informace, které se přímo vztahují k lékové formě obalených tablet jsou pak uvedeny, ve druhé části.
Information directly related to the tablet formulation is summarised specifically in the Oral Tablet section.
Perorální roztok Sirolimus se po perorálním podání rychle absorbuje a dosahuje u zdravých subjektů maximální koncentrace po 1 hodině po jednorázové dávce a u pacientů se stabilizovanou funkcí ledvinného štěpu po 2 hodinách po opakovaných dávkách.
Oral solution Following administration of the oral solution, sirolimus is rapidly absorbed, with a time to peak concentration of 1 hour in healthy subjects receiving single doses and 2 hours in patients with stable renal allografts receiving multiple doses.
Po opakovaném podání je průměrná koncentrace sirolimu v krvi zvýšena přibližně 3×.
Upon repeated administration, the average blood concentration of sirolimus is increased approximately 3-fold.
Terminální poločas u stabilizovaných pacientů s transplantovanou ledvinou po opakovaných perorálních dávkách byl 62 ± 16 hod.
The terminal half-life in stable renal transplant patients after multiple oral doses was 62  16 h.
Údaje o minimálních koncentracích sirolimu v rovnovážném stavu u 35 pacientů starších 65 let s transplantací ledviny byly podobné koncentracím u populace (n = 822) ve věku od 18 do 65 let.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n = 822) from 18 to 65 years of age.
U dialyzovaných pediatrických pacientů (30% - 50% snížení glomerulární filtrace) ve věku od 5 do 11 let a od 12 do 18 let byla průměrná CL/ F normalizovaná dle hmotnosti vyšší pro mladší pediatrické
In paediatric patients on dialysis (30% to 50% reduction in glomerular filtration rate) within age ranges of 5 to 11 years and 12 to 18 years, the mean weight-normalised CL/ F was larger for younger paediatric patients (580 ml/ h/ kg) than for older paediatric patients (450 ml/ h/ kg) as compared with adults (287 ml/ h/ kg).
U pacientů s těžkým jaterním poškozením (Child - Pughova klasifikace C) byla průměrná hodnota AUC sirolimu zvýšena o 210%, hodnota t½ zvýšena o 170% a hodnota CL/ F snížena o 67% ve srovnání s normálními zdravými subjekty.
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/ F was decreased by 67% compared to normal healthy subjects.
Obalené tablety Průměrná biologická dostupnost po jednotlivé dávce obalené tablety u zdravých dobrovolníků je o 27% vyšší než u perorálního roztoku.
30 Oral Tablet In healthy subjects, the mean extent of bioavailability of sirolimus after single-dose administration of the tablet formulation is about 27% higher relative to the oral solution.
Průměrná Cmax byla o 35% nižší a průměrný tmax byl o 82% vyšší.
The mean Cmax was decreased by 35% and mean tmax increased by 82%.
U příjemců transplantované ledviny byl rozdíl v biologické dostupnosti méně výrazný při podávání v ustáleném stavu a terapeutická ekvivalence byla prokázána v randomizované studii u 477 pacientů.
The difference in bioavailability was less marked upon steady-state administration to renal transplant recipients, and therapeutic equivalence has been demonstrated in randomised study of 477 patients.
Při změně lékové formy z perorálního roztoku na tablety se doporučuje podávat stejnou dávku a ověřit minimální koncentraci sirolimu v rovnovážném stavu za 1– 2 týdny, zda se pohybuje v doporučeném cílovém rozmezí.
When switching patients between oral solution and tablet formulations, it is recommended to give the same dose and to verify the sirolimus trough concentration 1 to 2 weeks later to assure that it remains within recommended target ranges.
Kontrola minimální koncentrace se doporučuje také při změně síly podávaných tablet.
Also when switching between different tablet strengths, verification of trough concentrations is recommended.
Při podávání obalených tablet Rapamune současně s vysoce tučným jídlem 24 zdravým dobrovolníkům došlo ke zvýšení Cmax o 65%, tmax o 32% a AUC o 23%.
In 24 healthy volunteers receiving Rapamune tablets with a high-fat meal, Cmax, tmax and AUC showed increases of 65%, 32%, and 23%, respectively.
K minimalizaci rozdílů mají být obalené tablety Rapamune užívány vždy buď s jídlem, nebo na lačno.
To minimise variability, Rapamune tablets should be taken consistently with or without food.
Grapefruitový džus ovlivňuje metabolismus prostřednictvím CYP3A4, a proto je třeba po dobu léčby Rapamunem se ho vyvarovat.
Grapefruit juice affects CYP3A4-mediated metabolism and must, therefore, be avoided.
U zdravých pacientů se po podání jednotlivé dávky obalených tablet Rapamune (5 mg) v rozmezí 5 až 40 mg dosahuje tomu úměrných koncentrací sirolimu.
Sirolimus concentrations, following the administration of Rapamune tablets (5 mg) to healthy subjects as single doses are dose proportional between 5 and 40 mg.
Počáteční terapie (do 2– 3 měsíců po transplantaci):
Initial Therapy (2 to 3 months post-transplant):
Minimální hladina koncentrace sirolimu v rovnovážném stavu v krvi u většiny pacientů užívajících obalené tablety Rapamune rychle dosáhne ustáleného stavu v doporučeném cílovém rozmezí (4– 12 ng/ ml v plné krvi, stanoveno chromatograficky).
In most patients receiving Rapamune tablets with a loading dose of 6 mg followed by an initial maintenance dose of 2 mg, whole blood sirolimus trough concentrations rapidly achieved steady-state concentrations within the recommended target range (4 to 12 ng/ ml, chromatographic assay).
U 13 pacientů po transplantaci ledviny, užívajících Rapamune obalené tablety v dávce 2 mg denně v kombinaci s mikroemulzí cyklosporinu (podávané 4 hod před Rapamunem) a kortikosteroidy, byly v 1. a 3. měsíci po transplantaci získány následující farmakokinetické parametry sirolimu:
Sirolimus pharmacokinetic parameters following daily doses of 2 mg Rapamune tablets administered in combination with ciclosporin microemulsion (4 hours prior to Rapamune tablets) and corticosteroids in 13 renal transplant patients, based on data collected at months 1 and 3 after transplantation, were:
Cmin, ss 7, 39 ± 2, 18 ng/ ml, Cmax, ss 15, 0 ± 4, 9 ng/ ml, tmax, ss 3, 46 ± 2, 40 hod, AUCτ, ss 230 ± 67 ng×hod/ ml, CL/ F/ WT 139 ± 63 ml/ hod/ kg (parametry vypočtené z výsledků analýzy měřené pomocí LC- MS/ MS).
Cmin, ss, 7.39  2.18 ng/ ml; Cmax, ss, 15.0  4.9 ng/ ml; tmax, ss, 3.46  2.40 h; AUC, ss, 230  67 ng h/ ml; CL/ F/ WT, 139  63 ml/ h/ kg (parameters calculated from LC-MS/ MS assay results).
Cmin, ss 5, 40 ± 2, 50 ng/ ml, Cmax, ss 14, 4 ± 5, 3 ng/ ml, tmax, ss 2, 12 ± 0, 84 hod, AUCτ, ss 194 ± 78 ng×hod/ ml, CL/ F/ W 173 ± 50 ml/ hod/ kg.
The corresponding results for the oral solution in the same clinical trial were Cmin, ss 5.40  2.50 ng/ ml, Cmax, ss 14.4  5.3 ng/ ml, tmax, ss 2.12  0.84 h, AUC, ss 194  78 ng h/ ml, CL/ F/ W 173  50 ml/ h/ kg.
Minimální koncentrace sirolimu v rovnovážném stavu v plné krvi měřená pomocí LC/ MS/ MS byla v signifikantní korelaci (r2 = 0, 85) s AUC τ, ss.
Whole blood trough sirolimus concentrations, as measured by LC/ MS/ MS, were significantly correlated (r2 = 0.85) with AUC , ss.
29 Při monitorování všech pacientů v období léčení současně s cyklosporinem byla u sirolimu zjištěna průměrná (10., 90. percentil) minimální koncentrace v rovnovážném stavu (chromatograficky) 8, 6 ± 3, 0 ng/ ml (5, 0– 13 ng/ ml) při průměrné denní dávce 2, 1 ± 0, 70 mg (1, 5– 2, 7 mg) (viz bod 4. 2).
Based on monitoring in all patients during the period of concomitant therapy with ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 8.6  3.0 ng/ ml (5.0 to 13 ng/ ml) and 2.1  0.70 mg (1.5 to 2.7 mg), respectively (see section 4.2).
Od 3. do 12. měsíce, po ukončení podávání cyklosporinu, byla u sirolimu zjištěna průměrná (10., 90. percentil) minimální koncentrace v rovnovážném stavu (chromatograficky) 19 ± 4, 1 ng/ ml (14– 24 ng/ ml) při průměrné denní dávce 8, 2 ± 4, 2 mg (3, 6– 13, 6 mg) (viz bod 4. 2).
From month 3 to month 12, following discontinuation of ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 19  4.1 ng/ ml (14 to 24 ng/ mL) and 8.2  4.2 mg (3.6 to 13.6 mg), respectively (see section 4.2).
Avšak dávka sirolimu byla přibližně 4× vyšší v důsledku absence farmakokinetické interakce s cyklosporinem (dvojnásobné zvýšení) a zvýšených požadavků na imunosupresi v důsledku absence cyklosporinu (dvojnásobné zvýšení).
Therefore, the sirolimus dose was approximately 4-fold higher to account for both the absence of the pharmacokinetic interaction with ciclosporin (2-fold increase) and the augmented immunosuppressive requirement in the absence of ciclosporin (2-fold increase).
Zkoušky kancerogenity provedené na myších a potkanech ukázaly zvýšenou incidenci lymfomů (myší samci a samice), hepatocelulárního adenomu a karcinomu (samci myší) a granulocytární leukemie (myší samice).
31 Carcinogenicity studies conducted in mouse and rat showed increased incidences of lymphomas (male and female mouse), hepatocellular adenoma and carcinoma (male mouse) and granulocytic leukaemia (female mouse).
(Viz bod 4. 6).
(see section 4.6).
Monohydrát laktosy, Makrogol, Magnesium- stearát, Mastek.
Lactose monohydrate Macrogol Magnesium stearate Talc.
Makrogol, Glycerol- monooleát, Šelak, Bezvodý síran vápenatý, Mikrokrystalická celulosa, Sacharosa,
Macrogol Glyceryl monooleate Pharmaceutical glaze Anhydrous calcium sulphate Microcrystalline cellulose Sucrose Titanium dioxide Poloxamer 188  -tocopherol Povidone Carnauba wax:
30 Oxid titaničitý, Poloxamer 188, Tokoferol alfa, Povidon, Karnaubský vosk, Červený inkoust S- 1- 15095 (šelak ≈ 45% v etanolu, červený oxid železitý / E 172 /, isopropylalkohol, n- butylalkohol, propylenglykol, roztok amoniaku, simetikon).
Red opacode S-1-15095 (shellac glaze ~45% in ethanol, red iron oxide (E172), isopropyl alcohol, n-butyl alcohol, propylene glycol, ammonium hydroxide, simethicone).
Druh obalu a velikost balení
32 6.5 Nature and contents of container
Blistr z čirého polyvinylchloridu (PVC) / polyethylenu (PE) / polychlorotrifluorethylenu (Aclar) / hliníku (Al) po 30 a 100 obalených tabletách.
Clear polyvinyl chloride (PVC)/ polyethylene (PE)/ polychlorotrifluoroethylene (Aclar) aluminium blister packages of 30 and 100 tablets.
14. března 2001 Datum posledního prodloužení:
14 March 2001 Date of latest renewal:
15. března 2006
15 March 2006
31 1.
33 1.
Rapamune 2 mg, obalené tablety.
Rapamune 2 mg coated tablets.
Jedna obalená tableta obsahuje 2 mg sirolimusum.
Each tablet contains 2 mg sirolimus.
Žlutobéžové obalené tablety trojúhelníkového tvaru označené na jedné straně „ RAPAMUNE 2 mg “.
Yellow to beige coloured, triangular-shaped coated tablet marked “ RAPAMUNE 2 mg ” on one side.
32 Použití u černošských příjemců:
Use in black recipients:
1) pacientů s jaterními poruchami; 2) při současném podávání induktorů nebo inhibitorů CYP3A4 a po jejich vysazení (viz bod 4. 5); a/ nebo (3) jestliže dávkování cyklosporinu je značně sníženo nebo ukončeno, neboť tyto skupiny budou mít s velkou pravděpodobností zvláštní požadavky na dávkování.
(1) in patients with hepatic impairment; (2) when inducers or inhibitors of CYP3A4 are concurrently administered and after their discontinuation (see section 4.5); and/ or (3) if ciclosporin dosing is markedly reduced or discontinued, as these populations are most likely to have special dosing requirements.
Ke snížení variability má být Rapamune podáván ve stejnou dobu ve vztahu k cyklosporinu, 4 hodiny po podání cyklosporinu, a vždy stejně, buď s jídlem nebo nalačno (viz bod 5. 2).
To minimise variability, Rapamune should be taken at the same time in relation to ciclosporin, 4 hours after the ciclosporin dose, and consistently either with or without food (see section 5.2).
K potvrzení, že se hladina minimální koncentrace pohybuje v požadovaném cílovém rozmezí, se doporučuje měření minimální koncentrace za 1– 2 týdny po změně lékové formy.
It is recommended that a trough concentration be taken 1 or 2 weeks after switching formulations or tablet strength to confirm that the trough concentration is within the recommended target range.
Cyklosporin inhibuje metabolismus sirolimu, a proto při ukončení podávání cyklosporinu se hladina sirolimu sníží, pokud se dávka sirolimu nezvýší.
35 consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Podíl, o který se zvýšila dávka sirolimu, by měl odpovídat podílu odstraněného
The rate at which the dose of sirolimus is increased should correspond to the rate of ciclosporin elimination.
Doporučované rozmezí 24- hodinové minimální koncentrace pro sirolimus je založeno na chromatografických metodách.
The recommended ranges 24-hour trough concentration for sirolimus are based on chromatographic methods.
U pacientů s jaterní poruchou se doporučuje pečlivě sledovat minimální hladiny sirolimu v rovnovážném stavu v plné krvi.
36 In hepatically impaired patients, it is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored.
34 Nedoporučuje se podávat sirolimus současně se silnými inhibitory CYP3A4 (jako ketokonazol, vorikonazol, itrakonazol, telithromycin, nebo klarithromycin) nebo induktory CYP3A4 (jako rifampicin, rifabutin) (viz bod 4. 5).
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
Imunosuprese může vést ke zvýšené vnímavosti k infekci a k možnému rozvoji lymfomu a dalších malignit, obzvláště kožních (viz bod 4. 8).
Increased susceptibility to infection and the possible development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin, may result from immunosuppression (see section 4.8).
První 3 měsíce po transplantaci se doporučuje profylaxe proti cytomegaloviru (CMV), obzvláště u pacientů se zvýšeným rizikem onemocnění CMV.
37 Cytomegalovirus (CMV) prophylaxis is recommended for 3 months after transplantation, particularly for patients at increased risk for CMV disease.
35 V klinických studiích bylo dobře tolerováno současné podávání Rapamunu a inhibitorů HMG- CoA reduktázy a/ nebo fibrátů.
In clinical trials, the concomitant administration of Rapamune and HMG-CoA reductase inhibitors and/ or fibrates was well tolerated.
Inhibitory CYP3A4 (jako ketokonazol, vorikonazol, itrakonazol, telithromycin, nebo klarithromycin) snižují metabolismus sirolimu a zvyšují hladiny sirolimu.
38 telithromycin, or clarithromycin) decrease the metabolism of sirolimus and increase sirolimus levels.
36 perorálního roztoku Rapamunu snížilo koncentraci sirolimu v plné krvi Rapamunu.
Administration of multiple doses of rifampicin decreased sirolimus whole blood concentrations following a single 10 mg dose of Rapamune oral solution.
Další možné interakce Středně silné a slabé inhibitory CYP3A4 mohou snížit metabolismus sirolimu a zvýšit jeho hladinu v krvi (jako blokátory kalciového kanálu: nikardipin, antimykotika: klotrimazol, flukonazol, antibiotika: troleandomycin; další látky: bromokryptin, cimetidin, danazol, inhibitory proteáz).
39 the results cannot exclude the possibility of changes in the pharmacokinetics that might affect the efficacy of the oral contraceptive during long term treatment with Rapamune.
37 Klinicky významné farmakokinetické interakce nebyly pozorovány mezi sirolimem a následujícími látkami: aciklovir, atorvastatin, digoxin, glibenklamid, methylprednisolon, nifedipin, prednisolon a trimethoprim/ sulfamethoxazol.
No clinically significant pharmacokinetic interaction was observed between sirolimus and any of the following substances: acyclovir, atorvastatin, digoxin, glibenclamide, methylprednisolone, nifedipine, prednisolone, and trimethoprim/ sulphamethoxazole.
Nejčastěji hlášené nežádoucí účinky léku (vyskytující se u > 10% pacientů) jsou trombocytopenie, anemie, horečka, hypertenze, hypokalemie, hypofosfatemie, infekce močových cest, hypercholesterolemie, hyperglykemie, hypertriglyceridemie, bolest břicha, lymfokéla, periferní otok, artralgie, akné, průjem, bolest, obstipace, nauzea, bolest hlavy, zvýšená hladina kreatininu v krvi a zvýšená hladina laktátdehydrogenázy (LDH) v krvi.
The most commonly reported adverse drug reactions (occurring in > 10% of patients) are thrombocytopenia, anaemia, pyrexia, hypertension, hypokalaemia, hypophosphataemia, urinary tract infection, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia, abdominal pain, lymphocoele, peripheral oedema, arthralgia, acne, diarrhoea, pain, constipation, nausea, headache, increased blood creatinine, and increased blood lactate dehydrogenase (LDH).
Nežádoucí účinky založené na zkušenostech z klinických studií a na postmarketingových zkušenostech jsou v následující tabulce seřazeny podle tříd tělesných orgánů a četnosti výskytu.
40 Adverse reactions based on experience from clinical trials and postmarketing experience are presented in the following table by system organ class and frequency of occurrence.
38 Novotvary benigní, maligní a nespecifikované (včetně cyst a polypů)
Neoplasms benign, malignant and unspecified (including cysts and polyps)
Lymfom / posttransplanta ční lymfoproliferati vní porucha
Lymphoma / post transplant lymphoproliferative disorder
Trombotickátrombocytopenická Pancytopenie purpura/ hemolyticko- uremický syndrom Leukopenie Neutropenie
Thrombotic thrombocytopenic purpura/ haemolytic uraemic syndrome Leukopenia Neutropenia
Hypersenzitiv ní reakce včetně anafylaktickýc h/ anafylaktoid ních reakcí, Angioedému, exfoliativní dermatitidy a hypersenzitivn í vaskulitidy (viz bod 4. 4.)
Hypersensitivity reactions, including anaphylactic/ anaphylactoid reactions, angioedema, exfoliative dermatitis, and hypersensitivity vasculitis (see section 4.4)
Poruchy metabolismu a výživy
41 System Organ Class
Srdeční poruchy
Rare ( 1/ 10000 to < 1/ 1000)
Tachykardie Perikardiální efúze (včetně hemodynamick y signifikantních efúzí u dětí a dospělých)
Hypophosphataemia Hypercholesterolaemia Hyperglycaemia Hypertriglyceridaemia
Cévní poruchy
Nervous system disorders
Lymfokéla Hypertenze
Headache
Trombóza hlubokých žil Plicní embolie
Cardiac disorders
Pneumonitis Plicní Pleurální výpotek hemoragie Epistaxe
Vascular disorders Respiratory, thoracic, and mediastinal disorders
Alveolární proteinóza
Lymphocele Hypertension
Gastrointestinální poruchy
Deep vein thrombosis Pneumonitis Pleural effusion Epistaxis
Bolest břicha Průjem Obstipace Nauzea
Pulmonary embolism Pulmonary haemorrhage
Stomatitis Pankreatitis
Lymphoedema Alveolar proteinosis