natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Je třeba brát v úvahu možnost interakcí s jinými léčivy aplikovanými souběžně s přípravkem Combivir, zejména jde- li o léčiva, jejichž hlavní eliminační cestou je aktivní renální sekrece, zvláště prostřednictvím transportního systému pro organické kationty, jako např. trimethoprim.
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently with Combivir should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion, especially via the cationic transport system e. g. trimethoprim.
Nukleosidové analogy (např. zidovudin, didanosin a zalcitabin) a další léčiva (např. ranitidin, cimetidin) jsou tímto mechanismem eliminována jen zčásti a nebylo prokázáno, že by interagovala s lamivudinem.
Nucleoside analogues (e. g. zidovudine, didanosine and zalcitabine) and other medicinal products (e. g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine.
Současná aplikace kombinace trimethoprim/ sulfamethoxazol v dávce 160 mg/ 800 mg má vlivem své trimethoprimové složky, sulfamethoxazolová složka se interakce neúčastní, za následek 40% zvýšení expozice lamivudinu.
Administration of trimethoprim/ sulfamethoxazole 160 mg/ 800 mg results in a 40% increase in lamivudine exposure, because of the trimethoprim component; the sulfamethoxazole component does not interact.
Pokud však pacient nemá poškozené renální funkce, není nutné dávkování lamivudinu upravovat (viz bod 4. 2).
However, unless the patient has renal impairment, no dosage adjustment of lamivudine is necessary (see section 4.2).
Lamivudin neovlivňuje farmakokinetiku trimethoprimu ani sulfamethoxazolu.
Lamivudine has no effect on the pharmacokinetics of trimethoprim or sulfamethoxazole.
Jestliže je žádoucí současná aplikace lamivudinu a co- trimoxazolu, mají být takto léčení pacienti klinicky sledováni.
When concomitant administration with co-trimoxazole is warranted, patients should be monitored clinically.
Je třeba se vyhnout současné aplikaci přípravku Combivir a vysokých dávek co- trimoxazolu, používaných v terapii pneumonie způsobené Pneumocystis jiroveci (dříve známá jako Pneumocystis carinii PCP) a v terapii toxoplazmózy.
Co-administration of Combivir with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis jiroveci pneumonia (formerly known as Pneumocystis carinii pneumonia [PCP]) and toxoplasmosis should be avoided.
Nelze doporučit současnou aplikaci lamivudinu a nitrožilně podávaného gancikloviru ani foskarnetu.
Co-administration of lamivudine with intravenous ganciclovir or foscarnet is not recommended.
Interakce týkající se zidovudinu
Interactions relevant to zidovudine
Omezené údaje svědčí o tom, že při současné aplikaci zidovudinu a rifampicinu se zmenšuje plocha pod křivkou (AUC) zidovudinu o 48 ± 34%.
Limited data suggest that co-administration of zidovudine and rifampicin decreases the AUC of zidovudine by 48% ± 34%.
Klinický význam tohoto nálezu však není znám.
However the clinical significance of this is unknown.
Za této situace nebyly modifikované dávky zidovudinu formálně hodnoceny.
Dose modifications of zidovudine in this situation have not been formally evaluated.
Omezené údaje svědčí o tom, že probenecid snížením glukuronidace zidovudinu prodlužuje průměrný eliminační poločas zidovudinu a zvětšuje plochu pod křivkou zidovudinu.
Limited data suggest that probenecid increases the mean half-life and area under the plasma concentration curve of zidovudine by decreasing glucuronidation.
V přítomnosti probenecidu je snížena renální exkrece glukuronidovaného metabolitu zidovudinu (a možná i samotného zidovudinu).
Renal excretion of the glucuronide (and possibly zidovudine itself) is reduced in the presence of probenecid.
Pacienti užívající oba léčivé přípravky by měli být pečlivě sledováni, zda u nich nedochází k hematoligické toxicitě.
Patients receiving both medicinal products should be closely monitored for haematological toxicity.
U některých pacientů léčených zidovudinem byly hlášeny nízké krevní hladiny současně aplikovaného fenytoinu, u jednoho pacienta byly naopak zaznamenány vysoké hladiny fenytoinu.
Phenytoin blood levels have been reported to be low in some patients receiving zidovudine, while in one patient a high level was noted.
Tato pozorování svědčí o tom, že u nemocných léčených současně přípravkem Combivir a fenytoinem by měly být pečlivě monitorovány koncentrace fenytoinu.
These observations suggest that phenytoin concentrations should be carefully monitored in patients receiving Combivir and phenytoin.
Ve farmakokinetické studii současného perorálního podávání tablet zidovudinu a atovachonu bylo prokázáno snížení clearance zidovudinu, vedoucí ke zvětšení AUC zidovudinu o 35 ± 23%.
In a pharmacokinetic study co-administration of zidovudine and atovaquone tablets showed a decrease in zidovudine clearance after oral dosing leading to a 35% ± 23% increase in plasma zidovudine AUC.
6 suspenzí atovachonu, je možné, že podávání atovachonu ve formě suspenze může vést k ještě větším změnám hodnot AUC zidovudinu.
The mode of interaction is unknown and as higher concentrations of atovaquone can be achieved with atovaquone suspension it is possible that greater changes in AUC values for zidovudine might be induced when atovaquone is administered as a suspension.
Protože zveřejněné údaje jsou omezené, klinický význam tohoto zjištění není znám.
Given the limited data available the clinical significance of this is unknown.
Při současném podávání zidovudinu s kyselinou valproovou, flukonazolem nebo methadonem bylo prokázáno zvýšení AUC zidovudinu a odpovídající pokles jeho clearance.
Valproic acid, fluconazole or methadone when co-administered with zidovudine have been shown to increase the AUC of zidovudine, with a corresponding decrease in its clearance.
Jelikož jsou dostupné jen omezené údaje, klinický význam těchto zjištění není znám.
As only limited data are available the clinical significance is not known.
Je- li zidovudin užíván současně s kyselinou valproovou, flukonazolem nebo methadonem, pacienti by měli být pečlivě monitorováni pro možnou toxicitu zidovudinu.
If zidovudine is used concurrently with either valproic acid, fluconazole or methadone, patients should be monitored closely for potential toxicity of zidovudine.
Při kombinaci zidovudinu a stavudinu bylo in vitro zjištěno antagonistické působení, proto je třeba se současnému podávání přípravku Combivir a stavudinu vyhnout.
Zidovudine and stavudine in combination are antagonistic in vitro, therefore the concomitant use of stavudine with Combivir should be avoided (see section 4.4).
Byla hlášena exacerbace anémie v souvistosti s ribavirinem, když je zidovudin součástí režimu použitého v léčbě HIV, i když přesný mechanismus není ještě objasněn.
Exacerbation of anaemia due to ribavirin has been reported when zidovudine is part of the regimen used to treat HIV although the exact mechanism remains to be elucidated.
Současné podávání ribavirinu se zidovudinem se nedoporučuje vzhledem ke zvýšenému riziku vzniku anémie (viz bod 4. 4).
The concomitant use of ribavirin with zidovudine is not recommended due to an increased risk of anaemia (see section 4.4).
Měla by se zvážit záměna zidovudinu v kombinovaném režimu ART, pokud již byl zaveden.
6 Consideration should be given to replacing zidovudine in a combination ART regimen if this is already established.
Toto by bylo zvláště důležité u pacientů se známou anamnézou anémie způsobené zidovudinem.
This would be particularly important in patients with a known history of zidovudine induced anaemia.
Se zvýšeným rizikem výskytu nežádoucích reakcí na zidovudin je třeba počítat také při současné zejména akutní terapii potenciálně nefrotoxickými nebo myelosupresivními léčivy, jako je např. systémově aplikovaný pentamidin, dapson, pyrimethamin, co- trimoxazol, amfotericin, flucytosin, ganciklovir, interferon, vinkristin, vinblastin a doxorubicin.
Concomitant treatment, especially acute therapy, with potentially nephrotoxic or myelosuppressive medicinal products (e. g. systemic pentamidine, dapsone, pyrimethamine, co-trimoxazole, amphotericin, flucytosine, ganciclovir, interferon, vincristine, vinblastine and doxorubicin) may also increase the risk of adverse reactions to zidovudine.
Je- li nezbytná současná terapie přípravkem Combivir a některým z těchto léčiv, je třeba mimořádně pečlivě sledovat renální funkci a hematologické parametry a v případě potřeby redukovat dávkování jednoho nebo několika léčiv.
If concomitant therapy with Combivir and any of these medicinal products is necessary then extra care should be taken in monitoring renal function and haematological parameters and, if required, the dosage of one or more agents should be reduced.
Protože u některých pacientů dochází i při terapii přípravkem Combivir k oportunním infekcím, může se zvažovat současná profylaktická antimikrobiální léčba.
Since some patients receiving Combivir may continue to experience opportunistic infections, concomitant use of prophylactic antimicrobial therapy may have to be considered.
Omezené údaje z klinických studií nenaznačují, že by se významně zvyšovalo riziko nežádoucích reakcí na zidovudin při současném podávání co- trimoxazolu (viz informace o interakci co- trimoxazolu s lamivudinem výše v textu), pentamidinu v aerosolové lékové formě, pyrimethaminu a acikloviru v dávkách užívaných profylakticky.
Limited data from clinical trials do not indicate a significantly increased risk of adverse reactions to zidovudine with co- trimoxazole (see interaction information above relating to lamivudine and co-trimoxazole), aerosolised pentamidine, pyrimethamine and acyclovir at doses used in prophylaxis.
Tablety klarithromycinu snižují absorpci zidovudinu.
Clarithromycin tablets reduce the absorption of zidovudine.
Tomu se lze vyhnout odděleným podáváním přípravku Combivir a klarithromycinu v odstupu alespoň dvou hodin.
This can be avoided by separating the administration of Combivir and clarithromycin by at least two hours.
Těhotenství: bezpečnost použití lamivudinu u těhotných žen nebyla prokázána.
The safety of lamivudine in human pregnancy has not been established.
Stejně tak nejsou k dispozici údaje o podávání kombinace lamivudinu a zidovudinu březím zvířatům ani o použití této kombinace u těhotných žen (viz také bod 5. 3).
No data are available for the treatment with a combination of lamivudine and zidovudine in humans or animals (see also section 5.3).
Bylo prokázáno, že použití samotného zidovudinu u těhotných žen a jeho následující aplikace u novorozenců narozených těmto ženám snížily podíl případů maternálně- fetálního přenosu HIV.
The use in pregnant women of zidovudine alone, with subsequent treatment of the newborn infants, has been shown to reduce the rate of maternal-foetal transmission of HIV.
Pro lamivudin však podobné údaje nejsou k dispozici.
However, no such data are available for lamivudine.
U lidí, v souhlasu s pasivním transportem lamivudinu placentou, byly koncentrace lamivudinu v séru novorozenců při narození podobné koncentracím lamivudinu v mateřském a pupečníkovém séru v době porodu.
In humans, consistent with passive transmission of lamivudine across the placenta, lamivudine concentrations in infant serum at birth were similar to those in maternal and cord serum at delivery.
Koncentrace zidovudinu byly stanovovány v krevní plazmě a vykázaly výsledky podobné výsledkům získaným u lamivudinu (viz bod 5. 2).
Zidovudine was measured in plasma and gave similar results to those observed for lamivudine (see section 5.2).
Protože léčivé látky obsažené v přípravku Combivir mohou inhibovat replikaci buněčné DNA, představuje každá aplikace, zvláště v prvním trimestru těhotenství, potenciální riziko pro plod.
As the active ingredients of Combivir may inhibit cellular DNA replication, any use, especially during the first trimester of pregnancy, presents a potential risk to the foetus.
O použití přípravku Combivir u těhotných žen se proto má uvažovat jen tehdy, převažuje- li očekávaný přínos nad možným rizikem.
Consequently the administration of Combivir during pregnancy should only be considered if expected benefits outweigh any possible risks.
7 Těhotné ženy, u nichž se uvažuje o použití přípravku Combivir v době gravidity, by však měly být o těchto nálezech informovány, které byly získané z testů kancerogenity a mutagenity provedených u experimentálních zvířat (viz bod 5. 3).
Pregnant women considering using Combivir during pregnancy should be made aware of the findings from animal carcinogenicity and mutagenicity studies (see section 5.3).
Doporučuje se, aby matky užívající přípravek Combivir své děti nekojily.
It is recommended that mothers taking Combivir do not breast-feed their infants.
V zájmu zabránění přenosu HIV na dítě se obecně doporučuje, aby ženy infikované HIV vůbec nekojily.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
V průběhu terapie onemocnění HIV lamivudinem a zidovudinem, ať už byla tato léčiva užívána samostatně, nebo v kombinaci, byly hlášeny nežádoucí účinky.
For many of these events, it is unclear whether they are related to
U mnoha z nich není jasné, zda souvisejí s lamivudinem, zidovudinem nebo širokou paletou léčiv používaných v léčbě onemocnění HIV, nebo zda jsou výsledkem chorobného procesu.
7 lamivudine, zidovudine, the wide range of medicinal products used in the management of HIV disease, or as a result of the underlying disease process.
Při podání nukleosidových analogů byl hlášen možný výskyt laktátové acidózy někdy s fatálním průběhem a obvykle spojený s těžkou hepatomegalií a jaterní steatózou (viz bod 4. 4).
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Kombinovaná antiretrovirová léčba je spojena u HIV pacientů s redistribucí tuku (lipodystrofie) zahrnující snížení periferního a podkožního tuku v obličeji, zvýšení nitrobřišního a viscerálního tuku, hypertrofie prsů a kumulaci tuku v zadní části krku (býčí šíje).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Kombinovaná antiretrovirová léčba je spojena s poruchou metabolismu jako hypertriglyceridemií, hypercholesterolemií, inzulinovou rezistencí, hyperglykémií a hyperlaktémií (viz bod 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Při zahájení kombinované antiretrovirové terapie (CART) se u pacientů infikovaných HIV s těžkou imunodeficiencí může vyskytnout zánětlivá reakce na asymptomatické nebo reziduální oportunní infekce (viz bod 4. 4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Nežádoucí účinky, které jsou považovány za přinejmenším pravděpodobně související s léčbou jsou uvedeny níže podle orgánových systémů, orgánových tříd a frekvenci výskytů.
The adverse reactions considered at least possibly related to the treatment are listed below by body system, organ class and absolute frequency.
Četnost je definována jako velmi časté (> 1/ 10), časté (≥ 1/ 100 až < 1/ 10), méně časté (≥ 1/ 1000 až < 1/ 100), vzácné (≥ 1/ 10000 až < 1/ 1000), velmi vzácné (< 1/ 10000).
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
Poruchy krve a lymfatického systému Méně časté: neutropenie a anémie (obě někdy těžké), trombocytopenie Velmi vzácné: samostatná aplázie červených krvinek
Pure red cell aplasia
8 Poruchy nervového systému Časté: bolest hlavy, nespavost Velmi vzácné: periferní neuropatie (nebo parestezie).
Peripheral neuropathy (or paraesthesiae)
Respirační, hrudní a mediastinální poruchy Časté: kašel, nosní symptomy
Cough, nasal symptoms
Gastrointestinální poruchy Časté: nausea, zvracení, abdominální bolesti nebo křeče, diarhoe Vzácné: pankreatitidy, zvýšení hladin amyláz v séru
Pancreatitis, rises in serum amylase
Poruchy jater a žlučových cest Méně časté: přechodné zvyšení jaterních enzymů (AST, ALT) Vzácné: hepatitis
Hepatitis
Poruchy kůže a podkoží Časté: kopřivka, alopecia
Rash, alopecia
Poruchy pohybového systému a pojivové tkáně Časté: artralgie, svalové poruchy Vzácné: rhabdomyolýza
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Celkové a jinde nezařazené poruchy a lokální reakce po podání Časté: únava, malátnost, horečka
Fatigue, malaise, fever
Zdá se, že profil nežádoucích účinků je podobný u dospělých a mladistvých.
The adverse reactions profile appears similar for adults and adolescents.
K nejzávažnějším nežádoucím účinkům patří anémie (vyžadující někdy transfuze), neutropenie a leukopenie.
The most serious adverse reactions include anaemia (which may require transfusions), neutropenia and leucopenia.
Tyto projevy jsou častější při vyšším dávkování (1200 až 1500 mg denně) a u pacientů s pokročilým onemocněním HIV (zejména u pacientů, kteří již před zahájením terapie měli sníženou funkci kostní dřeně) a zvláště u pacientů s počtem buněk CD4 menším než 100/ mm3 (viz bod 4. 4).
These occurred more frequently at higher dosages (1200-1500 mg/ day) and in patients with advanced HIV disease (especially when there is poor bone marrow reserve prior to treatment), and particularly in patients with CD4 cell counts less than 100/ mm3 (see section 4.4).
Četnost je definována jako velmi časté (> 1/ 10), časté (≥1/ 100 až, < 1/ 10), méně časté (≥1/ 1000 až < 1/ 100), vzácné (≥1/ 10000 až < 1/ 1000), velmi vzácné (< 1/ 10000).
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
Poruchy krve a lymfatického systému Časté: anémie, neutropenie a leukopenie, Méně časté: trombocytopenie a pancytopenie (s hypoplazií kostní dřeně).
Blood and lymphatic system disorders Common:
Vzácné: samostatná aplázie červených krvinek.
Anaemia, neutropenia and leucopenia Uncommon:
Velmi vzácné: aplastická anémie.
Aplastic anaemia
Poruchy metabolismu a výživy Vzácné: laktátová acidóza při nepřítomnosti hypoxémie, anorexie
Lactic acidosis in the absence of hypoxaemia, anorexia
Psychiatrické poruchy Vzácné: úzkost a deprese
Anxiety and depression
Poruchy nervového systému Velmi časté: bolesti hlavy Časté: závratě
Dizziness Rare:
9 Vzácné: nespavost, parestézie, somnolence, snížení psychické aktivity, konvulze
Insomnia, paraesthesiae, somnolence, loss of mental acuity, convulsions
Srdeční poruchy Vzácné: kardiomyopatie
Cardiac disorders Rare: Cardiomyopathy
Respirační, hrudní a mediastinální poruchy Méně časté: dyspnoe Vzácné: kašel
Cough
Gastrointestinální poruchy Velmi časté: nausea Časté: zvracení, abdominální bolesti nebo diarhoe Méně časté: plynatost Vzácné: pigmentace sliznice dutiny ústní, zvrácené chutě a dyspepsie.
Oral mucosa pigmentation, taste perversion and dyspepsia.
Poruchy jater a žlučových cest Časté: zvýšení krevních hladin jaterních enzymů a bilirubinu Vzácné: porucha funkce jater jako těžká hepatomegalie se steatózou
Liver disorders such as severe hepatomegaly with steatosis
Poruchy kůže a podkoží Méně časté: exantém a pruritus Časté: pigmentace nehtů a kůže, kopřivka a pocení
Nail and skin pigmentation, urticaria and sweating
Poruchy pohybového systému a pojivové tkáně Časté: myalgie Méně časté: myopatie
Myopathy
Poruchy ledvin a močových cest Vzácné: častější močení
Urinary frequency
Poruchy reprodukčního systému a choroby prsů Vzácné: gynekomastie
Gynaecomastia
Celkové a jinde nezařazené poruchy a lokální reakce po podání Časté: malátnost Méně časté: horečka, generalizované bolesti a asténie Vzácné: mrazení, bolesti na hrudi a syndrom podobný chřipce
Fever, generalised pain and asthenia Rare: Chills, chest pain and influenza-like syndrome
Dostupné údaje ze studií kontrolovaných placebem i z otevřených studií svědčí o tom, že výskyt nausey a jiných často hlášených klinických nežádoucích příhod v prvních několika týdnech terapie zidovudinem klesá s postupujícím časem.
The available data from both placebo-controlled and open-label studies indicate that the incidence of nausea and other frequently reported clinical adverse events consistently decreases over time during the first few weeks of therapy with zidovudine.
Dojde- li k předávkování, má být pacient sledován se zaměřením na známky toxických projevů (viz bod 4. 8) a v případě potřeby mu má být poskytována standardní podpůrná léčba.
If overdosage occurs the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
Farmakoterapeutická skupina: antivirotika k léčbě infekce HIV, kombinace, ATC kód:
Antivirals for treatment of HIV infections, combinations, ATC Code:
J05AR01.
J05AR01
Obě léčivé látky jsou nitrobuněčně metabolizovány na aktivní formy lamivudin 5 ’ – trifosfátu (TP) a zidovudin 5 ‘ – TP.
Both medicinal products are metabolised intracellularly to their active moieties, lamivudine 5’ -triphosphate (TP) and zidovudine 5’ -TP respectively.
Lamivudin je také účinný u zidovudin rezistentních klinicky izolovaných forem HIV.
Lamivudine-TP and zidovudine-TP have selective inhibitory activity against HIV-1 and HIV-2 replication in vitro; lamivudine is also active against zidovudine-resistant clinical isolates of HIV.
Lamivudin v kombinaci se zidovudinem mají synergistický účinek na klinicky izolované formy HIV v buněčné kultuře.
Lamivudine in combination with zidovudine exhibits synergistic anti-HIV activity against clinical isolates in cell culture.
Rezistence HIV- 1 na lamivudin zahrnuje změnu aminokyseliny M184V poblíž aktivního místa virové reverzní transkriptázy (RT).
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184V amino acid change close to the active site of the viral reverse transcriptase (RT).
Tato rezistentní varianta HIV- 1 se vyskytuje jak in vitro tak i u infikovaných pacientů léčených antiretrovirovým režimem obsahujícím lamivudin.
This variant arises both in vitro and in HIV-1 infected patients treated with lamivudine-containing antiretroviral therapy.
Mutanty M184V mají významně sníženou citlivost na lamivudin a vykazují sníženou schopnost virové replikace in vitro.
In
Z in vitro studií vyplývá, že virus rezistentní k zidovudinu se může stát zidovudin senzitivním, pokud současně získá rezistenci k lamivudinu.
10 vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine.
V každém případě by měla být dána přednost zahájení léčby NRTI s plnou citlivostí před udržovací léčbou lamivudinem.
In any case, initiation of susceptible NRTI’ s should always be preferred to maintenance of lamivudine therapy.
Zidovudin a stavudine si uchovávají svou antiretrovirovou účinnost proti kmenům HIV- 1 rezistentním na lamivudin.
Zidovudine and stavudine maintain their antiretroviral activities against lamivudine-resistant HIV-1.
Abacavir si uchovává svou antiretrovirovou účinnost proti HIV- 1, když je rezistence k lamivudinu vyvolána jen mutací M184V.
Abacavir maintains its antiretroviral activities against lamivudine- resistant HIV-1 harbouring only the M184V mutation.
Mutanta M184V RT vykazuje 4 - násobně nižší citlivost na didanosine a zalcitabin; klinický význam těchto nálezů není znám.
The M184V RT mutant shows a < 4-fold decrease in susceptibility to didanosine and zalcitabine; the clinical significance of these findings is unknown.