natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Studie na zvířatech, provedené s vildagliptinem a metforminem neprokázaly teratogenitu, ale v dávkách toxických pro matku byly prokázány fetotoxické účinky (viz bod 5. 3).
Studies in animals performed with vildagliptin and metformin have not shown evidence of teratogenicity, but foetotoxic effects at maternotoxic doses (see section 5.3).
Není známo, zda je vildagliptin vylučován do lidského mateřského mléka, ale metformin je v malém množství do něj vylučován.
It is not known whether vildagliptin is excreted in human milk, but metformin is excreted in human milk in low amounts.
Vzhledem k možnému riziku obou látek - hypoglykemie u novorozence související s metforminem a nedostatku dat pro člověka u vildagliptinu, by neměl být Eucreas užíván v období kojení (viz bod 4. 3).
Due to both the potential risk of neonate hypoglycaemia related to metformin and the lack of human data with vildagliptin, Eucreas should not be used during lactation (see section 4.3).
Pacienti, u kterých se jako nežádoucí účinek objeví závrať, by neměli řídit nebo obsluhovat stroje.
Patients who may experience dizziness as an undesirable effect should avoid driving vehicles or using machines.
Avšak bioekvivalence přípravku Eucreas byla demonstrována souběžným podáváním vildagliptinu a metforminu (viz bod 5. 2).
However, bioequivalence of Eucreas with co-administered vildagliptin and metformin has been demonstrated (see section 5.2).
V údajích z kontrolovaných studií monoterapie a přídavné terapie, v délce trvání až 24 týdnů, byla incidence zvýšení ALT nebo AST ≥ 3x ULN (hodnoceno jako přítomnost zvýšení nejméně ve 2 po sobě jdoucích vyšetřeních nebo při poslední návštěvě) 0, 2% pro vildagliptin 50 mg jednou denně, 0, 3% pro vildagliptin 50 mg dvakrát denně a 0, 2% pro všechny komparátory.
In data from controlled monotherapy and add-on therapy trials of up to 24 weeks in duration, the incidence of ALT or AST elevations ≥ 3x ULN (classified as present on at least 2 consecutive measurements or at the final on-treatment visit) was 0.2%, 0.3% and 0.2% for vildagliptin 50 mg once daily, vildagliptin 50 mg twice daily and all comparators, respectively.
Nežádoucí účinky hlášené u pacientů, kteří ve dvojitě slepé studii dostávali vildagliptin přidaný k terapii metforminem (Tabulka 1) a jako monoterapii (Tabulka 2), jsou uvedeny níže podle třídy orgánových systémů a absolutní frekvence.
Adverse reactions reported in patients who received vildagliptin in double-blind studies as add-on therapy to metformin (Table 1) and as monotherapy (Table 2) are listed below by system organ class and absolute frequency.
Nežádoucí účinky uvedené v Tabulce 3 jsou založeny na informaci pro metformin v Souhrnu údajů o přípravku dostupné v EU.
Adverse reactions listed in Table 3 are based on information available from the metformin Summary of Product Characteristics available in the EU.
Frekvence jsou definovány jako velmi časté (≥1/ 10); časté (≥1/ 100, < 1/ 10); méně časté (≥1/ 1 000, < 1/ 100); vzácné (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000); velmi vzácné (< 1/ 10 000), není známo (z dostupných údajů nelze určit).
Frequencies are defined as very common (≥1/10); common (≥1/100, < 1/10); uncommon (≥1/1,000, < 1/100); rare (≥1/10,000, < 1/1,000); very rare (< 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
6 Tabulka 1 Nežádoucí účinky hlášené u pacientů, kteří dostávali vildagliptin 100 mg denně jako přídavnou terapii k metforminu ve srovnání s placebem a metforminem ve dvojitě slepé studii (N=208)
Adverse reactions reported in patients who received vildagliptin 100 mg daily as add-on therapy to metformin compared to placebo plus metformin in double-blind studies (N=208)
Třes Bolesti hlavy Závratě Únava
Tremor Headache Dizziness Fatigue
V kontrolovaných klinických studiích s kombinací 100 mg vildagliptinu denně a metforminu nebylo hlášeno žádné přerušení léčby z důvodu nežádoucích účinků ze studijní skupiny léčené vildagliptinem 100 mg a metforminem, ani ze skupiny léčené placebem a metforminem.
In controlled clinical trials with the combination of vildagliptin 100 mg daily plus metformin, no withdrawal due to adverse reactions was reported in ei ther the vildagliptin 100 mg daily plus metformin or the placebo plus metformin treatment groups.
V klinických studiích byl výskyt hypoglykemie častý u pacientů léčených vildagliptinem v kombinaci s metforminem (1%) a méně častý u pacientů užívajících placebo + metformin (0, 4%).
In clinical trials, the incidence of hypoglycaemia was common in patients receiving vildagliptin in combination with metformin (1%) and uncommon in patients receiving placebo + metformin (0.4%).
V klinických studiích se počáteční hmotnost neměnila, když byl navíc k metforminu podáván vildagliptin 100 mg denně (+0, 2 kg pro vildagliptin a - 1, 0 kg pro placebo).
In clinical trials, weight did not change from baseline when vildagliptin 100 mg daily was added to metformin (+0.2 kg and -1.0 kg for vildagliptin and placebo, respectively).
Vildagliptin
Vildagliptin
Tabulka 2 Nežádoucí účinky hlášené u pacientů, kteří dostávali vildagliptin 100 mg denně jako monoterapii ve dvojitě- slepých studiích (N=1 855)
Adverse reactions reported in patients who received vildagliptin 100 mg daily as monotherapy in double-blind studies (N=1855)
Závratě Bolesti hlavy
Dizziness Headache
Infekční a parazitární onemocnění Cévní
Infections and infestations
Velmi vzácné Velmi vzácné poruchy Méně časté
Very rare Very rare
Infekce horní části dýchacích cest Nazofaryngitida Periferní otoky
Upper respiratory tract infection Nasopharyngitis
Celkový počet vyřazení z kontrolovaných studií s monoterapií z důvodu nežádoucích účinků nebyla u pacientů léčených vildagliptinem dávkou 100 mg denně vyšší (0, 3%) než u placeba (0, 6%) nebo komparátorů (0, 5%).
The overall incidence of withdrawals from controlled monotherapy trials due to adverse reactions was no greater for patients treated with vildagliptin at doses of 100 mg daily (0.3%) than for placebo (0.6%) or comparators (0.5%).
Žádné závažné nebo těžké příhody nebyly hlášeny.
In comparative controlled monotherapy studies, hypoglycaemia was uncommon, reported in 0.4% (7 of 1,855) of patients treated with vildagliptin 100 mg daily compared to 0.2% (2 of 1,082) of patients in the groups treated with an active comparator or placebo, with no serious or severe events reported.
7 V klinických studiích se počáteční hmotnost neměnila, když byl podáván vildagliptin 100 mg denně jako monoterapie (+0, 3 kg pro vildagliptin a - 1, 3 kg pro placebo).
7 In clinical trials, weight did not change from baseline when vildagliptin 100 mg daily was administered as monotherapy (-0.3 kg and -1.3 kg for vildagliptin and placebo, respectively).
Tabulka 3 Známé nežádoucí účinky pro metforminovou komponentu
Known adverse reactions for metformin component
Snížení absorpce vitaminu B12 a laktátová acidóza *
Decrease of vitamin B12 absorption and lactic acidosis*
Odchylky jaterních funkčních testů nebo hepatitida **
Liver function test abnormalities or hepatitis**
* Snížení absorpce vitaminu B12 s poklesem hladin v séru bylo velmi vzácně pozorováno při dlouhodobé léčbě pacientů metforminem.
*A decrease in vitamin B12 absorption with decrease in serum levels has been very rarely observed in patients treated long-term with metformin.
Doporučuje se uvažovat o takové etiologii u pacientů s megaloblastickou anemií. ** Byly hlášeny ojedinělé případy odchylek v jaterních funkčních testech nebo hepatitidy, mizející po vysazení metforminu.
Consideration of such aetiology is recommended if a patient presents with megaloblastic anaemia. **Isolated cases of liver function test abnormalities or hepatitis resolving upon metformin discontinuation have been reported.
Gastrointestinální nežádoucí účinky se vyskytují častěji na začátku léčby a ve většině případů spontánně mizí.
Gastrointestinal undesirable effects occur most frequently during initiation of therapy and resolve spontaneously in most cases.
Vildagliptin Informace týkající se předávkování vildagliptinem jsou omezené.
Vildagliptin Information regarding overdose with vildagliptin is limited.
U tří dalších jedinců se objevily otoky nohou a ve dvou případech parestezie.
At 600 mg, one subject experienced oedema of the feet and hands, and increases in creatine phosphokinase (CPK), AST, C-reactive protein (CRP) and myoglobin levels.Three other subjects experienced oedema of the feet, with paraesthesia in two cases.
Metformin Velké předávkování metforminem (nebo současně existující riziko laktátové acidózy) může mít za následek laktátovou acidózu, která vyžaduje urgentní lékařskou pomoc a musí být léčena v nemocnici.
Metformin A large overdose of metformin (or co-existing risk of lactic acidosis) may lead to lactic acidosis, which is a medical emergency and must be treated in hospital.
Léčba Nejúčinnější metodou odstranění metforminu je hemodialýza.
Management The most effective method of removing metformin is haemodialysis.
8 5.
8 5.
Kombinace perorálních léků snižujících hladinu glukózy v krvi, ATC kód:
Combinations of oral blood glucose lowering drugs, ATC code:
Eucreas obsahuje antihyperglykemické látky s doplňujícím se mechanismem účinku, aby došlo ke zlepšení kontroly glykemie u pacientů s diabetem typu 2: vildagliptin, který patří do skupiny stimulátorů buněk ostrůvků, a metformin hydrochlorid, který patří do skupiny biquanidů.
Eucreas combines two antihyperglycaemic agents with complimentary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: vildagliptin, a member of the islet enhancer class, and metformin hydrochloride, a member of the biguanide class.
Vildagliptin, člen skupiny látek zlepšujících činnost ostrůvků, je účinným a selektivním inhibitorem enzymu dipeptidyl- peptidase- 4 (DPP- 4).
Vildagliptin, a member of the islet enhancer class, is a potent and selective dipeptidyl-peptidase-4 (DPP-4) inhibitor.
Přidání vildagliptinu pacientům, u kterých byla kontrola glykemie nedostatečná během monoterapie metforminem, vedlo po 6měsíční léčbě k dalšímu statisticky významnému snížení průměru HbA1c proti placebu (rozdíl mezi skupinami - 0, 7% po dávce vildagliptinu 50 mg a 1, 1% po dávce 100 mg vildagliptinu).
Vildagliptin added to patients whose glycaemic control was not satisfactory despite treatment with metformin monotherapy resulted after 6-month treatment in additional statistically significant mean reductions in HbA1c compared to placebo (between group differences of -0.7% to -1.1% for vildagliptin 50 mg and 100 mg, respectively).
Část pacientů, u kterých bylo dosaženo snížení HbA1c o ≥ 0, 7% od výchozí hodnoty byla signifikantně větší v obou skupinách léčených vildagliptinem s metforminem (46% a 60%) ve srovnání se skupinou, která dostávala metformin a placebo (20%).
The proportion of patients who achieved a decrease in HbA1c of ≥ 0.7% from baseline was statistically significantly higher in both vildagliptin plus metformin groups (46% and 60%, respectively) versus the metformin plus placebo group (20%).
Vildagliptin Vildagliptin primárně působí inhibičně na enzym DPP- 4, který je zodpovědný za degradaci inkretinových hormonů GLP- 1 (glukanon- like- peptid- 1) a GIP (glukózo- dependentní inzulinotropní polypeptid).
Vildagliptin Vildagliptin acts primarily by inhibiting DPP-4, the enzyme responsible for the degradation of the incretin hormones GLP-1 (glucagon-like peptide-1) and GIP (glucose-dependent insulinotropic polypeptide).
Podání vildagliptinu vede k rychlé a kompletní inhibici účinku DPP- 4 s následným zvýšením endogenních hladin inkretinových hormonů GLP- 1 a GIP, nalačno i po příjmu potravy.
The administration of vildagliptin results in a rapid and complete inhibition of DPP-4 activity resulting in increased fasting and postprandial endogenous levels of the incretin hormones GLP-1 and GIP.
Zvýšením endogenních hladin inkretinových hormonů, zvyšuje vildagliptin citlivost beta buněk ke glukóze s výsledným zlepšením sekrece glukózo- dependentního inzulinu.
By increasing the endogenous levels of these incretin hormones, vildagliptin enhances the sensitivity of beta cells to glucose, resulting in improved glucose-dependent insulin secretion.
Léčba vildagliptinem dávkami 50- 100 mg denně u pacientů s diabetem typu 2 významně zlepšuje surrogate markery funkce beta buněk včetně HOMA- β (Homeostasis Model Assessment – β), poměr proinzulinu a inzulinu a měření odpovědi beta buněk na základě častého provádění zátěžových potravinových testů.
Treatment with vildagliptin 50-100 mg daily in patients with type 2 diabetes significantly improved markers of beta cell function including HOMA-β (Homeostasis Model Assessment–β), proinsulin to insulin ratio and measures of beta cell responsiveness from the frequently-sampled meal tolerance test.
Zvýšením hladin endogenního GLP- 1 vildagliptin také zvyšuje senzitivitu alfa buněk ke glukóze s výslednou sekrecí glukagonu, která více odpovídá hladině glukózy.
By increasing endogenous GLP-1 levels, vildagliptin also enhances the sensitivity of alpha cells to glucose, resulting in more glucose-appropriate glucagon secretion.
Větší zvýšení poměru insulin/ glukagon během hyperglykemie, způsobené zvýšením hladin inkretinového hormonu, snižuje nalačno a po jídle produkci glukózy v játrech s následným snížením glykemie.
The enhanced increase in the insulin/glucagon ratio during hyperglycaemia due to increased incretin hormone levels results in a decrease in fasting and postprandial hepatic glucose production, leading to reduced glycaemia.
Známý účinek zvýšených hladin GLP- 1, které zpomalují vyprazdňování žaludku, není pozorován při léčbě vidagliptinem.
The known effect of increased GLP-1 levels delaying gastric emptying is not observed with vildagliptin treatment.
Metformin Metformin je biquanid s antihyperglykemickými účinky, snižuje jak bazální tak i postprandiální glykemii.
Metformin Metformin is a biguanide with antihyperglycaemic effects, lowering both basal and postprandial plasma glucose.
Metformin může působit na snížení glykemie třemi mechanismy:
Metformin may exert its glucose -lowering effect via three mechanisms:
- snížením tvorby glukózy v játrech inhibicí glukoneogeneze a glykogenolýzy;
- by reduction of hepatic glucose production through inhibition of gluconeogenesis and
- ve svalech, mírným zvýšením citlivosti na insulin, zlepšením vychytávání a utilizace glukózy v
- in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and
periferních tkáních;
utilisation;
- zpomalením absorpce glukózy ze střeva.
- by delaying intestinal glucose absorption.
Metformin, působením na glykogensyntházu, stimuluje intracelulární tvorbu glykogenu a zvyšuje transportní kapacitu specifických membránových glukózových přenašečů (GLUT- 1 a GLUT- 4).
Metformin stimulates intracellular glycogen synthesis by acting on glycogen synthase and increases the transport capacity of specific types of membrane glucose transporters (GLUT-1 and GLUT-4).
- významné snížení absolutního rizika jakékoli komplikace související s diabetem ve skupině
- a significant reduction in the absolute risk of any diabetes-related complication in the metformin
pacientů léčených metforminem (29, 8 příhod/ 1 000 pacientů a rok) ve srovnání se samotnou dietou (43, 3 příhod/ 1 000 pacientů a rok), p=0, 0023 a oproti skupinám léčených sulfonylureou nebo monoterapií inzulinem (40, 1 příhod/ 1 000 pacientů a rok), p=0, 0034;
group (29.8 events/1,000 patient -ye ars) versus diet alone (43.3 events/1,000 patient-years), p=0.0023, and versus the combined sulphonylurea and insulin monotherapy groups (40.1 events/1,000 patient-years), p=0.0034;
- významné snížení absolutního rizika s diabetem související mortality: metformin
- a significant reduction in the absolute risk of diabetes-related mortality: metformin
7, 5 příhod/ 1 000 pacientů a rok, dieta samotná 12, 7 příhod/ 1 000 pacientů a rok, p=0, 017;
7.5 events/1,000 patient -ye ars, diet alone 12.7 events/1,000 patient-years, p=0.017;
- významné snížení absolutního rizika celkové mortality: metformin 13, 5 příhod/ 1 000 pacientů a
- a significant reduction in the absolute risk of overall mortality: metformin
rok versus samotná dieta 20, 6 příhod/ 1 000 pacientů a rok (p=0, 011) a oproti skupinám léčených sulfonylureou nebo monoterapií inzulinem 18, 9 příhod/ 1 000 pacientů a rok (p=0, 021);
13.5 events/1,000 patient -ye ars versus diet alone 20.6 events/1,000 patient-years (p=0.011), and versus the combined sulphonylurea and insulin monotherapy groups 18.9 events/1,000 patient- years (p=0.021);
- významné snížení absolutního rizika infarktu myokardu: metformin 11 příhod/ 1 000 pacientů a
- a significant reduction in the absolute risk of myocardial infarction: metformin
rok, samotná dieta 18 příhod/ 1 000 pacientů a rok (p=0, 01).
11 events/1,000 patient-years, diet alone 18 events/1,000 patient-years (p=0.01).
Eucreas Absorpce Bioekvivalence byla prokázána mezi přípravkem Eucreas a třemi silami dávek (50 mg/ 500 mg, 50 mg/ 850 mg and 50 mg/ 1000 mg), proti prosté kombinaci tablet vildagliptinu a metformin hydrochloridu v odpovídajících dávkách.
Eucreas Absorption Bioequivalence has been demonstrated between Eucreas at three dose strengths (50 mg/500 mg, 50 mg/850 mg and 50 mg/1000 mg) versus free combination of vildagliptin and metformin hydrochloride tablets at the corresponding doses.
Pokud byl přípravek podán s jídlem, byly rychlost a rozsah absorpce metforminu z přípravku Eucreas sníženy, což se odrazilo ve snížení Cmax o 26%, AUC o 7% a prodloužení Tmax (2, 0 až 4, 0 h).
The rate and extent of absorption of metformin from Eucreas 50 mg/1000 mg were decreased when given with food as reflected by the decrease in Cmax by 26%, AUC by 7% and delayed Tmax (2.0 to 4.0 h).
Vildagliptin Absorpce Po perorálním podání nalačno je vildagliptin rychle absorbován a vrchol koncentrace v plazmě byl pozorován za 1, 7 hodiny.
Vildagliptin Absorption Following oral administration in the fasting state, vildagliptin is rapidly absorbed with peak plasma concentrations observed at 1.7 hours.
Potrava mírně prodlužuje dobu dosažení vrcholu koncentrace v plazmě na 2, 5 hodiny, ale neovlivní celkovou expozici (AUC).
Food slightly delays the time to peak plasma concentration to 2.5 hours, but does not alter the overall exposure (AUC).
Distribuce Vazba vildagliptinu na proteiny plazmy je nízká (9, 3%) a vildagliptin je distribuován rovnoměrně mezi plazmou a červenými krvinkami.
Distribution The plasma protein binding of vildagliptin is low (9.3%) and vildagliptin distributes equally between plasma and red blood cells.
Počítá se, že se takto vyloučí 69% dávky.
10 Biotransformation Metabolism is the major elimination pathway for vildagliptin in humans, accounting for 69% of the dose.
Podle in vitro studie u DPP- 4 deficientních potkanů přispívá DPP- 4 k částečné hydrolýze vildagliptinu.
DPP-4 contributes partially to the hydrolysis of vildagliptin based on an in vivo study using DPP-4 deficient rats.
Podle metabolické clearance vildagliptinu se nedá předpokládat, že by byl ovlivňen souběžně podávanými léčivými přípravky, které jsou CYP 450 inhibitory a/ nebo induktory.
Vildagliptin is not metabolised by CYP 450 enzymes to any quantifiable extent, and accordingly the metabolic clearance of vildagliptin is not anticipated to be affected by co- medications that are CYP 450 inhibitors and/or inducers.
V in vitro studiích bylo demonstrováno, že vildagliptin neinhibuje/ neindukuje enzymy CYP 450.
In vitro studies demonstrated that vildagliptin does not inhibit/induce CYP 450 enzymes.
Proto není pravděpodobné, že by vildagliptin ovlivňoval metabolickou clearance souběžně podávaných léčivých přípravků metabolizovaných enzymy CYP 1A2, CYP 2C8, CYP 2C9, CYP 2C19, CYP 2D6, CYP 2E1 nebo CYP 3A4/ 5.
Therefore, vildagliptin is not likely to affect metabolic clearance of co-medications metabolised by CYP 1A2, CYP 2C8, CYP 2C9, CYP 2C19, CYP 2D6, CYP 2E1 or CYP 3A4/5.
Vylučování Po perorálním podání [14C] vildagliptinu bylo přibližně 85% vyloučeno do moči a 15% dávky bylo nalezeno ve stolici.
Elimination Following oral administration of [14C] vildagliptin, approximately 85% of the dose was excreted into the urine and 15% of the dose was recovered in the faeces.
13 l/ hodinu.
After intravenous administration to healthy subjects, the total plasma and renal clearances of vildagliptin are 41 and 13 l/h, respectively.
Linearita / nelinearita V terapeutickém rozmezí dávek Cmax vildagliptinu a plocha pod křivkou plazmatické koncentrace za čas (AUC) stoupala v závislosti na dávce.
Linearity / non-linearity The Cmax for vildagliptin and the area under the plasma concentrations versus time curves (AUC) increased in an approximately dose proportional manner over the therapeutic dose range.
Charakteristika pacientů Pohlaví:
Characteristics in patients Gender:
DPP- 4 inhibice vildagliptinem není pohlavím ovlivněna.
DPP-4 inhibition by vildagliptin is not affected by gender.
Věk:
Age:
U zdravých starších jedinců (≥ 70 roků) byla celková expozice vildagliptinu (100 mg jednou denně) zvýšena o 32%, s 18% zvýšením vrcholu koncentrace v plazmě ve srovnání s mladými zdravými jedinci (18- 40 roků).
In healthy elderly subjects (≥ 70 years), the overall exposure of vildagliptin (100 mg once daily) was increased by 32%, with an 18% increase in peak plasma concentration as compared to young healthy subjects (18-40 years).
Inhibice DPP- 4 vildagliptinem není ovlivněna věkem.
DPP-4 inhibition by vildagliptin is not affected by age.
Zhoršená funkce jater:
Hepatic impairment:
U jedinců s mírným, středním nebo závažným zhoršením funkce jater (Child - Pugh A- C) nebyly žádné klinicky významné změny (maximum ~30%) v expozici vildagliptinu.
In subjects with mild, moderate or severe hepatic impairment (Child-Pugh A-C) there were no clinically significant changes (maximum ~30%) in exposure to vildagliptin.
Zhoršená funkce ledvin:
Renal impairment:
U jedinců s mírným, středním nebo závažným zhoršením funkce ledvin byla systémová expozice vildagliptinu zvýšena (Cmax 8- 66%; AUC 32- 134%) a celková tělesná clearance byla, ve srovnání s jedinci s normální funkcí ledvin, snížena.
In subjects with mild, moderate, or severe renal impairment, systemic exposure to vildagliptin was increased (Cmax 8-66%; AUC 32-134%) and total body clearance was reduced compared to subjects with normal renal function.
Etnická skupina:
Ethnic group:
Metformin Absorpce Po perorálním podání dávky metforminu je dosaženo maximální plazmatické koncentrace Cmax asi za 2, 5 hodiny.
Metformin Absorption After an oral dose of metformin, the maximum plasma concentration (Cmax) is achieved after about 2.5 h..
Absolutní biologická dostupnost 500 mg metforminu je u zdravých jedinců 50- 60%.
Absolute bioavailability of a 500 mg metformin tablet is approximately 50-60% in healthy subjects.
Po perorálním podání dávky bylo ve stolici nalezeno 20- 30% neabsorbované frakce.
After an oral dose, the non-absorbed fraction recovered in faeces was 20-30%.
Při obvyklých dávkách metforminu a běžném dávkovacím schématu je dosaženo ustálených plazmatických koncentrací během 24- 48 hodin a jsou obvykle nižší než 1 µg/ ml.
At the usual metformin doses and dosing schedules, steady state plasma concentrations are reached within 24-48 h and are generally less than 1 µg/ml.
V kontrolovaných klinických studiích nepřesáhly maximální koncentrace (Cmax) metforminu v plazmě 4 µg/ ml, a to i při maximálních dávkách.
In controlled clinical trials, maximum metformin plasma levels (Cmax) did not exceed 4 µg/ml, even at maximum doses.
Potrava lehce zpomaluje a snižuje rozsah absorpce metforminu.
11 Food slightly delays and decreases the extent of the absorption of metformin.
11 Distribuce Vazba na proteiny plazmy je zanedbatelná.
Distribution Plasma protein binding is negligible.
Průměrný distribuční objem Vd se pohybuje v rozmezí 63- 276 litrů.
The mean volume of distribution (Vd) ranged between 63-276 litres.
Vylučování Metformin je vylučován ledvinami.
Elimination Metformin is eliminated by renal excretion.
Renální clearance metforminu je > 400 ml/ min, což naznačuje, že je metformin vylučován glomerulární filtrací a tubulární sekrecí.
Renal clearance of metformin is > 400 ml/min, indicating that metformin is eliminated by glomerular filtration and tubular secretion.