natgillin/translations-raw huggingface dataset:
RESIST- 1 a RESIST- 2 jsou probíhající randomizované otevřené multicentrické studie u HIV pozitivních pacientů s terapeutickou zkušeností s léky třech tříd, hodnotící léčbu přípravkem APTIVUS s ritonavirem v nízké dávce (500 mg/ 200 mg dvakrát denně) plus optimalizovaným základním režimem (OBR), definovaným individuálně pro každého pacienta na základě testování genotypické rezistence a pacientovy anamnézy.
RESIST-1 and RESIST-2 are ongoing, randomised, open-label, multicentre studies in HIV-positive, triple-class experienced patients, evaluating treatment with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir (500 mg/ 200 mg twice daily) plus an optimised background regimen (OBR) individually defined for each patient based on genotypic resistance testing and patient history.
Srovnávací režim zahrnoval ritonavirem posílený inhibitor proteázy (PI, také 17 individuálně definovaný) plus OBR.
The comparator regimen included a ritonavir-boosted PI (also individually defined) plus an OBR.
Ritonavirem zesílený PI byl vybrán mezi sachinavirem, amprenavirem, indinavirem nebo lopinavirem/ ritonavirem.
The ritonavir-boosted PI was chosen from among saquinavir, amprenavir, indinavir or lopinavir/ ritonavir.
Po 8. týdnu měli pacienti ve srovnávacím rameni, kteří vyhověli kritériím definovaným v protokolu pro počáteční selhání virologické odpovědi, možnost ukončení léčby a zařazení do oddělené roll- over studie APTIVUS/ ritonavir.
After Week 8, patients in the comparator arm who met the protocol defined criteria of initial lack of virologic response had the option of discontinuing treatment and switching over to APTIVUS/ ritonavir in a separate roll-over study.
Medián výchozího počtu CD4 buněk byl v rameni přípravku APTIVUS 158 a 166 buněk/ mm3, resp. (rozsah 1 – 1893 a 1 - 1184 buněk/ mm3); medián výchozí plazmatické HIV RNA byl 4, 79 a 4, 80 log10 kopií/ ml (rozsah 2, 34 - 6, 52 log10 kopií/ ml), respektive 4, 82 log10 kopií/ ml (rozsah 2, 01 - 6, 76 log10 kopií/ ml).
In the APTIVUS and comparator arms median baseline CD4 cell counts were 158 and 166 cells/ mm3, respectively, (ranges 1-1893 and 1-1184 cells/ mm3); median baseline plasma HIV-1 RNA was 4.79 and 4.80 log10 copies/ ml, respectively (ranges 2.34-6.52 and 2.01-6.76 log10 copies/ ml).
Pacienti měli výchozí HIV- 1 izoláty s mediánem 16 HIV- 1 genových mutací proteázy, včetně mediánu 3 primárních genových mutací proteázy D30N, L33F/ I, V46I/ L, G48V, I50V, V82A/ F/ T/ L, I84V a L90M.
Patients had baseline HIV-1 isolates with a median of 16 HIV-1 protease gene mutations, including a median of 3 primary protease gene mutations D30N, L33F/ I, V46I/ L, G48V, I50V, V82A/ F/ T/ L, I84V, and L90M.
Pokud se týče mutací na kodonech 33, 82, 84 a 90 přibližně 4% neměla žádnou mutaci, 24% mělo mutace na kodonech 82 (méně než 1% pacientů mělo mutaci V82L) a 90, 18% mělo mutace na kodonech 84 a 90 and 53% mělo nejméně jednu klíčovou mutaci na kodonu 90.
With respect to mutations on codons 33, 82, 84 and 90 approximately 4% had no mutations, 24% had mutations at
Jeden pacient v rameni APTIVUS měl čtyři mutace.
One patient in the APTIVUS arm had four mutations.
Průměrný pokles byl 2násobný u divokého typu (WT) pro tipranavir, 12násobný u WT pro amprenavir, 55násobný u WT pro atazanavir, 41násobný u WT pro indinavir, 87násobný u WT pro lopinavir, 41násobný u WT pro nelfinavir, 195násobný u WT pro ritonavir a 20násobný u WT pro sachinavir.
There was an average decrease in susceptibility of 2-fold wild type (WT) for tipranavir, 12-fold WT for amprenavir, 55-fold WT for atazanavir, 41-fold WT for indinavir, 87-fold WT for lopinavir, 41- fold WT for nelfinavir, 195-fold WT for ritonavir, and 20-fold WT for saquinavir.
Odpověď na kombinovanou 48týdenní léčbu (složený koncový ukazatel definovaný jako pacienti s potvrzeným poklesem RNA o ≥1 log z výchozích hodnot a bez průkazu selhání léčby) pro obě studie byla 34% v rameni APTIVUS/ ritonavir a 15% ve srovnávacím rameni.
Combined 48-week treatment response (composite endpoint defined as patients with a confirmed ≥ 1 log RNA drop from baseline and without evidence of treatment failure) for both studies was 34% in the APTIVUS/ ritonavir arm and 15% in the comparator arm.
Odpověď na léčbu * ve 48. týdnu (souhrn studií RESIST- 1 and RESIST- 2 u dříve léčených pacientů)
Treatment response* at week 48 (pooled studies RESIST-1 and RESIST-2 in treatment- experienced patients)
FAS PP - s ENF (FAS) - bez ENF (FAS) Genotypicky rezistentní LPV/ rtv
FAS PP - with ENF (FAS) - without ENF (FAS) Genotypically Resistant LPV/ rtv
FAS PP
FAS PP SQV/ rtv
18 SQV/ rtv FAS PP IDV/ rtv
FAS PP IDV/ rtv
* Složený koncový ukazatel definovaný jako pacient s potvrzeným poklesem RNA o 1 log od výchozích hodnot a bez průkazu selhání léčby ** Srovnávací PI/ RTV:
* Composite endpoint defined as patients with a confirmed 1 log RNA drop from baseline and without evidence of treatment failure ** Comparator PI/ RTV:
LPV/ r 400/ 100 mg 2x denně (n = 358), IDV/ r 800/ 100 mg 2x denně (n = 23), SQV/ r 1000/ 100 mg 2x denně nebo 800/ 200 mg 2x denně (n = 162), APV/ r 600/ 100 mg 2x denně (n = 194) ENF enfuvirtid; FAS (Full Analysis Set) celkový analyzovaný soubor; PP na protokol; APV/ rtv amprenavir/ ritonavir; IDV/ rtv indinavir/ ritonavir; LPV/ rtv lopinavir/ ritonavir; SQV/ rtv sachinavir/ ritonavir
LPV/ r 400/ 100 mg bid (n=358), IDV/ r 800/ 100 mg bid (n=23), SQV/ r 1000/ 100 mg bid or 800/ 200 mg bid (n=162), APV/ r 600/ 100 mg bid (n=194) ENF Enfuvirtide; FAS Full Analysis Set; PP Per Protocol; APV/ rtv Amprenavir/ ritonavir; IDV/ rtv Indinavir/ ritonavir; LPV/ rtv Lopinavir/ ritonavir; SQV/ rtv Saquinavir/ ritonavir
Kombinovaný 48týdenní medián času selhání léčby pro obě studie byl 115 dní v rameni APTIVUS/ ritonavir a 0 dní ve srovnávacím rameni (v čase 0 nebyla připsána žádná odpověď).
Combined 48-week median time to treatment failure for both studies was 115 days in the APTIVUS/ ritonavir arm and 0 days in the comparator arm (no treatment response was imputed to day 0).
10%.
Through 48 weeks of treatment, the proportion of patients in the APTIVUS/ ritonavir arm compared to the comparator PI/ ritonavir arm with HIV-1 RNA < 400 copies/ ml was 30% and 14% respectively, and with HIV-1 RNA < 50 copies/ ml was 23% and 10% respectively.
U všech randomizovaných a léčených pacientů byl medián změny z výchozí hodnoty HIV- 1 RNA při posledním měření do 48. týdne - 0, 64 log10 kopií/ ml u pacientů užívajících APTIVUS/ ritonavir oproti - 0, 22 log10 kopií/ ml v rameni srovnávací PI/ ritonavir.
Among all randomised and treated patients, the median change from baseline in HIV-1 RNA at the last measurement up to Week 48 was -0.64 log10 copies/ ml in patients receiving APTIVUS/ ritonavir versus -0.22 log10 copies/ ml in the comparator PI/ ritonavir arm.
U všech randomizovaných a léčených pacientů byl medián změny z výchozí hodnoty počtu buněk CD4+ při posledním měření do 48. týdne +23 buněk/ mm3 u pacientů užívajících APTIVUS/ ritonavir (N=740) oproti +4 buňky/ mm3 v rameni srovnávací PI/ ritonavir (N=727).
19 Among all randomised and treated patients, the median change from baseline in CD4+ cell count at the last measurement up to Week 48 was +23 cells/ mm3 in patients receiving APTIVUS/ ritonavir (N=740) versus +4 cells/ mm3 in the comparator PI/ ritonavir (N=727) arm.
Převaha přípravku APTIVUS podávaného současně s ritonavirem v nízké dávce nad ramenem srovnávacího inhiboru proteáz podávaného s ritonavirem byla pozorována ve všech parametrech účinnosti ve 48. týdnu.
The superiority of APTIVUS co-administered with low dose ritonavir over the comparator protease inhibitor/ ritonavir arm was observed for all efficacy parameters at week 48.
Neukázalo se, že APTIVUS je nadřazen k těmto zesíleným srovnávacím inhibitorům proteáz u pacientů s kmeny citlivými k těmto inhibitorům proteáz.
It has not been shown that APTIVUS is superior to these boosted comparator protease inhibitors in patients harbouring strains susceptible to these protease inhibitors.
RESIST data také dokazují, že APTIVUS podávaný současně s ritonavirem v nízké dávce prokazuje lepší terapeutickou odpověď po 48 týdnech, když OBR obsahuje genotypicky vhodnou antiretrovirovou látku (např. enfuvirtid).
RESIST data also demonstrate that APTIVUS co- administered with low dose ritonavir exhibits a better treatment response at 48 weeks when the OBR contains genotypically available antiretroviral agents (eg enfuvirtide).
V současnosti nejsou k dispozici žádné výsledky z kontrolovaných studií hodnotících účinek přípravku APTIVUS na klinickou progresi HIV.
At present there are no results from controlled trials evaluating the effect of APTIVUS on clinical progression of HIV.
Analýzy rezistence vůči tipranaviru u již léčených pacientů:
Analyses of tipranavir resistance in treatment experienced patients:
Frekvence odpovědi na kombinaci APTIVUS/ ritonavir byly ve studiích RESIST hodnoceny podle výchozí genotypické a fenotypické citlivosti na tipranavir.
APTIVUS/ ritonavir response rates in the RESIST studies were assessed by baseline tipranavir genotype and phenotype.
Byly hodnoceny vztahy mezi výchozí fenotypovou citlivostí na tipranavir, primárními PI mutacemi, mutacemi proteázy v kodonech 33, 82, 84 a 90, mutacemi spojenými s rezistencí na tipranavir a odpovědí na terapii APTIVUS/ ritonavir.
Relationships between baseline phenotypic susceptibility to tipranavir, primary PI mutations, protease mutations at codons 33, 82, 84 and 90, tipranavir resistance-associated mutations, and response to APTIVUS/ ritonavir therapy were assessed.
- Primární PI mutace:
− Primary PI mutations:
Frekvence odpovědí byly vyšší u pacientů léčených kombinací APTIVUS/ ritonavir oproti srovnávanému inhibitoru proteázy (PI) posílenému ritonavirem u pacientů s nově nasazeným enfuvirtidem nebo bez něj.
Response rates were higher in APTIVUS/ ritonavir patients than comparator PI boosted with ritonavir in new enfuvirtide patients, or patients without new enfuvirtide.
19 Bez nově nasazeného enfuvirtidu se však u některých pacientů začala antivirová aktivita vytrácet mezi 4. a 8. týdnem.
However, without new enfuvirtide some patients began to lose antiviral activity between weeks 4 and 8.
- Mutace v kodonech proteázy 33, 82, 84 a 90:
− Mutations at protease codons 33, 82, 84 and 90:
- Mutace sdružené s rezistencí na tipranavir:
− Tipranavir resistance-associated mutations:
Virologická odpověď na terapii APTIVUS/ ritonavir byla hodnocena pomocí skóre mutací spojených s rezistencí na tipranavir, které bylo založeno na výchozím genotypu u pacientů ve studii RESIST- 1 a RESIST- 2.
Virological response to APTIVUS/ ritonavir therapy has been evaluated using a tipranavir-associated mutation score based on baseline genotype in RESIST-1 and RESIST-2 patients.
Toto skóre (zahrnující 16 aminokyselin, které byly sdruženy se sníženou citlivostí na tipranavir a/ nebo sníženou odpovědí virové nálože:
This score (counting the 16 amino acids that have been associated with reduced tipranavir susceptibility and/ or reduced viral load response:
10V, 13V, 20M/ R/ V, 33F, 35G, 36I, 43T, 46L, 47V, 54A/ M/ V, 58E, 69K, 74P, 82L/ T, 83D a 84V) bylo aplikováno na výchozí sekvence virové proteázy.
10V, 13V, 20M/ R/ V, 33F, 35G, 36I, 43T, 46L, 47V, 54A/ M/ V, 58E, 69K, 74P, 82L/ T, 83D and 84V) was applied to baseline viral protease sequences.
Byl zjištěn vztah mezi skóre mutací spojených s rezistencí na tipranavir a odpovědí na terapii kombinací APTIVUS/ ritonavir ve 48. týdnu.
A correlation between the tipranavir mutation score and response to APTIVUS/ ritonavir therapy at week 48 has been established.
Ve 48. týdnu dosáhl léčebné odezvy větší podíl pacientů léčených kombinací APTIVUS / ritonavir v porovnání s pacienty léčenými kombinací srovnávaného inhibitoru proteázy/ ritonavirem pro téměř všechny možné kombinace genotypových mutací spojených s rezistencí (viz tabulka níže).
At 48-weeks, a higher proportion of patients receiving APTIVUS/ ritonavir achieved a treatment response in comparison to the comparator protease inhibitor/ ritonavir for nearly all of the possible combinations of genotypic resistance mutations (see table below).
Podíl pacientů, kteří dosáhli léčebné odezvy ve 48. týdnu (potvrzeno poklesem virové nálože v porovnání s výchozím stavem o ≥ 1 log10 kopií/ ml), podle výchozího skóre mutací pro tipranavir a podle podávání enfuvirtidu u pacientů ve studii RESIST
20 Proportion of patients achieving treatment response at Week 48 (confirmed ≥ 1 log10 copies/ ml decrease in viral load compared to baseline), according to tipranavir baseline mutation score and enfuvirtide use in RESIST patients
Bez nového ENF *
No New ENF*
Počet mutací v TPV skóre **
Number of TPV Score Mutations**
0, 1 2 3 4 ≥5 Všichni
0,1 2 3 4 ≥ 5 All patients
* Zahrnuje pacienty, kteří neužívali ENF a také pacienty, kteří byli již dříve léčeni a pokračovali v léčení ENF ** Mutace HIV proteázy na pozici L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D nebo I84V ENF Enfuvirtid; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
* Includes patients who did not receive ENF and those who were previously treated with and continued ENF **Mutations in HIV protease at positions L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D or I84V ENF Enfuvirtide; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
Setrvalé poklesy HIV- 1 RNA až do 48. týdne byly pozorovány zejména u pacientů, kteří dostávali APTIVUS/ ritonavir a nově nasazený enfuvirtid.
Sustained HIV-1 RNA decreases up to week 48 were mainly observed in patients who received APTIVUS/ ritonavir and new enfuvirtide.
Jestliže pacienti nedostávali APTIVUS/ ritonavir s nově nasazeným enfuvirtidem, byl ve 48. týdnu pozorován pokles léčebné odpovědi ve srovnání s nově nasazeným enfuvirtidem (viz tabulka níže).
If patients did not receive APTIVUS/ ritonavir with new enfuvirtide, diminished treatment responses at week 48 were observed, relative to new enfuvirtide use (see Table below).
0, 1 2 3 4 ≥5 Všichni pacienti
0, 1 2 3 4 ≥ 5 All patients
- 2, 3 - 2, 1 - 2, 4 - 1, 7 - 1, 9 - 2, 0
-2.3 -2.1 -2.4 -1.7 -1.9 -2.0
- 1, 6 - 1, 1 - 0, 9 - 0, 8 - 0, 6 - 1, 0
-1.6 -1.1 -0.9 -0.8 -0.6 -1.0
* Zahrnuje pacienty, kteří neužívali ENF a také pacienty, kteří byli již dříve léčeni a pokračovali v léčení ENF ** Mutace HIV proteázy na pozici L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D nebo I84V ENF Enfuvirtid; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
* Includes patients who did not receive ENF and those who were previously treated with and continued ENF ** **Mutations in HIV protease at positions L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D or I84V ENF Enfuvirtide; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
- Fenotypová rezistence na tipranavir:
− Tipranavir phenotypic resistance:
Izoláty s násobkem změny od výchozího stavu > 0 až 3 jsou považovány za citlivé; izoláty s > 3 až 10násobkem změn mají sníženou citlivost; izoláty s > 10násobkem změn jsou rezistentní.
Isolates with baseline fold change of > 0 to 3 are considered susceptible; isolates with > 3 to 10 fold changes have decreased susceptibility; isolates with > 10 fold changes are resistant.
5. 2 Farmakokinetické vlastnosti
21 5.2 Pharmacokinetic properties
Společné podávání tipranaviru a ritonaviru v nízké dávce je nezbytné k dosažení efektivních plazmatických koncentrací tipranaviru při dávkovacím režimu dvakrát denně (viz bod 4. 2).
In order to achieve effective tipranavir plasma concentrations and a twice daily dosing regimen, coadministration of tipranavir with low dose ritonavir twice daily is essential (see section 4.2).
Ritonavir způsobuje inhibici jaterního cytochromu P450 CYP3A, intestinální P- glykoproteinové (Pgp) efluxní pumpy a zřejmě také intestinálního cytochromu P450 CYP3A.
Ritonavir acts by inhibiting hepatic cytochrome P450 CYP3A, the intestinal P-glycoprotein (Pgp) efflux pump and possibly intestinal cytochrome P450 CYP3A as well.
Ritonavir zvyšuje AUC0- 12h, Cmax a Cmin tipranaviru a snižuje clearanci tipranaviru, což bylo prokázáno hodnocením rozsahu dávek u 113 HIV negativních zdravých dobrovolníků mužského a ženského pohlaví.
As demonstrated in a dose- ranging evaluation in 113 HIV-negative healthy male and female volunteers, ritonavir increases AUC0- 12h, Cmax and Cmin and decreases the clearance of tipranavir.
Podávání tipranaviru společně s ritonavirem v nízké dávce (500 mg/ 200 mg dvakrát denně) bylo spojeno s 29násobným nárůstem geometrického průměru ranních údolních plazmatických koncentrací tipranaviru za ustáleného stavu oproti podávání tipranaviru v dávce 500 mg 2x denně bez ritonaviru.
Tipranavir co-administered with low dose ritonavir (500 mg/ 200 mg twice daily) was associated with a 29-fold increase in the geometric mean morning steady-state trough plasma concentrations compared to tipranavir 500 mg twice daily without ritonavir.
Tipranavir je substrát Pgp, slabý inhibitor Pgp a zdá se, že je také potenciálním induktorem Pgp.
Tipranavir is a Pgp substrate, a weak Pgp inhibitor and appears to be a potent Pgp inducer as well.
Data naznačují, že ačkoli je ritonavir inhibitor Pgp, celkový účinek přípravku APTIVUS podávaného s ritonavirem v nízké dávce při navrhovaném dávkovacím režimu v rovnovážném stavu je indukce Pgp.
Data suggest that, although ritonavir is a Pgp inhibitor, the net effect of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, at the proposed dose regimen at steady-state, is Pgp induction.
Při dávkování přípravku APTIVUS 500 mg současně s 200 mg ritonaviru dvakrát denně po 2 až 4 týdny a bez omezení jídla byly průměrné vrcholové plazmatické koncentrace tipranaviru (Cmax) 94, 8 ± 22, 8 µM pro ženy (n=14) a 77, 6 ± 16, 6 µM pro muže (n=106) přibližně 3 hodiny po podání.
Dosing with APTIVUS 500 mg concomitant with 200 mg ritonavir twice daily for 2 to 4 weeks and without meal restriction produced a mean tipranavir peak plasma concentration (Cmax) of 94.8 ± 22.8 µM for female patients (n=14) and 77.6 ± 16.6 µM for male patients (n=106), occurring approximately 3 hours after administration.
Střední rovnovážný stav vyjádřený koncentrací před ranní dávkou byl 41, 6 ± 24, 3 µM pro ženy a 35, 6 ± 16, 7 µM pro muže.
The mean steady-state trough concentration prior to the morning dose was 41.6 ± 24.3 µM for female patients and 35.6 ± 16.7 µM for male patients.
AUC tipranaviru po 12hodinovém intervalu dávkování činila v průměru 851 ± 309 µM• h (CL=1, 15 l/ h) pro ženy a 710 ± 207 µM• h (CL=1, 27 l/ h) pro muže.
Tipranavir AUC over a 12 hour dosing interval averaged 851 ± 309 µM• h (CL=1.15 l/ h) for female patients and 710 ± 207 µM • h (CL=1.27 l/ h) for male patients.
Střední poločas byl 5, 5 (ženy) nebo 6, 0 hodin (muži).
The mean half-life was 5.5 (females) or 6.0 hours (males).
21 Účinek potravy na perorální vstřebávání:
Effects of food on oral absorption:
Potrava zlepšuje snášenlivost tipranaviru/ ritonaviru.
Food improves the tolerability of tipranavir/ ritonavir.
Proto by měl být APTIVUS podávaný s ritonavirem v nízké dávce užíván s jídlem.
Therefore APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, should be given with food.
Očekává se schválení údajů zdůvodňujících vliv potravy na perorální absorpci.
Data are awaited to substantiate the influence of food on oral absorption.
Absorpce tipranaviru podávaného spolu s ritonavirem v nízké dávce se snižuje za přítomnosti antacid (viz bod 4. 5).
Absorption of tipranavir, co-administered with low dose ritonavir, is reduced in the presence of antacids (see section 4.5).
Tipranavir je značně vázán na plazmatické proteiny (> 99, 9%).
Tipranavir is extensively bound to plasma proteins (> 99.9%).
V klinických vzorcích od zdravých dobrovolníků a HIV- 1 pozitivní jedinců, kteří dostali tipranavir bez ritonaviru, byla průměrná frakce nevázaného tipranaviru v plazmě podobná u obou populací (zdraví dobrovolníci 0, 015% ± 0, 006%; HIV- pozitivní jedinci 0, 019% ± 0, 076%).
From clinical samples of healthy volunteers and HIV-1 positive subjects who received tipranavir without ritonavir the mean fraction of tipranavir unbound in plasma was similar in both populations (healthy volunteers 0.015% ± 0.006%; HIV-positive subjects 0.019% ± 0.076%).
Celkové plazmatické koncentrace tipranaviru v těchto vzorcích sahaly od 9 do 82 µM.
Total plasma tipranavir concentrations for these samples ranged from 9 to 82 µM.
Nevázaná frakce tipranaviru se jevila jako nezávislá na celkové koncentraci léku v tomto rozsahu koncentrací.
The unbound fraction of tipranavir appeared to be independent of total drug concentration over this concentration range.
Perorální clearance tipranaviru se po přidání ritonaviru snížila, což může představovat snížení clearance léku při prvním průchodu gastrointestinálním traktem stejně jako játry.
The oral clearance of tipranavir decreased after the addition of ritonavir which may represent diminished first-pass clearance of the drug at the gastrointestinal tract as well as the liver.
Ve studii u lidí se 14 C- tipranavirem (14C- tipranavir/ ritonavir, 500 mg/ 200 mg dvakrát denně) nezměněný tipranavir převládal a představoval 98, 4% nebo více z celkové plazmatické radioaktivity v oběhu za 3, 8 nebo 12 hodin po podání dávky.
In a 14C-tipranavir human study (14C-tipranavir/ ritonavir, 500 mg/ 200 mg twice daily), unchanged tipranavir was predominant and accounted for 98.4% or greater of the total plasma radioactivity circulating at 3, 8, or
V plazmě bylo nalezeno jen několik málo metabolitů a všechny ve stopovém množství (0, 2% nebo méně plazmatické radioaktivity).
Only a few metabolites were found in plasma, and all were at trace levels (0.2% or less of the plasma radioactivity).
Ve stolici představoval většinu fekální radioaktivity nezměněný tipranavir (79, 9% fekální radioaktivity).
In faeces, unchanged tipranavir represented the majority of faecal radioactivity (79.9% of faecal radioactivity).
Nejhojnějším metabolitem ve stolici byl hydroxylovaný metabolit tipranaviru se 4, 9% fekální radioaktivity (3, 2% dávky).
The most abundant faecal metabolite, at 4.9% of faecal radioactivity (3.2% of dose), was a hydroxyl metabolite of tipranavir.
V moči byl nalezen nezměněný tipranavir ve stopovém množství (0, 5% močové radioaktivity).
In urine, unchanged tipranavir was found in trace amounts (0.5% of urine radioactivity).
Nejhojnějším močovým metabolitem byl glukuronidový konjugát tipranaviru s 11, 0% radioaktivity moče (0, 5% dávky).
The most abundant urinary metabolite, at 11.0% of urine radioactivity (0.5% of dose) was a glucuronide conjugate of tipranavir.
Podání 14C- tipranaviru jedincům (n = 8), kteří dostávali tipranavir/ ritonavir 500 mg/ 200 mg dvakrát denně do dosažení rovnovážného stavu ukázalo, že většina radioaktivity (medián 82, 3%) se vylučovala stolicí, zatímco v moči byl zjištěn pouze medián 4, 4% z podané radioaktivní dávky.
Administration of 14C-tipranavir to subjects (n = 8) that received tipranavir/ ritonavir 500 mg/ 200 mg twice daily dosed to steady-state demonstrated that most radioactivity (median 82.3%) was excreted in faeces, while only a median of 4.4% of the radioactive dose administered was recovered in urine.
Efektivní průměrný poločas eliminace tipranaviru/ ritonaviru u zdravých dobrovolníků (n = 67) respektive dospělých pacientů infikovaných virem HIV (n = 120) byl přibližně 4, 8, respektive 6, 0 hodin v rovnovážném stavu při dávce 500 mg/ 200 mg dvakrát denně s lehkým jídlem.
The effective mean elimination half-life of tipranavir/ ritonavir in healthy volunteers (n = 67) and HIV- infected adult patients (n = 120) was approximately 4.8 and 6.0 hours, respectively, at steady state following a dose of 500 mg/ 200 mg twice daily with a light meal.
Speciální populace:
Special populations:
Ačkoli údaje dostupné v tomto stádiu jsou omezené k tomu, aby umožnily konečnou analýzu, nasvědčují tomu, že farmakokinetický profil je nezměněn ve stáří a srovnatelný mezi rasami.
Although data available at this stage are currently limited to allow a definitive analysis, they suggest that the pharmacokinetic profile is unchanged in elderly and comparable between races.