natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Interakce s kombinací indinavir/ ritonavir nebyla studována Indinavir a ritonavir inhibují CYP3A4 a v důsledku toho se očekává, že plasmatické koncentrace loratadinu budou zvýšeny.
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of loratidine.
Při současném podávání loratadinu s kombinací indinavir/ ritonavir se doporučuje pečlivé monitorování terapeutických a nežádoucích účinků.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when loratidine is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Diltiazem 120 mg QD (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID)
Dilitazem 120 mg QD (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID)
Diltiazem AUC0- 24hr:
Dilitazem AUC0-24hr:
43% Indinavir/ ritonavir AUC: ↔
43% Indinavir/ ritonavir AUCs: ↔
Při současném podávání s kombinací indinavir/ ritonavir je nutná
Dose modification of calcium channel blockers should be considered when co-
Amlodipin 5 mg QD (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID)
Amlodipine 5 mg QD (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID)
Amlodipin AUC0- 24hr:
Amlodipine AUC0-24hr:
80% Indinavir/ ritonavir AUC: ↔
80% Indinavir/ ritonavir AUCs: ↔
modifikace dávky blokátorů vápníkového kanálu, protože současné podávání těchto látek může vést k zesílené odpovědi.
administered with indinavir/ ritonavir as it may result in an increased response.
INHIBITORY HMG- CoA REDUKTÁZY IMUNOSUPRESIVA
15 Medicinal products by Interaction therapeutic areas HMG-CoA REDUCTASE INHIBITORS IMMUNOSUPPRESSIVES
Stejná doporučení jako pro indinavir bez potenciace ritonavirem (viz tabulka 1).
Recommendations concerning co-administration Same recommendations as for indinavir without ritonavir boosting (see Table 1).
V jedné studii bylo po zahájení léčby kombinací indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID nebo lopinavir/ ritonavir 400/ 100 BID potřebné snížit dávku cyklosporinu A na 5 až 20% předchozí dávky, aby se udržely hladiny cyklosporinu A v terapeutickém rozmezí.
Cyclosporine A Following initiation of indinavir/ ritonavir (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 800/ 100 BID or lopinavir/ ritonavir 400/ 100 BID) BID, dose reduction of cyclosporine A to 5- 20% of prior dose was needed to maintain cyclosporine A levels within therapeutic range in one study.
Na základě naměřených minimálních hladin cyklosporinu A je nutno upravit dávku cyklosporinu A
Cyclosporine A dose adjustments should be made according to measured cyclosporine A trough blood levels.
Doporučení týkající se současného podání
Tacrolimus Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of tacrolimus.
Takrolimus INHIBITOR PDE5
PDE5 INHIBITOR
Při současném podávání takrolimu s kombinací indinavir/ ritonavir se doporučuje pečlivé monitorování terapeutických a nežádoucích účinků.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when tacrolimus is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Sildenafil, tadalafil
Sildenafil, tadalafil Interaction not studied.
Vardenafil SEDATIVA/ HYPNOTIKA
Vardenafil Interaction not studied.
Interakce nebyly studovány.
SEDATIVES/ HYPNOTICS
Dávka vardenafilu nesmí překročit maximum 2, 5 mg za 72 hodin, pokud se podává s potencovaným inhibitorem proteázy.
Vardenafil dose should not exceed a maximum of 2.5 mg in a 72-hour period when given with a boosted protease inhibitor.
Interakce s kombinací indinavir/ ritonavir nebyla studována Indinavir a ritonavir inhibují CYP3A4 a v důsledku toho se očekává, že plasmatické koncentrace buspironu budou zvýšeny.
Buspirone Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of buspirone.
Při současném podávání buspironu s kombinací indinavir/ ritonavir se doporučuje pečlivé monitorování terapeutických a nežádoucích účinků.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when buspirone is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Interakce s kombinací indinavir/ ritonavir nebyly studovány, předpokládá se, že kombinované podání významně zvýší koncentrace midazolamu, zejména pokud se midazolam podává perorálně (inhibice CYP3A4).
STEROIDS
Přípravek CRIXIVAN s ritonavirem a perorální midazolam se nesmí podávat společně (viz bod 4. 3).
CRIXIVAN with ritonavir and oral midazolam should not be coadministered (see section 4.3).
Pokud se přípravek CRIXIVAN s ritonavirem podává spolu s parenterálním midazolamem, musí se to provádět na jednotce intenzivní péče pod přísným klinickým dohledem pro případ útlumu dechu a/ nebo prodloužené sedace.
If CRIXIVAN with ritonavir is coadministered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit with close clinical monitoring in case of respiratory depression and/ or prolonged sedation.
Lze očekávat ↓ plasmatických koncentrací indinaviru (indukce CYP3A).
Dexamethasone Interaction with indinavir/ ritonavir not studied ↑ dexamethasone exposure expected (CYP3A inhibition). ↓ indinavir plasma concentrations may be expected (CYP3A induction).
Při současném podávání dexametazonu s kombinací indinavir/ ritonavir se doporučuje pečlivé monitorování terapeutických a nežádoucích účinků.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when dexamethasone is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Informace o stravě nebo účinku potravy na absorpci indinaviru (viz bod 4. 2 a 5. 2).
For information regarding diet or the effect of food on indinavir absorption (see
Použití během těhotenství U těhotných pacientek nejsou dostupné adekvátní a dobře kontrolované studie.
Use during pregnancy There are no adequate and well-controlled studies in pregnant patients.
Indinavir lze používat během těhotenství pouze v případech, kdy případný terapeutický zisk ospravedlňuje možné riziko pro
Indinavir should be used during pregnancy only if the potential benefit justifies the potential risk to the foetus.
Vzhledem k tomu, že byly sledovány významně nižší předporodní expozice v malé studii u HIV- infikovaných těhotných pacientek a k dispozici jsou jen omezená data o této skupině pacientek, není použití indinaviru u HIV- infikovaných těhotných pacientek doporučeno (viz bod 5. 2).
Given that substantially lower antepartum exposures have been observed in a small study of HIV-infected pregnant patients and the limited data in this patient population, indinavir use is not recommended in HIV-infected pregnant patients (see section 5.2).
Hyperbilirubinémie, uváděná převážně jako zvýšení hladiny nepřímého bilirubinu, se během léčby indinavirem vyskytla u 14% pacientů.
Hyperbilirubinaemia, reported predominantly as elevated indirect bilirubin, has occurred in 14% of patients during treatment with indinavir.
Protože není známo, zda indinavir vede k exacerbaci fyziologické hyperbilirubinémie u novorozenců, je nutno pečlivě zvážit podávání indinaviru těhotným ženám v době porodu (viz bod 4. 8).
Because it is unknown whether indinavir will exacerbate physiologic hyperbilirubinaemia in neonates, careful consideration must be given to the use of indinavir in pregnant women at the time of delivery (see section 4.8).
U makaků vedlo podávání indinaviru novorozeným mláďatům k mírné exacerbaci přechodné fyziologické hyperbilirubinémie, pozorované u tohoto živočišného druhu po narození.
In Rhesus monkeys, administration of indinavir to neonates caused a mild exacerbation of the transient physiologic hyperbilirubinaemia seen in this species after birth.
Podávání indinaviru březím samicím makaků ve třetím trimestru podobnou exacerbaci nezpůsobovalo; docházelo však pouze k omezenému průniku indinaviru placentou.
Administration of indinavir to pregnant Rhesus monkeys during the third trimester did not cause a similar exacerbation in neonates; however, only limited placental transfer of indinavir occurred.
Podávání během kojení Doporučuje se, aby ženy infikované HIV za žádných okolností nekojily, aby nedošlo k přenosu HIV.
Use during lactation It is recommended that HIV− infected women do not breast− feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
Matky je nutno poučit, aby během léčby kojení přerušily.
Mothers should be instructed to discontinue breast− feeding during treatment.
V kontrolovaných klinických studiích, které se prováděly po celém světě, byl indinavir podáván samotný nebo v kombinaci s jinými antiretrovirovými přípravky (zidovudinem, didanosinem, stavudinem a/ nebo lamivudinem) celkem asi 2 000 nemocných, z nichž se v převážné většině jednalo o muže bílé pleti (15% žen).
In controlled clinical trials conducted world– wide, indinavir was administered alone or in combination with other antiretroviral agents (zidovudine, didanosine, stavudine, and/ or lamivudine) to approximately 2,000 patients, the majority of whom were adult Caucasian males (15% females).
V následujícím textu jsou uvedeny klinické nežádoucí účinky, uváděné hodnotícími lékaři, které byly možná, pravděpodobně nebo zcela určitě v souvislosti s podáním přípravku u ≥5% nemocných, léčených přípravkem CRIXIVAN samotným nebo v kombinaci (n = 309) po dobu 24 týdnů.
Clinical adverse reactions reported by the investigators as possibly, probably, or definitely related to CRIXIVAN in ≥ 5% of patients treated with CRIXIVAN alone or in combination (n = 309) for 24 weeks are listed below.
Mnohé z těchto nežádoucích účinků byly také zjišťovány jako běžné, již přítomné nebo často se vyskytující stavy v uvedené populaci.
Many of these adverse reactions were also identified as common pre– existing or frequently occurring medical conditions in this population.
Mezi tyto nežádoucí účinky patřily: nausea (35, 3%), bolesti hlavy (25, 2%), průjem (24, 6%), asténie/ únava (24, 3%), vyrážky (19, 1%), poruchy chuťového vnímání (19, 1%), suchá kůže (16, 2%), bolesti břicha (14, 6%), zvracení (11, 0%), závratě (10, 7%).
These adverse reactions were: nausea (35.3%), headache (25.2%), diarrhoea (24.6%), asthenia/ fatigue (24.3%), rash (19.1%), taste perversion (19.1%), dry skin (16.2%), abdominal pain (14.6%), vomiting (11.0%), dizziness (10.7%).
S výjimkou suché kůže, vyrážek a poruch vnímání chuti byla incidence klinických nežádoucích účinků podobná nebo vyšší u pacientů, léčených kontrolními antiretrovirovými nukleosidovými analogy, než u pacientů léčených přípravkem CRIXIVAN samotným nebo v kombinaci.
With the exception of dry skin, rash, and taste perversion, the incidence of clinical adverse reactions was similar or higher among patients treated with antiretroviral nucleoside analogue controls than among patients treated with CRIXIVAN alone or in combination.
U 107 nemocných, léčených přípravkem CRIXIVAN samotným nebo v kombinaci až 48 týdnů, zůstal tento celkový profil bezpečnosti podobný.
This overall safety profile remained similar for 107 patients treated with CRIXIVAN alone or in combination for up to 48 weeks.
Nežádoucí účinky byly také během postmarketingového sledování * hlášeny jako spontánní hlášení, jejichž výskyt nebyl určen.
Adverse reactions have also been reported during post-marketing experience* as they are derived from spontaneous reports, incidences cannot be determined.
Následující nežádoucí účinky byly hlášeny během klinických studií a/ nebo během postmarketingového užívání přípravku CRIXIVAN.
17 The following adverse reactions have been reported during clinical studies and/ or post-marketing use for CRIXIVAN.
18 Velmi časté (≥ 1/ 10); Časté (≥ 1/ 100, < 1/ 10); Méně časté (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100); Vzácné (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1 000); Velmi vzácné (< 1/ 10 000 není známo (nemůže být stanoveno z důvodu nedostatku údajů).
Very common (≥ 1/ 10); Common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); Uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); Rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); Very rare (< 1/ 10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Poruchy krve a lymfatického systému:
Blood and the lymphatic disorders:
Není známo *: zvýšená spontánní krvácivost u pacientů s hemofilií; anemie včetně akutní hemolytické anemie, trombocytopenie (viz bod 4. 4)
Not known*: increased spontaneous bleeding in patients with haemophilia; anemia including acute haemolytic anaemia; thrombocytopenia (see section 4.4).
Není známo *: anafylaktoidní reakce
Not known*: anaphylactoid reactions.
Není známo *: nově rozvinutý diabetes mellitus nebo hyperglykémie nebo zhoršení již přítomného diabetes mellitus (viz bod 4. 4)
Not known*: new onset diabetes mellitus or hyperglycaemia, or exacerbation of pre-existing diabetes mellitus (see section 4.4).
Velmi časté: bolest hlavy, závrať Časté: nespavost; hypoestézie; parestézie Není známo *: perorální parestézie
Very common: headache, dizziness Common: insomnia; hypoaesthesia; paraesthesia Not known*: oral paraesthesia.
Velmi časté: nevolnost; zvracení; průjem; dyspepsie Časté: flatulence, sucho v ústech, kyselá regurgitace Není známo *: hepatitida, včetně zpráv o selhání jater, pankreatitida.
Very common: nausea; vomiting; diarrhoea; dyspepsia Common: flatulence; dry mouth; acid regurgitation Not known*: hepatitis, including reports of hepatic failure; pancreatitis.
Velmi časté: vyrážka, suchá kůže Časté: pruritus Není známo: vyrážka včetně erythema multiforme a Stenvens- Johnsonova syndromu; hypersensitivní vaskulitida; alopecie; hyperpigmentace; kopřivka; zarostlý nehet nohy a/ nebo zánět nehtového lůžka
Very common: rash, dry skin Common: pruritus Not known*: rash including erythema multiforme and Stevens Johnson syndrome; hypersensitivity vasculitis; alopecia, hyperpigmentation; urticaria; ingrown toenails and/ or paronychia
Poruchy pohybového systému a pojivové tkáně:
Musculoskeletal, connective tissue and bone disorders:
Není známo *: myositida; rhabdomyolýza. F
Common: myalgia Not known*: myositis; rhabdomyolysis
Velmi časté: nefrolitiáza u dětských pacientů ve věku 3 let a starších Časté: nefrolitiáza u dospělých; dysurie Nefrolitiáza, včetně bolesti v boku s hematurií nebo bez ní (včetně mikroskopické hematurie), byla uváděna přibližně u 10% (252/ 2577) pacientů, jimž byl v klinických studiích podáván CRIXIVAN v doporučené dávce, ve srovnání s 2, 2% pacientů v kontrolních skupinách.
Nephrolithiasis, including flank pain with or without haematuria (including microscopic haematuria), has been reported in approximately 10% (252/ 2,577) of patients receiving CRIXIVAN in clinical trials at the recommended dose compared to 2.2% in the control arms.
Obecně lze říci, že tyto projevy nesouvisely s renální dysfunkcí a po hydrataci a dočasném přerušení terapie (např. na 1- 3 dny) odezněly.
In general, these events were not associated with renal dysfunction and resolved with hydration and temporary interruption of therapy (e. g., 1– 3 days).
V klinických studiích s dětskými pacienty ve věku 3 let a staršími byl profil nežádoucích účinků podobný jako u dospělých nemocných až na vyšší frekvenci výskytu nefrolitiázy s 29% (20/ 70) u dětských pacientů, kteří byli léčeni přípravkem CRIXIVAN v doporučené dávce 500 mg/ m2 každých 8 hodin.
In clinical trials in paediatric patients 3 years of age and older, the adverse experience profile was similar to that for adult patients except for a higher frequency of nephrolithiasis of 29% (20/ 70) in paediatric patients who were treated with CRIXIVAN at the recommended dose of 500 mg/ m2 every 8 hours.
Není známo *: nefrolitiáza, v některých případech s renální nedostatečností nebo akutním renálním selháním; pyelonefritida; intersticiální nefritida, někdy spolu s ukládáním krystalů indinaviru.
Not known*: nephrolithiasis, in some cases with renal insufficiency or acute renal failure; pyelonephritis; interstitial nephritis, sometimes associated with indinavir crystal deposits.
U některých pacientů nedošlo po vysazení léčby indinavirem k ústupu intersticiální nefritidy; renální nedostatečnost; renální selhání; leukocyturie (viz bod 4. 4).
In some patients, resolution of the interstitial nephritis did not occur following discontinuation of indinavir therapy; renal insufficiency; renal failure; leucocyturia (see section 4.4).
Celkové poruchy a lokální reakce po podání:
18 General disorders and administration site conditions:
Velmi vzácné: astenie/ únava; změny vnímání chuti; bolest břicha Není známo *:
Not known*:
Kombinační antiretrovirová terapie vede u některých pacientů k redistribuci tělesného tuku (lipodystrofii), včetně úbytku periferního subkutánního tuku, zvýšení množství tuku v oblasti břicha a viscerálního tuku, hypertrofie prsů a hromadění tuku v dorsocervikální oblasti (buvolí hrb).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients, including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal fat and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
19 Kombinační antiretrovirová terapie je spojována s metabolickými abnormalitami, jako jsou hypertriglyceridemie, hypercholesterolemie, insulinová rezistence, hyperglykémie a zvýšená hladina laktátu (viz bod 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Laboratorní nálezy Mezi abnormální laboratorní nálezy popisované hodnotícími lékaři, které byly možná, pravděpodobně nebo zcela určitě v souvislosti s podáním přípravku u ≥ 10% nemocných léčených přípravkem CRIXIVAN samotným nebo v kombinaci, patřily:
Laboratory test findings The laboratory abnormalities reported by the investigators as possibly, probably, or definitely related to CRIXIVAN in ≥ 10% of patients treated with CRIXIVAN alone or in combination were:
Velmi časté (> 10%)
Very common (> 10%)
Poruchy krve a lymfatického systému: zvýšení MCV; snížení počtu neutrofilů.
Blood and lymphatic system disorders: increases in MCV, decreases in neutrophils.
Poruchy ledvin a močových cest: hematurie, proteinurie, krystalurie, pyurie u dětských pacientů ve věku 3 let a starších.
Renal and urinary disorders: haematuria, proteinuria, crystalluria; pyuria in paediatric patients 3 years of age and older.
Izolovaná asymptomatická hyperbilirubinémie (celkový bilirubin ≥ 2, 5 mg/ dl, 43 μmol/ l), uváděné převážně jako zvýšené hodnoty nepřímého bilirubinu a výjimečně v souvislosti se zvýšením hladin ALT, AST nebo alkalické fosfatázy, se vyskytla přibližně u 14% pacientů, léčených přípravkem CRIXIVAN samotným nebo v kombinaci s jinými antiretrovirovými přípravky.
Hepato-biliary disorders: isolated asymptomatic hyperbilirubinaemia (total bilirubin ≥ 2.5 mg/ dl, 43 mcmol/ l), reported predominantly as elevated indirect bilirubin and rarely associated with elevations in ALT, AST, or alkaline phosphatase, has occurred in approximately 14% of patients treated with CRIXIVAN alone or in combination with other antiretroviral agents.
Většina nemocných v léčbě přípravkem CRIXIVAN pokračovala bez snížení dávky a hladiny bilirubinu se postupně snižovaly směrem k výchozím hodnotám.
Most patients continued treatment with CRIXIVAN without dosage reduction and bilirubin values gradually declined toward baseline.
Hyperbilirubinémie se vyskytla častěji při dávkách překračujících hodnotu 2, 4 g/ den na rozdíl od dávek do 2, 4 g/ den.
Hyperbilirubinaemia occurred more frequently at doses exceeding 2.4 g/ day compared to doses less than 2.4 g/ day.
Zvýšení ALT a AST.
Increased ALT and AST.
V klinických studiích s přípravkem CRIXIVAN u dětských pacientů ve věku 3 roky a staršími byla asymptomatická pyurie neznámé etiologie zjištěna u 10, 9% (6/ 55) pacientů, kteří dostávali CRIXIVAN v doporučené dávce 500 mg/ m2 každých 8 hodin.
In clinical trials with CRIXIVAN in paediatric patients 3 years of age and older, asymptomatic pyuria of unknown etiology was noted in 10.9% (6/ 55) of patients who received CRIXIVAN at the recommended dose of 500 mg/ m2 every 8 hours.
Po uvedení přípravku na trh byly popsány následující další nežádoucí účinky; jednalo se o spontánní zprávy, u nichž nelze přesně stanovit incidenci:
The following additional laboratory abnormalities have been reported during post-marketing experience; they are derived from spontaneous reports for which precise incidences cannot be determined:
Poruchy metabolismu a výživy: zvýšené koncentrace triglyceridů v séru, zvýšené koncentrace cholesterolu v séru.
Metabolic and nutritional disorders: increased serum triglycerides, increased serum cholesterol.
Poruchy jater a žlučových cest: abnormality jaterních funkcí Poruchy pohybového systému a pojivové tkáně: zvýšené koncentrace kreatinfosfokinázy
Musculoskeletal and connective tissue and bone disorders: increased CPK.
Nejčastěji uváděnými symptomy byly gastrointestinální příznaky (např. nausea, zvracení, průjem) a renální příznaky (např. nefrolitiáza, bolesti v boku, hematurie).
The most commonly reported symptoms were gastro-intestinal (e. g., nausea, vomiting, diarrhoea) and renal (e. g., nephrolithiasis, flank pain, haematuria).
20 5.
19 5.
Inhibitor proteáz, ATC kód:
Pharmacotherapeutic group:
JO5AE02
Protease inhibitor, ATC code JO5AE02
Mechanismus účinku Indinavir inhibuje rekombinantní proteázy HIV- 1 a HIV- 2 přibližně s desetinásobně vyšší selektivitou pro proteázy HIV- 1 než proteázy HIV- 2.
Mechanism of action Indinavir inhibits recombinant HIV– 1 and HIV– 2 protease with an approximate tenfold selectivity for HIV– 1 over HIV– 2 proteinase.
Indinavir se reverzibilně váže na aktivní místo proteáz a kompetitivně inhibuje enzym a zabraňuje tak štěpení virových prekurzorů polyproteinů, k němuž dochází během zrání nově vznikající částice viru.
Indinavir binds reversibly to the protease active site and inhibits competitively the enzyme, thereby preventing cleavage of the viral precursor polyproteins that occurs during maturation of the newly formed viral particle.
Indinavir neinhiboval významně eukaryotické proteázy, lidský renin, lidský cathepsin D, lidskou elastázu a lidský faktor Xa.
Indinavir did not significantly inhibit the eukaryotic proteases human renin, human cathepsin D, human elastase, and human factor Xa.
Mikrobiologie Při koncentracích 50- 100 nM zprostředkovával indinavir 95% inhibici (IC95) šíření virů (v poměru k neléčeným kontrolám infikovanými viry) v kulturách lidských T- lymfoidních buněk a v primárních lidských monocytech/ makrofázích, infikovaných HIV- 1 variantami LAI, MN, RF a makrofágotropní variantou SF- 162.
Microbiology Indinavir at concentrations of 50 to 100 nM mediated 95% inhibition (IC95) of viral spread (relative to an untreated virus– infected control) in human T– lymphoid cell cultures and primary human monocytes/ macrophages infected with HIV− 1 variants LAI, MN, RF, and a macrophage– tropic variant SF– 162, respectively.
V koncentracích 25- 100 nM zprostředkovával indinavir 95% inhibici šíření virů v kulturách mitogeny aktivovaných mononukleárů lidské periferní krve, infikovaných různými, převážně klinickými izoláty HIV- 1, včetně izolátů s rezistencí vůči zidovudinu a nenukleosidovým inhibitorům reverzní transkriptázy (NNRTI).
Indinavir at concentrations of 25 to 100 nM mediated 95% inhibition of viral spread in cultures of mitogen– activated human peripheral blood mononuclear cells infected with diverse, primary clinical isolates of HIV− 1, including isolates resistant to zidovudine and non– nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs).
Synergní antiretrovirová aktivita byla pozorována v případech, kdy byly lidské T- lymfoidní buňky, infikované HIV- 1 variantou LAI, inkubovány indinavirem a buď zidovudinem, didanosinem, nebo nenukleosidovým inhibitorem reverzní transkriptázy.
Synergistic antiretroviral activity was observed when human T– lymphoid cells infected with the LAI variant of HIV– 1 were incubated with indinavir and either zidovudine, didanosine, or NNRTIs.
Rezistence vůči léku U některých pacientů došlo ke ztrátě suprese hladin virové RNA; počty buněk CD4 však často zůstávaly na hodnotách vyšších než před zahájením léčby.
Drug resistance Loss of suppression of viral RNA levels occurred in some patients; however, CD4 cell counts were often sustained above pre– treatment levels.