natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Když byla podána jediná 375mg dávka perorálního aprepitantu 9. den 14- denního léčebného režimu s rifampicinem (který je silným induktorem CYP3A4) v dávce 600 mg/ den, snížila se hodnota AUC aprepitantu o 91% a střední terminální poločas aprepitantu se zkrátil o 68%.
When a single 375 mg dose of oral aprepitant was administered on Day 9 of a 14-day regimen of 600 mg/ day of rifampicin, a strong CYP3A4 inducer, the AUC of aprepitant decreased 91% and the mean terminal half-life decreased 68%.
Potenciální reprodukční toxicita fosaprepitantu a aprepitantu nebyla zcela stanovena, protože míra expozice vyšší než hodnoty terapeutické expozice u člověka nebyla ve studiích se zvířaty dosažena.
The potential for reproductive toxicities of fosaprepitant and aprepitant have not been fully characterized, since exposure levels above the therapeutic exposure in humans were not attained in animal studies.
Tyto studie nenaznačily žádné přímé ani nepřímé škodlivé účinky na průběh těhotenství, embryonální/ fetální vývoj, porod nebo postnatální vývoj (viz bod 5. 3).
These studies did not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
IVEMEND by neměl být podáván během těhotenství, pokud to není nezbytně nutné.
IVEMEND should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Během léčby přípravkem IVEMEND a perorálním aprepitantem se proto kojení nedoporučuje.
Therefore, breast-feeding is not recommended during treatment with IVEMEND and oral aprepitant.
4. 7 Účinky na schopnost řídit a obsluhovat stroje
7 4.8 Undesirable effects
Profil bezpečnosti aprepitantu byl hodnocen přibližně u 4 900 jedinců.
The safety profile of aprepitant was evaluated in approximately 4900 individuals.
Různé lékové formy fosaprepitantu byly podány celkem 729 jedincům včetně 347 zdravých osob a 149 pacientů s CINV.
Various formulations of fosaprepitant have been administered to a total of 729 individuals including 347 healthy subjects and 149 patients with CINV.
Nežádoucí účinky, které hodnotící lékař považoval za související s podáváním léku, byly u pacientů léčených vysoce emetogenní chemoterapií hlášeny přibližně u 17% pacientů léčených v režimu s aprepitantem ve srovnání s přibližně 13% pacientů léčených standardní terapií.
Adverse reactions considered as drug-related by the investigator were reported in approximately 17% of patients treated with the aprepitant regimen compared with approximately 13% of patients treated with standard therapy in patients receiving highly emetogenic chemotherapy.
Aprepitant byl vysazen v důsledku nežádoucích účinků u 0, 6% pacientů léčených v režimu s aprepitantem ve srovnání s 0, 4% pacientů léčených standardní terapií.
Aprepitant was discontinued due to adverse reactions in 0.6% of patients treated with the aprepitant regimen compared with 0.4% of patients treated with standard therapy.
7 byly klinické nežádoucí účinky hlášeny přibližně u 21% pacientů léčených režimem s aprepitantem oproti přibližně 20% pacientů léčených standardní terapií.
In a clinical study of patients receiving moderately emetogenic chemotherapy, clinical adverse reactions were reported in approximately 21% of patients treated with the aprepitant regimen compared with approximately 20% of patients treated with standard therapy.
Aprepitant byl vysazen kvůli nežádoucím účinkům u 1, 1% pacientů léčených v režimu s aprepitantem oproti 0, 5% pacientů léčených standardní terapií.
Aprepitant was discontinued due to adverse reactions in 1.1% of patients treated with the aprepitant regimen compared with 0.5% of patients treated with standard therapy.
Nejčastějšími nežádoucími účinky u pacientů léčených vysoce emetogenní chemoterapií, které byly hlášeny s vyšší incidencí u pacientů léčených v režimu s aprepitantem než při standardní terapii byly: škytavka (4, 6%), astenie/ únava (2, 9%), zvýšení ALT (2, 8%), zácpa (2, 2%), bolest hlavy (2, 2%) a anorexie (2, 0%).
The most common adverse reactions reported at a greater incidence in patients treated with the aprepitant regimen than with standard therapy in patients receiving highly emetogenic chemotherapy were: hiccups (4.6%), asthenia/ fatigue (2.9%), ALT increased (2.8%), constipation (2.2%), headache (2.2%), and anorexia (2.0%).
Nejčastějším nežádoucím účinkem hlášeným s vyšší incidencí u pacientů léčených režimem s aprepitantem než při standardní terapii u pacientů léčených středně emetogenní chemoterapií byla únava (2, 5%).
The most common adverse reaction reported at a greater incidence in patients treated with the aprepitant regimen than with standard therapy in patients receiving moderately emetogenic chemotherapy was fatigue (2.5%).
U pacientů léčených v režimu s aprepitantem byly popsány ve vyšším výskytu než při standardní terapii následující nežádoucí účinky:
The following adverse reactions were observed in patients treated with the aprepitant regimen and at a greater incidence than with standard therapy:
Četnosti výskytu jsou definovány jako: velmi časté (≥ 1/ 10), časté (≥ 1/ 100 až < 1/ 10), méně časté (≥ 1/ 1 000 až < 1/ 100), vzácné (≥ 1/ 10 000 až < 1/ 1 000) a velmi vzácné (< 1/ 10 000), není známo (z dostupných údajů nelze určit).
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000) and very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Vícenásobná vyšetření:
Common:
Časté: zvýšení ALT, zvýšení AST.
ALT increased, AST increased.
Méně časté: zvýšení alkalické fosfatázy, hyperglykémie, mikroskopická hematurie, hyponatrémie, úbytek tělesné hmotnosti.
Uncommon: alkaline phosphatase increased, hyperglycaemia, microscopic haematuria, hyponatraemia, weight decreased.
Méně časté: bradykardie.
Uncommon: bradycardia.
Méně časté: anémie, febrilní neutropenie.
Uncommon: anaemia, febrile neutropenia.
Časté: bolest hlavy, závrať.
Common: headache, dizziness.
Méně časté: abnormální sny, kognitivní poruchy.
Uncommon: dream abnormality, cognitive disorder.
Časté: konjunktivitida.
Uncommon: conjunctivitis.
Méně časté: tinitus.
Uncommon: tinnitus.
Časté: škytavka.
Common: hiccups.
Méně časté: faryngitida, kýchání, kašel, nadměrné hromadění hlenu v nazofaryngu, iritace hrdla.
Uncommon: pharyngitis, sneezing, cough, postnasal drip, throat irritation.
Méně časté: nauzea *, zvracení *, gastroezofageální reflux, poruchy chuti, nepříjemné pocity v epigastriu, těžká zácpa, perforující duodenální vřed, bolest břicha, sucho v ústech, enterokolitida, flatulence, stomatitida.
8 Common: constipation, diarrhoea, dyspepsia, eructation Uncommon: nausea*, vomiting*, acid reflux, dysgeusia, epigastric discomfort, obstipation, gastroesophageal reflux disease, perforating duodenal ulcer, abdominal pain, dry mouth, enterocolitis, flatulence, stomatitis.
Méně časté: polyurie, dysurie, polakisurie.
Uncommon: polyuria, dysuria, pollakiuria.
Méně časté: vyrážka, akné, fotosenzitivita, hyperhidróza, mastná kůže, svědění, kožní léze.
Uncommon: rash, acne, photosensitivity, hyperhidrosis, oily skin, pruritus, skin lesion.
Méně časté: svalové křeče, myalgie.
Uncommon: muscle cramp, myalgia.
8 Poruchy metabolismu a výživy:
Metabolism and nutrition disorders:
Časté: anorexie.
Common: anorexia.
Méně časté: přírůstek hmotnosti, polydypsie.
Uncommon: weight gain, polydipsia.
Infekce a zamoření:
Infection and infestations:
Méně časté: kandidózy, stafylokokové infekce
Uncommon: candidiasis, staphylococcal infection.
Méně časté: zrudnutí/ nával horka.
Uncommon: flushing/ hot flush.
Časté: astenie/ únava.
Common: asthaenia/ fatigue.
Méně časté: otok, nepříjemný pocit na hrudi, letargie, žízeň.
Uncommon: oedema, chest discomfort, lethargy, thirst.
Méně časté: dezorientace, euforie, úzkost.
Uncommon: disorientation, euphoria, anxiety.
∗ Nauzea a zvracení byly parametry účinnosti v prvních 5 dnech léčby po chemoterapii a potom byly hlášeny pouze jako nežádoucí účinky.
*Nausea and vomiting were efficacy parameters in the first 5 days of post-chemotherapy treatment and were reported as adverse reactions only thereafter.
Profily nežádoucích účinků v prodloužené studii až s 5 dalšími opakovanými cykly chemoterapie byly celkově podobné jako profily pozorované v 1. cyklu.
The adverse reactions profiles in the Multiple-Cycle extension for up to 5 additional cycles of chemotherapy were generally similar to those observed in Cycle 1.
Jeden případ Stevens- Johnsonova syndromu byl hlášen jako závažný nežádoucí účinek u pacienta, kterému byl podáván aprepitant spolu s chemoterapií.
One case of Stevens-Johnson syndrome was reported as a serious adverse event in a patient receiving aprepitant with cancer chemotherapy.
Kromě toho v bioekvivalenční studii u 66 jedinců dostávajících 115 mg fosaprepitantu intravenózně byly častým nežádoucím účinkem indurace v místě infuze a bolest v místě infuze.
In addition, infusion site induration and infusion site pain were common adverse reactions in a bioequivalence study in which 66 subjects were dosed with 115 mg of fosaprepitant intravenously.
U pacientů léčených aprepitantem (40 mg) pro pooperační nevolnost a zvracení byly pozorovány další nežádoucí účinky s častějším výskytem než u ondansetronu: bolest horní poloviny břicha, abnormální střevní zvuky, dysartrie, dyspnoe, hypestezie, insomnie, myóza, nevolnost, smyslové poruchy, žaludeční dyskomfort, snížená zraková ostrost, sípot.
Additional adverse reactions were observed in patients treated with aprepitant (40 mg) for postoperative nausea and vomiting and a greater incidence than with ondansetron: abdominal pain upper, bowel sounds abnormal, dysarthria, dyspnoea, hypoaesthesia, insomnia, miosis, nausea, sensory disturbance, stomach discomfort, visual acuity reduced, wheezing.
Kromě toho byly hlášeny dva závažné nežádoucí účinky v klinických studiích pooperační nevolnosti a zvracení (PONV) u pacientů užívajících vyšší dávku aprepitantu: jeden případ zácpy a jeden případ subileus.
In addition, two serious adverse reactions were reported in postoperative nausea and vomiting (PONV) clinical studies in patients taking a higher dose of aprepitant: one case of constipation, and one case of sub-ileus.
U pacienta užívajícího aprepitant ve studii použití mimo indikaci CINV/ PONV byl hlášen jeden případ angioedému a kopřivky jako závažná nežádoucí příhoda.
One case of angioedema and urticaria was reported as a serious adverse event in a patient receiving aprepitant in a non-CINV/ non-PONV study.
K dispozici nejsou žádné specifické informace o léčbě předávkování.
No specific information is available on the treatment of overdose.
U jednoho pacienta, který požil 1440 mg aprepitantu, byly popsány ospalost a bolest hlavy.
Drowsiness and headache were reported in one patient who ingested 1,440 mg of aprepitant.
Jednotlivé dávky až do 200 mg fosaprepitantu byly u zdravých subjektů obecně dobře snášeny.
Single doses up to 200 mg of fosaprepitant were generally well tolerated in healthy subjects.
U tří ze 33 jedinců, kteří dostávali 200 mg fosaprepitantu, se vyskytla mírná trombóza v místě injekce.
Three out of 33 subjects receiving 200 mg of fosaprepitant experienced mild injection site thrombosis.
V případě předávkování je nutno fosaprepitant vysadit a zajistit obecnou podpůrnou terapii a sledování pacienta.
In the event of overdose, fosaprepitant should be discontinued and general supportive treatment and monitoring should be provided.
Vzhledem k antiemetogennímu účinku aprepitantu může snaha o vyvolání zvracení podáním emetik selhat.
Because of the antiemetic activity of aprepitant, drug-induced emesis may not be effective.
Antiemetika a léčiva k terapii nauzey, ATC kód:
Antiemetics and antinauseants, ATC code:
A04A D12.
A04A D12.
Fosaprepitant je proléčivo aprepitantu a po intravenózním podání je rychle konvertován na aprepitant (viz bod 5. 2).
Fosaprepitant is the prodrug of aprepitant and when administered intravenously is converted rapidly to aprepitant (see section 5.2).
Podíl fosaprepitantu na celkovém antiemetickém účinku nebyl zatím zcela charakterizován, ale přechodný přínos během iniciální fáze nemůže být vyloučen.
The contribution of fosaprepitant to the overall antiemetic effect has not fully been characterized, but a transient contribution during the initial phase cannot be ruled out.
Aprepitant je selektivní antagonista s vysokou afinitou k receptorům pro neurokinin 1 (NK1 receptoru) humánní substance P.
Aprepitant is a selective high-affinity antagonist at human substance P neurokinin 1 (NK1) receptors.
Farmakologický účinek fosaprepitantu se přičítá aprepitantu.
The pharmacological effect of fosaprepitant is attributed to aprepitant.
Ve dvou randomizovaných, dvojitě zaslepených studiích zahrnujících celkem 1094 pacientů léčených chemoterapií zahrnující cisplatinu v dávce ≥ 70 mg/ m2, byl aprepitant v kombinaci s léčebným režimem s ondansetronem/ dexamethazonem (viz bod 4. 2) srovnáván se standardním režimem (placebo plus ondansetron 32 mg aplikovaný intravenózně 1. den plus dexamethazon 20 mg perorálně podaný 1. den a 8 mg perorálně dvakrát denně 2. až 4. den).
In 2 randomised, double-blind studies encompassing a total of 1,094 patients receiving chemotherapy that included cisplatin ≥ 70 mg/ m2, aprepitant in combination with an ondansetron/ dexamethasone regimen (see section 4.2) was compared with a standard regimen (placebo plus ondansetron 32 mg intravenously administered on Day 1 plus dexamethasone 20 mg orally on Day 1 and 8 mg orally twice daily on Days 2 to 4).
Účinnost se hodnotila pomocí následujícího sdruženého kritéria: úplná odpověď (definovaná jako žádné emetické epizody, bez použití urgentní terapie) primárně v 1. cyklu.
Efficacy was based on evaluation of the following composite measure: complete response (defined as no emetic episodes and no use of rescue therapy) primarily during Cycle 1.
Přehled klíčových výsledků studie z kombinované analýzy je uveden v Tabulce 1.
10 A summary of the key study results from the combined analysis is shown in Table 1.
Tabulka 1 Procento pacientů léčených vysoce emetogenní chemoterapií s odpovědí na léčbu podle léčebných skupin a fáze – 1. cyklus
Table 1 Percent of Patients Receiving Highly Emetogenic Chemotherapy Responding by Treatment Group and Phase — Cycle 1
SLOŽENÁ KRITÉRIA
Aprepitant Regimen
Rozdíly *
Differences*
(N = 521) †
521 )†%
(N = 524) †
(N= 524 )†%%
Úplná odpověď (bez zvracení a urgentní terapie) Celkem (0– 120 hodin) 0– 24 hodin 25– 120 hodin
Complete Response (no emesis and no rescue therapy)
47, 8 73, 2 51, 2
67.7 86.0 71.5
19, 9 12, 7 20, 3
47.8 73.2 51.2
(14, 0– 25, 8) (7, 9– 17, 6) (14, 5– 26, 1)
19.9 12.7 20.3
JEDNOTLIVÁ KRITÉRIA
(14.0, 25.8) (7.9, 17.6) (14.5, 26.1)
Bez zvracení (žádné emetické epizody bez ohledu na použití urgentní terapie)
INDIVIDUAL MEASURES No Emesis (no emetic episodes regardless of use of rescue therapy)
Celkem (0– 120 hodin) 0– 24 hodin 25– 120 hodin
Overall (0-120 hours) 0-24 hours 25-120 hours
(16, 4– 28, 0) (8, 0– 17, 5) (17, 0– 28, 2)
(16.4, 28.0) (8.0, 17.5) (17.0, 28.2)
Bez významné nevolnosti (maximálně VAS < 25 mm na stupnici 0– 100 mm)
No Significant Nausea (maximum VAS < 25 mm on a scale of 0-100 mm)
25– 120 hodin
Overall (0-120 hours) 25-120 hours
74, 0
72.1 74.0
66, 9
64.9 66.9
7, 1
7.2 7.1
(1, 5– 12, 6)
(1.6, 12.8) (1.5, 12.6)
* Intervaly spolehlivosti (CI) byly vypočítány bez korekce pro pohlaví a souběžně podávanou chemoterapii, které byly zahrnuty do primární analýzy míry pravděpodobnosti a logistických modelů. † Jeden pacient pouze v režimu s aprepitantem měl údaje v akutní fázi a byl vyloučen z celkové analýzy i z analýzy prodloužené fáze; jeden pacient pouze ve standardním režimu měl údaje v prodloužené fázi a byl vyloučen z celkové analýzy i z analýzy akutní fáze.
* The confidence intervals were calculated with no adjustment for gender and concomitant chemotherapy, which were included in the primary analysis of odds ratios and logistic models. † One patient in the Aprepitant Regimen only had data in the acute phase and was excluded from the overall and delayed phase analyses; one patient in the Standard Regimen only had data in the delayed phase and was excluded from the overall and acute phase analyses.
aprepitantem (N = 520) Aprepitant Regimen (N=520)
Aprepitant Regimen (N=520) Standard Therapy (N=523)
V těchto dvou shodných klinických studiích 851 pacientů pokračovalo v prodloužené studii s opakovanými až 5 dalšími cykly chemoterapie.
11 In the same 2 clinical studies, 851 patients continued into the Multiple-Cycle extension for up to 5 additional cycles of chemotherapy.
Účinnost režimu s aprepitantem zůstala zachována během všech cyklů.
The efficacy of the aprepitant regimen was maintained during all cycles.
V randomizované, dvojitě zaslepené studii s celkovým počtem 866 pacientů (864 žen, 2 muži) léčených chemoterapií, která zahrnovala cyklofosfamid 750– 1 500 mg/ m2 nebo cyklofosfamid 500– 1 500 mg/ m2 a doxorubicin (≤ 60 mg/ m2) nebo epirubicin (≤ 100 mg/ m2), byl aprepitant v kombinaci s režimem s ondansetronem/ dexamethazonem (viz bod 4. 2) srovnáván se standardní terapií (placebo plus ondansetron 8 mg perorálně dvakrát 1. den a každých 12 hodin 2. a 3. den plus dexamethazon 20 mg perorálně 1. den).
In a randomised, double-blind study in a total of 866 patients (864 females, 2 males) receiving chemotherapy that included cyclophosphamide 750-1500 mg/ m2; or cyclophosphamide 500-1500 mg/ m2 and doxorubicin (≤ 60 mg/ m2) or epirubicin (≤ 100 mg/ m2), aprepitant in combination with an ondansetron/ dexamethasone regimen (see section 4.2) was compared with standard therapy (placebo plus ondansetron 8 mg orally (twice on Day 1, and every 12 hours on Days 2 and 3) plus dexamethasone 20 mg orally on Day 1).
Účinnost se hodnotila pomocí souhrnného parametru: úplná odpověď (definovaná jako žádné emetické epizody a nepoužití urgentní terapie) primárně během 1. cyklu.
Efficacy was based on evaluation of the composite measure: complete response (defined as no emetic episodes and no use of rescue therapy) primarily during Cycle 1.
11 Tabulka 2 Procento pacientů odpovídajících na léčbu podle léčebné skupiny a fáze – 1. cyklus Středně emetogenní chemoterapie
Table 2 Percent of Patients Responding by Treatment Group and Phase — Cycle 1 Moderately Emetogenic Chemotherapy
Standardní
Aprepitant Regimen
Rozdíly *
Standard Therapy
(N =
(N=
433) †%
433 )†%
Úplná odpověď (bez zvracení a záchranné terapie)
Complete Response (no emesis and no rescue therapy)
(1, 6– 15, 0) (0, 7– 12, 7) (- 0, 4– 13, 0)
(1.6, 15.0) (0.7, 12.7) (-0.4, 13.0)
JEDNOTLIVÁ KRITÉRIA Bez zvracení (žádné emetické epizody bez ohledu na použití záchranné terapie)
INDIVIDUAL MEASURES No Emesis (no emetic episodes regardless of use of rescue therapy)
(10, 8– 23, 2) (5, 1– 15, 3) (5, 9– 17, 5)
(10.8, 23.2) (5.1, 15.3) (5.9, 17.5)
(- 1, 3– 11, 9) (- 4, 2– 6, 8) (- 2, 6– 10, 3)
(-1.3, 11.9) (-4.2, 6.8) (-2.6, 10.3)
∗ Intervaly spolehlivosti (CI) byly vypočítány bez korekce na věkovou kategorii (< 55 let, ≥ 55 let) a skupiny hodnotících lékařů, které byly zahrnuty do primární analýzy míry pravděpodobnosti a logistických modelů. † Jeden pacient pouze v režimu s aprepitantem měl údaje z akutní fáze a byl vyloučen z celkové analýzy i z analýzy prodloužené fáze.
* The confidence intervals were calculated with no adjustment for age category (< 55 years, ≥ 55 years) and investigator group, which were included in the primary analysis of odds ratios and logistic models. † One patient in the Aprepitant Regimen only had data in the acute phase and was excluded from the overall and delayed phase analyses.
2.
12 The estimated time to first emesis in the study is depicted by the Kaplan-Meier plot in Figure 2.
12 100
100%
Režim s aprepitantem Standardní léčba (N=424) 90
Aprepitant Regimen (N=432) Standard Therapy (N=424) 90%
80 Procento
80% Percent of Patients
Aprepitant po podání fosaprepitantu Hodnota AUC aprepitantu po podání 115 mg fosaprepitantu byla ekvivalentní AUC po podání 125 mg perorálního aprepitantu, zatímco hodnota Cmax byla 2, 5krát vyšší.
Aprepitant after fosaprepitant administration The AUC of aprepitant following 115 mg of fosaprepitant was equivalent to the AUC of 125 mg of oral aprepitant, while Cmax was 2.5-fold higher.
Po jedné intravenózní dávce fosaprepitantu podané ve formě 15- minutové infuze zdravým dobrovolníkům byla střední hodnota AUC0- 24hr aprepitantu 19, 8 μg• hod/ ml a střední hodnota maximální koncentrace aprepitantu byla 3, 26 μg/ ml.
Following a single intravenous dose of fosaprepitant administered as a 15-minute infusion to healthy volunteers the mean AUC0-24hr of aprepitant was 19.8 μ g• hr/ ml and the mean maximal aprepitant concentration was 3.26 μ g/ ml.
Střední hodnoty plazmatických koncentrací aprepitantu 4 hodiny po podání dávky (včetně koncentrace 24 hodin po dávce) byly u dávky 125 mg perorálního aprepitantu a dávky 115 mg intravenózního fosaprepitantu podobné.
The mean aprepitant plasma concentrations from 4 hours after dosing (including the concentration at 24 hours postdose) were similar between the 125 mg oral aprepitant dose and the 115 mg intravenous fosaprepitant dose.
Distribuce Aprepitant se ve vysoké míře váže na proteiny, v průměru z 97%.
Distribution Aprepitant is highly protein bound, with a mean of 97%.
Střední geometrický zdánlivý distribuční objem za ustáleného stavu (Vdss) je u člověka přibližně 66 litrů.
The geometric mean apparent volume of distribution at steady state (Vdss) is approximately 66 l in humans.
Metabolismus Fosaprepitant byl při in vitro inkubacích s lidskými jaterními preparáty rychle přeměněn na fosaprepitant.
Metabolism Fosaprepitant was rapidly converted to aprepitant in in vitro incubations with liver preparations from humans.
Aprepitant prochází rozsáhlou biotransformací.
13 Aprepitant undergoes extensive metabolism.
Po jednorázovém intravenózním podání 100 mg [14C] - aprepitantu zdravým mladým dospělým jedincům činil po dobu 72 hodin po aplikaci podíl aprepitantu pouze 19% z celkové radiaktivity v plazmě, což ukazuje na značnou přítomnost metabolitů v plazmě.
In healthy young adults, aprepitant accounts for approximately 19% of the radioactivity in plasma over 72 hours following a single intravenous administration 100 mg dose of [14C]-aprepitant prodrug, indicating a substantial presence of metabolites in the plasma.
Všechny metabolity zjištěné v moči, stolici a plazmě po intravenózním podání 100 mg [14C] - fosaprepitantu byly rovněž zjištěny po podání perorální dávky [14C] - aprepitantu.
All metabolites observed in urine, faeces and plasma following an intravenous 100 mg [14C]-fosaprepitant dose were also observed following an oral dose of [14C]-aprepitant.
Po konverzi 115 mg fosaprepitantu na aprepitant se z fosaprepitantu uvolní 18, 3 mg fosfátu.
Upon conversion of 115 mg of fosaprepitant to aprepitant, 18.3 mg of phosphate is liberated from fosaprepitant.
13 Vylučování Aprepitant se nevylučuje močí v nezměněné podobě.
Elimination Aprepitant is not excreted unchanged in urine.
Po jednorázovém intravenózním podání dávky 100 mg [14C] - fosaprepitantu zdravým jedincům bylo 57% radioaktivity zjištěno v moči a 45% ve stolici.
Following a single intravenously administered 100 mg dose of [14C]- fosaprepitant to healthy subjects, 57% of the radioactivity was recovered in urine and 45% in faeces.
Terminální poločas aprepitantu po perorálním podání se pohyboval v rozmezí přibližně od 9 do 13 hodin.
The terminal half-life of aprepitant after oral administration ranged from approximately 9 to 13 hours.
Farmakokinetika u zvláštních populací Farmakokinetika fosaprepitantu nebyla u zvláštních populací hodnocena.
Pharmacokinetics in special populations Fosaprepitant pharmacokinetics has not been evaluated in special populations.
Fosaprepitant nebyl hodnocena u pacientů ve věku do 18 let.
Fosaprepitant has not been evaluated in patients below 18 years of age.
Fosaprepitant je metabolizován v různých extrahepatálních tkáních; proto se neočekává, že by jaterní nedostatečnost měnila konverzi fosaprepitantu na aprepitant.
Fosaprepitant is metabolized in various extrahepatic tissues; therefore hepatic insufficiency is not expected to alter the conversion of fosaprepitant to aprepitant.