natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lamivudin vykazuje nízkou in vitro cytotoxicitu vůči lymfocytům periferní krve, zavedeným buněčným liniím lymfocytů a monocytů- makrofágů a různým zárodečným buňkám kostní dřeně.
Lamivudine demonstrates low cytotoxicity to peripheral blood lymphocytes, to established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines, and to a variety of bone marrow progenitor cells in vitro.
Dva druhy mutací s mnohočetnou lékovou rezistencí, první charakterizovaná mutacemi HIV reverzní transkriptázy v kodonech 62, 75, 77, 116 a 151 a druhá zahrnující mutaci T69S a vmezeření 6 párů bazí na stejném místě, vedou k fenotypové rezistenci k AZT stejně jako k ostatním schváleným inhibitorům nuklesidové reverní transkriptázy.
Two patterns of multi-drug resistance mutations, the first characterised by mutations in the HIV reverse transcriptase at codons 62, 75, 77, 116 and 151 and the second involving a T69S mutation plus a 6-base pair insert at the same position, result in phenotypic resistance to AZT as well as to the other approved NRTIs.
11 Klinické zkušenosti
Clinical Experience
Klinické studie ukázaly, že lamivudin v kombinaci se zidovudinem snižuje virovou zátěž HIV- 1 a zvyšuje počet buněk CD4.
In clinical trials, lamivudine in combination with zidovudine has been shown to reduce HIV-1 viral load and increase CD4 cell count.
Lamivudin a zidovudin byly široce užívány jako součást antiretrovirové kombinované léčby s dalšími antiretrovirovými léčivy stejné i jiných tříd (PI, non- nukleosidové inhibitory reverzní transkriptázy).
Lamivudine and zidovudine have been widely used as components of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non- nucleoside reverse transcriptase inhibitors).
Pacienti léčení lamivudinem a zidovudinem s nebo bez přídatné antiretrovirové léčby a mající již přítomnu M184V mutantu viru mají také oddálení nástupu mutací, které vedou k rezistenci na zidovudin a stavudin (Analogní mutace thymidinu; TAMs).
Subjects receiving lamivudine and zidovudine with or without additional concomitant antiretroviral therapies and who already present with the M184V mutant virus also experience a delay in the onset of mutations that confer resistance to zidovudine and stavudine (Thymidine Analogue Mutations; TAMs).
Vztah mezi in vitro citlivostí HIV k lamivudinu a zidovudinu a klinickou odpovědí na léčbu obsahující lamivudin a zidovudin je stále ještě předmětem výzkumu.
11 The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and zidovudine and clinical response to lamivudine/ zidovudine containing therapy remains under investigation.
Absorpce: lamivudin a zidovudin se dobře vstřebávají z gastrointestinálního traktu.
Lamivudine and zidovudine are well absorbed from the gastrointestinal tract.
Biologická dostupnost po perorálním podání u dospělých je u lamivudinu v rozmezí 80 až 85% a u zidovudinu v rozmezí 60 až 70%.
The bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80– 85% and for zidovudine 60– 70%.
Po aplikaci jednotlivé dávky přípravku Combivir zdravým dobrovolníkům činily průměrné (CV) hodnoty lamivudinu a zidovudinu Cmax 1, 6μg/ ml (32%) a 0, 6μg/ ml (40%) a odpovídající hodnoty AUC byly 6, 1μg. h/ ml (20%) a 2, 4μg. h/ ml (29%).
Following single dose Combivir administration in healthy volunteers, mean (CV) lamivudine and zidovudine Cmax values were 1.6 µg/ ml (32%) and 2.0 µg/ ml (40%), respectively and the corresponding values for AUC were 6.1 µg h/ ml (20%) and 2.4 µg h/ ml (29%) respectively.
Medián (v závorce je uvedeno rozpětí) hodnot tmax byl u lamivudinu 0, 75 (0, 50 - 2, 00) hodin a u zidovudinu 0, 50 (0, 25 - 2, 00) hodin.
The median (range) lamivudine and zidovudine tmax values were 0.75 (0.50-2.00) hours and 0.50 (0.25- 2.00) hours respectively.
Tento závěr je založen na fyziochemických a farmakokinetických údajích, které předpokládají, že pacient rozdrtí a do úst přenese 100% tablety a že ji ihned spolkne.
This conclusion is based on the physiochemical and pharmacokinetic data assuming that the patient crushes and transfers 100% of the tablet and ingests immediately.
Distribuce: studie nitrožilní aplikace lamivudinu a zidovudinu prokázaly, že průměrný zdánlivý distribuční objem činí u lamivudinu 1, 3 l/ kg a u zidovudinu 1, 6 l/ kg.
Intravenous studies with lamivudine and zidovudine showed that the mean apparent volume of distribution is 1.3 and 1.6 l/ kg respectively.
Lamivudin vykazuje lineární farmakokinetiku v rozmezí terapeutických dávek a omezenou vazbu na hlavní plazmatickou bílkovinu – albumin (< 36% na sérový albumin in vitro).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin (< 36% serum albumin in vitro).
Zidovudin se na plazmatické proteiny váže z 34% až
Zidovudine plasma protein binding is 34% to 38%.
Průměrné poměry koncentrací v MMM a v séru 2 až 4 hodiny po perorálním podání byly u lamivudinu přibližně 0, 12 a u zidovudinu přibližně 0, 5.
The mean ratios of CSF/ serum lamivudine and zidovudine concentrations 2-4 hours after oral administration were approximately 0.12 and 0.5 respectively.
Metabolizmus: metabolizace lamivudinu je podružnou cestou jeho eliminace.
Metabolism of lamivudine is a minor route of elimination.
Pravděpodobnost metabolických lékových interakcí je u lamivudinu nízká, vzhledem k malému rozsahu jeho hepatální biotransformace (5 - 10%) a k jeho omezené vazbě na plazmatické proteiny.
The likelihood of metabolic drug interactions with lamivudine is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10%) and low plasma binding.
Hlavním metabolitem zidovudinu v plazmě i v moči je jeho 5 '- glukuronid, který představuje přibližně 50 - 80% podané dávky eliminované renální exkrecí.
The 5’ -glucuronide of zidovudine is the major metabolite in both plasma and urine, accounting for approximately 50– 80% of the administered dose eliminated by renal excretion.
Po nitrožilním podání zidovudinu byl jako jeho metabolit identifikován 3 '- amino- 3' - deoxythymidin (AMT).
3’ -amino-3’ - deoxythymidine (AMT) has been identified as a metabolite of zidovudine following intravenous dosing.
Eliminace: pozorovaný poločas eliminace lamivudinu je 5 až 7 hodin.
The observed lamivudine half-life of elimination is 5 to 7 hours.
Průměrná systémová clearance lamivudinu je přibližně 0, 32 l/ h/ kg, přičemž za hlavní část (> 70%) lamivudinu odstraněného z plazmy je zodpovědná renální clearance cestou transportního systému pro organické kationty.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/ h/ kg, with predominantly renal clearance (> 70%) via
U pacientů s clearance kreatininu ≤50 ml/ min je nezbytná redukce dávkování (viz bod 4. 2).
Dose reduction is required for patients with creatinine clearance ≤ 50 ml/ min (see section 4.2).
Ve studiích, v nichž byl nitrožilně podáván zidovudin, činil jeho průměrný terminální plazmatický poločas 1, 1 h a průměrná systémová clearance byla 1, 6 l/ h/ kg.
From studies with intravenous zidovudine, the mean terminal plasma half-life was 1.1 hours and the mean systemic clearance was 1.6 l/ h/ kg.
Renální clearance zidovudinu se odhaduje na 0, 34 l/ h/ kg, což svědčí o glomerulární filtraci a aktivní tubulární sekreci ledvinami.
Renal clearance of zidovudine is estimated to be 0.34 l/ h/ kg, indicating glomerular filtration and active tubular secretion by the kidneys.
Farmakokinetika u dětí: u dětí straších než 5- 6 měsíců je farmakokinetický profil zidovudinu podobný jako u dospělých.
In children over the age of 5-6 months, the pharmacokinetic profile of zidovudine is similar to that in adults.
Zidovudin je dobře absorbován ze střeva a ve všech studovaných hladinách dávky u dospělých a dětí se biologická dostupnost pohybovala mezi 60- 74% s průměrem 65%.
Zidovudine is well absorbed from the gut and at all dose levels studied in adults and children, the bioavailability was between 60-74% with a mean of 65%.
Cssmax hladiny byly 4, 45 μM (1, 19 μg/ ml) při dávce 120 mg zidovudinu (v roztoku) / m2 tělesného povrchu a 7, 7 μM (2, 06 μg/ ml) při dávce 180 mg/ m2 tělesného povrchu.
Cssmax levels were 4.45 μ M (1.19 μ g/ ml) following a dose of 120 mg zidovudine (in solution)/ m2 body surface area and 7.7 μ M (2.06 μ g/ ml) at 180 mg/ m2 body surface area.
Dávkování 180 mg/ m2 čtyřikrát denně u dětí vytvářelo podobnou systémovou expozicí (AUC 0- 24 byla 40, 0 h. μM nebo 10, 7 h. μg/ ml) jako dávky 200 mg šestkrát denně u dospělých (40, 7 hodin μM nebo 10, 9 hodin μg/ ml).
Dosages of 180 mg/ m2 four times daily in children produced similar systemic exposure (24 hour AUC 40.0 h μ M or 10.7 h μ g/ ml) as doses of 200 mg six times daily in adults (40.7 h μ M or 10.9 h μ g/ ml).
U šesti HIV infikovaných dětí ve věku od 2 do 13 let byla hodnocena farmakokinetika zidovudinu v plazmě při podávání 120 mg/ m2 zidovudinu třikrát denně a poté po změně na 180 mg/ m2 dvakrát denně.
In six HIV-infected children from 2 to 13 years of age, zidovudine plasma pharmacokinetics were evaluated while subjects were receiving 120 mg/ m2 zidovudine three times daily and again after switching to 180 mg/ m2 twice daily.
Systémová expozice (denní AUC a Cmax) v plazmě při režimu podávání dvakrát denně se jevila ekvivalentí hodnotám expozice při podávání stejné celkové denní dávky podané ve třech rozdělených dávkách.
Systemic exposures (daily AUC and Cmax) in plasma from the twice daily regimen appeared equivalent to those from the same total daily dose given in three divided doses [Bergshoeff, 2004].
U pediatrických pacientů mladších než 12 let však byla nižší absolutní biologická dostupnost (jejíž hodnota je u dospělých přibližně 55 až 65%).
However, absolute bioavailability (approximately 55-65%) was reduced in paediatric patients below 12 years of age.
Vzhledem k těmto rozdílům, doporučenou dávkou lamivudinu pro děti (starších než tři měsíce a s hmotností méně než 30 kg) je 4 mg/ kg dvakrát denně.
Due to these differences, the recommended dose for lamivudine in children (aged more than three months and weighing less than 30 kg) is 4 mg/ kg twice a day.
Touto dávkou se dosáhne průměrné hodnoty AUC0- 12 která je v rozsahu přibližně od 3, 800 do 5, 300 ng. h/ ml.
This dose will achieve an average AUC0-12 ranging from approximately 3,800 to 5,300 ng h/ ml.
Nedávné výsledky ukazují, že expozice u dětí < 6 let může být snížená o zhruba 30% ve srovnání s jinými věkovými skupinami.
Recent findings indicate that exposure in children < 6 years of age may be reduced by about 30% compared with other age groups.
Další údaje zabývající se tímto problémem jsou průběžně očekávany.
Further data addressing this issue are currently awaited.
Nicméně v současnosti dostupné údaje nenaznačují, že by byl lamivudin v této věkové skupině méně účiný.
At present, the available data do not suggest that lamivudine is less efficacious in this age group.
Farmakokinetika v těhotenství: farmakokinetika lamivudinu i zidovudinu u těhotných žen byla podobná jako u netěhotných.
The pharmacokinetics of lamivudine and zidovudine were similar to that of non-pregnant women.
Klinicky relevantní účinky lamivudinu a zidovudinu podávaných v kombinaci jsou anémie, neutropenie a leukopenie.
The clinically relevant effects of lamivudine and zidovudine in combination are anaemia, neutropenia and leucopenia.
V testech na bakteriích ani lamivudin, ani zidovudin nevyvolaly mutagenní účinky, avšak, stejně jako mnohé jiné nukleosidové analogy vykázaly mutagenní účinky in vitro v savčích testech, jako je test myšího lymfomu.
Neither lamivudine nor zidovudine are mutagenic in bacterial tests, but like many nucleoside analogues they show activity in in vitro mammalian tests such as the mouse lymphoma assay.
Zidovudin při opakovaném perorálním podání v mikronukleárním testu u myší vykázal klastogenní účinky.
Zidovudine showed clastogenic effects in an or al repeated dose micronucleus test in mice.
Studie transplacentární genotoxicity, která byla provedena na opicích srovnávala samotný zidovudin s kombinací zidovudinu a lamivudinu v expozici ekvivalentní humánní.
A transplacental genotoxicity study conducted in monkeys compared zidovudine alone with the combination of zidovudine and lamivudine at human- 13 equivalent exposures.
V dlouhodobých testech na karcinogenitu perorálně podávaného lamivudinu u potkanů a myší nebyly prokázány žádné známky karcinogenního potenciálu.
In long-term oral carcinogenicity studies in rats and mice, lamivudine did not show any carcinogenic potential.
V testech na karcinogenitu perorálně podávaného zidovudinu u potkanů a myší byly pozorovány pozdní vaginální epiteliální tumory.
In oral carcinogenicity studies with zidovudine in mice and rats, late appearing vaginal epithelial tumours were observed.
Následující intravaginální studie karcinogenity potvrdila hypotézu, že vaginální tumory byly následkem dlouhodobé lokální expozice vaginálního epitelu hlodavců vysokým koncentracím metabolicky intaktního zidovudinu v moči.
A subsequent intravaginal carcinogenicity study confirmed the hypothesis that the vaginal tumours were the result of long term local exposure of the rodent vaginal epithelium to high concentrations of unmetabolised zidovudine in urine.
Dále byly uskutečněny dvě studie transplacentární karcinogenity u myší.
In addition, two transplacental carcinogenicity studies have been conducted in mice.
U jejich potomků, kteří byli exponováni nejvyšším dávkám (420 mg/ kg tělesné hmotnosti březí samice), byl jeden rok po narození zjištěn zvýšený výskyt tumorů plic, jater a samičího rozmnožovacího ústrojí.
One year post-natally, there was an increase in the incidence of tumours in the lung, liver and female reproductive tract of offspring exposed to the highest dose level (420 mg/ kg term body weight).
Ve druhé studii byl myším podáván zidovudin v dávkách až 40 mg/ kg po dobu 24 měsíců, přičemž expozice byla zahájena prenatálně v 10. dnu gestace.
In a second study, mice were administered zidovudine at doses up to 40 mg/ kg for 24 months, with exposure beginning prenatally on gestation day 10.
Nálezy související s léčivem byly omezeny na pozdní vaginální epiteliální tumory, jejichž četnost výskytu i doba jejich vzniku byly podobné jako ve standardním testu na karcinogenitu perorálního zidovudinu.
Treatment related findings were limited to late- occurring vaginal epithelial tumours, which were seen with a similar incidence and time of onset as in the standard oral carcinogenicity study.
Tato druhá studie tedy nepotvrdila, že by zidovudin působil jako transplacentární karcinogen.
The second study thus provided no evidence that zidovudine acts as a transplacental carcinogen.
Závěrem, protože vzestup incidence tumorů v první studii transplacentární toxicity představuje hypotetické riziko, je nutné vždy posoudit poměr tohoto rizika a prokázaného terapeutického přínosu.
It is concluded that as the increase in incidence of tumours in the first transplacental carcinogenicity study represents a hypothetical risk, this should be balanced against the proven therapeutic benefit.
V studiích reprodukční toxicity bylo prokázáno, že lamivudin, byl- li podáván březím králičím samicím, způsobil vzestup časné embryonální letality, a to při relativně malých systémových expozicích, srovnatelných s expozicemi dosahovanými u lidí.
In reproductive toxicity studies lamivudine has demonstrated evidence of causing an increase in early embryonic deaths in the rabbit at relatively low systemic exposures, comparable to those achieved in man, but not in the rat even at very high systemic exposure.
Zidovudin
Lamivudine was not teratogenic in animal studies.
14 podávaný březím potkaním samicím v období organogeneze způsobil vyšší výskyt malformací při dávkách toxických pro matku; při nízkých dávkách nebyly zjištěny známky fetálních abnormalit.
At maternally toxic doses, zidovudine given to rats during organogenesis resulted in an increased incidence of malformations, but no evidence of foetal abnormalities was observed at lower doses.
Jádro tablety: mikrokrystalická celulosa (E460), sodná sůl karboxymethylškrobu, koloidní bezvodý oxid křemičitý, magnesium- stearát
Microcrystalline cellulose (E460), sodium starch glycollate, colloidal silicon dioxide, magnesium stearate
Potah tablety: hypromelosa (E464), oxid titaničitý (E171), makrogol 400, polysorbát 80
Hypromellose (E464), titanium dioxide (E171), macrogol 400, polysorbate 80
Uzavřená papírová skládačka obsahující matný polyvinyl chlorid/ blistr nebo bílou o vysoké hustotě polyetylenovou (HDPE) lahvičku s dětským bezpečnostním uzávěrem.
Tamper-evident cartons containing opaque polyvinyl chloride/ foil blister packs or white high density polyethylene (HDPE) bottle with a child-resistant closure.
Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN Velká Británie.
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN United Kingdom
18. březen 2003
18 March 2003
16 PŘÍLOHA II
16 A.
Glaxo Operations U. K Limited (trading as Glaxo Wellcome Operations), Priory Street, Ware, Hertfordshire, SG12 0DJ, Velká Británie.
Glaxo Operations U. K Limited, (trading as Glaxo Wellcome Operations), Priory Street, Ware, Hertfordshire, SG12 0DJ, United Kingdom
Grunwaldzka 189 60- 322 Poznaň Polsko
Grunwaldzka 189 60-322 Poznan Poland
Souhrn údajů o přípravku, bod 4. 2).
Summary of Product Characteristics, 4.2)
Systém farmakovigilance Držitel rozhodnutí o registraci musí zajistit, aby byl zaveden funkční systém farmakovigilance, tak jak je popsán ve verzi 6. 2 uvedené v modulu 1. 8. 1. žádosti o registraci, předtím, než bude přípravek uveden na trh, a dále po celou dobu, kdy bude přípravek na trhu.
Pharmacovigilance System The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 6.2 presented in Module 1.8.1. of the Marketing Authorisation Application, is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
Držitel rozhodnutí o registraci se zavazuje, že uskuteční studie a další činnosti v oblasti farmakovigilance podrobně uvedené ve Farmakovigilančním plánu tak, jak bylo schváleno ve verzi 01 Plánu řízení rizik - Risk Management Plan (RMP) uvedeného v Modulu 1. 8. 2 Žádosti o registraci přípravku a v souladu se všemi následujícími aktualizacemi RMP odsouhlasenými CHMP.
Risk Management Plan The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in version 01 of the Risk Management Plan (RMP) presented in Module 1.8.2. of the Marketing Authorisation Application and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
V souladu s pokynem Výboru pro humánní léčivé přípravky (CHMP) k systémům řízení rizik pro humánní přípravky má být upřesněný plán řízení rizik předložen současně s příští aktualizovanou zprávou o bezpečnosti (PSUR).
As per the CHMP Guideline on Risk Management Systems for medicinal products for human use, the updated RMP should be submitted at the same time as the next Periodic Safety Update Report (PSUR).
Kromě toho má být upřesněný plán řízení rizik předložen:
In addition, an updated RMP should be submitted:
V případě, že se objeví nové informace, které mohou mít vliv na současné specifikace systému bezpečnosti, Farmakovigilanční plán, nebo činnosti k minimalizaci rizik.
When new information is received that may impact on the current Safety Specification, Pharmacovigilance Plan or risk minimisation activities.
Do 60 dnů po dosažení důležitého mezníku (z hlediska farmakovigilance nebo minimalizace rizik).
17 Within 60 days of an important (pharmacovigilance or risk minimisation) milestone being reached.
18 PŘÍLOHA III
18 ANNEX III
20 ÚDAJE UVÁDĚNÉ NA VNĚJŠÍM OBALU A VNITŘNÍM OBALU
20 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
Combivir 150 mg/ 300 mg potahované tablety Lamivudinum/ Zidovudinum
Combivir 150 mg/ 300 mg film-coated tablets Lamivudine/ zidovudine
21 11.
11.
LOT
Lot
Combivir
combivir
22 ÚDAJE UVÁDĚNÉ NA VNĚJŠÍM OBALU A VNITŘNÍM OBALU
22 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
24 ÚDAJE UVÁDĚNÉ NA VNĚJŠÍM OBALU BLISTRŮ
24 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
Lamivudinum 150 mg zidovudinum 300 mg
Each film-coated tablet contains lamivudine 150 mg zidovudine 300 mg
60 potahovaných tablet Tableta s půlicí rýhou.
60 film-coated tablets Scored tablets
Uchovávejte při teplotě do 30°C
Do not store above 30°C
25 Glaxo Group Ltd Greenford Middlesex UB6 0NN Velká Británie
Glaxo Group Ltd Greenford Middlesex UB6 0NN United Kingdom
26 MINIMÁLNÍ ÚDAJE UVÁDĚNÉ NA BLISTRECH
26 MINIMUM PARTICULARS TO APPEAR ON BLISTERS OR STRIPS
27 B.
27 B.
28 PŘÍBALOVÁ INFORMACE:
28 PACKAGE LEAFLET-:
- Ponechte si příbalovou informaci pro případ, že si ji budete potřebovat přečíst znovu.
- Keep this leaflet, you may need to read it again.
- Máte- li případně další otázky, zeptejte se svého lékaře nebo lékárníka.
- If you have any further questions, ask your doctor or pharmacist.
Mohl by jí ublížit, a to i
It may harm them even
jakýchkoli nežádoucích účinků, které nejsou uvedeny v této příbalové informaci, prosím, sdělte to svému lékaři nebo lékárníkovi.
If any of the side effects get serious, or if you notice any side effects not listed in this leaflet, please tell your doctor or pharmacist.
Co je Combivir a k čemu se používá 2.
What Combivir is and what it is used for 2.
Čemu musíte věnovat pozornost, než začnete Combivir užívat 3.
Before you take Combivir 3.
Jak se Combivir užívá 4.
How to take Combivir 4.
Jak Combivir uchovávat 6.
How to store Combivir 6.
CO JE COMBIVIR A K ČEMU SE POUŽÍVÁ
WHAT COMBIVIR IS AND WHAT IT IS USED FOR
Combivir patří do skupiny protivirových přípravků také známých jako antiretrovirotika, která se nazývají inhibitory reverzní transkriptázy ze skupiny nukleosidových analogů (IRTNA).
Combivir belongs to a group of antiviral medicines, also known as antiretrovirals, called nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTIs).
Používají se k léčení infekce virem lidské imunodeficience (HIV).
These are used to treat Human Immunodeficiency Virus (HIV) infection.
Combivir se užívá ke kombinované antiretrovirové léčbě pacientů infikovaných virem lidské imunodeficience (HIV) s hmotností více než 14 kg.
Combivir is used in antiretroviral combination therapy for the treatment of HIV infection in patients weighing more than 14 kg.
Combivir snižuje množství viru HIV ve Vašem těle a udržuje ho na nízké úrovni.
Combivir reduces the amount of HIV virus in your body, and keeps it at a low level.
Také zvyšuje počet buněk CD4.
It also increases CD4 cell counts.
CD4 buňky jsou druhem bílých krvinek, které hrají důležitou úlohu ve zdravém přirozeném imunitním systému, kde pomáhají v boji proti infekci.
CD4 cells are a type of white blood cell, that play an important role in maintaining a healthy immune system to help fight infection.
Bylo prokázáno, že Combivir významně omezuje riziko progrese (nebezpečí dalšího zhoršování) onemocnění.
Combivir has been shown to significantly reduce the risk of disease progression.
Přípravek působí na každého pacienta jinak.
Response to treatment with Combivir varies between patients.
Průběh Vaší léčby bude sledovat Váš lékař.
Your doctor will be monitoring the effectiveness of your treatment.
ČEMU MUSÍTE VĚNOVAT POZORNOST, NEŽ ZAČNETE COMBIVIR UŽÍVAT
BEFORE YOU TAKE COMBIVIR
Neužívejte přípravek Combivir
Do not take Combivir
- Jestliže jste přecitlivělý( á) (alergický/ á) na lamivudin nebo zidovudin nebo na kteroukoliv další
- If you are hypersensitive (allergic) to lamivudine or zidovudine or any of the other ingredients of
složku přípravku Combivir tablety.
Combivir tablets.
- Jestliže máte velmi nízký počet červených krvinek (těžká anémie) nebo velmi nízký počet
- If you have very low red blood cell count (severe anaemia) or very low white blood cell count
bílých krvinek (neutropenie).
(neutropenia).
Nejste- li si jist( a), poraďte se se svým lékařem.
If you are not sure please ask your doctor.
Pokud trpíte onemocněním ledvin nebo jater, poraďte se ještě před zahájením užívání přípravku Combivir se svým lékařem, aby se prověřilo, zda množství léčivých látek, jež Combivir obsahuje, je pro Vás vhodné.
Discuss the use of Combivir with your doctor if you have kidney or liver disease to ensure the doses of the active substances in Combivir are suitable for you.