natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3 Pro pacienty se středně těžkou jaterní insuficiencí existuje pouze omezené množství dat a žádné údaje nejsou k dispozici pro pacienty s těžkou jaterní nedostatečností.
There are limited data in patients with moderate hepatic insufficiency and no data in patients with severe hepatic insufficiency.
U těchto pacientů je nutno IVEMEND používat s maximální opatrností (viz bod 5. 2).
IVEMEND should be used with caution in these patients (see section 5.2).
IVEMEND a perorální aprepitant je nutno podávat s opatrností pacientům současně užívajícím perorálně podávané léky, které se primárně metabolizují cestou CYP3A4 (viz bod 4. 5).
IVEMEND and oral aprepitant should be used with caution in patients receiving concomitant orally administered medicinal products that are metabolised primarily through CYP3A4 (see section 4.5).
Současné podávání fosaprepitantu s deriváty námelových alkaloidů, které jsou substráty CYP3A4, může vést ke zvýšeným koncentracím těchto léčivých přípravků v plazmě.
Co-administration of fosaprepitant with ergot alkaloid derivatives, which are CYP3A4 substrates, may result in elevated plasma concentrations of these medicinal products.
Proto se vzhledem k možnému riziku toxicity v souvislosti s podáváním derivátů námelových alkaloidů doporučuje opatrnost.
Therefore, caution is advised due to the potential risk of ergot-related toxicity.
Současné podávání perorálního aprepitantu s warfarinem vede ke zkrácení protrombinového času, uváděného jako mezinárodní normalizovaný poměr (INR).
Co-administration of oral aprepitant with warfarin results in decreased prothrombin time, reported as International Normalised Ratio (INR).
U pacientů dlouhodobě léčených warfarinem je nutno hodnotu INR pozorně sledovat během léčby přípravkem EMEND a po dobu 2 týdnů po každém 3- denním režimu zahrnujícím podávání fosaprepitantu a následně perorálního aprepitantu k léčbě chemoterapií vyvolané nevolnosti a zvracení (viz bod 4. 5).
In patients on chronic warfarin therapy, the INR should be monitored closely during treatment with oral aprepitant and for 2 weeks following each 3-day regimen of fosaprepitant followed by oral aprepitant for chemotherapy induced nausea and vomiting (see section 4.5).
Účinnost hormonální antikoncepce může být během podávání aprepitantu a 28 dní poté snížena.
The efficacy of hormonal contraceptives may be reduced during and for 28 days after administration of aprepitant.
Během léčby fosaprepitantem nebo aprepitantem a 2 měsíce po poslední dávce aprepitantu je nutno používat alternativní nebo pomocné metody antikoncepce (viz bod 4. 5).
Alternative or back-up methods of contraception should be used during treatment with fosaprepitant or aprepitant and for 2 months following the last dose of aprepitant (see section 4.5).
Je nutno vyvarovat se současného podávání fosaprepitantu s léčivými přípravky, které silně indukují aktivitu CYP3A4 (např. rifampicin, fenytoin, karbamazepin, fenobarbital), protože tato kombinace vede ke snížení plazmatických koncentrací aprepitantu (viz bod 4. 5).
Concomitant administration of fosaprepitant with medicinal products that strongly induce CYP3A4 activity (e. g. rifampicin, phenytoin, carbamazepine, phenobarbital) should be avoided as the combination results in reductions of the plasma concentrations of aprepitant (see section 4.5).
Současné podávání fosaprepitantu s třezalkou se nedoporučuje.
John’ s Wort is not recommended.
K současnému podávání fosaprepitantu s léčivými přípravky, které inhibují aktivitu CYP3A4 (např. ritonavir, ketokonazol, klarithromycin, telithromycin), je třeba přistupovat opatrně, protože uvedené kombinace vedou ke zvýšeným plazmatickým koncentracím aprepitantu (viz bod 4. 5).
Concomitant administration of fosaprepitant with medicinal products that inhibit CYP3A4 activity (e. g. ritonavir, ketoconazole, clarithromycin, telithromycin) should be approached cautiously as the combination results in increased plasma concentrations of aprepitant (see section 4.5).
IVEMEND se nemá podávat jako bolusová injekce, ale vždy se musí naředit a podat jako pomalá intravenózní infuze (viz bod 4. 2).
IVEMEND should not be given as a bolus injection, but should always be diluted and given as a slow intravenous infusion (see section 4.2).
IVEMEND se nemá podávat intramuskulárně nebo subkutánně.
IVEMEND should not be administered intramuscularly or subcutaneously.
Při vyšších dávkách byla pozorována mírná trombóza v místě injekce (viz bod 4. 9).
Mild injection site thrombosis has been observed at higher doses (see section 4.9).
Pokud se objeví symptomy lokálního podráždění, je nutno injekci nebo infuzi ukončit a znovu začít na jiné žíle.
If signs or symptoms of local irritation occur, the injection or infusion should be terminated and restarted in another vein.
Lékové interakce po podání fosaprepitantu jsou pravděpodobné u léčivých přípravků, které interagují s perorálním aprepitantem.
Drug interactions following administration of fosaprepitant are likely to occur with medicinal products that interact with oral aprepitant.
Následující informace byly odvozeny z údajů získaných s perorálním aprepitantem a ze studií provedených s fosaprepitantem a midazolamem nebo diltiazemem.
The following information was derived from data with oral aprepitant and studies conducted with fosaprepitant and midazolam or diltiazem.
Aprepitant je substrátem, středně silným inhibitorem a induktorem CYP3A4.
4 Aprepitant is a substrate, a moderate inhibitor, and an inducer of CYP3A4.
Během léčby perorálním aprepitantem je CYP3A4 inhibován.
During treatment with oral aprepitant, CYP3A4 is inhibited.
Po ukončení léčby způsobuje perorální aprepitant přechodnou středně silnou indukci CYP2C9 a přechodnou mírnou indukci CYP3A4 a glukuronidace.
After the end of treatment, oral aprepitant causes a transient moderate induction of CYP2C9 and a transient mild induction of CYP3A4 and glucuronidation.
Účinek aprepitantu na farmakokinetiku dalších látek Inhibice CYP3A4 Jako středně silný inhibitor CYP3A4 může aprepitant zvýšit plazmatické koncentrace současně podávaných perorálních léčivých přípravků, které se metabolizují cestou CYP3A4.
Effect of aprepitant on the pharmacokinetics of other agents CYP3A4 inhibition As a moderate inhibitor of CYP3A4, aprepitant can increase plasma concentrations of orally co-administered medicinal products that are metabolised through CYP3A4.
Hodnota AUC perorálně podávaných substrátů CYP3A4 se může během 3- denní léčby fosaprepitantem a následně perorálním aprepitantem zvýšit přibližně až 3krát; předpokládá se, že účinek aprepitantu na plazmatické koncentrace intravenózně
The AUC of orally administered CYP3A4 substrates may increase up to approximately 3-fold during the 3-day treatment with fosaprepitant followed by oral aprepitant; the effect of aprepitant on the plasma concentrations of intravenously administered CYP3A4 substrates is expected to be smaller.
Při současném podávání fosaprepitantu a substrátů CYP3A4 se doporučuje opatrnost.
Caution is advised during concomitant administration of fosaprepitant and CYP3A4 substrates.
Fosaprepitant se nesmí podávat současně s pimozidem, terfenadinem, astemizolem nebo s cisapridem.
Fosaprepitant must not be used concurrently with pimozide, terfenadine, astemizole, or cisapride.
Inhibice CYP3A4 aprepitantem by mohla mít za následek zvýšené plazmatické koncentrace uvedených přípravků, což může vyvolat závažné nebo život ohrožující reakce.
Inhibition of CYP3A4 by aprepitant could result in elevated plasma concentrations of these medicinal products, potentially causing serious or life-threatening reactions.
Indukce Jako středně silný induktor CYP2C9 a mírný induktor CYP3A4 a glukuronidace může aprepitant po dobu dvou týdnů po zahájení dávkovacího režimu snižovat plazmatické koncentrace substrátů eliminovaných těmito cestami.
Induction As a moderate inducer of CYP2C9 and a mild inducer of CYP3A4 and glucuronidation, aprepitant can decrease plasma concentrations of substrates eliminated by these routes within two weeks following initiation of dosing regimen.
Tento účinek může být zřejmý pouze po ukončení 3- denního režimu podávání fosaprepitantu, po kterém následuje podávání aprepitantu.
This effect may become apparent only after the end of a 3 day regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
U substrátů CYP2C9 a CYP3A4 je indukce přechodná, přičemž maximálního účinku se dosahuje 3 až 5 dní po ukončení 3- denní léčby perorálním aprepitantem.
For CYP2C9 and CYP3A4 substrates, the induction is transient with a maximum effect reached 3-5 days after end of the oral aprepitant 3-day treatment.
Tento účinek se udržuje několik dní, poté pomalu klesá a dva týdny po ukončení léčby perorálním aprepitantem je klinicky nevýznamný.
The effect is maintained for a few days, thereafter slowly declines and is clinically insignificant by two weeks after end of oral aprepitant treatment.
Při podávání 80 mg aprepitantu perorálně po dobu 7 dní je rovněž pozorována mírná indukce glukuronidace.
Mild induction of glucuronidation is also seen with 80 mg oral aprepitant given for 7 days.
Opatrnosti je třeba, pokud se během této doby podává warfarin, acenokumarol, tolbutamid, fenytoin nebo jiné léčivé přípravky, o nichž je známo, že jsou metabolizovány CYP2C9.
Caution is advised when warfarin, acenocoumarol, tolbutamide, phenytoin or other medicinal products that are known to be metabolised by CYP2C9 are administered during this time period.
Nezdá se, že by fosaprepitant nebo aprepitant interagoval s transportérem P- glykoproteinu, jak se ukázalo na základě nepřítomnosti interakce perorálního aprepitantu s digoxinem.
Fosaprepitant or aprepitant does not seem to interact with the P-glycoprotein transporter, as demonstrated by the lack of interaction of oral aprepitant with digoxin.
Dexamethazon:
Dexamethasone:
Obvyklou perorální dávku dexamethazonu je nutno snížit přibližně o 50%, pokud se podává současně s léčebným režimem podávání fosaprepitantu a následně aprepitantu.
The usual oral dexamethasone dose should be reduced by approximately 50% when co-administered with a regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
Dávka dexamethazonu v klinických studiích nevolnosti a zvracení vyvolaných chemoterapií byla určena s ohledem na interakce léčiv (viz bod 4. 2).
The dose of dexamethasone in clinical chemotherapy induced nausea and vomiting trials was chosen to account for medicinal product interactions (see section 4.2).
Pokud se perorální aprepitant podával v léčebném režimu v dávce 125 mg spolu s dexamethazonem 20 mg perorálně první den, a poté v dávce 80 mg/ den spolu s dexamethazonem 8 mg perorálně druhý až pátý den, došlo první a pátý den k 2, 2násobnému zvýšení hodnoty AUC dexamethazonu, který je substrátem CYP3A4.
Oral aprepitant, when given as a regimen of 125 mg with dexamethasone co-administered orally as 20 mg on Day 1, and oral aprepitant when given as 80 mg/ day with dexamethasone co-administered orally as 8 mg on Days 2 through 5, increased the AUC of dexamethasone, a CYP3A4 substrate, 2.2-fold on Days 1 and 5.
Při současném podávání s léčebným režimem podávání fosaprepitantu a následně aprepitantu je třeba obvyklou dávku intravenózně podávaného methylprednisolonu snížit přibližně o 25% a obvyklou dávku perorálně podávaného methylprednisolonu přibližně o 50%.
The usual intravenously administered methylprednisolone dose should be reduced approximately 25%, and the usual oral methylprednisolone dose should be reduced approximately 50% when co-administered with a regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
Pokud se perorální aprepitant podával v léčebném režimu v dávce 125 mg první den a 80 mg/ den 2. a 3. den, zvýšila se hodnota AUC methylprednisolonu, který je substrátem CYP3A4, 1. den 1, 3krát a 3. den 2, 5krát v případě, že se methylprednisolon podával současně intravenózně v dávce 125 mg první den a perorálně v dávce 40 mg 2. a 3. den.
Oral aprepitant, when given as a regimen of 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, increased the AUC of methylprednisolone, a CYP3A4 substrate, by 1.3-fold on Day 1 and by 2.5-fold on Day 3, when methylprednisolone was co-administered intravenously as 125 mg on Day 1 and orally as 40 mg on Days 2 and 3.
V pokračující léčbě methylprednisolonem se může hodnota AUC methylprednisolonu koncem 2- týdenního období po zahájení podávání perorálního aprepitantu snížit v důsledku indukčního účinku aprepitantu na CYP3A4.
During continuous treatment with methylprednisolone, the AUC of methylprednisolone may decrease at later time points within 2 weeks following initiation of dosing with oral aprepitant, due to the inducing effect of aprepitant on CYP3A4.
Ve farmakokinetických studiích neměl perorální aprepitant při podávání v režimu 125 mg 1. den a 80 mg/ den 2. a 3. den, vliv na farmakokinetiku docetaxelu podaného intravenózně 1. den nebo vinorelbinu podaného intravenózně 1. nebo 8. den.
In pharmacokinetic studies, oral aprepitant, when given as a regimen of 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, did not influence the pharmacokinetics of docetaxel administered
Protože účinek aprepitantu na farmakokinetiku perorálně podávaných substrátů CYP3A4 je větší než účinek aprepitantu na farmakokinetiku intravenózně podávaných substrátů CYP3A4, nemůže se vyloučit interakce s perorálně podávanými chemoterapeutiky, která se metabolizují převážně nebo částečně cestou CYP3A4 (např. etoposid, vinorelbin).
Because the effect of aprepitant on the pharmacokinetics of orally administered CYP3A4 substrates is greater than the effect of aprepitant on the pharmacokinetics of intravenously administered CYP3A4 substrates, an interaction with orally administered chemotherapeutic agents metabolised primarily or in part by CYP3A4 (e. g., etoposide, vinorelbine) cannot be excluded.
U pacientů dostávajících perorálně tyto látky se doporučuje opatrnost a je vhodné tyto pacienty důsledně sledovat (viz bod 4. 4).
Caution is advised and additional monitoring may be appropriate in patients receiving such agents (see section 4.4).
Možné účinky zvýšených plazmatických koncentrací midazolamu nebo jiných benzodiazepinů metabolizovaných cestou CYP3A4 (alprazolam, triazolam) je nutno vzít v úvahu při současném podávání těchto látek spolu s 3- denním režimem podávání fosaprepitantu a následně aprepitantu.
The potential effects of increased plasma concentrations of midazolam or other benzodiazepines metabolised via CYP3A4 (alprazolam, triazolam) should be considered when co-administering these agents with a 3-day regimen of fosaprepitant followed by aprepitant.
5 Fosaprepitant podaný v dávce 100 mg během 15 minut s jednotlivou dávkou midazolamu 2 mg zvýšil hodnotu AUC midazolamu 1, 6krát.
Fosaprepitant given at a dose of 100 mg over 15 minutes with a single dose of midazolam 2 mg increased the AUC of midazolam 1.6-fold.
Když byl midazolam podán perorálně v jediné 2mg dávce 1. a 5. den léčebného režimu současně s perorálním aprepitantem v dávce 125 mg 1. den a 80 mg/ den 2. až 5. den, vedlo podávání perorálního aprepitantu ke zvýšení hodnoty AUC midazolamu 2, 3krát 1. den a 3, 3krát 5. den..
Oral aprepitant increased the AUC of midazolam 2.3-fold on Day 1 and 3.3-fold on Day 5, when a single oral dose of midazolam 2 mg was co-administered on Days 1 and 5 of a regimen of oral aprepitant 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 to 5.
V jiné studii s intravenózním podáním midazolamu se perorální aprepitant podával v dávce 125 mg 1. den a 80 mg/ den 2. a 3. den a midazolam v dávce 2 mg se podal intravenózně před zahájením 3- denního léčebného režimu s perorálním aprepitantem a 4., 8. a 15. den.
In another study with intravenous administration of midazolam, oral aprepitant was given as 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, and midazolam 2 mg was given intravenously prior to the administration of the 3-day regimen of oral aprepitant and on Days 4, 8, and 15.
Perorální aprepitant zvýšil hodnotu AUC midazolamu o 25% 4. den a snížil hodnotu AUC midazolamu o 19% 8. den a o 4% 15. den.
Oral aprepitant increased the AUC of midazolam 25% on Day 4 and decreased the AUC of midazolam 19% on Day 8 and 4% on Day 15.
Ve třetí studii s intravenózním a perorálním podáváním midazolamu byl perorální aprepitant podáván v dávce 125 mg 1. den a v dávce 80 mg/ den 2. a 3. den, spolu s ondansetronem v dávce 32 mg 1. den, dexamethazonem v dávce 12 mg 1. den a 8 mg 2. až 4. den.
In a third study with intravenous and oral administration of midazolam, oral aprepitant was given as 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, together with ondansetron 32 mg Day 1, dexamethasone, 12 mg Day 1 and 8 mg Days 2-4.
Tato kombinace (tj. perorální aprepitant, ondansetron a dexamethazon) snížila AUC perorálního midazolamu o 16% 6. den, o 9% 8. den, o 7% 15. den a o 17% 22. den.
This combination (i. e. oral aprepitant, ondansetron and dexamethasone) decreased the AUC of oral midazolam 16% on Day 6, 9% on Day 8, 7% on Day 15 and 17% on Day 22.
Čtvrtá studie byla provedena s intravenózně podávaným midazolamem a s perorálním aprepitantem.
A fourth study was completed with intravenous administration of midazolam and oral aprepitant.
Intravenózní midazolam byl v dávce 2 mg podán 1 hodinu po podání jedné perorální dávky 125 mg aprepitantu.
Intravenous midazolam 2 mg was given 1 hour after oral administration of a single dose of oral aprepitant 125 mg.
Plazmatická AUC midazolamu byla zvýšena 1, 5krát.
The plasma AUC of midazolam was increased by 1.5-fold.
U pacientů s mírnou až středně těžkou hypertenzí infuze 100 mg fosaprepitantu podaná během 15 minut spolu se 120 mg diltiazemu 3krát denně vedla k 1, 4násobnému zvýšení AUC diltiazemu a k malému, nicméně klinicky významnému snížení krevního tlaku, ale nevedla ke klinicky významné změně tepové frekvence nebo intervalu PR.
In patients with mild to moderate hypertension, infusion of 100 mg fosaprepitant over 15 minutes with diltiazem 120 mg 3 times daily, resulted in a 1.4-fold increase in diltiazem AUC and a small but clinically meaningful decrease in blood pressure, but did not result in a clinically meaningful change in heart rate, or PR interval.
U pacientů dlouhodobě léčených warfarinem je během léčby fosaprepitantem nebo aprepitantem a po dobu 2 týdnů po každém 3- denním režimu léčby chemoterapií vyvolané nevolnosti a zvracení třeba pozorně sledovat protrombinový čas (INR) (viz bod 4. 4).
In patients on chronic warfarin therapy, the prothrombin time (INR) should be monitored closely during treatment with fosaprepitant or aprepitant and for 2 weeks following each 3-day regimen for chemotherapy induced nausea and vomiting (see section 4.4).
Jestliže se podala jediná 125mg dávka perorálního aprepitantu 1. den a dávka 80 mg/ den 2. a 3. den zdravým jedincům ve stabilizovaném stavu při dlouhodobé léčbě warfarinem, neměl perorální aprepitant 3. den žádný účinek na hodnotu AUC pro R( +) ani S (-) warfarinu v plazmě, nicméně 5 dní po skončení podávání perorálního aprepitantu ale došlo ke 34% snížení minimální hodnoty koncentrace S (-) warfarinu (substrátu CYP2C9) spolu se 14% poklesem hodnoty INR.
When a single 125 mg dose of oral aprepitant was administered on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3 to healthy subjects who were stabilised on chronic warfarin therapy, there was no effect of oral aprepitant on the plasma AUC of R(+) or S(-) warfarin determined on Day 3; however, there was a 34% decrease in S(-) warfarin (a CYP2C9 substrate) trough concentration accompanied by a 14% decrease in INR 5 days after completion of dosing with oral aprepitant.
Když byla před zahájením 3- denního režimu léčby perorálním aprepitantem a pak 4., 8. a 15. den perorálně podána jediná 500mg dávka tolbutamidu, vedlo podávání perorálního aprepitantu v dávce 125 mg 1. den a v dávce 80 mg/ den 2. a 3. den ke snížení hodnoty AUC tolbutamidu (substrátu CYP2C9) 4. den o 23%, 8. den o 28%, a 15. den o 15%.
Oral aprepitant, when given as 125 mg on Day 1 and 80 mg/ day on Days 2 and 3, decreased the AUC of tolbutamide (a CYP2C9 substrate) by 23% on Day 4, 28% on Day 8, and 15% on Day 15, when a single dose of tolbutamide 500 mg was administered orally prior to the administration of the 3-day regimen of oral aprepitant and on Days 4, 8, and 15.
Účinnost hormonální antikoncepce může být během podávání perorálního aprepitantu a po dobu 28 dní po ukončení jeho podávání snížena.
The efficacy of hormonal contraceptives may be reduced during and for 28 days after administration of oral aprepitant.
Během léčby fosaprepitantem nebo perorálním aprepitantem a ještě 2 měsíce po poslední dávce aprepitantu je třeba používat alternativních nebo pomocných metod antikoncepce.
Alternative or back-up methods of contraception should be used during treatment with fosaprepitant or oral aprepitant and for 2 months following the last dose of aprepitant.
Jestliže se aprepitant podával jednou denně po dobu 14 dní ve formě 100mg tobolky spolu s perorálním kontraceptivem obsahujícím 35 µg ethinylestradiolu a 1 mg norethisteronu, hodnoty AUC ethinylestradiolu se snížily o 43% a norethisteronu o 8%.
6 35 μ g of ethinyl estradiol and 1 mg of norethindrone, decreased the AUC of ethinyl estradiol by 43%, and decreased the AUC of norethindrone by 8%.
V další studii byly 1. až 21. den podávány jednorázové dávky perorální antikoncepce obsahující ethinylestradiol a norethisteron spolu s režimem zahrnujícím podávání perorálního aprepitantu v dávce 125 mg 8. den a 80 mg/ den 9. a 10. den s ondansetronem v dávce 32 mg podaným intravenózně 8. den a dexamethazonem v dávce 12 mg podaným perorálně 8. den a dále 8 mg/ den 9., 10. a 11. den.
In another study, single doses of an oral contraceptive containing ethinyl estradiol and norethindrone were administered on Days 1 through 21 withoral aprepitant, given as a regimen of 125 mg on Day 8 and 80 mg/ day on Days 9 and 10 with ondansetron 32 mg intravenously on Day 8 and oral dexamethasone given as 12 mg on Day 8 and 8 mg/ day on Days 9, 10, and 11.
6 Antagonisté 5- HT3:
5-HT3 antagonists:
Účinky jiných látek na farmakokinetiku aprepitantu K současnému podávání fosaprepitantu nebo aprepitantu s léčivými přípravky, které inhibují aktivitu CYP3A4 (např. ritonavirem, ketokonazolem, klarithromycinem, telithromycinem), je třeba přistupovat opatrně, protože uvedené kombinace vedou ke zvýšení plazmatické koncentrace aprepitantu.
Effect of other agents on the pharmacokinetics of aprepitant Concomitant administration of fosaprepitant or aprepitant with medicinal products that inhibit CYP3A4 activity (e. g., ritonavir, ketoconazole, clarithromycin, telithromycin) should be approached cautiously, as the combination results in increased plasma concentrations of aprepitant.
Je nutno se vyvarovat současného podávání fosaprepitantu nebo aprepitantu s léčivými přípravky, které silně indukují aktivitu CYP3A4 (např. rifampicin, fenytoin, karbamazepin, fenobarbital), protože tato kombinace vede ke snížení plazmatických koncentrací aprepitantu, což může vést ke snížení účinnosti.
Concomitant administration of fosaprepitant or aprepitant with medicinal products that strongly induce CYP3A4 activity (e. g. rifampicin, phenytoin, carbamazepine, phenobarbital) should be avoided as the combination results in reductions of the plasma concentrations of aprepitant that may result in decreased efficacy.
Současné podávání fosaprepitantu s třezalkou tečkovanou se nedoporučuje.
John’ s Wort is not recommended.
Když byla podána jediná 125mg dávka perorálního aprepitantu 5. den 10- denního léčebného režimu s ketokonazolem (který je silným inhibitorem CYP3A4) v dávce 400 mg/ den, zvýšila se hodnota AUC aprepitantu přibližně 5krát a střední terminální poločas aprepitantu se prodloužil přibližně 3krát.
When a single 125 mg dose of oral aprepitant was administered on Day 5 of a 10-day regimen of 400 mg/ day of ketoconazole, a strong CYP3A4 inhibitor, the AUC of aprepitant increased approximately 5-fold and the mean terminal half-life of aprepitant increased approximately 3-fold.
Infuze 100 mg fosaprepitantu během 15 minut spolu se 120 mg diltiazemu 3krát denně vedla ke 1, 5násobnému zvýšení hodnoty AUC aprepitantu.
Infusion of 100 mg fosaprepitant over 15 minutes with diltiazem 120 mg 3 times daily, resulted in a 1.5-fold increase of aprepitant AUC.