natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U pacientů došlo během léčby vorikonazolem k rozvoji exfoliativních kožních reakcí, jako je Stevens- Johnsonův syndrom.
Patients have developed exfoliative cutaneous reactions, such as Stevens-Johnson syndrome, during treatment with voriconazole.
U pacientů došlo také ke zmírnění symptomů, např. bolesti a zánětu, a ke zlepšení zraku.
There were also reductions in patients’ symptoms, such as pain and inflammation, and improvements in vision.
U pacientů dříve léčených anti-TNF přípravky, kteří dostávali ustekinumab bylo dosaženo větší odpovědi ve 24. týdnu, než u pacientů užívajících placebo (ACR-20 odpověď v týdnu 24 u 45 mg a 90 mg byla 37 % resp. 34 %, ve srovnání s placebem 15 %, p < 0,05) a odpovědi byly udrženy až do 52. týdne.
Patients previously treated with anti-TNFα agents who received ustekinumab achieved a greater response at week 24 than patients receiving placebo (ACR 20 response at week 24 for 45 mg and 90 mg was 37% and 34%, respectively, compared with placebo 15%; p < 0.05), and responses were maintained through week 52.
U pacientů dříve léčených buď dietou a cvičením nebo monoterapií PAD (při nejvýše poloviční maximální dávce) vedla monoterapie liraglutidem po dobu 52 týdnů v porovnání s glimepiridem v dávce 8 mg ke statisticky významnému a přetrvávajícímu snížení HbA1c (-0,84 % pro dávku 1,2 mg a -1,14 % pro dávku 1,8 mg oproti -0,51% pro komparátor) (tabulka 2).
Liraglutide monotherapy for 52 weeks resulted in statistically significant and sustained reductions in HbA1c compared with glimepiride 8 mg (­0.84% for 1.2 mg, ­1.14% for 1.8 mg vs ­0.51% for comparator) in patients previously treated with either diet and exercise or OAD monotherapy at no more than half­maximal dose (Table 2).
U pacientů dříve léčených imatinibem a alespoňt 1 dalším TKI zahrnoval cílový parametr výskyt kumulativní MCyR, čas do MCyR a délku trvání a čas do CHR a délku trvání.
For patients previously treated with both imatinib and at least 1 additional TKI, the endpoints include the cumulative MCyR rate, time to and duration of MCyR, and time to and duration of CHR.
U pacientů hodnotitelných z hlediska účinnosti byl medián četnosti krvácení přepočtené na jeden rok (Annualised Bleeding Rates, ABR) 2,95 (interkvartilní rozmezí (1,01-4,35) u pacientů s profylaxí s fixním týdenním intervalem, 1,38 (interkvartilní rozmezí (0,00-3,43) u pacientů s individualizovaným intervalem a 17,69 (interkvartilní rozmezí 10,77-23,24) u pacientů léčených podle potřeby.
Median Annualised Bleeding Rates (ABR) in subjects evaluable for efficacy were 2.95 (interquartile range 1.01-4.35) for subjects on prophylaxis fixed weekly interval, 1.38 (interquartile range 0.00-3.43) for subjects on individualized interval and 17.69 (interquartile range 10.77-23.24) for subjects on demand.
U pacientů i u zdravých dobrovolníků roste maximální koncentrace (Cmax) a plocha pod křivkou koncentrace-času (AUC) úměrně s dávkou.
In patients, as well as in healthy volunteers, the maximum concentration (Cmax) and area-under-the-concentration time curve (AUC) increase proportionally with increases in dose.
U pacientů infikovaných HBV se objevily klinické a laboratorní důkazy exacerbace hepatitidy po přerušení HBV terapie (viz bod 4.4).
In HBV infected patients, clinical and laboratory evidence of exacerbations of hepatitis have occurred after discontinuation of HBV therapy (see section 4.4).
U pacientů infikovaných HIV a souběžně infikovaných HBV se po přerušení léčby objevily klinické i laboratorní příznaky hepatitidy (viz bod 4.4).
In HBV infected patients, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of treatment (see section 4.4).
U pacientů infikovaných HIV a souběžně infikovaných HBV se po přerušení léčby objevily klinické i laboratorní příznaky hepatitidy (viz bod 4.4).
In HIV infected patients co-infected with HBV, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of treatment (see section 4.4).
U pacientů infikovaných HIV je celková clearance stavudinu 594±164 ml/min a renální clearance je 237±98 ml/min.
In HIV-infected patients,total clearance of stavudine is 594±164 ml/min, and renal clearance is 237±98 ml/min.
U pacientů infikovaných HIV léčených CART zahrnující emtricitabin byl hlášen syndrom imunitní reaktivace.
In HIV infected patients treated with CART, including with emtricitabine, immune reactivation syndrome has been reported.
U pacientů infikovaných HIV s poruchou funkce ledvin byla provedena malá klinická studie hodnotící bezpečnost, antivirovou aktivitu a farmakokinetiku tenofovir-disoproxyl-fumarátu v kombinaci s emtricitabinem.
A small clinical study was conducted to evaluate the safety, antiviral activity and pharmacokinetics of tenofovir disoproxil fumarate in combination with emtricitabine in HIV infected patients with renal impairment.
U pacientů infikovaných HIV se současnou infekcí HBV se po přerušení léčby tenofovir-disoproxyl- fumarátem objevily klinické a laboratorní důkazy hepatitidy (viz bod 4.4).
In HIV infected patients co-infected with HBV, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of tenofovir disoproxil fumarate (see section 4.4).
U pacientů infikovaných HIV se závažnou imunodeficiencí v době zahájení kombinované antiretrovirové terapie (CART, combination antiretroviral therapy) může vzniknout zánětlivá reakce na asymptomatické nebo reziduální oportunní patogeny a způsobit závažné klinické stavy nebo zhoršení příznaků.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination anti- retroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
U pacientů infikovaných HIV v kontrolované klinické studii trvající 144 týdnů, která srovnávala tenofovir-disoproxyl-fumarát se stavudinem v kombinaci s lamivudinem a efavirenzem u dospělých pacientů dosud neléčených antiretrovirotiky, byl pozorován malý pokles kostní hustoty (bone mineral density, BMD) v proximálním femuru a v páteři u obou léčených skupin.
In HIV infected patients, in a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve adult patients, small decreases in bone mineral density (BMD) of the hip and spine were observed in both treatment groups.
U pacientů infikovaných HIV, s chronickou hepatitidou B nebo C, kteří užívají antiretrovirovou terapii, existuje zvýšené riziko vzniku těžkých a případně i fatálních jaterních nežádoucích účinků.
HIV-1 infected patients with chronic hepatitis B or C treated with antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
U pacientů infikovaných HIV-1 s preexistující dysfunkcí jater, včetně chronické aktivní hepatitidy, se při kombinované antiretrovirové terapii (combination antiretroviral therapy, CART) projevuje zvýšená četnost abnormalit funkce jater a tyto pacienty je třeba sledovat obvyklým způsobem.
HIV- 1 infected patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy (CART) and should be monitored according to standard practice.
U pacientů infikovaných HIV-1 s renálními rizikovými faktory má být souběžné podávání tenofovir-disoproxyl-fumarátu s potencovaným inhibitorem proteázy pečlivě vyhodnoceno.
In HIV-1 infected patients with renal risk factors, the co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with a boosted protease inhibitor should be carefully evaluated.
U pacientů infikovaných HIV-1 užívajících tenofovir-disoproxyl-fumarát a s rizikovým faktorem pro renální dysfunkci byly po zahájení léčby vysokými dávkami nesteroidních protizánětlivých léčiv (NSAID) nebo kombinací více NSAID pozorovány případy akutního renálního selhání.
Cases of acute renal failure after initiation of high dose or multiple non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) have been reported in HIV-1 infected patients treated with tenofovir disoproxil fumarate and with risk factors for renal dysfunction.
U pacientů infikovaných HIV-1s chronickou hepatitidou B nebo Ca, kteří užívají antiretrovirovou terapii, existuje zvýšené riziko vzniku těžkých a případně i fatálních jaterních nežádoucích účinků.
HIV-1 infected patients with chronic hepatitis B or C treated with antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
U pacientů infikovaných současně HCV/HIV, kteří užívají cART, se vyskytly při kombinaci ribavirinu tvrdé tobolky a peginterferonu alfa-2b následující další nežádoucí účinky (neuvedené výše, mezi nežádoucími účinky u dospělých)
In HCV/HIV co-infected patients receiving cART, the following other side effects have occurred with the combination of ribavirin hard capsules and peginterferon alfa-2b (not listed above in adults side effects):
U pacientů infikovaných současně HCV/HIV, kteří užívají HAART, se vyskytly při kombinaci ribavirinu a peginterferonu alfa-2b následující další nežádoucí účinky (neuvedené výše, mezi nežádoucími účinky u dospělých)
In HCV/HIV co-infected patients receiving HAART, the following other side effects have occurred with the combination of ribavirin and peginterferon alfa-2b (not listed above in adults side effects):
U pacientů infikovaných současně HCV/HIV, kteří užívají HAART, se vyskytly při kombinaci ribavirinu potahované tablety a peginterferonu alfa-2b následující další nežádoucí účinky (neuvedené výše, mezi nežádoucími účinky u dospělých):
In HCV/HIV co-infected patients receiving HAART, the following other side effects have occurred with the combination of ribavirin and peginterferon alfa-2b (not listed above in adults side effects):
U pacientů je nutno v pravidelných intervalech monitorovat jakékoli nové nebo zhoršení stávajících neurologických příznaků nebo projevů, které mohou ukazovat na PML jako součást diferenciální diagnostiky problémů CNS.
Patients should be monitored at regular intervals for any new or worsening neurological symptoms or signs that may be suggestive of PML as part of the differential diagnosis of CNS problems.
U pacientů je nutné sledovat jaterní funkce, a to zejména v případě preexistující jaterní poruchy nebo souběžného podávání medikace, která by mohla navodit jaterní dysfunkci (viz bod 4.8).
Patients should be monitored for liver function, particularly in case of pre-existing liver disorder or concomitant use of medication susceptible to induce liver dysfunction (see section 4.8).
U pacientů je proto třeba sledovat možné známky sebevražedných myšlenek a sebevražednéhochování a je třeba zvážit vhodnou léčbu.
Therefore patients should be monitored for signs of suicidal ideation and behaviours and appropriate treatment should be considered.
U pacientů je třeba monitorovat příznaky sníženého počtu krevních elementů v periferní krvi (viz bod 4.8).
Patients should be monitored for symptoms or signs of decreased peripheral blood counts (see section 4.8).
U pacientů je třeba monitorovat změny profilu lipidů a poskytnout léčbu, pokud je oprávněna (viz bod 4.8).
Patients should be monitored for changes in their lipid profiles and provided with medical treatment if warranted (see section 4.8).
U pacientů je třeba pečlivě sledovat příznaky a projevy hypersenzitivity, včetně monitorování krevního tlaku a pulsu , během každé infuze přípravku Rienso a nejméně po dobu 30 minut po ní.
Patients should be carefully monitored for signs and symptoms of hypersensitivity reactions including monitoring of blood pressure and pulse during and for at least 30 minutes following each infusion of Rienso.
U pacientů je třeba pečlivě sledovat příznaky a projevy hypersenzitivity, včetně monitorování krevního tlaku a pulsu, během každé infuze přípravku Rienso a nejméně po dobu 30 minut po ní.
Patients should be carefully monitored for signs and symptoms of hypersensitivity reactions including monitoring of blood pressure and pulse during and for at least 30 minutes following each infusion of Rienso.
U pacientů je třeba pravidelně sledovat sérové hladiny protilátek anti-HBs.
Patients must be monitored for serum anti-HBs antibody levels regularly.
U pacientů je třeba pravidelně sledovat tvorbu protilátek proti lidskému imunoglobulinu proti hepatitidě B.
Patients should be monitored for antibodies against human hepatitis B immunoglobulin regularly.
U pacientů je třeba sledovat
Patients should be monitored
U pacientů je třeba sledovat možný
Caution should be exercised in
U pacientů je třeba sledovat možný
Patients should be monitored
U pacientů je třeba sledovat následující ukazatele: tromboembolické příhody, periferní neuropatie, kožní reakce a vyrážky, bradykardie, synkopa, ospalost, neutropenie a trombocytopenie (viz bod 4.4 a 4.8).
Patients should be monitored for: thromboembolic events, peripheral neuropathy, rash/skin reactions, bradycardia, syncope, somnolence, neutropenia and thrombocytopenia (see sections 4.4 and 4.8).
U pacientů je třeba sledovat příznaky poškození jater a je třeba dbát zvýšené opatrnosti, pokud jsou interferony užívány souběžně s jinými léčivými přípravky, které mohou způsobovat poškození jater (viz body 4.8 a 5.2).
Patients should be monitored for signs of hepatic injury and caution exercised when interferons are used concomitantly with other medicinal products associated with hepatic injury (see sections 4.8 and 5.2).
U pacientů je třeba zhodnotit a monitorovat úroveň renálních funkcí a počáteční dávku i další úpravy dávkování je nutno vypočítat podle hodnoty clearance kreatininu.
That patients’ renal function should be assessed and monitored and initial dose and dosage adjustments should be calculated based on the creatinine clearance.
U pacientů již dříve léčených i u pacientů dosud neléčených, kterým byl podáván přípravek ISENTRESS spolu s dalšími antiretrovirovými léčivými přípravky, byly hlášeny zhoubné nádory.
Cancers were reported in treatment-experienced and treatment-naïve patients who initiated ISENTRESS in conjunction with other antiretroviral agents.
U pacientů již dříve léčených přípravky s obsahem faktoru IX je nález aktivitu-neutralizujících protilátek (inhibitorů) velmi vzácný.
The occurrence of activity-neutralising antibodies (inhibitors) is a very rare event in previously treated patients receiving factor IX-containing products.
U pacientů již dříve léčených zidovudinem snížila kombinace indinavir, zidovudin a lamivudin – na rozdíl od lamivudinu přidaného k zidovudinu – pravděpodobnost rozvoje onemocnění definujícího AIDS nebo smrti (AIDS defining illness or death, ADID) po 48 týdnech ze 13 % na 7 %.
In zidovudine experienced patients, indinavir, zidovudine and lamivudine in combination compared with lamivudine added to zidovudine reduced the probability of AIDS defining illness or death (ADID) at 48 weeks from 13 % to 7 %.
U pacientů koinfikovaných HIV, kteří jsou současně léčeni lamivudinem nebo kombinací lamivudinu a zidovudinu nebo u nichž se plánuje zahájení takové léčby, má být zachována dávka lamivudinu předepsaná pro terapii infekce HIV (obvykle 150 mg dvakrát denně v kombinaci s jinými antiretrovirotiky).
For the treatment of patients who are co-infected with HIV and are currently receiving or plan to receive treatment with lamivudine or the combination lamivudine-zidovudine, the dose of lamivudine prescribed for HIV infection (usually 150 mg/twice daily in combination with other antiretrovirals) should be maintained.
U pacientů koinfikovaných HIV, u nichž není nutná antiretrovirová farmakoterapie, existuje při použití samotného lamivudinu k terapii chronické hepatitidy B riziko mutace HIV.
For HIV co-infected patients not requiring anti-retroviral therapy, there is a risk of HIV mutation when using lamivudine alone for treating chronic hepatitis B.
U pacientů konkomitantně léčených karbamazepinem a eslikarbazepin-acetátem v placebem kontrolovaných studiích byly hlášeny následující nežádoucí účinky: diplopie (11,4 % subjektů, jimž byl konkomitantně podáván karbamazepin, 2,4 % subjektů, jimž karbamazepin konkomitantně podáván nebyl), abnormální koordinace (6,7 % subjektů, jimž byl konkomitantně podáván karbamazepin, 2,7 % subjektů, jimž karbamazepin konkomitantně podáván nebyl) a závratě (30,0 % subjektů, jimž byl konkomitantně podáván karbamazepin, 11,5 % subjektů, jimž karbamazepin konkomitantně podáván nebyl), viz bod 4.5.
In patients concomitantly treated with carbamazepine and eslicarbazepine acetate in placebo- controlled studies, the following adverse reactions were observed: diplopia (11.4% of subjects with concomitant carbamazepine, 2.4% of subjects without concomitant carbamazepine), abnormal coordination (6.7% with concomitant carbamazepine, 2.7% without concomitant carbamazepine), and dizziness (30.0% with concomitant carbamazepine, 11.5% without concomitant carbamazepine), see section 4.5.
U pacientů léčených abirateron-acetátem se vyskytly následující nežádoucí účinky CTCAE (verze 3.0) stupně 3 závažnosti: hypokalemie 3 %, infekce močových cest, zvýšení alaninaminotrasferázy, hypertenze, zvýšení aspartátaminotransferázy, zlomeniny 2 %, periferní otok, srdeční selhání a fibrilace síní, vše s frekvencí 1 %.
The following CTCAE (version 3.0) Grade 3 adverse reactions occurred in patients treated with abiraterone acetate: hypokalaemia 3%; urinary tract infection, alanine aminotransferase increased, hypertension, aspartate aminotransferase increased, fractures 2%; peripheral oedema, cardiac failure, and atrial fibrillation 1% each.
U pacientů léčených Afinitorem byly pozorovány ulcerace v ústech, stomatitida a mukozitida v ústech (viz bod 4.8).
Mouth ulcers, stomatitis and oral mucositis have been observed in patients treated with Afinitor (see section 4.8).
U pacientů léčených afliberceptem byly hlášeny případy VTE, včetně hluboké žilní trombózy (DVT) a plicní embolie (zřídka fatální) (viz bod 4.8).
VTE including deep vein thrombosis (DVT) and pulmonary embolism (infrequently fatal) have been reported in patients treated with aflibercept (see section 4.8).
U pacientů léčených agonisty dopaminových receptorů, včetně rotigotinu, se mohou rozvinout symptomy jako patologické hráčství, zvýšené libido, hypersexualita, nutkavé utrácení nebo nakupování a záchvatovité a nutkavé přejídání (viz bod 4.4).
Pathological gambling, increased libido, hypersexuality, compulsive spending or buying, binge eating and compulsive eating can occur in patients treated with dopamine agonists, including rotigotine (see section 4.4).
U pacientů léčených agonisty dopaminu a/nebo dopaminergní terapií se mohou vyskytnout impulzivní poruchy (ICD).
Impulse control disorders (ICDs) can occur in patients treated with dopamine agonists and/or dopaminergic treatments.
U pacientů léčených agonisty dopaminu a/nebo dopaminergní terapií se může vyskytnout patologické hráčství, zvýšené libido, hypersexualita, kompulzivní utrácení a nakupování, přejídání se a neovladatelné nutkání k jídlu.
Pathological gambling, increased libido, hypersexuality, compulsive spending or buying, binge eating and compulsive eating can occur in patients treated with dopamine agonists and/or other dopaminergic treatments.
U pacientů léčených agonisty dopaminu včetně přípravku Oprymea se mohou rozvinout symptomy jako patologické hráčství, zvýšené libido, hypersexualita, nutkavé utrácení nebo nakupování a záchvatovité a nutkavé přejídání (viz bod 4.4).
Pathological gambling, increased libido, hypersexuality, compulsive spending or buying, binge eating and compulsive eating can occur in patients treated with dopamine agonists including Oprymea (see section 4.4).
U pacientů léčených agonisty dopaminu, včetně rotigotinu, se mohou rozvinout symptomy jako patologické hráčství, zvýšené libido, hypersexualita, nutkavé utrácení nebo nakupování a záchvatovité a nutkavé přejídání (viz bod 4.4).
Pathological gambling, increased libido, hypersexuality, compulsive spending or buying, binge eating and compulsive eating can occur in patients treated with dopamine agonists, including rotigotine (see section 4.4).
U pacientů léčených aliskirenem byl zaznamenán angioedém nebo příznaky připomínající angioedém (otok tváře, rtů, hrdla a/nebo jazyka), stejně tak jako u jiných látek, které ovlivňují renin- angiotenzinový systém.
As with other agents acting on the renin-angiotensin system, angioedema or symptoms suggestive of angioedema (swelling of the face, lips, throat and/or tongue) have been reported in patients treated with aliskiren.
U pacientů léčených aliskirenem byl zaznamenán angioedém nebo příznaky připomínající angioedém (otok tváře, rtů, hrdla a/nebo jazyka), stejně tak jako u jiných léčivých přípravků, které ovlivňují renin-angiotenzin-aldosteronový systém.
As with other medicinal products acting on the renin-angiotensin- aldosterone system (RAAS), angioedema or symptoms suggestive of angioedema (swelling of the face, lips, throat and/or tongue) have been reported in patients treated with aliskiren.
U pacientů léčených aliskirenem byl zaznamenán angioedém nebo příznaky připomínající angioedém (otok tváře, rtů, hrdla a/nebo jazyka), stejně tak jako u jiných léčivých přípravků, které ovlivňují renin-angiotenzin-aldosteronový systém.
As with other medicinal products acting on the renin-angiotensin- aldosterone system, angioedema or symptoms suggestive of angioedema (swelling of the face, lips, throat and/or tongue) have been reported in patients treated with aliskiren.
U pacientů léčených amlodipinem se doporučuje omezit  dávky simvastatinu na 20 mg denně.
It is recommended to limit the dose of simvastatin to 20 mg daily in patients on amlodipine.
U pacientů léčených antagonisty TNF, včetně etanerceptu, byly hlášeny případy melanomu a nemelanomového karcinomu kůže (NMSC).
Melanoma and non-melanoma skin cancer (NMSC) have been reported in patients treated with TNF- antagonists, including etanercept.
U pacientů léčených antiarytmiky třídy I je zvýšeno riziko flutteru síní.
Risk of atrial flutter may be increased in patients receiving class I AADs.,
U pacientů léčených antiepileptickými léčivými látkami byly u několika indikací hlášeny suicidální myšlenky a chování.
Suicidal ideation and behaviour have been reported in patients treated with anti-epileptic activesubstances in several indications.
U pacientů léčených antiepileptiky v různých indikacích byly hlášeny případy sebevražedných představ a chování.
Suicidal ideation and behaviour have been reported in patients treated with anti-epileptic agents in several indications.
U pacientů léčených aprepitantem kvůli pooperační nauzee a zvracení (PONV) byly pozorovány další nežádoucí účinky, které měly vyšší incidenci než u ondansetronu: bolesti v horní části břicha, abnormální střevní zvuky, zácpa*, dysartrie, dušnost, hypestézie, nespavost, mióza, nauzea, poruchy čití, nepříjemný pocit v oblasti břicha, subileus*, snížená ostrost vidění, sípání.
Additional adverse reactions were observed in patients treated with aprepitant for postoperative nausea and vomiting (PONV) and a greater incidence than with ondansetron: abdominal pain upper, bowel sounds abnormal, constipation*, dysarthria, dyspnoea, hypoaesthesia, insomnia, miosis, nausea, sensory disturbance, stomach discomfort, sub-ileus*, visual acuity reduced, wheezing.
U pacientů léčených atypickými antipsychotiky, včetně přípravku Xeplion, je nutno monitorovat příznaky hyperglykemie (jako je polydipsie, polyurie, polyfagie a slabost) a u pacientů s diabetes mellitus je nutno pravidelně monitorovat zhoršení glukózové kontroly.
Patients treated with any atypical antipsychotic, including Xeplion, should be monitored for symptoms of hyperglycaemia (such as polydipsia, polyuria, polyphagia and weakness) and patients with diabetes mellitus should be monitored regularly for worsening of glucose control.
U pacientů léčených aztreonamem byla doba do potřeby použití i.v. antipseudomonálních antibiotik v souvislosti s respiračními příhodami delší než u pacientů léčených TNS (p=0.0025).
Patients treated with aztreonamexperienced a longer time to need for i.v. antipseudomonal antibiotics related to respiratory events compared to TNS-treated patients (p = 0.0025).