natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST byl popsán stupeň 3 anemie u 5,4 % a stupeň 4 u 0,7 % pacientů, které mohly souviset, alespoň u některých pacientů, s gastrointestinálním krvácením nebo krvácením do nádoru.
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, grade3 and 4 anaemia was reported in 5.4% and 0.7% of patients, respectively, and may have been related to gastrointestinal or intra- tumoural bleeding in at least some of these patients.
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST byl popsán stupeň 3 anemie u 5,4% a stupeň 4 u 0,7% pacientů, které mohly souviset, alespoň u některých pacientů, s gastrointestinálním krvácením nebo krvácením do nádoru.
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, grade 3 and 4 anaemia was reported in 5.4% and 0.7% of patients, respectively, and may have been related to gastrointestinal or intra- tumoural bleeding in at least some of these patients.
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST byl popsán stupeň 3 anémie u 5,4% a stupeň 4 u 0,7% pacientů, které mohly souviset, alespoň u některých pacientů, s gastrointestinálním krvácením nebo krvácením do nádoru.
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, grade 3 and 4 anaemia was reported in 5.4% and 0.7% of patients, respectively, and may have been related to gastrointestinal or intra- tumoural bleeding in at least some of these patients.
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST bylo hlášeno jak gastrointestinální, tak i intratumorózní krvácení (viz bod 4.8).
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, both gastrointestinal and intra- tumoural haemorrhages were reported (see section 4.8).
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST bylo hlášeno jak gastrointestinální, tak i intratumorózní krvácení (viz bod 4.8).
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, both gastrointestinal and intra-tumoural haemorrhages were reported (see section 4.8).
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST se u 7 (5 %) pacientů vyskytl CTC stupeň 3/4 GI krvácení (3 pacienti), krvácení do nádoru (3 pacienti) nebo obojí (1 pacient).
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, 7 (5%) patients experienced CTC grade 3/4 GI bleeds (3 patients), intra-tumoural bleeds (3 patients) or both (1 patient).
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST se u 7 (5 %) pacientů vyskytl CTC stupeň 3/4 GI krvácení (3 pacienti), krvácení do nádoru (3 pacienti) nebo obojí (1 pacient).
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, 7 (5%) patients experienced CTC grade 3/4 GI bleeds (3patients), intra-tumoural bleeds (3patients) or both (1patient).
Ve studii u pacientů s inoperabilním a/nebo metastatickým GIST se u 7 (5%) pacientů vyskytl CTC stupeň 3/4 GI krvácení (3 pacienti), krvácení do nádoru (3 pacienti) nebo obojí (1 pacient).
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, 7 (5%) patients experienced CTC grade 3/4 GI bleeds (3 patients), intra-tumoural bleeds (3 patients) or both (1 patient).
Ve studii u pacientů s komplikovanou intraabdominální infekcí byla nejčastější diagnóza perforovaná apendicitida nebo periapendikální absces, vyskytující se u 420/970 (43,3 %) pacientů; 137/420 (32,6 %) z těchto pacientů mělo na počátku difuzní peritonitidu .
In a trial in patients with complicated intra-abdominal infections, the most common diagnosis was appendiceal perforation or peri-appendiceal abscess (420/970 [43.3%] patients), of which 137/420 (32.6%) had diffuse peritonitis at baseline.
Ve studii u pacientů s neresekovatelným a/nebo metastazujícím GIST nádorem byl hlášen výskyt jak krvácení do gastrointestinálního traktu a tak krvácení do nádoru (viz bod 4.8).
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, both gastrointestinal and intra- tumoural haemorrhages were reported (see section 4.8).
Ve studii u pacientů s neresekovatelným a/nebo metastazujícím GIST nádorem se u 7 (5 %) pacientů vyskytlo krvácení do gastrointestinálního traktu CTC stupně 3/4 (3 pacienti), krvácení do nádoru (3 pacienti) nebo obojí (1 pacient).
In the study in patients with unresectable and/or metastatic GIST, 7 (5 %) patients experienced CTC grade 3/4 GI bleeds (3 patients), intra-tumoural bleeds (3 patients) or both (1 patient).
Ve studii u pacientů s nevalvulární fibrilací síní byla buď cévní mozková příhoda, nebo krevní sraženina v krevní cévě zaznamenána u 2,7 % pacientů (188 z 6 958) léčených přípravkem Xarelto oproti 3,4 % pacientů (241 z 7 004), kterým byl podáván warfarin.
In the study in patients with non-valvular atrial fibrillation, 2.7% (188 out of 6958) of patients treated with Xarelto had either a stroke or a blood clot in a blood vessel, compared with 3.4% (241 out of 7004) of patients receiving warfarin.
Ve studii u pacientů s preexistujícím významným makrovaskulárním onemocněním byl výskyt závažného srdečního selhání po přidání pioglitazonu ke stávající terapii zahrnující inzulín vyšší o 1,6 % oproti placebu, přidanému ke stávající terapii.
In an outcome study of patients with pre-existing major macrovascular disease, the incidence of serious heart failure was 1.6% higher with pioglitazone than with placebo, when added to therapy that included insulin. .
Ve studii u pacientů s RA hladiny simvastatinu (CYP3A4) po jedné dávce tocilizumabu poklesly za týden o 57 %, k hodnotám podobným, nebo lehce vyšším než je pozorováno u zdravých subjektů.
In a study in RA patients, levels of simvastatin (CYP3A4) were decreased by 57% one week following a single dose of tocilizumab, to the level similar to, or slightly higher than, those observed in healthy subjects.
Ve studii u pacientů s revmatoidní artritidou, kteří v minulosti nevykazovali dostatečnou reakci na blokátory TNF, došlo po 6 měsících při doplnění přípravku Orencia ke stávající léčbě ke zmírnění příznaků onemocnění u 50 % pacientů (129 z 256) a při doplnění placeba u 20 % pacientů (26 ze 133).
In the study of rheumatoid arthritis patients with an inadequate response to TNF blockers in the past, adding Orencia to existing treatment led to 50% of the patients having a reduction in symptoms (129 out of 256) after 6 months, compared with 20% of the patients adding placebo (26 out of 133).
Ve studii u pacientů se sekundární erektilní dysfunkcí při diabetu byl průměrný podíl úspěšnosti pohlavního styku 41 a 46% v případě přípravku Tadalafil Mylan 5 mg a Tadalafil Mylan 2,5 mg, v porovnání s 28% v případě placeba.
In the study in patients with erectile dysfunction secondary to diabetes, the mean per-subject proportion of successful attempts were 41 and 46% on tadalafil 5 mg and 2.5 mg, respectively, as compared to 28% with placebo.
Ve studii u pacientů se středně zhoršenou funkcí jater (Child-Pugh hodnotící škály B) byly plazmatické koncentrace volného paliperidonu podobné jako u zdravých jedinců.
In a study in subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh class B), the plasma concentrations of free paliperidone were similar to those of healthy subjects.
Ve studii u pacientů, kteří již byli léčeni epoetinem, byly hladiny hemoglobinu zachovány přibližně na úrovni 11,4 g/dl jak při léčbě přípravkem Silapo, tak při užívání přípravku Eprex/Erypo.
In the study of patients already being treated with an epoetin, haemoglobin levels were maintained at around 11.4 g/dl when the patients were receiving Silapo and when they were receiving Eprex/Erypo.
Ve studii u pacientů, kteří měli zkušenosti s enzymovou substituční terapií, přetrvávaly nízké a stabilní plazmatické hladiny lyso-Gb3 po dobu až 18 měsíců u pacientů s předmětnými mutacemi, kteří byli převedeni z enzymové substituční terapie na léčbu přípravkem Galafold, a u pacientů, kteří byli enzymovou substituční terapií nadále léčeni.
In the ERT-experienced trial, plasma lyso-Gb3 levels remained low and stable for up to 18 months in patients with amenable mutations switched from ERT to Galafold, and in patients remaining on ERT.
Ve studii u pacientů, u kterých již dříve došlo k akutnímu koronárnímu syndromu, mělo 6,1 % pacientů (313 z 5 114) léčených přípravkem Xarelto „příhodu“, jako je srdeční záchvat, mozková mrtvice, nebo u nich došlo k úmrtí z důvodu srdečních problémů v průběhu studie, ve srovnání s 7,4 % (376 z 5 113) pacientů, kterým bylo podáváno placebo.
In the study in patients who have had acute coronary syndrome, 6.1% (313 out of 5,114) of patients treated with Xarelto had an ‘event’ such as a heart attack, stroke or death due to heart problems during the study, compared with 7.4% (376 out of 5,113) of patients receiving placebo.
Ve studii u potkanů nebyla hodnota NOAEL měřitelná, nicméně všechna zjištění této studie prokázala buď plně nebo částečně reverzibilní účinky u léčených potkanů.
A NOAEL was not measurable in the rat study, however, all of the findings from that study showed either completely or partially reversible effects in treated rats.
Ve studii u potkanů, v níž bylo aplikováno šest cyklů terapie, bylo zjištěno několik druhů novotvarů, včetně karcinomu mléčné žlázy, kožního keratoakanthomu a adenomu bazálních buněk, zatímco ve studiích u psů žádné nádorové ani prenádorové změny pozorovány nebyly.
A variety of neoplasms, including mammary carcinomas, keratocanthoma of the skin and basal cell adenoma were observed in the 6- cycle rat study while no tumours or pre-neoplastic changes were evident in dog studies.
Ve studii u starších pacientů žijících v domech s pečovatelskou službou, ve které 80 % zařazených osob bylo očkováno v sezóně provedení studie, oseltamivir v dávce 75 mg jednou denně po dobu 6 týdnů významně snížil incidenci klinicky potvrzené chřipky z 12/272 (4,4 %) případů ve skupině na placebu na 1/276 (0,4 %) případů ve skupině léčené oseltamivirem (92 % pokles [95 % CI 1,5-6,6; p = 0,0015]).
A study in older people in nursing homes, where 80 % of participants received vaccine in the season of the study, oseltamivir 75 mg once daily given for 6 weeks significantly reduced the incidence of clinical influenza illness from 12/272 (4.4 %) in the placebo group to 1/276 (0.4 %) in the oseltamivir group (92 % reduction [95 % CI 1.5 – 6.6; p = 0.0015]).
Ve studii u starších pacientů žijících v domech s pečovatelskou službou, ve které 80 % zařazených osob bylo očkováno v sezóně provedení studie, oseltamivir v dávce 75 mg jednou denně po dobu 6 týdnů významně snížil incidenci klinicky potvrzené chřipky z 12/272 (4,4 %) případů ve skupině na placebu na 1/276 (0,4 %) případů ve skupině léčené oseltamivirem (92% pokles [95 % CI 1,5-6,6; p = 0,0015]).
A study in older people in nursing homes, where 80 % of participants received vaccine in the season of the study, oseltamivir 75 mg once daily given for 6 weeks significantly reduced the incidence of clinical influenza illness from 12/272 (4.4 %) in the placebo group to 1/276 (0.4 %) in the oseltamivir group (92 % reduction [95 % CI 1.5 – 6.6; p = 0.0015]).
Ve studii u zdravých dobrovolníků nebyly při podání jednorázové dávky 400 mg přípravku Tasigna 10 hodin po a 2 hodiny před podáním famotidinu zjištěny významné změny ve farmakokinetice nilotinibu.
In a healthy subjects study, no significant change in nilotinib pharmacokinetics was observed when a single 400 mg dose of Tasigna was administered 10 hours after and 2 hours before famotidine.
Ve studii u zdravých dobrovolníků nebyly zjištěny po podání amifampridin-fosfátu žádné morfologické změny na EKG (viz bod 5.1).
No clinically relevant ECG morphological changes following administration of amifampridine phosphate were observed in a study of healthy volunteers (see section 5.1).
Ve studii u zdravých dobrovolníků vyvolalo 120 mg přípravku ADENURIC podávaného jednou denně průměrné 22% zvýšení AUC desipraminu, substrátu CYP2D6, což ukazuje na možný slabý inhibiční účinek febuxostatu na enzym CYP2D6 in vivo.
In a study in healthy subjects, 120 mg ADENURIC QD resulted in a mean 22% increase in AUC of desipramine, a CYP2D6 substrate indicating a potential weak inhibitory effect of febuxostat on the CYP2D6 enzyme in vivo.
Ve studii UC-I bylo zařazeno 390 pacientů v minulosti antagonisty TNF neléčených (naivních), kteří byli randomizováni do skupin, kdy jim bylo podáváno buď placebo v týdnu 0 a 2 a 160 mg přípravku Humira v týdnu 0 a následně 80 mg v týdnu 2 nebo 80 mg přípravku Humira v týdnu 0 a následně 40 mg v týdnu 2.
In study UC-I, 390 TNF-antagonist naïve patients were randomised to receive either placebo at Weeks 0 and 2, 160 mg Humira at Week 0 followed by 80 mg at Week 2, or 80 mg Humira at Week 0 followed by 40 mg at Week 2.
Ve studii UC-II vedla léčba adalimumabem ke zlepšení v IBDQ skóre (dotazník k onemocnění zánětu střeva).
In study UC-II, treatment with adalimumab resulted in improvements in the Inflammatory Bowel Disease Questionnaire (IBDQ) score.
Ve studii určené k provedení výlučně u pacientů se středně závažnou poruchou funkce ledvin (clearance kreatininu CrCL 30-50 ml/min) léčených dabigatran-etexilátem v dávce 150 mg denně, byl geometrický průměr minimální koncentrace dabigatranu měřené na konci dávkového intervalu průměrně 47,5 ng/ml, s rozsahem 29,6 - 72,2 ng/ml (rozsah 25. - 75. percentilu).
In a dedicated study exclusively in patients with moderate renal impairment (creatinine clearance, CrCL 30-50 mL/min) treated with dabigatran etexilate 150 mg QD, the dabigatran geometric mean trough concentration, measured at the end of the dosing interval, was on average 47.5 ng/mL, with a range of 29.6 - 72.2 ng/mL (25th-75th percentile range).
Ve studii US301 však nebyl pozorován žádný signifikantní rozdíl mezi leflunomidem a metotrexátem u primárních ukazatelů účinnosti.
However, in study US301 no significant differences were observed between leflunomide and methotrexatein the primary efficacy parameters.
Ve studii UV I byly pozorovány statisticky významné rozdíly ve prospěch adalimumabu v porovnání s placebem u každé složky selhání terapie.
In Study UV I statistically significant differences in favour of adalimumab versus placebo were observed for each component of treatment failure.
Ve studii UV II byly pozorovány statisticky významné rozdíly jen u zrakové ostrosti, ale ostatní složky hovořily ve prospěch adalimumab numericky.
In Study UV II, statistically significant differences were observed for visual acuity only, but the other components were numerically in favour of adalimumab.
Ve studii V59P13E1 bylo přetrvávání imunitní odpovědi proti séroskupinám A, C, W135 a Y hodnoceno za 21 měsíců, 3 roky a 5 let po primární vakcinaci mezi jedinci ve věku 11–18 let v době očkování.
In study V59P13E1, the persistence of immune responses against serogroups A, C, W135 and Y was assessed at 21 months, 3 years and 5 years post primary vaccination among subjects aged 11-18 years at the time of vaccination.
Ve studii V59P6E1 za jeden rok po očkování procento příjemců vakcíny Menveo s hSBA
In study V59P6E1, at one year post vaccination, the percentage of Menveo recipients with hSBA
Ve studii vedené na pacientech s anémií způsobenou ledvinovými potížemi si pacienti převedení na přípravek Abseamed udrželi hodnoty hemoglobinu na stejné úrovni jako pacienti, kteří pokračovali v léčbě přípravkem Eprex/Erypo.
In the study of patients with anaemia caused by kidney problems, patients switching to Abseamed maintained haemoglobin levels to the same extent as those continuing to take Eprex/Erypo.
Ve studii vedené na pacientech s anémií způsobenou ledvinovými potížemi si pacienti převedení na přípravek Binocrit udrželi hodnoty hemoglobinu na stejné úrovni jako pacienti, kteří pokračovali v léčbě přípravkem Eprex/Erypo.
In the study of patients with anaemia caused by kidney problems, patients switching to Binocrit maintained haemoglobin levels to the same extent as those continuing to take Eprex/Erypo.
Ve studii vedené na pacientech s anémií způsobenou ledvinovými potížemi si pacienti převedení na přípravek Epoetin Alfa Hexal udrželi hodnoty hemoglobinu na stejné úrovni jako pacienti, kteří pokračovali v léčbě přípravkem Eprex/Erypo.
In the study of patients with anaemia caused by kidney problems, patients switching to Epoetin Alfa Hexal maintained haemoglobin levels to the same extent as those continuing to take Eprex/Erypo.
Ve studii VI byla hodnocena účinnost a bezpečnost abataceptu u pacientů dosud neléčených methotrexátem, s pozitivním revmatoidní faktorem (RF) a/nebo protilátkami proti citrulinovaným peptidům 2 (Anti-CCP2) a s časnou, erozivní revmatoidní artritidou (≤ 2 roky trvající onemocnění), kteří byli randomizováni do skupiny s abataceptem plus methotrexát nebo do skupiny s methotrexátem plus placebo.
In Study VI, the efficacy and safety of abatacept were assessed in methotrexate-naive, Rheumatoid Factor (RF) and/or anti-Cyclic Citrullinated Peptide 2 (Anti-CCP2)-positive patients with early, erosive rheumatoid arthritis (≤ 2 years disease duration) who were randomized to receive abatacept plus methotrexate or methotrexate plus placebo.
Ve studii VI byla hodnocena účinnost a bezpečnost abataceptu u pacientů dosud neléčených methotrexátem, s pozitivním revmatoidním faktorem (RF) a/nebo protilátkami proti citrulinovaným peptidům 2 (Anti-CCP2) a s časnou, erozivní revmatoidní artritidou (≤ 2 roky trvající onemocnění), kteří byli randomizováni do skupiny s abataceptem plus methotrexát nebo do skupiny s methotrexátem plus placebo.
In Study VI, the efficacy and safety of abatacept were assessed in methotrexate-naive, Rheumatoid Factor (RF) and/or anti-Cyclic Citrullinated Peptide 2 (Anti-CCP2)-positive patients with early, erosive rheumatoid arthritis (≤ 2 years disease duration) who were randomized to receive abatacept plus methotrexate or methotrexate plus placebo.
Ve studii VI byla střední změna TSS ve 12. měsíci signifikantně nižší u pacientů léčených abataceptem plus methotrexát ve srovnání se skupinou léčenou methotrexátem plus placebo.
In Study VI, the mean change in TSS at 12 months was significantly lower in patients treated with abatacept plus methotrexate compared to those treated with methotrexate plus placebo.
Ve studii VI bylo po 12 měsících pozorováno zlepšení ve skupině s abataceptem plus methotrexát v porovnání se skupinou s methotrexátem plus placebo jak u PCS, tak u MCS, a toto zlepšení se udrželo po dobu 2 let.
In Study VI, improvement was observed at 12 months in abatacept plus methotrexate group as compared with the methotrexate plus placebo group in both PCS and MCS, and was maintained through 2 years.
Ve studii VI bylo statisticky signifikantní zlepšení odpovědi ACR 20 u pacientů léčených abataceptem plus methotrexát oproti pacientům ve skupině s methotrexátem plus placebo pozorováno ve 29. dni, a toto zlepšení se udrželo po celou dobu léčby.
In Study VI, statistically significant improvement in the ACR 20 response in abatacept plus methotrexate-treated patients versus methotrexate plus placebo-treated patients was observed at 29 days, and was maintained through the duration of the study.
Ve studii VI, která trvala 24 týdnů, bylo léčeno 313 dospělých pacientů s nedostatečnou odpovědí na nesteroidní antirevmatika a z nich přibližně 50% užívalo methotrexát.
Study VI with 24 week duration, treated 313 adult patients who had an inadequate response to non-steroidal anti-inflammatory drug therapy and of these, approximately 50% were taking methotrexate.
Ve studii VI, zahrnující pouze dospělé, signifikantně vyšší procento pacientů ve skupině s abataceptem plus methotrexát (41%) dosáhlo DAS28 (CRP)-definovaná remise (skóre < 2,6) oproti skupině s methotrexátem plus placebo (23%) v 1. roce.
In study VI, which only included adults, a significantly higher proportion of patients in the abatacept plus methotrexate group (41%) achieved DAS28 (CRP)-defined remission (score < 2.6) versus the methotrexate plus placebo group (23%) at year 1.
Ve studii VIBRANT byl primárním cílovým parametrem poměr pacientů, kteří dosáhli hodnotu alespoň 15 písmen v BCVA v týdnu 24 ve srovnání se stavem na počátku léčby a skupina léčená přípravkem Eylea byla nadřazená kontrolní skupině léčené laserem.
In the VIBRANT study, the primary efficacy endpoint was the proportion of patients who gained at least 15 letters in BCVA at week 24 compared to baseline and the Eylea group was superior to laser control.
Ve studii VIBRANT byl primárním cílovým parametrem poměr pacientů, kteří dosáhli hodnotu alespoň 15 písmen v BCVA v týdnu 24 ve srovnání se stavem na počátku léčby a skupina léčená přípravkem Eylea byla nadřazená kontrolní skupině léčené laserem.
In the VIBRANT study, the primary efficacy endpoint was the proportion of patients who gained at least 15 letters in BCVA at week 24 compared to baseline and the Eylea group wassuperior to laser control.
Ve studii VIEW1 došlo k průměrnému snížení CRT při vyšetření pomocí optické koherentní tomografie (OCT) (-130 mikronů v 52. týdnu léčby přípravkem Eylea 2 mg každé dva měsíce a - 129 mikronů v 52. týdnu léčby ranibizumabem v dávce 0,5 mg každý měsíc).
In the VIEW1 study there were mean decreases in CRT on optical coherence tomography (OCT) (-130 and -129 microns at week 52 for the Eylea 2 mg every two months and ranibizumab 0.5 mg every month study groups, respectively).
Ve studii VISTADME dostalo 217 (70,7 %) pacientů léčených přípravkem Eylea bilaterální injekce přípravku Eylea do týdne 100; ve studii VIVIDDME dostalo 97 (35,8 %) pacientů léčených přípravkem Eylea různou anti-VEGF léčbu jejich druhého oka.
In the VISTADME study, 217 (70.7%) of Eylea patients received bilateral Eylea injections until week100; in the VIVIDDME study, 97 (35.8%) of Eylea patients received a different anti-VEGF treatment in their fellow eye.
Ve studii vycházející z údajů v registrech týkající se pacientů s paroxysmální noční hemoglobinurií, kteří se transfuzi krve nikdy nepodrobili, došlo u pacientů po šesti měsících léčby přípravkem Soliris ke klinicky významnému snížení hladiny laktát dehydrogenázy (LDH), což značí nižší míru rozpadu červených krvinek.
In the registry study of patients with PNH who had never had a blood transfusion, patients treated with Soliris had clinically meaningful reductions in levels of lactate dehydrogenase (LDH) after 6 months of treatment, indicating reduced breakdown of red blood cells.
Ve studii vzájemných interakcí, která posuzovala účinek omeprazolu, účinného inhibitoru CYP2C19, na farmakokinetiku bortezomibu (podávaného intravenózně), se neprokázal významný vliv na farmakokinetiku bortezomibu; bylo to založeno na údajích od 17 pacientů.
In a drug-drug interaction study assessing the effect of omeprazole, a potent CYP2C19 inhibitor, on the pharmacokinetics of bortezomib (injected intravenously), there was no significant effect on the pharmacokinetics of bortezomib based on data from 17 patients.
Ve studii vývojové toxicity u králíků byly při dávkách toxických pro matku pozorovány anomálie plodu (srostlé části hrudní kosti, a dva plody měly různé viscerální postižení) a mírné snížení hmotnosti plodu.
In a rabbit developmental toxicity study at the maternally toxic dosage, there were foetal anomalies observed (fused sternebrae, and two foetuses had various visceral observations), and a slight decrease in foetal body weight.
Ve studii WV16240 byly primárními cílovými parametry účinnosti léčby sérokonverze HBeAg a počet kopií HBV-DNA nižší než 105 kopií/ml.
In study WV16240, the primary efficacy endpoints were HBeAg seroconversion and HBV-DNA below 105 copies/ml.
Ve studii WV16241 byly primárními cílovými parametry účinnosti léčby normalizace hodnot ALT a počet kopií HBV-DNA nižší než 2 x 104 kopií/ml.
In study WV16241, the primary efficacy endpoints were ALT normalisation and HBV- DNA below 2 x 104 copies/ml.
Ve studii zahrnující 181 pacientů s akutním infarktem myokardu byl eptifibatid podáván (v dávkovacích režimech bolus v dávce až do 180 mikrogramů/kg s následující infuzí s dávkou až do 2 mikrogramů/kg/min po dobu 72 hod.) současně se streptokinázou (1,5 mil. m.j. po 60 min.).
In an acute myocardial infarction study involving 181 patients, eptifibatide (in regimens up to a bolus injection of 180 microgram/kg, followed by an infusion up to 2 microgram/kg/min for up to 72 hours) was administered concomitantly with streptokinase (1.5 million units over 60 minutes).