natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U pacientů, kterým byl podáván Cubicin a warfarin, má být antikoagulační aktivita sledována několik dní po zahájení léčby Cubicinem.
Anticoagulant activity in patients receiving Cubicin and warfarin should be monitored for the first several days after therapy with Cubicin is initiated.
U pacientů, kterým byl podáván Cubicin, byla hlášena eozinofilní pneumonie (viz bod 4.8).
Eosinophilic pneumonia has been reported in patients receiving Cubicin (see section 4.8).
U pacientů, kterým byl podáván eliglustat, bylo po 9 měsících léčby prokázáno průměrné zmenšení velikosti sleziny o 28 % ve srovnání s 2% zvětšením u pacientů, kterým bylo podáváno placebo (léčba neúčinným přípravkem).
Patients who were given eliglustat showed an average reduction of 28% in spleen size, compared with a 2% increase in those given placebo (a dummy treatment) after 9 months of treatment.
U pacientů, kterým byl podáván G+B, byla incidence IRR vyšší v den 1 (38 %) a postupně klesala v den 2 (25 %), den 8 (7 %) a 15 (4 %).
In patients receiving G+B, the incidence of IRRs was highest on Day 1 (38%) and gradually decreased on Days 2, 8 and 15 (25%, 7% and 4%, respectively).
U pacientů, kterým byl podáván G-CSF po alogenní transplantaci kostní dřeně, byly hlášeny reakce štěpu proti hostiteli (Graft versus Host Disease, GvHD) a případy úmrtí (viz bod 4.8 a 5.1).
There have been reports of graft versus host disease (GvHD) and fatalities in patients receiving G- CSF after allogeneic bone marrow transplantation (see section 4.8 and 5.1).
U pacientů, kterým byl podáván G-CSF po alogenní transplantaci kostní dřeně, byly hlášeny reakce štěpu proti hostiteli (Graft versus Host Disease, GvHD) a případy úmrtí (viz bod 4.8 and 5.1).
There have been reports of graft versus host disease (GvHD) and fatalities in patients receiving G- CSF after allogeneic bone marrow transplantation (see section 4.8 and 5.1).
U pacientů, kterým byl podáván G-CSF po alogenní transplantaci kostní dřeně, byly hlášeny reakce štěpu proti hostiteli (Graft versus Host Disease, GvHD) a případy úmrtí (viz body 4.4 a 5.1).
There have been reports of GvHD and fatalities in patients receiving G-CSF after allogeneic bone marrow transplantation (see section 4.4 and 5.1).
U pacientů, kterým byl podáván G-CSF po alogenní transplantaci kostní dřeně, byly zaznamenány případy reakce štěpu proti hostiteli (GvHD) a úmrtí (viz body 4.8 a 5.1).
There have been reports of graft versus host disease (GvHD) and fatalities in patients receiving G-CSF after allogeneic bone marrow transplantation (see section 4.8 and 5.1)
U pacientů, kterým byl podáván jejich thienopyridin během 3 dnů před provedením CABG, byla frekvence závažného nebo nezávažného krvácení dle TIMI 26, 7 % (12 ze 45 pacientů) ve skupině s prasugrelem, ve srovnání s 5,0 % (3 z 60 pacientů) v klopidogrelové skupině.
For patients who received their thienopyridine within 3 days prior to CABG, the frequencies of TIMI major or minor bleeding were 26.7% (12 of 45 patients) in the prasugrel group, compared with 5.0% (3 of 60 patients) in the clopidogrel group.
U pacientů, kterým byl podáván lenalidomid v kombinaci s dexamethasonem až do progrese nebo po dobu 18 měsíců (1,58 na 100 pacientoroků) bylo zaznamenáno 1,3násobné zvýšení výskytu SPM solidních tumorů, v porovnání s thalidomidem v kombinaci s melfalanem a prednisonem (1,19 na 100 pacientoroků).
A 1.3-fold increase in incidence rate of solid tumour SPM has been observed in patients receiving lenalidomide in combination with dexamethasone until progression or for 18 months (1.58 per 100 person- years) compared to thalidomide in combination with melphalan and prednisone (1.19 per 100 person-years).
U pacientů, kterým byl podáván lenalidomid v post – ASCT nastavení byly pozorovány v klinických studiích případy malignit B-buněk (včetně Hodgkinova lymfomu).
Cases of B-cell malignancies (including Hodgkin’s lymphoma) observed in the clinical trials were in patients who received lenalidomide in the post- ASCT setting
U pacientů, kterým byl podáván lenalidomid v post – ASCT nastavení byly pozorovány v klinických studiích případy malignit B-buněk (včetně Hodgkinova lymfomu).
Cases of B-cell malignancies (including Hodgkin’s lymphoma) observed in the clinical trials were in patients who received lenalidomide in the post- ASCT setting.
U pacientů, kterým byl podáván přípravek Plegridy (125 mikrogramů každé 2 týdny), i v placebo skupině byl výskyt záchvatů nízký a srovnatelný (< 1 % v každé skupině).
The incidence of seizure events was low and comparable in patients receiving Plegridy (125 micrograms every 2 weeks) and placebo (<1% in each group).
U pacientů, kterým byl podáván vandetanib k léčbě MTC, se často vyskytovaly oční příhody, jako je neostré vidění.
Ocular events such as blurred vision are common in patients who received vandetanib for MTC.
U pacientů, kterým byl podáván VELCADE a souběžné léčivé přípravky, a kteří byli ve vážném zdravotním stavu, byly hlášeny vzácné případy jaterního selhání.
Rare cases of hepatic failure have been reported in patients receiving VELCADE and concomitant medicinal products and with serious underlying medical conditions.
U pacientů, kterým byl přípravek Bonviva podáván, byla v klinické studii (MF 4411) potvrzena účinnost podávání kyseliny ibandronové proti výskytu zlomenin, a to jak při každodenním podávání kyseliny ibandronové, tak i při podávání v delších časových intervalech s obdobím 9-10 týdnů bez podání dávky.
In humans, the efficacy of both daily and intermittent administration with a dose-free interval of 9-10 weeks of ibandronic acid was confirmed in a clinical trial (MF 4411), in which ibandronic acid demonstrated anti-fracture efficacy.
U pacientů, kterým byl přípravek podávaný každé 4 týdny v dávce 120 mg vysazen, činil průměrný poločas 28 dní (od 14 do 55 dní).
In subjects who discontinued 120 mg every 4 weeks, the mean half-life was 28 days (range 14 to 55 days).
U pacientů, kterým byla kyselina ibandronová podávána, byla v klinické studii (MF 4411) potvrzena účinnost podávání kyseliny ibandronové proti výskytu zlomenin, a to jak při každodenním podávání kyseliny ibandronové, tak i při podávání v delších časových intervalech s obdobím 9-10 týdnů bez podání dávky.
In humans, the efficacy of both daily and intermittent administration with a dose-free interval of 9-10 weeks of ibandronic acid was confirmed in a clinical trial (MF 4411), in which ibandronic acid demonstrated anti-fracture efficacy.
U pacientů, kterým byla podána dávka 15 mikrogramů, tato hodnota činila 85 %.
The figure was 85% in the patients who received the 15-microgram dose.
U pacientů, kterým byla podávána thiazidová diuretika v placebem kontrolovaných klinických studiích v kombinaci s alopurinolem nebo febuxostatem, byl pozorován konzistentní vliv na snížení hladiny kyseliny močové v séru.
Consistent serum uric acid lowering was observed in patients who were receiving thiazide diuretics in the placebo-controlled clinical studies in combination with allopurinol or febuxostat.
U pacientů, kterým byla podávána vyšší dávka přípravku Biopoin, činila průměrná týdenní zvýšení hemoglobinu 0,73 a 0,58 g/dl ve srovnání s 0,20 a 0,26 g/dl u pacientů, kterým byla podávána nižší dávka přípravku Biopoin.
Average weekly increases in haemoglobin were 0.73 and 0.58 g/dl in patients receiving the higher dose of Biopoin compared with 0.20 and
U pacientů, kterým byla podávána vyšší dávka přípravku Eporatio, činila průměrná týdenní zvýšení hemoglobinu 0,73 a 0,58 g/dl ve srovnání s 0,20 a 0,26 g/dl u pacientů, kterým byla podávána nižší dávka přípravku Eporatio.
Average weekly increases in haemoglobin were 0.73 and 0.58 g/dl in patients receiving the higher dose of Eporatio compared with 0.20 and
U pacientů, kterým bylo omylem podáno více přípravku LEMTRADA v jedné infuzi, se objevily závažné nežádoucí účinky jako např. bolesti hlavy, vyrážka, nízký krevní tlak nebo zvýšená srdeční frekvence.
Patients who were accidentally given too much LEMTRADA in one infusion have experienced serious reactions, such as headache, rash, low blood pressure or increased heart rate.
U pacientů, kterým bylo podáno větší množství olanzapinu, se projevily následující příznaky: zrychlení srdečního tepu, neklid/agresivita, potíže s řečí, nezvyklé pohyby (zvláště tváře nebo jazyka) a snížená úroveň vědomí.
Patients who have been given too much olanzapine have also experienced the following symptoms: rapid beating of the heart, agitation/aggressiveness, problems with speech, unusual movements (especially of the face or tongue) and reduced level of consciousness.
U pacientů, kterým bylo podáváno 200 a 400 mikrogramů přípravku Bretaris Genuair, se FEV1 po šestiměsíční léčbě v porovnání s placebem zvýšil v průměru o 99 ml, resp. o 128 ml.
On average, after six months of treatment the increase in FEV1 in patients who received 200 and 400 micrograms Bretaris Genuair was 99 ml and 128 ml compared with placebo, respectively.
U pacientů, kterým bylo podáváno 200 a 400 mikrogramů přípravku Eklira Genuair, se FEV1 po šestiměsíční léčbě v porovnání s placebem zvýšil v průměru o 99 ml, resp. o 128 ml.
On average, after six months of treatment the increase in FEV1 in patients who received 200 and 400 micrograms Eklira Genuair was 99 ml and 128 ml compared with placebo, respectively.
U pacientů, kterým byly podávány blokátory TNF, včetně infliximabu, byla hlášena pancytopenie, leukopenie, neutropenie a trombocytopenie.
There have been reports of pancytopenia, leucopenia, neutropenia, and thrombocytopenia in patients receiving TNF-blockers, including infliximab.
U pacientů, kterým byly podávány blokátory TNF, včetně přípravku Remicade, byla hlášena pancytopenie, leukopenie, neutropenie a trombocytopenie.
There have been reports of pancytopenia, leucopenia, neutropenia, and thrombocytopenia in patients receiving TNF-blockers, including Remicade.
U pacientů, kterým byly podávány intravenózní infuze rituximabu v dávce 250 mg/m2 s následnou aplikací intravenózních injekcí Zevalinu značeného radioaktivním [90Y] v dávce 15 MBq/kg, byl střední efektivní poločas ibritumomabu tiuxetanu [90Y] v séru 28 hodin.
In patients given intravenous infusions of 250 mg/m2 rituximab followed by intravenous injections of 15 MBq/kg of [90Y]-radiolabelled Zevalin, the median serum effective half-life of ibritumomab tiuxetan [90Y] was 28 h.
U pacientů, kterým byly současně podávány statiny, byl pozorován přibližně 20% vzestup clearance evolokumabu.
An approximately 20% increase in the clearance of evolocumab was observed in patients co- administered statins.
U pacientů, kterým je nutno podat více dávek, by mezi jednotlivými dávkami přípravku Ilaris měl být přinejmenším 12týdenní odstup.
For patients who require further doses, there should be an interval of at least 12 weeks between two doses of Ilaris.
U pacientů, kterým je podáván Cubicin, se občas může vyskytnout citlivost nebo bolest svalů nebo svalová slabost (podrobnosti viz bod 4 této příbalové informace).
Occasionally, patients receiving Cubicin may develop tender or aching muscles or muscle weakness (see section 4 of this leaflet for more information).
U pacientů, kterým je přípravek ONIVYDE podáván souběžně s ozařováním, je třeba postupovat s opatrností.
Caution should be exercised in patients receiving concurrent administration of ONIVYDE with irradiation.
U pacientů, kterým je přípravek Pradaxa podáván k prevenci žilní tromboembolie po elektivní náhradě kyčelního nebo kolenního kloubu a kteří současně užívají dabigatran-etexilát a amiodaron, je nutno snížit dávku přípravku Pradaxa na 150 mg užívaných jednou denně ve formě 2 tobolek po 75 mg (viz bod 4.2).
Patients treated for prevention of VTEs after hip or knee replacement surgery, dosing should be reduced to 150 mg taken once daily as 2 capsules of 75 mg Pradaxa if they receive concomitantly dabigatran etexilate and amiodarone (see section 4.2).
U pacientů, kterým jsou podávány další léčivé přípravky, které mohou ovlivnit renální funkci nebo které jsou vylučovány renální exkrecí (např. cyklosporin a takrolimus, intravenózně podávané aminoglykosidy, amfotericin B, foskarnet, pentamidin, vankomycin nebo léčivé přípravky, které jsou vylučovány stejným renálním transportérem, lidským organickým aniontovým transportérem 1 (human Organic Anion Transporter 1, hOAT1), jako je cidofovir) se doporučuje postupovat opatrně.
Caution is advised in patients receiving other medicinal products that may affect renal function or are excreted renally (e.g. cyclosporin and tacrolimus, intravenous aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, pentamidine, vancomycin, or medicinal products which are secreted by the same renal transporter, human Organic Anion Transporter 1 (hOAT1), such as cidofovir).
U pacientů, kterým nebyla podávána antimikrobiální profylaxe, byly hlášeny případy pneumonie vyvolané Pneumocystis carinii.
Cases of Pneumocystis carinii pneumonia have been reported in patients not receiving antimicrobial prophylaxis.
U pacientů, kterým se během léčby a po léčbě latentní tuberkulózy podával infliximabum, bylo hlášeno několik případů aktivní tuberkulózy.
Some cases of active tuberculosis have been reported in patients treated with infliximab during and after treatment for latent tuberculosis.
U pacientů, kterým se podává kombinovaná léčba antiretrovirotiky, může dojít ke změně ukládání, hromadění nebo poklesu tělesného tuku.
Redistribution, accumulation or loss of body fat may occur in patients receiving combination antiretroviral therapy.
U pacientů, kteří antagonisty vápníkových kanálů již užívají v době zahájení léčby dronedaronem, by mělo být provedeno vyšetření EKG a dávka antagonistů vápníkových kanálů v případě potřeby upravena (viz bod 4.4).
In patients already on calcium antagonists at time of dronedarone initiation, an ECG should be performed and the calcium antagonist dose should be adjusted if needed (see section 4.4).
U pacientů, kteří betablokátory již užívali v době zahájení léčby dronedaronem, by mělo být provedeno vyšetření EKG a dávka betablokátorů v případě potřeby upravena (viz bod 4.4).
In patients already taking beta blockers at time of dronedarone initiation, an ECG should be performed and the beta blocker dose should be adjusted if needed (see section 4.4).
U pacientů, kteří byli do studie zahrnuti výhradně pro nedávný infarkt myokardu, byl klopidogrel numericky méně účinný než ASA, ale statisticky s ASA shodný (RRR = -4,0 %; IS: -22,5 - 11,7 [p=0,639]).
In patients who were enrolled in the trial on the sole basis of a recent myocardial infarction, clopidogrel was numerically inferior, but not statistically different from ASA (RRR = - 4.0%; CI: -22.5 to 11.7 [p=0.639]).
U pacientů, kteří byli do studie zahrnuti výhradně pro nedávný infarkt myokardu, byl klopidogrel numericky méně účinný než ASA, ale statisticky s ASA shodný (RRR=4,0 %; IS: -22,5 - 11,7 [p=0,639]).
In patients who were enrolled in the trial on the sole basis of a recent myocardial infarction, clopidogrel was numerically inferior, but not statistically different from ASA (RRR=- 4.0%; CI: -22.5 to 11.7 [p=0.639]).
U pacientů, kteří byli do studie zahrnuti výhradně pro nedávný infarkt myokardu, byl klopidogrel numericky méně účinný než ASA, ale statisticky s ASA shodný (RRR=4,0%; IS: -22,5 - 11,7 [p=0,639]).
In patients who were enrolled in the trial on the sole basis of a recent myocardial infarction, clopidogrel was numerically inferior, but not statistically different from ASA (RRR=- 4.0%; CI: -22.5 to 11.7 [p=0.639]).
U pacientů, kteří byli do studie zahrnuti výhradně pro nedávný infarkt myokardu, byl klopidogrel numericky méně účinný než ASA, ale statisticky shodný s ASA (RRR = -4,0 %; CI: -22,5 až 11,7 [p=0,639]).
In patients who were enrolled in the trial on the sole basis of a recent myocardial infarction, clopidogrel was numerically inferior, but not statistically different from ASA (RRR = - 4.0%; CI: -22.5 to 11.7 [p=0.639]).
U pacientů, kteří byli do studie zahrnuti výhradně pro nedávný infarkt myokardu, byl klopidogrel numericky méně účinný než ASA, ale statisticky shodný s ASA (RRR = -4,0 %; IS: -22,5 - 11,7 [p = 0,639]).
In patients who were enrolled in the trial on the sole basis of a recent myocardial infarction, clopidogrel was numerically inferior, but not statistically different from ASA (RRR = - 4.0%; CI: -22.5 to 11.7 [p=0.639]).
U pacientů, kteří byli do studie zahrnuti výhradně pro nedávný infarkt myokardu, byl klopidogrel numericky méně účinný než ASA, ale statisticky shodný s ASA (RRR = -4,0%; CI: -22,5 až 11,7 [p=0,639]).
In patients who were enrolled in the trial on the sole basis of a recent myocardial infarction, clopidogrel was numerically inferior, but not statistically different from ASA (RRR = - 4.0%; CI: -22.5 to 11.7 [p=0.639]).
U pacientů, kteří byli léčeni inhibitory TNF včetně přípravku Simponi, byl hlášen výskyt melanomu.
Melanoma has been reported in patients treated with TNF-blocking agents, including Simponi.
U pacientů, kteří byli léčeni jinými inhibitory TNF, byl hlášen výskyt karcinomu z Merkelových buněk (viz bod 4.8).
Merkel cell carcinoma has been reported in patients treated with other TNF-blocking agents (see section 4.8).
U pacientů, kteří byli léčeni látkami blokujícími TNF včetně infliximabu, byl hlášen výskyt melanomu a karcinomu z Merkelových buněk (viz bod 4.8).
Melanoma and Merkel cell carcinoma have been reported in patients treated with TNF blocker therapy, including infliximab (see section 4.8).
U pacientů, kteří byli léčeni látkami blokujícími TNF včetně přípravku Remicade, byl hlášen výskyt melanomu a karcinomu Merkelových buněk (viz bod 4.8).
Melanoma and Merkel cell carcinoma have been reported in patients treated with TNF blocker therapy, including Remicade (see section 4.8).
U pacientů, kteří byli na počátku studie závislí na transfuzi trombocytů a stali se v průběhu léčby nezávislými, byl medián doby trvání nezávislosti na transfuzi trombocytů ve skupině s přípravkem Vidaza 10,8 měsíce a ve skupině CCR 19,2 měsíce.
patients who were platelet transfusion dependent at baseline and achieved transfusion independence on treatment, the median duration of platelet transfusion independence was 10.8 months in the Vidaza group and 19.2 months in the CCR group.
U pacientů, kteří byli nedostatečně kompenzováni samotnou sulfonylureou nebo v kombinaci s metforminem bylo snížení u přípravku Xultophy 3,5 mmHg a u placeba 3,2 mmHg.
In patients inadequately controlled on sulphonylurea alone or in combination with metformin, the reduction was 3.5 mmHg with Xultophy and 3.2 mmHg with placebo.
U pacientů, kteří byli předtím léčeni chemoterapií, bylo dosaženo kladného efektu u těch, kteří měli KPS ≥ 80.
In patients with prior chemotherapy a benefit was indicated in those with a KPS  80.
U pacientů, kteří byli převedeni z léčby deriváty sulfonylurey (kromě glimepiridu), může být zvýšené riziko hypoglykémie (viz bod 4.4).
Patients changing to AVAGLIM from sulphonylurea therapies other than glimepiride may be at an increased risk of hypoglycaemia (see section 4.4).
U pacientů, kteří byli v dětství léčeni růstovým hormonem do dosažení konečné výšky, by se po uzavření epifýz měla deficience růstového hormonu opakovaně vyhodnotit dříve, než se případně zahájí substituční terapie dávkami doporučenými pro dospělé.
Subjects who had been treated with growth hormone during childhood, until final height was attained, should be re-evaluated for growth hormone deficiency after epiphyseal closure before replacement therapy is commenced at the doses recommended for adults.
U pacientů, kteří byli v klinických studiích převáděni z přípravku Prograf podávaného dvakrát denně na přípravek Envarsus, byl použit převodní poměr 1:0,85(mg:mg).
In clinical studies patients converted from twice daily Prograf were converted to Envarsus at 1: 0.85(mg:mg).
U pacientů, kteří během prvních 12 týdnů léčby nebo po nastavení dávky nevykazují žádné známky léčebného přínosu, by mělo být pečlivě přehodnoceno pokračování léčby.
Continued therapy should be carefully reconsidered in patients who show no evidence of therapeutic benefit within the first 12 weeks of treatment or after dose adjustment.
U pacientů, kteří během tohoto období nevykazují žádné známky léčebného přínosu, by mělo být pečlivě přehodnoceno pokračování léčby.
Continued therapy should be carefully reconsidered in patients who show no evidence of therapeutic benefit within this time period.
U pacientů, kteří dobře snášejí léčbu, ale vyžadují větší zmírnění příznaků, je možné podle individuální odpovědi denní dávku zvýšit na 15 mg denně (viz bod 5.2).
For those patients who have an acceptable tolerability profile but require greater symptom relief, the dose may be increased to 15 mg daily, based on individual response (see section 5.2).
U pacientů, kteří dokončili studii (52 týdnů), byla upravená průměrná změna výchozího HbA1c -1,0 % u přípravku Eperzan (N = 121) a -0,9 % u insulinu lispro (N = 141).
In patients who completed the study (52 weeks), the adjusted mean change in baseline in HbA1c was -1.0% for Eperzan (N = 121) and -0.9% for insulin lispro (N = 141).
U pacientů, kteří dostávají hydroxykobalamin se může vyskytnout přechodné, většinou asymptomatické zvýšení krevního tlaku.
Transient, generally asymptomatic, increase in blood pressure may occur in patients receiving hydroxocobalamin.
U pacientů, kteří dostávají olaratumab a doxorubicin, je riziko vzniku hemoragických příhod (viz bod 4.8).
Patients receiving olaratumab and doxorubicin are at risk of haemorrhagic events (see section 4.8).
U pacientů, kteří dostávají parenterální antikoagulancia, přerušte podávání parenterálního antikoagulancia a začněte léčbu přípravkem Xarelto v rozmezí 0 až 2 hodiny před tím, než by mělo dojít k dalšímu plánovanému podání parenterálního přípravku (např. nízkomolekulární hepariny) nebo v době vysazení kontinuálně podávaného parenterálního přípravku (např. intravenózní nefrakciovaný heparin).
For patients currently receiving a parenteral anticoagulant, discontinue the parenteral anticoagulant and start Xarelto 0 to 2 hours before the time that the next scheduled administration of the parenteral medicinal product (e.g. low molecular weight heparins) would be due or at the time of discontinuation of a continuously administered parenteral medicinal product (e.g. intravenous unfractionated heparin).
U pacientů, kteří dostávají spinální nebo epidurální anestézii, je třeba opatrnost.
Caution should be exercised in patients receiving spinal and (or) epidural anaesthesia.
U pacientů, kteří dostávají spinální nebo epidurální anestézii, je třeba opatrnosti.
Caution should be exercised in patients receiving spinal and (or) epidural anaesthesia.
U pacientů, kteří dostávali asfotázu alfa: 9 ze 13 pacientů vykázalo perzistentní zjevný dorovnávací výškový přírůstek, jak ukazuje přechod v průběhu času do vyššího percentilu na růstových grafech CDC.
For those patients who received asfotase alfa: 9/13 patients displayed persistent apparent catch-up height-gain as shown by movement over time to a higher percentile on CDC growth charts.
U pacientů, kteří dostávali buď 15 mg přípravku Xarelto dvakrát denně a následně 20 mg jednou denně z důvodu léčby hluboké žilní trombózy nebo plicní embolie, nebo 20 mg jednou denně jako prevenci recidivující hluboké žilní trombózy a plicní embolie se krvácivé příhody objevily přibližně u 27,8 % pacientů a anémie se objevila přibližně u 2,2 % pacientů.
In patients treated with either 15 mg twice daily Xarelto followed by 20 mg once daily for treatment of DVT or PE, or with 20 mg once daily for prevention of recurrent DVT and PE, bleeding events occurred in approximately 27.8 % of patients and anaemia occurred in approximately 2.2 % of patients.
U pacientů, kteří dostávali G-CSF po alogenní transplantaci kostní dřeně, byly hlášené reakce štepu proti hostiteli (Graft versus Host Disease, GvHD) a případy úmrtí (viz bod 4.8 a 5.1).
There have been reports of Graft versus Host Disease (GvHD) and fatalities in patients receiving G-CSF after allogeneic bone marrow transplantation (see section 4.8 and 5.1).