natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V této studii vyvolal Sprimeo HCT v dávkách 150 mg/12,5 mg až 300 mg/25 mg na dávce závislý pokles krevního tlaku (systolický/diastolický) od 17,6/11,9 mmHg do 21,2/14,3 mmHg, proti
In this study, Sprimeo HCT in doses from 150 mg/12.5 mg to 300 mg/25 mg produced dose-dependent blood pressure reductions (systolic/diastolic) from 17.6/11.9 mmHg to
V této studii většina pacientů s psoriatickou artritidou, kteří dostávali Enbrel, byla schopna vykázat účinnou imunitní odpověď B  lymfocytů na pneumokokovou polysacharidovou vakcínu, ale titry byly v úhrnu mírně nižší, přičemž několik pacientů mělo dvojnásobně vyšší titry v porovnání s pacienty, kteří nedostávali Enbrel.
In this study most psoriatic arthritis patients receiving Enbrel were able to mount effective B-cell immune response to pneumococcal polysaccharide vaccine, but titers in aggregate were moderately lower and few patients had two-fold rises in titers compared to patients not receiving Enbrel.
V této studii většina pacientů s psoriatickou artritidou, kteří dostávali Enbrel, byla schopna vykázat účinnou imunitní odpověď B  lymfocytů na pneumokokovou polysacharidovou vakcínu, ale titry byly v úhrnu mírně nižší, přičemž několik pacientů mělo dvojnásobně vyšší titry v porovnání s pacienty, kteří nedostávali Enbrel.
In this study, most psoriatic arthritis patients receiving Enbrel were able to mount effective B-cell immune response to pneumococcal polysaccharide vaccine, but titres in aggregate were moderately lower, and few patients had two-fold rises in titres compared to patients not receiving Enbrel.
V této studii většina pacientů s psoriatickou artritidou, kteří dostávali přípravek Enbrel, byla schopna vykázat účinnou imunitní odpověď B  lymfocytů na pneumokokovou polysacharidovou vakcínu, ale titry byly v úhrnu mírně nižší, přičemž několik pacientů mělo dvojnásobně vyšší titry v porovnání s pacienty, kteří nedostávali přípravek Enbrel.
In this study, most psoriatic arthritis patients receiving Enbrel were able to mount effective B-cell immune response to pneumococcal polysaccharide vaccine, but titres in aggregate were moderately lower, and few patients had two-fold rises in titres compared to patients not receiving Enbrel.
V této studii ze 190 pacientů s JIA léčených přípravkem ORENCIA jeden pacient (0,5%) přerušil léčbu kvůli reakcím na infuze, které po sobě nenásledovaly, jednalo se o bronchospasmus a urtikarii.
Of the 190 patients with JIA treated with ORENCIA in this study, one (0.5%) patient discontinued due to non-consecutive infusion reactions, consisting of bronchospasm and urticaria.
V této studii, v níž byli pacienti sledováni po dobu minimálně 6 měsíců, došlo k reakci na léčbu a ke zmenšení nádorů u přibližně 32 % (38 ze 120) pacientů, kterým byl podáván přípravek Opdivo, oproti přibližně 11 % (5 ze 47) pacientů, kteří byli léčeni přípravky zvolenými zkoušejícím (dakarbazinem nebo kombinací karboplatiny a paklitaxelu).
In this study, where patients were followed up for at least 6 months, around 32% (38 out of 120) of patients given Opdivo responded to treatment and had a reduction in their tumours compared with about 11% (5 out of 47) of patients given investigator’s choice of treatment (dacarbazine or a combination of carboplatin and paclitaxel).
V této tabulce naleznete také údaje o přetrvání imunitní odpovědi jeden rok po booster dávce.
Persistence of the immune response one year after the booster dose is also presented in Table 3.
v této tabulce ohledně dalších informací týkajících se souběžného podávání přípravku REYATAZ se sildenafilem.
in this table for futher information regarding co- administration of REYATAZ with sildenafil.
V této věkové skupině se očkování v současné době nedoporučuje.
Vaccination is currently not recommended in this age group.
V této věkové skupině se v současné době očkování nedoporučuje.
Vaccination is currently not recommended in this age group
V této části jsou uvedeny klinické zkušenosti získané po podání modelových vakcín.
This section describes the clinical experience with the mock-up vaccines.
V této části najdete informace o tom, jakým způsobem si sám(a) můžete aplikovat injekce přípravku Ratiograstim.
This section contains information on how to give yourself an injection of Ratiograstim.
V této části najdete informace o tom, jakým způsobem si sám(a) můžete aplikovat injekce přípravku Tevagrastim.
This section contains information on how to give yourself an injection of Tevagrastim.
V této části se dozvíte, jak přípravek GONAL-f prášek a rozpouštědlo připravovat a používat.
This section tells you how to prepare and use your GONAL-f powder and solvent.
V týdenním balení přípravku TOBI Podhaler najdete
Inside your TOBI Podhaler weekly pack
V týdnu 100 bylo udrženo snížení - 195,8 a -191,1 mikrometrů pro skupiny Eylea 2Q8 a -85,7 a -83,9 mikrometrů pro kontrolní skupiny ve studiích VIVID-DME a VISTA-DME, v uvedeném pořadí.
At week 100 the decrease was maintained with -195.8 and -191.1 microns for the 2Q8 Eylea groups and -85.7 and -83.9 microns for the control groups, in the VIVIDDME and VISTADME studies, respectively.
V týdnu 104 byla upravená průměrná změna HbA1c ve srovnání s výchozí hodnotou –0,32 %, resp. –0,14 % pro dapagliflozin, resp. glipizid.
At Week 104, adjusted mean change from baseline in HbA1c was -0.32% for dapagliflozin and -0.14% for glipizide, respectively.
V týdnu 12 byla zjištěna non­inferiorita vůči sevelamer­karbonátu.
Non-inferiority to sevelamer carbonate was determined at week 12.
v týdnu 12 byli vyřazeni z analýzy. b Pacienti, kteří dosáhli virové suprese v týdnu 12, ale chyběly výsledky HCV RNA na konci sledovaného období, byli považováni za pacienty bez dosažené odpovědi.
Patients missing HCV RNA results at week 12 have been excluded from the analysis. b Patients who achieved viral suppression at week 12 but were missing HCV RNA results at the end of follow-up were considered to be non-responders.
V týdnu 12 pocítila významně větší část pacientů ve studii HS-II klinicky relevantní snížení bolesti kůže spojené s HS (viz tabulka 14).
At Week 12, a significantly higher proportion of patients in Study HS-II experienced a clinically relevant decrease in HS-related skin pain (see Table 14).
V týdnu 12 pocítila významně větší část pacientů ve studii HS-II klinicky relevantní snížení bolesti kůže spojené s HS (viz tabulka 16).
At Week 12, a significantly higher proportion of patients in Study HS-II experienced a clinically relevant decrease in HS-related skin pain (see Table 16).
V týdnu 12 se poměr hlášeného krvácení snížil na polovinu u pacientů s eltrombopagem (36%).
At Week 12, the proportion of eltrombopag subjects reporting any bleeding was decreased to half of baseline (36 %).
V týdnu 12 se poměr hlášeného krvácení snížil na polovinu u pacientů s eltrombopagem (36%).
At Week 12, the proportion of eltrombopag subjects reporting any bleeding was decreased to half of baseline (36%).
V týdnu 16 byli pacienti při zahájení randomizovaní na placebo re-randomizováni na přípravek Cosentyx (buď 75 mg nebo 150 mg subkutánně) každý měsíc.
At Week 16, patients who were randomised to placebo at baseline were re-randomised to receive Cosentyx (either 75 mg or 150 mg subcutaneously) every month.
V týdnu 16 dosáhlo pozitivní odpovědi týkající se účinnosti (např. PASI 75) více pacientů randomizovaných do skupiny používající přípravek Humira v dávce 0,8 mg/kg než pacientů, kteří byli randomizováni do skupiny používající 0,4 mg/kg každý druhý týden nebo methotrexát.
At week 16, more patients randomised to Humira 0.8 mg/kg had positive efficacy responses (e.g., PASI 75) than those randomised to 0.4mg/kg eow or MTX.
V týdnu 16 dosáhlo pozitivní odpovědi týkající se účinnosti více pacientů randomizovaných do skupiny užívající přípravek Humira v dávce 0,8 mg/kg (např. PASI 75) než pacienti, kteří byli randomizováni do skupiny užívající 0,4 mg/kg každý druhý týden nebo methotrexát.
At week 16, more patients randomised to Humira 0.8 mg/kg had positive efficacy responses (e.g., PASI 75) than those randomised to 0.4 mg/kg eow or MTX.
V týdnu 16 dosáhlo pozitivní odpovědi týkající se účinnosti více pacientů randomizovaných do skupiny užívající přípravek Humira v dávce 0,8 mg/kg (např. PASI 75) než pacienti, kteří byli randomizováni do skupiny užívající 0,4 mg/kg každý druhý týden nebo methotrexát.
At week 16, more patients randomised to Humira 0.8 mg/kg had positive efficacy responses (e.g., PASI 75) than those randomised to 0.4mg/kg eow or MTX.
V týdnu 16 významně větší část pacientů, kteří byli léčeni přípravkem Humira, dosáhla PGA skóre (Physician´s Global Assessment) „čisté“ nebo „téměř čisté“ pro ruce a/nebo chodidla ve srovnání s pacienty, kteří dostávali placebo (30.6% versus 4.3%, resp. [P = 0.014]).
At Week 16, a statistically significantly greater proportion of patients who received Humira achieved PGA of 'clear' or 'almost clear' for the hands and/or feet compared to patients who received placebo (30.6% versus 4.3%, respectively [P = 0.014]).
V týdnu 208 byla upravená průměrná změna HbA1c ve srovnání s výchozí hodnotou –0,10 % pro dapagliflozin a 0,20 % pro glipizid.
At Week 208, adjusted mean change from baseline in HbA1c was -0.10% for dapagliflozin and 0.20% for glipizide, respectively.
V týdnu 24 byl rozdíl mezi skupinami s alirokumabem a placebem v průměrném percentuálním snížení hladiny LDL cholesterolu proti výchozím hodnotám -61,9 % (95% CI: -64,3%, -59,4%, p ˂ 0,0001).
At week 24, the mean treatment difference from placebo in LDL-C percent change from baseline was -61.9% (95% CI: -64.3%, -59.4%; p-value: ˂0.0001).
V týdnu 24 byla redukce CRT statisticky nadřazena kontrole ve všech třech studiích (COPERNICUS u CRVO: - 457 vs. -145 mikronů; GALILEO u CRVO: -449 vs. -169 mikronů; VIBRANT u BRVO: -280 vs. - 128 mikronů).
At week 24, the reduction in CRT was statistically superior versus control in all three studies (COPERNICUS in CRVO: -457 vs. -145 microns; GALILEO in CRVO: -449 vs. -169 microns; VIBRANT in BRVO: - 280 vs. -128 microns).
V týdnu 24 byla změna HbA1c pro saxagliptin ve srovnání s placebem –0,7 %.
The HbA1c change for saxagliptin compared to placebo was -0.7% at Week 24.
V týdnu 24 byla účinnost a bezpečnost při dávkování dvakrát denně (n = 87) u pediatrické populace, která dostávala tablety obsahující lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg, stejná se zjištěními účinnosti a bezpečnosti v předcházejících studiích u dospělých a pediatrických pacientů, kteří užívali lopinavir/ritonavir dvakrát denně.
At week 24, the efficacy and safety with twice-daily dosing (n=87) in the paediatric population given lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg tablets was consistent with the efficacy and safety findings in previous adult and paediatric studies using lopinavir/ritonavir twice daily.
V týdnu 24 byla účinnost a bezpečnost při dávkování dvakrát denně (n=87) u pediatrické populace, která dostávala tablety obsahující lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg, stejná se zjištěními účinnosti a bezpečnosti v předcházejících studiích u dospělých a pediatrických pacientů, kteří užívali lopinavir/ritonavir dvakrát denně.
At week 24, the efficacy and safety with twice-daily dosing (n=87) in the paediatric population given lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg tablets was consistent with the efficacy and safety findings in previous adult and paediatric studies using lopinavir/ritonavir twice daily.
V týdnu 24 bylo prokázáno statisticky významné průměrné snížení HbA1c po podávání dapagliflozinu jako přídavné léčby k samotnému metforminu, metforminu v kombinaci se sitagliptinem, sulfonylmočovinou nebo inzulinem (s dalšími perorálními antidiabetiky či bez nich, včetně metforminu) ve srovnání se subjekty, kterým bylo podáváno placebo (p < 0,0001; Tabulky 3, 4 a 5).
Dapagliflozin as an add-on with either metformin alone, metformin in combination with sitagliptin, sulphonylurea or insulin (with or without additional oral glucose-lowering medicinal products, including metformin) resulted in statistically significant mean reductions in HbA1c at 24 weeks compared with subjects receiving placebo (p < 0.0001; Tables 3, 4 and 5).
V týdnu 24 bylo prokázáno statisticky významné průměrné snížení HbA1c po podávání dapagliflozinu jako přídavné léčby k samotnému metforminu, metforminu v kombinaci se sitagliptinem, sulfonylmočovinou nebo inzulinem (s dalšími perorálními antidiabetiky či bez nich, včetně metforminu) ve srovnání se subjekty, kterým bylo podáváno placebo (p < 0,0001; Tabulky 3, 4 a 5).
Dapagliflozin as an add-on with either metformin alone, metformin in combination with sitagliptin, sulphonylurea, or insulin (with or without additional oral glucose-lowering medicinal products, including metformin) resulted in statistically significant mean reductions in HbA1c at 24 weeks compared with subjects receiving placebo (p < 0.0001; Tables 3, 4 and 5).
V týdnu 24 měli pacienti léčení přípravkem Cosentyx a současně MTX vyšší ACR 20 odpověď (44,7%, 47,7% a 54,4% u 75 mg, respektive 150 mg a
At Week 24, Cosentyx-treated patients with concomitant MTX use had a higher ACR 20 response (44.7%, 47.7% and 54.4% for 75 mg, 150 mg and 300 mg, respectively, compared to placebo 20.0%) and ACR 50 response (27.7%, 31.8% and
V týdnu 24 měli pacienti, kteří byli séropozitivní na RF a/nebo anti-CCP v úvodu léčby, významně větší šanci, že dosáhnou odpovědi ACR20 a ACR50, v porovnání se séronegativními pacienty (p=0,0312 and p=0,0096) (Tabulka 13).
At Week 24, patients who were seropositive to RF and/or anti-CCP at baseline had a significantly increased probability of achieving ACR20 and 50 responses compared to seronegative patients (p=0.0312 and p=0.0096) (Table 13).
V týdnu 24 to bylo 91,8 % (n = 89) ve skupině přípravku Eylea a 85,5 % (n = 47) v rameni s předstíranou („sham“) léčbou.
At week 24, this was 91.8% (n=89) in the Eylea group and 85.5% (n=47) in the sham group.
V týdnu 26 vykázal přípravek Ultibro Breezhaler statisticky významné zlepšení vrcholového FEV1 v porovnání s placebem během prvních 4 hodin po podání dávky (330 ml) ( p<0,001).
At week 26, Ultibro Breezhaler produced statistically significant improvement in peak FEV1 compared to placebo in the first 4 hours post dose (330 ml) (p<0.001).
V týdnu 26 vykázal přípravek Ulunar Breezhaler statisticky významné zlepšení vrcholového FEV1 v porovnání s placebem během prvních 4 hodin po podání dávky (330 ml) ( p<0,001).
At week 26, Ulunar Breezhaler produced statistically significant improvement in peak FEV1 compared to placebo in the first 4 hours post dose (330 ml) (p<0.001).
V týdnu 26 vykázal přípravek Xoterna Breezhaler statisticky významné zlepšení vrcholového FEV1 v porovnání s placebem během prvních 4 hodin po podání dávky (330 ml) ( p<0,001).
At week 26, Xoterna Breezhaler produced statistically significant improvement in peak FEV1 compared to placebo in the first 4 hours post dose (330 ml) (p<0.001).
V týdnu 4 byl pacienti randomizováni v poměru 1:1 a dostávali v pokračovací léčbě buď standardní dávku (40/20 mg každý druhý týden) nebo sníženou dávku (20/10 mg každý druhý týden) v závislosti na jejich tělesné hmotnosti.
At Week 4, patients were randomised 1:1 to either the Standard Dose (40/20 mg eow) or Low Dose (20/10 mg eow) maintenance treatment groups based on their body weight.
V týdnu 4 byli pacienti randomizováni do skupin, kdy užívali buď 40 mg každý druhý týden, 40 mg každý týden nebo placebo při celkové délce trvání studie 56 týdnů.
At Week 4 patients were randomised to 40 mg every other Week, 40 mg every Week, or placebo with a total study duration of 56 Weeks.
V týdnu 4 byli pacienti randomizováni v poměru 1:1 a dostávali v pokračovací léčbě buď standardní dávku (40/20 mg každý druhý týden) nebo sníženou dávku (20/10 mg každý druhý týden) v závislosti na jejich tělesné hmotnosti.
At Week 4, patients were randomised 1:1 to either the Standard Dose (40/20 mg eow) or Low Dose (20/10 mg eow) maintenance treatment groups based on their body weight.
V týdnu 4 byly subjekty randomizovány v poměru 1:1 v závislosti na jejich tělesné hmotnosti v daném čase a byla jim v režimu udržovací léčby podávána buď snížená dávka nebo dávka standardní, jak je patrno v tabulce 13.
At Week 4, subjects were randomised 1:1 based on their body weight at the time to either the Low Dose or Standard Dose maintenance regimens as shown in Table 13.
V týdnu 4 byly subjekty randomizovány v poměru 1:1 v závislosti na jejich tělesné hmotnosti v daném čase a byla jim v režimu udržovací léčby podávána buď snížená dávka nebo dávka standardní, jak je patrno v tabulce 18.
At Week 4, subjects were randomised 1:1 based on their body weight at the time to either the Low Dose or Standard Dose maintenance regimens as shown in Table 18.
V týdnu 4 byly subjekty randomizovány v poměru 1:1 v závislosti na jejich tělesné hmotnosti v daném čase a byla jim v režimu udržovací léčby podávána buď snížená dávka nebo dávka standardní, jak je patrno v tabulce 20.
At Week 4, subjects were randomised 1:1 based on their body weight at the time to either the Low Dose or Standard Dose maintenance regimens as shown in Table 20.
V týdnu 48 bylo průměrné zvýšení počtu CD4+ buněk z počáteční hodnoty na 201,2 x 106 buněk/l.
At week 48, the mean increase in CD4+ cell count from baseline was 201.2 x 106 cells/l.
V týdnu 48 mělo 89 % (283/317) pacientů randomizovaných do převodu na FTC/RPV/TDF HIV-1 RNA < 50 kopií/ml, 3 % (8/317) byly považovány za virologické selhání (HIV RNA
At Week 48, 89% (283/317) of patients randomised to switch to FTC/RPV/TDF had HIV-1 RNA
V týdnu 52 dosáhlo 42,9% pacientů léčených kombinací přípravku Humira/methotrexát klinickou remisi (DAS28 (CRP) < 2,6) v porovnání s 20,6% pacientů léčených methotrexátem v monoterapii a 23,4% pacientů léčených přípravkem Humira v monoterapii.
At Week 52, 42.9% of patients who received Humira/methotrexate combination therapy achieved clinical remission (DAS28 (CRP) < 2.6) compared to 20.6% of patients receiving methotrexate monotherapy and 23.4% of patients receiving Humira monotherapy.
V týdnu 64 přípravek Ulunar Breezhaler vykázal zlepšení v absolutních číslech oproti glykopyrroniu (1,95 %; p=0,175) a statisticky významné zlepšení v porovnání s tiotropiem (4,96 %; p=0,001).
At week 64, Ulunar Breezhaler showed numerical improvement over glycopyrronium (1.95%; p=0.175) and statistical improvement over tiotropium (4.96%; p=0.001).
V týdnu 96 si 88,4 % (214/242 pacientů) udrželo HIV-1 RNA
At Week 96, 88.4% (214/242 patients) maintained HIV-1 RNA
V týdnu 96 si 88,4 % (214/242 pacientů) udrželo HIV-1 RNA < 50 kopií/ml po přechodu na E/C/F/TAF fixní kombinovanou tabletu.
At Week 96, 88.4% (214/242 patients) maintained HIV-1 RNA < 50 copies/mL after switching to E/C/F/TAF FDC tablet.
V týdnu 96 si 88,4 % (214/242 pacientů) udrželo HIV-1 RNA < 50 kopií/ml po přechodu na přípravek Genvoya.
At Week 96, 88.4% (214/242 patients) maintained HIV-1 RNA < 50 copies/mL after switching to Genvoya.
V těchto 2 studiích (TG-MV-006 a TG-MV-007) bylo randomizováno celkem 652 pacientů (464 pacientů bylo léčených přípravkem JETREA, 188 placebem).
A total of 652 patients (JETREA 464, placebo 188) were randomised in these 2 studies (TG-MV-006 and TG-MV-007).
V těchto 52týdenních studiích pacienti užívali přípravek po dobu 12 týdnů a poté následovala 40týdenní fáze bez léčby.
In these 52 week duration studies, patients received treatment for 12 weeks, followed by a 40 week non-treatment phase.
V těchto aktualizovaných datech bylo ukončení léčby z důvodu nežádoucích účinků zjistěno u 17,1 % pacientů léčených ruxolitinibem.
With these updated data, therapy discontinuation due to adverse events was observed in 17.1% of patients treated with ruxolitinib.
V těchto CRVO studiích bylo přibližně 52 % (112/217) pacientů přiřazených k léčbě přípravkem Eylea ve věku 65 let nebo starších a přibližně 18 % (38/217) ve věku 75 let nebo starších.
In the CRVO studies, approximately 52% (112/217) of the patients randomised to treatment with Eylea were 65 years of age or older, and approximately 18% (38/217) were 75 years of age or older.
V těchto dvojitě zaslepených, kontrolovaných studiích dostávalo 774 pacientů tocilizumab v dávce 4 mg/kg v kombinaci s MTX, 1870 pacientů dostávalo tocilizumab v dávce 8 mg/kg v kombinaci s MTX nebo jinými tradičními DMARD a 288 pacientů dostávalo tocilizumab v dávce 8 mg/kg v monoterapii.
In the double-blind controlled studies, 774 patients received tocilizumab 4 mg/kg in combination with MTX, 1870 patients received tocilizumab 8 mg/kg in combination with MTX or other DMARDs and 288 patients received tocilizumab 8 mg/kg monotherapy.
V těchto dvou dvojitě zaslepených, placebem kontrolovaných studiích fáze 3 byla většina nežádoucích účinků lokální povahy v oblasti penisu a třísla a většina těchto příhod byla mírná nebo středně závažná a většina (79 %) vymizela během 14 dnů po podání injekce.
In the two Phase 3 double-blind placebo controlled studies, most adverse reactions were local events of the penis and groin and the majority of these events were of mild or moderate severity, and most (79%) resolved within 14 days of the injection.
V těchto dvou klinických studiích 851 dospělých pacientů pokračovalo v prodloužené studii s opakovanými až 5 dalšími cykly chemoterapie.
In the same 2 clinical studies, 851 adult patients continued into the Multiple-Cycle extension for up to 5 additional cycles of chemotherapy.
V těchto dvou klinických studiích dosáhlo snížení HbA1c na hodnoty ≤ 7 % nebo < 7 % klinicky a statisticky významně více subjektů na exenatidu s prodlouženým účinkem ve srovnání s exenatidem s okamžitým účinkem (p < 0,05; resp. p = < 0,0001).
Clinically and statistically significantly more subjects on prolonged-release compared to immediate-release exenatide patients achieved an HbA1c reduction of ≤ 7 % or < 7 % in the two studies (p < 0.05 and p ≤ 0.0001 respectively).
V těchto dávkách je hodnota Cmax přibližně 3 respektive 6 µg/ml.
At these doses, Cmax is approximately 3 and 6 µg/ml, respectively.
V těchto klinických hodnoceních byla u tří pacientů užívajících tolvaptan pozorována klinicky významná zvýšení (více než trojnásobek horního limitu normálních hodnot) alaninaminotransferázy v séru (ALT) doprovázená klinicky významnými zvýšeními (více než dvojnásobek horního limitu normálních hodnot) celkového bilirubinu v séru.
In these clinical trials, clinically significant increases (greater than 3 x Upper Limit of Normal) in serum alanine aminotransferase (ALT), along with clinically significant increases (greater than 2 x Upper Limit of Normal) in serum total bilirubin were observed in 3 patients treated with tolvaptan.
V těchto klinických hodnoceních mezi nežádoucí účinky hlášené se stejnou četností u pacientů s nádorovým onemocněním léčených filgrastimem/chemoterapií a placebem/chemoterapií patřily nevolnost a zvracení, alopecie, průjem, únava, anorexie (snížená chuť k jídlu), zánět sliznic, bolesti hlavy, kašel, vyrážka, bolesti na hrudníku, astenie, faryngolaryngeální bolest (orofaryngeální bolest) a zácpa.
In those clinical trials, undesirable effects reported with equal frequency in cancer patients treated with filgrastim/chemotherapy and placebo/chemotherapy included nausea and vomiting, alopecia, diarrhoea, fatigue, anorexia (decreased appetite), mucosal inflammation, headache, cough, rash, chest pain, asthenia, pharyngolaryngeal pain (oropharyngeal pain) and constipation .
V těchto klinických hodnoceních mezi nežádoucí účinky hlášené se stejnou četností u pacientů s nádorovým onemocněním léčených filgrastimem/chemoterapií a placebem/chemoterapií patřily nevolnost a zvracení, alopecie, průjem, únava, anorexie (snížená chuť k jídlu), zánět sliznic, bolesti hlavy, kašel, vyrážka, bolesti na hrudníku, astenie, faryngolaryngeální bolest (orofaryngeální bolest) a zácpa.
In those clinical trials, undesirable effects reported with equal frequency in cancer patients treated with filgrastim/chemotherapy and placebo/chemotherapy included nausea and vomiting, alopecia, diarrhoea, fatigue, anorexia (decreased appetite), mucosal inflammation, headache, cough, rash, chest pain, asthenia, pharyngolaryngeal pain (oropharyngeal pain) and constipation.