natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V porovnání s placebem byl výskyt zvýšených hodnot jaterních transamináz vyšší u pacientů používajících přípravek Plegridy.
The incidence of hepatic transaminase increases was greater in patients receiving Plegridy compared to placebo.
V porovnání s placebem dosáhlo více pacientů léčených empagliflozinem a s výchozím HbA1c ≥ 7,0 % cílového HbA1c < 7 % (Tabulka 6).
A greater proportion of patients treated with empagliflozin and with a baseline HbA1c ≥7.0% achieved a target HbA1c of <7% compared to placebo (Table 6).
V porovnání s placebem přípravek Zostavax indukoval 6 týdnů po očkování vyšší imunitní odpověď specifickou vůči VZV.
Compared with placebo, ZOSTAVAX induced a higher VZV-specific immune response at 6 weeks postvaccination.
V porovnání s placebem terapie abataceptem nevedla k vyšší tvorbě autoprotilátek, tj. antinukleárních a anti-dsDNA protilátek.
Abatacept therapy did not lead to increased formation of autoantibodies, i.e., antinuclear and anti- dsDNA antibodies, compared with placebo.
V porovnání s podmínkami nalačno vedlo podání přípravku Odefsey zdravým dospělým jedincům s jídlem ke zvýšení expozice rilpivirinu (AUC) o 13–72 %.
Relative to fasting conditions, the administration of Odefsey to healthy adult subjects with food resulted in increased rilpivirine exposure (AUC) by 13-72%.
V porovnání s podmínkami nalačno vedlo podání přípravku Odefsey zdravým dospělým jedincům s jídlem ke zvýšení expozice tenofovir- alafenamidu (AUC) o 45–53 %.
Relative to fasting conditions, the administration of Odefsey to healthy adult subjects with food resulted in increased tenofovir alafenamide exposure (AUC) by 45-53%.
V porovnání s podáváním nalačno nevedlo podávání tobolek idelalisibu formulovaných v počáteční fázi vývoje s jídlem s vysokým obsahem tuku k žádné změně hodnoty Cmax a způsobilo 36% zvýšení průměrné hodnoty AUCinf.
Relative to fasting conditions, administration of an early capsule formulation of idelalisib with a high- fat meal resulted in no change in Cmax and a 36% increase in mean AUCinf.
V porovnání s technikami diagnózy infekce H.pylori na bázi biopsie, metoda pomocí přípravku Pylobactell na základě dat ze dvou terapeutických pokusů dosahuje v různých podmínkách (návštěvy před testem a po testu) citlivosti nad 95 % s dolní mezí spolehlivosti od 93 % do 98 %.
In comparison with biopsy based techniques for diagnosing H. pylori infection, using data from two therapeutic trials, Pylobactell achieved during different conditions (pre-study and follow-up visits) sensitivity estimates above 95% with lower one-sided 95% confidence limit ranging from 93% to 98%.
V porovnání s výchozím stavem mělo přes 50% pacientů závislých na podávání transfuzí o >80% sníženou potřebu transfuzí krevních destiček a RBC.
Over 50% of responders who were transfusion dependent at baseline, had > 80% reduction in both platelet and RBC transfusion requirements compared to baseline.
V porovnání s výchozím stavem mělo přes 50% pacientů závislých na podávání transfuzí o >80% sníženou potřebu transfuzí krevních destiček a RBC.
Over 50% of responders who were transfusion dependent at baseline, had >80% reduction in both platelet and RBC transfusion requirements compared to baseline.
v porovnání s výchozími hodnotami
Reduction in puffs/day of rescue medication use vs. baseline
v porovnání se samotným rifabutinem v dávce 150 mg jednou denně.
150 mg once daily alone.
v porovnání se samotným rifabutinem v dávce 150 mg jednou denně.
twice weekly dosage of 150 mg
V porovnání se skupinou léčenou placebem si ve 44. týdnu klinickou remisi a odpověď udržel významně vyšší podíl pacientů ve skupině léčené ustekinumabem (viz Tabulka 4).
Significantly higher proportions of patients maintained clinical remission and response in the ustekinumab treated groups compared to the placebo group at week 44 (see Table 4).
V porovnání se skupinou léčenou placebem si ve 44. týdnu klinickou remisi a odpověď udržel významně vyšší podíl pacientů ve skupině léčené ustekinumabem (viz Tabulka 9).
Significantly higher proportions of patients maintained clinical remission and response in the ustekinumab treated groups compared to the placebo group at week 44 (see Table 9).
V porovnání se stavem nalačno vedlo podání jedné dávky elbasviru/grazopreviru s vysoce tučným jídlem (900 kcal, 500 kcal z tuku) zdravým subjektům ke snížením AUC0-inf a Cmax elbasviru o přibližně 11 %, respektive 15 %, a k 1,5násobnému zvýšení AUC0-inf grazopreviru a 2,8násobnému zvýšení Cmax grazopreviru.
Relative to fasting conditions, the administration of a single dose of elbasvir/grazoprevir with a high- fat (900 kcal, 500 kcal from fat) meal to healthy subjects resulted in decreases in elbasvir AUC0-inf and Cmax of approximately 11 % and 15 %, respectively, and increases in grazoprevir AUC0-inf and Cmax of approximately 1.5-fold and 2.8-fold, respectively.
V porovnání se stavem nalačno vedlo podání jedné dávky přípravku Epclusa s jídlem se středním obsahem tuku (~600 kcal, 30 % tuku) nebo vysokým obsahem tuku (~800 kcal, 50 % tuku) k 34 % a21 % zvýšení AUC0-inf velpatasviru, v uvedeném pořadí, a k 31 %, resp. 5 % zvýšení Cmax, velpatasviru.
Relative to fasting conditions, the administration of a single dose of Epclusa with a moderate fat (~600 kcal, 30% fat) or high fat (~800 kcal, 50% fat) meal resulted in a 34% and 21% increase in velpatasvir AUC0-inf, respectively, and a 31% and 5% increase in velpatasvir Cmax, respectively.
V porovnání se subjekty s normální jaterní funkcí byla u subjektů s lehkým poškozením jater (Child- Pugh třída A) systémová expozice po jedné dávce axitinibu podobná a u subjektů se středně závažným poškozením jater (Child-Pugh třída B) vyšší (přibližně dvojnásobná).
Compared to subjects with normal hepatic function, systemic exposure following a single dose of axitinib was similar in subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh class A) and higher (approximately two-fold) in subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh class B).
V porovnání se zdravými dobrovolníky měli pacienti s mírnou poruchou funkce jater přibližně o 111% (95% IS: 45 % až 283%) vyšší plazmatické hodnoty AUC(0-) eltrombopagu a pacienti se středně závažnou poruchou funkce jater měli přibližně o 183% (95% IS: 90% až 459%) vyšší plazmatické hodnoty AUC(0-) eltrombopagu.
Compared to healthy volunteers, patients with mild hepatic impairment had approximately 111% (95% CI: 45% to 283%) higher plasma eltrombopag AUC(0-) values and patients with moderate hepatic impairment had approximately 183% (95% CI: 90% to 459%) higher plasma eltrombopag AUC(0-) values.
V porovnání se zdravými dobrovolníky měli pacienti s mírnou poruchou funkce jater přibližně o 111% (95% IS: 45% až 283%) vyšší plazmatické hodnoty AUC(0-) eltrombopagu a pacienti se středně závažnou poruchou funkce jater měli přibližně o 183% (95% IS: 90% až 459%) vyšší plazmatické hodnoty AUC(0-) eltrombopagu.
Compared to healthy volunteers, patients with mild hepatic impairment had approximately 111% (95% CI: 45% to 283%) higher plasma eltrombopag AUC(0-) values and patients with moderate hepatic impairment had approximately 183% (95% CI: 90% to 459%) higher plasma eltrombopag AUC(0-) values.
V porovnání se zdravými kontrolními pacienty se po jednorázové perorální dávce 160 mg enzalutamidu u pacientů s mírnou poruchou jater hodnota AUC enzalutamidu zvýšila o 5 % a Cmax o 24 %, u pacientů se středně těžkou poruchou jater se AUC enzalutamidu zvýšila o 29 %, resp. Cmax klesla o 11 % a u pacientů se závažnou poruchou funkce jater se AUC enzalutamidu zvýšila o 5 % a Cmax klesla o 41 %.
Following a single oral 160 mg dose of enzalutamide, the AUC and Cmax for enzalutamide in subjects with mild impairment increased by 5% and 24%, respectively, the AUC and Cmax of enzalutamide in subjects with moderate impairment increased by 29% and decreased by 11%, respectively, and the AUC and Cmax of enzalutamide in subjects with severe impairment increased by 5% and decreased by 41%, respectively, compared to healthy control subjects.
V poslední studii zahrnující pacienty, kteří nikdy nebyli léčeni chorobu modifikujícími antirevmatickými léky, došlo po 52 týdnech léčby k trvalé remisi téměř u 29 % (189 z 655) pacientů léčených přípravkem Cimzia v kombinaci s methotrexátem, v porovnání s 15 % (32 z 213) pacientů užívajících placebo v kombinaci s methotrexátem.
In the last study in patients who had never received treatment with DMARDs, almost 29% of patients (189 out of 655) treated with Cimzia in combination with methotrexate were in sustained remission after 52 weeks of treatment, compared with 15% (32 out of 213) of patients receiving placebo with methotrexate.
V posledních letech došlo k nárůstu expozice přípravku Zoely u žen nad 35 let.
During the last years there has been an increase of the exposure of Zoely in women above 35 years.
V posledně jmenované podmnožině pacientů byly rozmezí a četnost detekce měřitelných koncentrací kyseliny 9-cis-retinové v plazmě pacientů s KS po aplikaci tohoto léčivého přípravku srovnatelné s rozmezím a četností detekce měřitelných plazmatických koncentrací kyseliny 9-cis- retinové, která se přirozeně vyskytuje v krevním oběhu u neléčených jedinců.
In this latter group, the range and frequency of detection of quantifiable 9-cis-retinoic acid plasma concentrations in patients with KS after application of the medicinal product were comparable to the range and frequency of detection of quantifiable plasma concentrations of circulating, naturally-occurring 9-cis- retinoic acid in untreated individuals.
V post-hoc analýze 2 letých dat vykazovali pacienti, kterým byl přípravek Plegridy podáván každé 2 týdny, statisticky významné snížení ve srovnání s pacienty, kterým byl přípravek Plegridy podáván každé 4 týdny, pro ARR (24 %, p = 0,0209), riziko relapsu (24 %, p = 0,0212), riziko progrese postižení přetrvávající po dobu 24 týdnů (36 %, p = 0,0459), a MRI (nové/zvětšující se T2 60 %, Gd+ 71 % a nové T1 hypointenzní léze 53 %; p < 0,0001 pro všechny).
Patients exposed to Plegridy every 2 weeks showed statistically significant reductions compared to patients exposed to Plegridy every 4 weeks over 2 years in a post-hoc analysis for endpoints including ARR (24%, p=0.0209), the risk of relapse (24%, p=0.0212), the risk of disability progression with 24 week confirmation (36%, p=0.0459), and MRI endpoints (new/enlarging T2 60%, Gd+ 71%, and new T1 hypointense lesions 53%; p<0.0001 for all).
V post-hoc analýze imunogenity u dat ze studií TKT024/024EXT mělo 51 % (32/63) pacientů léčených pomocí 0,5 mg/kg idursulfázy týdně alespoň 1 krevní vzorek pozitivní na protilátky proti idursulfáze a 37 % (23/63) bylo pozitivních na protilátky v minimálně 3 následných studijních návštěvách.
In the post-hoc immunogenicity analysis of data from TKT024/024EXT studies, 51% (32/63) patients treated with 0.5mg/kg weekly idursulfase had at least 1 blood sample that tested positive for anti- idursulfase antibodies, and 37 % (23/63) tested positive for antibodies on at least 3 consecutive study visits.
V post-hoc analýze pacientů s adenokarcinomem, kteří progredovali a vstoupili do studie ≥ 9 měsíců od zahájení první linie léčby, nedosáhl rozdíl statistické významnosti (HR pro OS: 0,89, 95% CI: 0,66-1,19).
In a post-hoc analysis in adenocarcinoma patients having progressed and entered the study ≥ 9 months since start of their first-line therapy the difference did not reach statistical significance (HR for OS: 0.89, 95% CI 0.66 - 1.19).
V post-hoc analýze u žen ve věku > 75 let bylo při podávání přípravku Prolia pozorováno 62% relativní snížení rizika (1,4% abslutní snížení rizika, p < 0,01).
In a post-hoc analysis in women > 75 years, a 62% relative risk reduction was observed with Prolia (1.4% absolute risk reduction, p < 0.01).
V post-hoc analýze údajů z klinického hodnocení přípravku Revlimid u myelodysplastických syndromů byl odhadovaný 2letý výskyt progrese do AML 27,5 % u pacientů s IHC-p53 pozitivitou a 3,6 % u pacientů s IHC-p53 negativitou (p = 0,0038).
In a post-hoc analysis of a clinical trial of Revlimid in myelodysplastic syndromes, the estimated 2-year rate of progression to AML was 27.5 % in patients with IHC-p53 positivity and 3.6% in patients with IHC-p53 negativity (p=0.0038).
V post-hoc analýze údajů z klinického hodnocení přípravku Revlimid u myelodysplastických syndromů s nízkým rizikem nebo středním rizikem I. stupně (MDS-004) byl odhadovaný 2letý výskyt progrese do AML 27,5 % u pacientů s IHC-p53 pozitivitou (1 % hraniční hladina silného barvení jádra, za použití imunohistochemického vyhodnocení proteinu p53 jako náhradního parametru pro stav mutace TP53) a 3,6 % u pacientů s IHC-p53 negativitou (p = 0,0038) (viz bod 4.8).
In a post-hoc analysis of a clinical trial of Revlimid in low- or intermediate-1-risk myelodysplastic syndromes (MDS-004), the estimated 2-year rate of progression to AML was 27.5 % in patients with IHC-p53 positivity (1% cut-off level of strong nuclear staining, using immunohistochemical assessment of p53 protein as a surrogate for TP53 mutation status) and 3.6% in patients with IHC-p53 negativity (p=0.0038) (see section 4.8)
V post-marketingových zdrojích bylo souhrnně 2179 případů nežádoucích účinků (ADR).
There have been cumulatively 2179 Adverse Drug Reactions (ADR) reports from post-marketing sources.
V postmarketingové praxi se u injekčního roztoku palonosetronu pro intravenózní podání vyskytly velmi vzácné případy (<1/10000) hypersenzitivních reakcí.
In post marketing very rare cases (<1/10,000) of hypersensitivity reactions occurred with palonosetron solution for injection for intravenous use.
V postmarketingovém období byly hlášeny život ohrožující případy kardiální toxicity (včetně kompletního atrioventrikulárního bloku, bradykardie a kardiomyopatie), laktátové acidózy, akutního renálního selhání, deprese CNS a respiračních komplikací vedoucích až k úmrtí, a to zejména u nedonošených novorozenců, jimž byl přípravek Kaletra perorální roztok podáván (viz body 4.3 a 4.9).
Postmarketing life-threatening cases of cardiac toxicity (including complete atrioventricular (AV) block, bradycardia, and cardiomyopathy), lactic acidosis, acute renal failure, CNS depression and respiratory complications leading to death have been reported, predominantly in preterm neonates receiving Kaletra oral solution (see sections 4.3 and 4.9).
V postmarketingovém období byly u dětí, adolescentů a mladých dospělých (do 22 let věku) užívajících TNF-blokátory (zahájení léčby v ≤ 18 letech věku), včetně adalimumabu, hlášeny malignity, z nichž některé byly fatální.
Malignancies, some fatal, have been reported among children, adolescents and young adults (up to 22 years of age) treated with TNF-antagonists (initiation of therapy ≤ 18 years of age), including adalimumab in the post marketing setting.
V postmarketingovém období byly u pacientů léčených TNF- antagonisty hlášeny případy leukémie.
In the post marketing setting, cases of leukemia have been reported in patients treated with a TNF-antagonist.
V postmarketingovém sledování byl velmi vzácně hlášen výskyt Stevens-Johnsonova syndromu.
Very rare reports of Stevens-Johnson Syndrome have occurred in the post marketing setting.
V postmarketingovém sledování bylo zaznamenáno akutní selhání ledvin u rizikových pacientů, léčených aliskirenem, které bylo reverzibilní po ukončení léčby.
Acute renal failure, reversible upon discontinuation of treatment, has been reported in at-risk patients receiving aliskiren in post- marketing experience.
V postmarketingovém sledování byly hlášeny případy syndromu kapilárního úniku při použití faktoru stimulujícího kolonie granulocytů.
Cases of capillary leak syndrome have been reported in the post marketing setting with granulocyte colony- stimulating factor use.
V postmarketingovém sledování byly hlášeny případy syndromu zvýšené permeability kapilár po podání G-CSF nebo derivátů.
Cases of capillary leak syndrome have been reported in postmarketing experience after administration of G-CSF or derivatives.
V postmarketingovém sledování byly v časové souvislosti s užitím přípravku Xarelto hlášeny následující nežádoucí účinky.
The following adverse reactions have been reported post-marketing in temporal association with the use of Xarelto.
V postmarketingovém sledování jiného přípravku této skupiny byly v časové souvislosti s podáním hlášeny závažné kardiovaskulární reakce zahrnující cerebrovaskulární krvácení, náhlou srdeční smrt, tranzitorní ischemickou ataku, nestabilní anginu pectoris a komorovou arytmii.
Serious cardiovascular reactions, including cerebrovascular haemorrhage, sudden cardiac death, transient ischaemic attack, unstable angina and ventricular arrhythmia have been reported post-marketing in temporal association with another medicinal product in this class.
V postmarketingových hlášeních byla velmi zřídka hlášena časová souvislost léčby olanzapinem i.m. s případy deprese dýchání, hypotenze nebo bradykardie a úmrtím – většinou u pacientů, kterým byly současně podány benzodiazepiny nebo jiné antipsychotika nebo u těch, kteří byli léčeni dávkou olanzapinu překračující doporučenou denní dávku (viz bod 4.4 a bod 4.5).
In post marketing reports, temporal association of treatment with IM olanzapine with cases of respiratory depression, hypotension or bradycardia and death have been very rarely reported, mostly in patients who concomitantly received benzodiazepines, and/or other antipsychotic medicinal products or who were treated in excess of olanzapine recommended daily doses (see sections 4.4 and 4.5).
V postmarketingových hlášeních existují případy pancytopenie a aplastické anemie, některé z nich s fatálním koncem (viz bod 4.4)
There have been postmarketing reports of pancytopenia and aplastic anaemia, some of which had fatal outcomes (see section 4.4).
V postmarketingových hlášeních se vyskytly případy chyb v medikaci, kdy došlo k podání celého množství teriparatidu obsaženém v peru (až 800 g) v jediné dávce.
In post-marketing spontaneous reports, there have been cases of medication error where the entire contents (up to 800 mcg) of the teriparatide pen have been administered as a single dose.
V postmarketingových studiích bylo zaznamenáno několik ojedinělých případů zvýšení hodnoty mezinárodního normalizovaného poměru (INR) u pacientů užívajících současně warfarin.
In post-marketing experience isolated cases with international normalized ratio (INR) increases have been reported in patients concomitantly treated with warfarin.
V postmarketingových studiích bylo zaznamenáno několik ojedinělých případů zvýšení hodnoty mezinárodního normalizovaného poměru (INR) u pacientů užívajících současně warfarin.
In post-marketing experience, isolated cases with international normalized ratio (INR) increases have been reported in patients concomitantly treated with warfarin.
V postmarketingových studiích byly tyto příhody hlášeny u pacientů léčených přípravkem Axura.
In post- marketing experience these events have been reported in patients treated with Axura.
V postmarketingových studiích byly tyto příhody hlášeny u pacientů léčených přípravkem Memantine Merz.
In post- marketing experience these events have been reported in patients treated with Memantine Merz.
V postmarketingových studiích byly tyto účinky hlášeny u pacientů léčených přípravkem Ebixa.
In post- marketing experience these reactions have been reported in patients treated with Ebixa.
V postupu rekonstituce Signiforu se nachází dva kritické kroky.
There are two critical steps in the reconstitution of Signifor.
V potiskovém inkoustu: šelak, povidon, oxid titaničitý (E171).
In the printing ink: shellac, povidone, titanium dioxide (E171).
V potiskovém inkoustu: šelak, černý oxid železitý (E172), propylenglykol a hydroxid amonný.
In the printing ink: shellac glaze, black iron oxide (E172), propylene glycol and ammonium hydroxide.
V potransplantačním období se dávky takrolimu obvykle snižují.
Tacrolimus doses are usually reduced in the post-transplant period.
V potravě
In feed use
V pozdější studii, při nejnižší systémové expozici, kdy se tato anomálie vyskytla pouze u jednoho zvířete, bylo odhadované rozpětí použité dávky v poměru k doporučené denní dávce u lidí 2x vyšší, než je doporučená denní dávka pro člověka (800 mg).
In the latter study, at the lowest systemic exposure where this anomaly occurred in a single animal, the estimated margin relative to the recommended daily human dose was 2 times more than the recommended daily human dose (800 mg).
V počtu posuzovaných primárních koncových ukazatelů ve skupině s rosiglitazonem (321/2220) ve srovnání s aktivní kontrolní skupinou (323/2227) nebyl pozorován žádný rozdíl (HR 0,99, CI 0,85- 1,16), což splňuje předem definované kritérium non-inferiority 1,20 (non-inferiorita p = 0,02).
No difference in the number of adjudicated primary endpoint events for rosiglitazone (321/2220) versus active control (323/2227) (HR 0.99, CI 0.85-1.16) was observed, meeting the pre-defined non- inferiority criterion of 1.20 (non-inferiority p = 0.02).
V počáteční fázi se přípravek podává v dávce 10 mg na kilogram tělesné hmotnosti 1. den (den transplantace či předchozí den) a poté opět 5., 14. a 28. den.
In the initial phase it is given at a dose of 10 mg per kilogram body weight on day 1 (day of transplantation or the day before) and then again on days 5, 14 and 28.
V počátečním pooperačním období se přípravek Envarsus běžně podává v kombinaci s jinými imunosupresivy.
Envarsus is routinely administered in conjunction with other immunosuppressive agents in the initial post- operative period.
V počátečním vyšetření mělo celkem 165 žen (69 %) T-skóre méně než -2,5 a 112 žen (47 %) uvedlo alespoň jednu frakturu po menopauze.
At baseline a total of 165 women (69) had a T-score below –2.5, and 112 (47) reported at least one fracture after menopause.
V PPE populaci nebyly během 10,6 roku (medián doby následného sledování byl 9,9 roku) pozorovány žádné případy onemocnění způsobených HPV (léze vnějších genitálií související s typy HPV 6, 11, 16 nebo 18).
In the PPE population, no cases of HPV diseases (HPV types 6/11/16/18 related External Genital Lesions) were observed through 10.6 years (median follow- up of 9.9 years).
V PPE populaci nebyly během 8,4 roku (medián doby následného sledování byl 7,2 roku) pozorovány žádné případy onemocnění způsobených HPV (CIN jakéhokoli stupně a genitální bradavice související s typy HPV 6, 11, 16 nebo 18).
In the PPE population, no cases of HPV diseases (HPV types 6/11/16/18 related CIN any grade and Genital Warts) were observed through 8.4 years (median follow-up of 7.2 years).
V PPE populaci nebyly během 9,6 roku (medián doby následného sledování byl 8,5 roku) pozorovány žádné případy genitálních bradavic souvisejících s HPV typu 6/11, lézí vnějších genitálií vyvolaných typy HPV 6/11/16/18 nebo anální intraepiteliální neoplazie vysokého stupně související s HPV typy 6/11/16/18 u mužů, kteří měli sex s muži.
In the PPE population, no cases of HPV types 6/11 related genital warts, HPV 6/11/16/18 external genital lesions or HPV 6/11/16/18 high grade AIN in MSM were observed through 9.6 years (median follow-up of 8.5 years).
V PPE populaci nebyly během přibližně 10 let pozorovány žádné případy onemocnění způsobených HPV (CIN vysokého stupně související s typy HPV 6, 11, 16 nebo 18).
In the PPE population of women vaccinated with Gardasil in the base study, no cases of HPV diseases (HPV types 6/11/16/18 related high grade CIN) were observed up to approximately 10 years.
V PPE populaci nebyly během přibližně 10 let pozorovány žádné případy onemocnění způsobených HPV (CIN vysokého stupně související s typy HPV 6, 11, 16 nebo 18).
In the PPE population, no cases of HPV diseases (HPV types 6/11/16/18 related high grade CIN) were observed up to approximately 10 years.
V pramipexolové skupině byli pacienti léčeni dávkou 0,375 mg pramipexolu během prvního týdne léčby, dávkou 0,75 mg během druhého týdne a dále pak titrací s týdenním zvýšením 0,75 mg až k dosažení individuální optimální dávky s maximem 4,5 mg denně.
In the pramipexole group, patients received 0,375 mg in the first week, 0.75 mg in the second week and were titrated further in weekly increments of 0.75 mg to their optimal dose up to a maximum of 4.5 mg/day.