natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U pacientů s podezřením na příhody podobné intersticiální plicní nemoci byly hlášeny diagnózy zahrnující pneumonitidu, radiační pneumonitidu, hypersenzitivní pneumonitidu intersticiální pneumonii, intersticiální plicní nemoc, obliterující bronchiolitidu, plicní fibrózu, syndrom akutní respirační tísně (ARDS), alveolitis a infiltraci plic.
Reported diagnoses in patients suspected of having ILD-like events included pneumonitis, radiation pneumonitis, hypersensitivity pneumonitis, interstitial pneumonia, interstitial lung disease, obliterative bronchiolitis, pulmonary fibrosis, Acute Respiratory Distress Syndrome (ARDS), alveolitis, and lung infiltration.
U pacientů s podezřením na příhody podobné intersticiální plicní nemoci byly hlášeny diagnózy zahrnující pneumonitidu, radiační pneumonitidu, hypersenzitivní pneumonitidu, intersticiální pneumonii, intersticiální plicní nemoc, obliterující bronchiolitidu, plicní fibrózu, syndrom akutní respirační tísně (ARDS), alveolitis a infiltraci plic.
Reported diagnoses in patients suspected of having ILD-like events included pneumonitis, radiation pneumonitis, hypersensitivity pneumonitis, interstitial pneumonia, interstitial lung disease, obliterative bronchiolitis, pulmonary fibrosis, Acute Respiratory Distress Syndrome (ARDS), alveolitis, and lung infiltration.
U pacientů s podváhou na začátku léčby je třeba pravidelně kontrolovat tělesnou hmotnost.
Patients who are underweight at the start of treatment should have their body weight monitored regularly.
U pacientů s poklesem LVEF na ≤ 45 % se doporučuje další monitorování LVEF (specifické modifikace dávky viz tabulka 5 v bodě 4.2).
Additional LVEF monitoring is recommended for patients with LVEF ≤ 45% (See Table 5 in section 4.2 for specific dose modifications).
U pacientů s pokročilým myelomem souvisela závažnost trombocytopenie s počtem krevních destiček před zahájením léčby; při výchozí hodnotě počtu krevních destiček < 75 000/µl,
In patients with advanced myeloma the severity of thrombocytopenia was related to pre-treatment platelet count: for baseline platelet counts < 75,000/l, 90% of 21 patients had a count
U pacientů s pokročilým myelomem souvisela závažnost trombocytopenie s počtem krevních destiček před zahájením léčby; při výchozí hodnotě počtu krevníchdestiček < 75 000/µl,
In patients with advanced myeloma the severity of thrombocytopenia was related to pre-treatment platelet count: for baseline platelet counts < 75,000/l, 90% of 21 patients had a count
U pacientů s pokročilým nádorovým onemocněním, kteří dostávali mnohonásobné dávky 120 mg každé 4 týdny, byla pozorována přibližně dvojnásobná kumulace denosumabu v séru a ustáleného stavu (steady state) bylo dosaženo za 6 měsíců, v souladu s farmakokinetikou nezávislou na čase.
In subjects with advanced cancer, who received multiple doses of 120 mg every 4 weeks an approximate 2-fold accumulation in serum denosumab concentrations was observed and steady-state was achieved by 6 months, consistent with time-independent pharmacokinetics.
U pacientů s pokročilým onemocněním jater nebo cirhózou se přerušení léčby nedoporučuje, protože exacerbace hepatitidy po ukončení léčby může vést k dekompenzaci jater.
In patients with advanced liver disease or cirrhosis, treatment discontinuation is not recommended since post-treatment exacerbation of hepatitis may lead to hepatic decompensation.
U pacientů s pokročilým onemocněním jater nebo cirhózou se ukončení léčby nedoporučuje, protože by to mohlo vést ke zhoršení hepatitidy.
In some patients with advanced liver disease or cirrhosis, stopping treatment is not recommended as this may lead to worsening of your child’s hepatitis.
U pacientů s pokročilým renálním karcinomem (RCC) a s mírnou až střední poruchou funkce jater se nedoporučuje dávku temsirolimu upravovat.
No dose adjustment of temsirolimus is recommended for patients with advanced renal cell carcinoma (RCC) and mild to moderate hepatic impairment.
U pacientů s pokročilým renálním karcinomem, léčených přípravkem Torisel, a/nebo s již existující renální insuficiencí, bylo pozorováno renální selhání (včetně fatálních následků) (viz bod 4.8).
Renal failure (including fatal outcomes) has been observed in patients receiving Torisel for advanced renal cell cancer and/or with pre-existing renal insufficiency (see section 4.8).
U pacientů s pokročilým stadiem malignit se může vyskytovat řada různorodých zdravotních potíží vyvolaných základním onemocněním, jeho progresí nebo množstvím souběžně užívaných léčivých přípravků, což ztěžuje stanovení příčinné souvislosti výskytu nežádoucích reakcí.
Patients with advanced stages of malignancies may have numerous confounding medical conditions that make causality of adverse reactions difficult to assess due to the variety of symptoms related to the underlying disease, its progression, and the co-administration of numerous medicinal products.
U pacientů s pokročilým stadiem malignit se může vyskytovat řada různorodých zdravotních potíží vyvolaných základním onemocněním, jeho progresí nebo množstvím souběžně užívaných léčivých přípravků, což ztěžuje stanovení příčinné souvislosti výskytu nežádoucích účinků.
Patients with advanced stages of malignancies may have numerous confounding medical conditions that make causality of adverse reactions difficult to assess due to the variety of symptoms related to the underlying disease, its progression, and the co-administration of numerous medicinal products.
U pacientů s polyartikulární JIA po opakované léčbě přípravkem ORENCIA byly protilátky proti molekule abataceptu nebo části abataceptu CTLA-4 hodnoceny metodou ELISA.
Antibodies directed against the entire abatacept molecule or to the CTLA-4 portion of abatacept were assessed by ELISA assays in patients with polyarticular JIA following repeated treatment with ORENCIA.
U pacientů s polyartikulární JIA ve věku 2 až < 4 roky nebo ve věku 4 roky a starší s tělesnou hmotností < 15 kg, léčených adalimumabem v dávce 24 mg/m2, byly průměrné nejnižší sérové koncentrace adalimumabu v ustáleném stavu 6,0 ± 6,1 µg/ml (101 % CV) u těch pacientů, kteří užívali adalimumab bez methotrexátu a 7,9 ± 5,6 µg/ml (71,2 % CV) u těch, kteří současně užívají methotrexát.
In patients with polyarticular JIA who were 2 to <4 years old or aged 4 and above weighing <15 kg dosed with adalimumab 24 mg/m2 , the mean trough steady-state serum adalimumab concentrations was 6.0 ± 6.1 µg/ml (101% CV) for adalimumab without concomitant methotrexate and 7.9 ± 5.6 µg/ml (71.2% CV) with concomitant methotrexate.
U pacientů s polyartikulární JIA ve věku 2 až < 4 roky nebo ve věku 4 roky a starší s tělesnou hmotností < 15 kg, léčených adalimumabem v dávce 24 mg/m2, byly průměrné nejnižší sérové koncentrace adalimumabu v ustáleném stavu 6,0 ± 6,1 µg/ml (101 % CV) u těch pacientů, kteří užívali adalimumab bez methotrexátu a 7,9 ± 5,6 µg/ml (71,2 % CV) u těch, kteří současně užívali methotrexát.
In patients with polyarticular JIA who were 2 to <4 years old or aged 4 and above weighing <15 kg dosed with adalimumab 24 mg/m2 , the mean trough steady-state serum adalimumab concentrations was 6.0 ± 6.1 µg/ml (101% CV) for adalimumab without concomitant methotrexate and 7.9 ± 5.6 µg/ml (71.2% CV) with concomitant methotrexate.
U pacientů s polyartikulární JIA ve věku 2 až < 4 roky nebo ve věku 4 roky a starší s tělesnou hmotností < 15 kg, léčených adalimumabem v dávce 24 mg/m2, byly průměrné nejnižší sérové koncentrace adalimumabu v ustáleném stavu 6,0 ± 6,1 µg/ml (101 % CV) u těch pacientů, kteří užívali adalimumab bez methotrexátu a 7,9 ± 5,6 µg/ml (71,2 % CV) u těch, kteří současně užívali methotrexát.
In patients with polyarticular JIA who were 2 to <4 years old or aged 4 and above weighing <15 kg dosed with adalimumab 24 mg/m2, the mean trough steady-state serum adalimumab concentrations was 6.0 ± 6.1 µg/ml (101% CV) for adalimumab without concomitant methotrexate and 7.9 ± 5.6 µg/ml (71.2% CV) with concomitant methotrexate.
U pacientů s polyartikulární juvenilní idiopatickou artritidou ve věku od 4 do 17 let byly protilátky identifikovány u 15,8% (27 ze 171) pacientů léčených adalimumabem.
In patients with polyarticular juvenile idiopathic arthritis who were 4 to 17 years, anti-adalimumab antibodies were identified in 15.8% (27/171) of patients treated with adalimumab.
U pacientů s polyartikulární juvenilní idiopatickou artritidou ve věku od 4 do 17 let byly protilátky proti adalimumabu identifikovány u 15,8% (27 ze 171) pacientů léčených adalimumabem.
In patients with polyarticular juvenile idiopathic arthritis who were 4 to 17 years, anti-adalimumab antibodies were identified in 15.8% (27/171) of patients treated with adalimumab.
U pacientů s polyartikulární juvenilní idiopatickou artritidou ve věku od 4 do 17 let, byly protilátky proti adalimumabu identifikovány u 15,8% (27 ze 171) pacientů léčených adalimumabem.
In patients with polyarticular juvenile idiopathic arthritis who were 4 to 17 years, anti- adalimumab antibodies were identified in 15.8% (27/171) of patients treated with adalimumab.
U pacientů s polyartritidou či rozšířenou oligoartritidou ve věku od 2 let, nebo u pacientů s artritidou spojenou s entesitidou nebo u pacientů s psoriatickou artritidou ve věku od 12 let je obvyklá dávka 0,4 mg přípravku Enbrel na kg tělesné hmotnosti (až do maximální dávky 25 mg) dvakrát týdně nebo 0,8 mg přípravku Enbrel na kg tělesné hmotnosti (až do maximální dávky 50 mg) jednou týdně.
For polyarthritis or extended oligoarthritis in patients from the age of 2 years, or enthesitis-related arthritis or psoriatic arthritis in patients from the age of 12 years, the usual dose is 0.4 mg of Enbrel per kg bodyweight (up to a maximum of 25 mg) given twice weekly, or 0.8 mg of Enbrel per kg bodyweight (up to a maximum of 50 mg) given once weekly.
U pacientů s polymorfismem SLCO1B1 je riziko zvýšené expozice simvastatinu, což může vést ke zvýšenému riziku rhabdomyolýzy (viz bod 4.4).
In patients with SLCO1B1 polymorphism there is a risk of increased exposure of simvastatin, which may lead to an increased risk of rhabdomyolysis (see section 4.4).
U pacientů s Pompeho nemocí existuje riziko rozvoje respiračních infekcí způsobených progredujícími účinky choroby na dýchací svalstvo.
Patients with Pompe disease are at risk of respiratory infections due to the progressive effects of the disease on the respiratory muscles.
U pacientů s Pompeho nemocí, kteří jsou léčeni imunosupresivy, se proto může dále zvyšovat riziko rozvoje závažných respiračních infekcí a doporučuje se zvýšená opatrnost.
Therefore, treating patients with Pompe disease with immunosuppressive agents may further increase the risk of developing severe respiratory infections and vigilance is recommended.
U pacientů s poraněním míchy se mohou některé nežádoucí účinky, jako je např. ospalost, vyskytovat častěji, protože tito pacienti mohou např. k léčbě bolesti nebo zvýšeného napětí svalů užívat více léčivých přípravků, které mohou mít podobné nežádoucí účinky jako pregabalin a závažnost těchto nežádoucích účinků se může při souběžném užívání zvyšovat.
Certain side effects may be more common, such as sleepiness, because patients with spinal cord injury may be taking other medicines to treat, for example, pain or spasticity, that have similar side effects to Pregabalin and the severity of these effects may be increased when taken together.
U pacientů s poruchami jaterních funkcí nebyly provedeny klinické studie s intramuskulárně podávaným pasireotidem.
No clinical studies in subjects with liver impairment have been performed with pasireotide intramuscular use.
U pacientů s poruchami zraku má být zváženo oftalmologické vyšetření, pokud poruchy zraku přetrvávají nebo se zhorší jejich závažnost.
In patients with ocular disorders, ophthalmological evaluation should be considered if vision disorder persists or worsens in severity.
U pacientů s poruchou fuknce ledvin, kteří užívají přípravek Onduarp, se doporučuje pravidelné sledování sérových hladin draslíku a kreatininu.
When Onduarp is used in patients with impaired renal function, a periodic monitoring of potassium and creatinine serum levels is recommended.
U pacientů s poruchou funkce funkce ledvin se doporučuje monitorovat renální funkce.
It is advisable to monitor renal function in patients with renal function impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater byla snížena clearanace amlodipinu, což mělo za následek zvýšení AUC o 40-60 %.
Patients with hepatic impairment have decreased clearance of amlodipine with resulting increase of approximately 40–60% in AUC.
U pacientů s poruchou funkce jater byla snížena clearance amlodipinu, což mělo za následek zvýšení AUC o 40-60 %.
Patients with hepatic impairment have decreased clearance of amlodipine with resulting increase of approximately 40–60 % in AUC.
U pacientů s poruchou funkce jater byly expozice zvýšeny o 9 až 25 %.
In patients with hepatic impairment, exposures were elevated by 9 to 25%.
U pacientů s poruchou funkce jater definovanou za použití kritérií podle Childa a Pugha není nutná žádná úprava počáteční dávky pomalidomidu.
No adjustment of the starting dose of pomalidomide is required for patients with hepatic impairment as defined by the Child- Pugh criteria.
U pacientů s poruchou funkce jater je při podání přípravku Dacogen nutná opatrnost a pacienty je nutno důkladně monitorovat (viz body 4.2 a 5.2).
Caution should be exercised in the administration of Dacogen to patients with hepatic impairment and patients should be monitored closely (see sections 4.2 and 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater je snížena clearance amlodipinu, což má za následek zvýšení AUC přibližně o 40-60 %.
Patients with hepatic impairment have decreased clearance of amlodipine with resulting increase of approximately 40–60% in AUC.
U pacientů s poruchou funkce jater nebo ledvin bude lékař sledovat srážlivost krve, aby zjistil, zda je třeba upravit dávkování.
In patients who have liver or kidney problems, the doctor will monitor blood clotting to see if the dosages may need to be adjusted.
U pacientů s poruchou funkce jater nebo ledvin nejsou dostupné klinické údaje o použití fixní kombinace budesonidu a dihydrátu formoterol-fumarátu.
There are no data available for use of a fixed-dose combination of budesonide and formoterol fumarate dihydrate in patients with hepatic or renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater nebyla provedena vyhrazená farmakokinetická studie.
A dedicated pharmacokinetic study in patients with hepatic impairment has not been conducted.
U pacientů s poruchou funkce jater nebyly dokončené žádné farmakokinetické studie (viz bod 4.4).
No dedicated pharmacokinetic studies have been completed in patients with hepatic impairment (see section 4.4).
U pacientů s poruchou funkce jater nebyly provedeny žádné formální studie s daratumumabem.
No formal studies of daratumumab in patients with hepatic impairment have been conducted.
U pacientů s poruchou funkce jater nebyly provedeny žádné formální studie s olaratumabem.
There have been no formal studies with olaratumab in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater nebyly provedeny žádné formální studie s přípravkem Arzerra.
No formal studies of Arzerra in patients with hepatic impairment have been performed.
U pacientů s poruchou funkce jater nebyly prováděny žádné studie, a proto by Inovelon neměl být pacientům se těžkým poškozením jater podáván (viz bod 4.2).
No studies have been performed in patients with hepatic impairment and therefore Inovelon should not be administered to patients with severe hepatic impairment (see section 4.2).
U pacientů s poruchou funkce jater nebyly prováděny žádné studie, a proto by Inovelon neměl být pacientům se těžkým poškozením jater podáván (viz bod 4.2).
No studies have been performed in patients with hepatic impairment and therefore Inovelon should not be administered to patients with severe hepatic impairment(see section 4.2).
U pacientů s poruchou funkce jater nebyly žádné formální studie s daratumumabem povedeny.
No formal studies of daratumumab in patients with hepatic impairment have been conducted.
U pacientů s poruchou funkce jater nejsou dostupné žádné údaje o použití přípravku Airexar Spiromax.
There are no data available on the use of Aerivio Spiromax in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater nejsou k dispozici žádné klinické zkušenosti s přípravkem Ruconest .
There is no clinical experience with Ruconest in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater není doporučena žádná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dosage adjustment is recommended in patients with impaired hepatic function (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není nutná úprava dávkování (viz bod 5.2).
No dosage adjustment is required in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není nutná úprava dávkování (viz body 4.4 a 5.2).
No dose adjustment is required in patients with hepatic impairment (see sections 4.4 and 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není nutná úprava dávkování.
No dosage adjustment is required in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater není nutná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dose adjustment is necessary in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není nutná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dose adjustment is required in patients with hepatic impairment(see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není nutná žádná úprava dávkování (viz bod 5.2).
No dose adjustment is necessary in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není nutná žádná úprava dávkování přípravku Galafold (viz bod 5.2).
No dosage adjustment of Galafold is required in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není nutné dávku upravovat.
No dose adjustment is required for patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater není potřebná úprava dávkování (viz bod 5.2).
No dosage adjustment is considered necessary in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není potřebná žádná úprava dávkování (viz bod 5.2).
No dose adjustment is required in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není třeba dávku upravovat (viz bod 5.2).
No dosage adjustment is necessary for patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není zapotřebí žádná úprava dávek (viz bod 5.2).
No dose adjustment is required for patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater není zapotřebí žádná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dose adjustments are required in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater neproběhly žádné formální studie s přípravkem Cyramza.
There have been no formal studies with Cyramza in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater se doporučuje úprava dávky (viz bod 4.2).
Dose adjustments are recommended for patients with hepatic impairment (see section 4.2).
U pacientů s poruchou funkce jater se nedoporučuje úprava dávky.
No dose adjustment is recommended for patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou funkce jater se nepředpokládá nutnost úpravy dávky ani jiná zvláštní opatření (viz bod 5.2).
No dose adjustment or special considerations are anticipated for patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce jater ve výchozím stavu byla vyšší incidence hypertenze a PPE a vyšší incidence hypertenze, astenie, únavy a hypokalcémie 3. nebo 4. stupně ve srovnání s pacienty s normální funkcí jater.
Patients with baseline hepatic impairment had a higher incidence of hypertension and PPE, and a higher incidence of Grade 3 or 4 hypertension, asthenia, fatigue, and hypocalcaemia compared with patients with normal hepatic function.
U pacientů s poruchou funkce ledvin (clearance kreatininu 14 ml/min) není úprava dávky nutná (viz bod 5.2).
No dose adjustment is necessary in patients with impaired renal function (creatinine clearance >4 ml/min) (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin (clearance kreatininu <10 ml/min) nebyl ve srovnání se zdravými subjekty významný rozdíl poločasu eliminace (37,7 versus 32,4 h) nebo clearance (21,2 versus 25,0 l/h) Studie rovnováhy ukázala, že přibližně 57 % radioaktivně značeného olanzapinu se objevilo v moči převážně jako metabolity.
In renally impaired patients (creatinine clearance < 10 ml/min) versus healthy subjects, there was no significant difference in mean elimination half-life (37.7 versus 32.4 hr) or clearance (21.2 versus
U pacientů s poruchou funkce ledvin (clearance kreatininu > 4 ml/min) není úprava dávky nutná (viz bod 5.2).
No dose adjustment is necessary in patients with impaired renal function (creatinine clearance > 4 ml/min) (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin (fáze 2 až 4 podle mezinárodní klasifikace chronického onemocnění ledvin, tj. rozsah clearance kreatininu 15 až 89 ml/min), Cmax a AUC měly tendenci 2,5 násobného zvyšování bez dopadu na poločas rozpadu (viz bod 4.2).
In patients with impaired renal function (stages 2 to 4 according to the international classification of chronic kidney disease, i.e. creatinine clearance between 15 and 89 ml/min), Cmax and AUC tended to be increased by a factor of 2.5 without any impact on half-life (see section 4.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin a/nebo jater je současné podání kolchicinu kontraindikováno (viz body 4.3. a 4.5).
Concomitant administration with colchicine is contraindicated in patients with renal and/or hepatic impairment (see sections 4.3 and 4.5).
U pacientů s poruchou funkce ledvin a/nebo jater léčených kolchicinem a ritonavirem (inhibice CYP3A4 a Pgp) byly hlášeny život ohrožující a fatální lékové interakce (viz body 4.3. a 4.4).
Life-threatening and fatal drug interactions have been reported in patients treated with colchicine and ritonavir (CYP3A4 and P-gp inhibition) in patients with renal and/or hepatic impairment (see sections 4.3 and 4.4).
U pacientů s poruchou funkce ledvin byla expozice liraglutidem ve srovnání s jedinci s normální funkcí ledvin snížena.
Liraglutide exposure was reduced in subjects with renal impairment compared to individuals with normal renal function.
U pacientů s poruchou funkce ledvin dochází ke kumulaci úměrně k míře poruchy funkce ledvin.
In patients with renal impairment accumulation occurs relative to the degree of impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin je třeba při podávání zikonotidu postupovat opatrně.
Caution should be exercised when ziconotide is administered to patients with impaired renal function.
U pacientů s poruchou funkce ledvin jsou plazmatické koncentrace paliperidonu zvýšeny.
The plasma concentrations of paliperidone are increased in patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin má být maximální denní dávka 18 mg.
In patients with renal impairment, the maximum daily dose should be 18 mg.
U pacientů s poruchou funkce ledvin může dojít k azotemii navozené podáváním thiazidových diuretik.
Thiazide diureticassociated azotaemia may occur in patients with impaired renal function.
U pacientů s poruchou funkce ledvin nebo jater a užívajících Aptivus/ritonavir je současné podávání kolchicinu kontraindikováno (viz bod 4.3)..
In patients with renal or hepatic impairment, co- administration of colchicine in patients on Aptivus/ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
U pacientů s poruchou funkce ledvin nebo jater a užívajících Aptivus/ritonavir je současné podávání kolchicinu kontraindikováno (viz bod 4.3)..
In patients with renal or hepatic impairment, co-administration of colchicine in patients on Aptivus/ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
U pacientů s poruchou funkce ledvin nebo jater je použití zesíleného přípravku PREZISTA s kolchicinem kontraindikováno (viz bod 4.3).
For patients with renal or hepatic impairment colchicine with boosted PREZISTA is contraindicated (see section 4.3).
U pacientů s poruchou funkce ledvin nebo jater nebyly s přípravkem Translarna provedeny žádné studie.
No studies have been conducted with Translarna in patients with renal or hepatic impairment.