natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U pacientů, kteří mají zánětlivé onemocněníé střev (např. Crohnova nemoc, ulcerózní kolitida, peritonitida, divertikulitida nebo apendicitida), infiltraciappendicitida nádoru do zažívacího traktu nebo komplikace po předcházejícím chirurgickém zákroku v GIT (zejména pokud jsou spojeny s prodlouženým nebo neúplným hojením), je potřeba před zahájením léčby kabozantinibem pečlivě zvážit stav a následně pacienta pečlivě sledovat, zda se neobjeví známky perforace či píštělí včetně abscesů.
Patients who have inflammatory bowel disease (e.g., Crohn’s disease, ulcerative colitis, peritonitis, diverticulitis, or appendicitis), have tumour infiltration in the GI tract, or have complications from prior GI surgery (particularly when associated with delayed or incomplete healing) should be carefully evaluated before initiating cabozantinib therapy and subsequently they should be monitored closely for symptoms of perforations and fistulas including abscesses.
U pacientů, kteří mohou být převedeni z belataceptu na jiné imunosupresivum, by si mají být lékaři vědomi 8–10denního poločasu belataceptu, aby se zabránilo potenciálnímu poddávkování nebo předávkování imunosupresivní léčbou po přerušení belataceptu.
For patients who may be switched from belatacept to another immunosuppressant, physicians should be aware of the 8-10 day half-life of belatacept to avoid potential under- or over-immunosuppression following discontinuation of belatacept.
U pacientů, kteří mohou mít zvýšené riziko neutropenických komplikací, lze zvážit terapeutické použití G-CSF při prvním výskytu neutropenie ≥3 stupně závažnosti a sekundární profylaxi.
Therapeutic use of G-CSF at first occurrence of grade ≥3 neutropenia and secondary prophylaxis may be considered in patients who may be at increased risk for neutropenia complications.
U pacientů, kteří měli alespoň částečnou odpověď na léčbu v týdnu 12 a kteří dostávali kontinuálně léčbu přípravkem Humira jednou týdně, byla v týdnu 48 hodnota HiSCR 64,3 %.
Among patients who were at least partial responders at Week 12, and who received continuous weekly Humira therapy, the HiSCR rate at Week 48 was 64.3%.
U pacientů, kteří měli alespoň částečnou odpověď na léčbu v týdnu 12 a kteří dostávali kontinuálně léčbu přípravkem Humira jednou týdně, byla v týdnu 48 hodnota HiSCR 64,3%.
Among patients who were at least partial responders at Week 12, and who received continuous weekly Humira therapy, the HiSCR rate at Week 48 was 64.3%.
U pacientů, kteří na léčbu nereagují, by léčba přípravkem Betaferon měla být ukončena.
Betaferon treatment should be stopped in patients who fail to respond.
U pacientů, kteří na léčbu nereagují, by léčba přípravkem Extavia měla být ukončena.
Extavia treatment should be stopped in patients who fail to respond.
U pacientů, kteří na léčbu reagují, pokračujte od týdne 14 v terapii každých osm týdnů.
Continue therapy every eight weeks from Week 14 in responding patients.
U pacientů, kteří na přípravek Duloxetine Lilly reagují, by kvůli zabránění návratu onemocnění měla léčba pokračovat několik měsíců, případně ještě delší dobu u pacientů, kteří v minulosti prodělali opakovaná období deprese.
Reproduction is authorised provided the source is acknowledged. continue for several months to prevent the disease coming back, or for longer in patients who have had repeated periods of depression in the past.
U pacientů, kteří nebyli dříve léčeni přípravkem RoActemra a u nichž je absolutní počet neutrofilů (ANC) nižší než 2 x 109/l, se zahájení léčby nedoporučuje.
In patients not previously treated with RoActemra, initiation is not recommended in patients with an absolute neutrophil count (ANC) below 2 x 109/l.
U pacientů, kteří nebyli souběžně léčeni methotrexátem, byl tento výskyt 12,4% v porovnání s 0,6% v případech, kdy byl adalimumab podáván spolu s léčbou methotrexátem.
In patients not given concomitant methotrexate, the incidence was 12.4%, compared to 0.6% when adalimumab was used as add-on to methotrexate.
U pacientů, kteří nebyli současně léčeni methotrexátem, byla incidence 13,6% (3 z 22), ve srovnání s 8,3% (2 z 24), pokud byl adalimumab přidán k methotrexátu.
In patients not given concomitant methotrexate, the incidence was 13.6% (3/22), compared to 8.3% (2/24) when adalimumab was used as add-on to methotrexate.
U pacientů, kteří nedostávali současně methotrexát, byla incidence 25,6% (22 z 86) ve srovnání s 5,9% (5 z 85 v případě, kdy byl adalimumab užíván jako doplňková léčba k methrotrexátu.
In patients not given concomitant methotrexate, the incidence was 25.6% (22/86) compared to 5.9% (5/85) when adalimumab was used as add-on to methotrexate.
U pacientů, kteří nedostávali současně methotrexát, byla incidence 25,6% (22 z 86) ve srovnání s 5,9% (5 z 85) v případě, kdy byl adalimumab užíván jako doplňková léčba k methrotrexátu.
In patients not given concomitant methotrexate, the incidence was 25.6% (22/86) compared to 5.9% (5/85) when adalimumab was used as add-on to methotrexate.
U pacientů, kteří nedostávali současně methotrexát, byla incidence 25,6% (22 z 86) ve srovnání s 5,9% (5 z 85) v případě, kdy byl adalimumab užíván jako doplňková léčba k methrotrexátu.
In patients not given concomitant methotrexate, the incidence was 25.6% (22/86), compared to 5.9% (5/85) when adalimumab was used as add-on to methotrexate.
U pacientů, kteří nejprve podstoupili velmi agresivní myelosupresivní terapii, nemusí být mobilizace PBPC dostatečná k dosažení doporučeného minimálního výtěžku progenitorových buněk ( 2,0 x 106 CD34+ buněk/kg) nebo k urychlení obnovy krevních destiček na stejné úrovni.
Patients who have undergone very extensive prior myelosuppressive therapy may not show sufficient mobilisation of PBPC to achieve the recommended minimum yield (2.0 x 106 CD34+ cells/kg) or acceleration of platelet recovery to the same degree.
U pacientů, kteří nejprve podstoupili velmi extenzivní myelosupresivní léčbu, nemusí být mobilizace PBPC dostatečná k dosažení doporučeného minimálního výtěžku (≥ 2,0 x 106 CD34+ buněk/kg) ani k urychlení obnovy trombocytů na stejnou úroveň.
Patients who have undergone very extensive prior myelosuppressive therapy may not show sufficient mobilisation of PBPC to achieve the recommended minimum yield (≥ 2.0 x 106 CD34+ cells/kg) or acceleration of platelet recovery, to the same degree.
U pacientů, kteří nejsou rezistentní, je u Glanzmannovy trombastenie léčbou první volby léčba krevními destičkami.
For those patients who are not refractory, platelets is the first line treatment for Glanzmann’s thrombasthenia.
U pacientů, kteří nejsou schopni polknout celé tablety mohou být tablety přípravku Adempas rozdrceny a smíchány s vodou nebo měkkým jídlem, jako je jablečné pyré, bezprostředně před použitím a podávány perorálně (viz bod 5.2).
For patients who are unable to swallow whole tablets, Adempas tablets may be crushed and mixed with water or soft foods such as applesauce immediately prior to use and administered orally (see section 5.2).
U pacientů, kteří nejsou schopni spolknout tobolky, je možné jejich obsah rozpustit v čajové lžičce jablečného pyré a okamžitě pozřít.
For patients who are unable to swallow capsules, the content of the capsules may be dispersed in a teaspoon of apple puree and taken immediately.
U pacientů, kteří nemají stálou sérologickou odpověď by se mělo zvážit znovu podání léčby buď s lamivudinem nebo alternativním antivirovým agens k opětovnému nabytí HBV klinické kontroly.
In patients who do not maintain a sustained serological response, consideration should be given to retreatment with either lamivudine or an alternative antiviral agent for resumption of clinical control of HBV.
U pacientů, kteří nemají stálou sérologickou odpověď, by se mělo zvážit znovu podání léčby buď lamivudinem nebo alternativním antivirovým agens k opětovnému nabytí HBV klinické kontroly.
In patients who do not maintain a sustained serological response, consideration should be given to retreatment with either lamivudine or an alternative antiviral agent for resumption of clinical control of HBV.
U pacientů, kteří nemohou dostávat probenecid vzhledem ke klinicky významné přecitlivělosti na léčivou látku nebo přípravek nebo na jiné přípravky obsahující sulfanilamid, je podání cidofoviru kontraindikováno.
Cidofovir administration is contraindicated in patients unable to receive probenecid because of a clinically significant hypersensitivity to the active substance or medicinal product or to other sulfa- containing medicines.
U pacientů, kteří nemohou polknout potahované tablety, lze tablety rozpustit ve sklenici neperlivé vody nebo jablečného džusu
For patients unable to swallow the film-coated tablets, the tablets may be dispersed in a glass of still water or apple juice.
U pacientů, kteří nemohou užívat tenofovir-disoproxyl-fumarát ve formě granulí a pro které není k dispozici jiná dostupná léčba, je možné použít přípravek Viread 245 mg potahované tablety v následujících prodloužených intervalech mezi dávkami:
For patients unable to take the granule formulation of tenofovir disoproxil fumarate and with no alternative treatment available, prolonged dose intervals using the 245 mg film-coated tablets may be used as follows:
U pacientů, kteří nemohou užívat tenofovir-disoproxyl-fumarát ve formě granulí, je možné použít přípravek Viread 245 mg potahované tablety v prodloužených intervalech mezi dávkami.
For patients unable to take the granule formulation of tenofovir disoproxil fumarate, prolonged dose intervals using the 245 mg film-coated tablets may be used.
U pacientů, kteří nemohou v období těsně po transplantaci užívat perorální formu, lze terapii takrolimem zahájit intravenózně (viz Souhrn údajů o přípravku pro Prograf 5 mg/ml koncentrát pro přípravu infuzního roztoku) v dávce, která by měla činit přibližně 1/5 dávky doporučované v příslušné indikaci pro perorální formu.
In patients unable to take oral medicinal products during the immediate post-transplant period, tacrolimus therapy can be initiated intravenously (see Summary of Product Characteristics for Prograf 5 mg/ml concentrate for solution for infusion) at a dose approximately 1/5th of the recommended oral dose for the corresponding indication.
U pacientů, kteří neměli somnolenci, bylo takové zlepšení pozorováno u 33% pacientů léčených pregabalinem a 18% pacientů užívajících placebo.
For patients not experiencing somnolence, such an improvement was observed in 33% of patients treated with pregabalin and 18% of patients on placebo.
U pacientů, kteří neodpovídali na předchozí terapii pegylovaným interferonem alfa/ribavirinem, byla nižší pravděpodobnost toho, že budou ve 12. týdnu odpovídat na opětovnou léčbu, než u těch, kteří neodpovídali na nepegylovaný interferon alfa/ribavirin (12,4 % vs.
Non-responders to prior therapy with pegylated interferon alpha/ribavirin were less likely to achieve a week 12 response to retreatment than non-responders to non-pegylated interferon alpha/ribavirin (12.4% vs.
U pacientů, kteří neodpovídali na předchozí terapii pegylovaným interferonem alfa/ribavirinem, byla nižší pravděpodobnost toho, že budou ve 12. týdnu odpovídat na opětovnou léčbu, než u těch, kteří neodpovídali na nepegylovaný interferon alfa/ribavirin (12,4 % vs.
Non-responders to prior therapy with pegylated interferon alpha/ribavirin were less likely to achieve a week 12 response to retreatment than non-responders to nonpegylated interferon alpha/ribavirin (12.4 % vs.
U pacientů, kteří nepodstoupili chirurgickou kastraci, je zapotřebí během léčby pokračovat ve farmakologické kastraci pomocí analogu LHRH.
Medical castration with an LHRH analogue should be continued during treatment of patients not surgically castrated.
U pacientů, kteří nepodstupují dialýzu, se upřednostňuje subkutánní podání, kdy není zapotřebí vpichů do periferních žil.
Subcutaneous use is preferable in patients who are not receiving haemodialysis to avoid puncture of peripheral veins.In case of intravenous administration, the solution should be injected over approx.
U pacientů, kteří netolerují denní dávku 300 mg, by měla být léčba přípravkem Zykadia ukončena.
Zykadia should be discontinued in patients unable to tolerate 300 mg daily.
U pacientů, kteří netolerují infuzi ani po těchto intervencích je třeba léčbu přípravkem SYLVANT ukončit.
For patients who do not tolerate the infusion following these interventions, SYLVANT should be discontinued.
U pacientů, kteří netrpěli somnolencí, bylo takové zlepšení pozorováno u 33% pacientů léčených pregabalinem a 18% pacientů užívajících placebo.
For patients not experiencing somnolence, such an improvement was observed in 33% of patients treated with pregabalin and 18% of patients on placebo.
U pacientů, kteří neužívají tenofovir-disoproxyl-fumarát, se má REYATAZ 300 mg a ritonavir 100 mg podávat s antagonisty H2-receptorů, nepřevyšujícími dávku odpovídající 20 mg famotidinu 2x denně.
For patients not taking tenofovir disoproxil fumarate, if REYATAZ 300 mg/ritonavir 100 mg and H2-receptor antagonists are co-administered, a dose equivalent to famotidine 20 mg twice daily should not be exceeded.
U pacientů, kteří nevykazují odpověď po 12 týdnech, má být léčení ukončeno.
Treatment should be discontinued in patients who show no response after 12 weeks.
U pacientů, kteří podstoupili chirurgické zákroky, včetně artroplastik, jsou jen omezené zkušenosti s ohledem na bezpečnost přípravku Simponi.
There is limited safety experience of Simponi treatment in patients who have undergone surgical procedures, including arthroplasty.
U pacientů, kteří podstoupili náhradu kolenního kloubu, se jednalo o 15 % pacientů (147 z 976) při podávání přípravku Eliquis ve srovnání s 24 % (243 z 997) při podávání enoxaparinu.
In patients undergoing a knee replacement, the corresponding numbers were 15% (147 out of 976) for Eliquis compared with 24% (243 out of 997) for enoxaparin.
U pacientů, kteří podstoupili náhradu kyčelního kloubu, došlo k tvorbě krevních sraženin nebo úmrtí v důsledku jakékoli příčiny u 1,4 % pacientů (27 z 1 949), kteří dokončili léčbu přípravkem Eliquis, ve srovnání s 3,9 % (74 z 1 917) pacientů, kteří užívali enoxaparin.
In patients undergoing a hip replacement, 1.4% of the patients who completed treatment with Eliquis (27 out of 1,949) had a clotting event or died from any cause, compared with 3.9% (74 out of 1,917) of the patients taking enoxaparin.
U pacientů, kteří podstoupili náhradu kyčelního nebo kolenního kloubu, by měla být léčba přípravkem Eliquis zahájena 12 až 24 hodin po operaci.
For patients who have had a hip or knee replacement, treatment with Eliquis should be started 12 to 24 hours after the operation.
U pacientů, kteří podstoupili náhradu kyčelního nebo kolenního kloubu, by měla být léčba přípravkem Pradaxa zahájena podáním jedné 110mg tobolky
For patients who have had a hip or knee replacement, treatment with Pradaxa should start with one 110 mg capsule taken one to four hours
U pacientů, kteří podstoupili PCI (jinou než primární) < 6 hodin po poslední dávce fondaparinuxu, byla střední dávka UFH 5000 IU a incidence velkého krvácení činila 4,1 % (2/49).
In those patients who underwent non-primary PCI <6 hours after the last dose of fondaparinux, the median dose of UFH was 5000 IU and the incidence of major bleeding was 4.1% (2/49).
U pacientů, kteří podstoupili PCI (jinou než primární) během 6 – 24 hodin po poslední dávce fondaparinuxu byla střední dávka UFH 8000 IU a incidence velkého krvácení činila 2 % (2/98).
In those patients who underwent non-primary PCI 6-24 hours after the last dose of fondaparinux, the median dose of UFH was 8000 IU and the incidence of major bleeding was 2% (2/98).
U pacientů, kteří podstoupili transplantaci kmenových buněk nebo kostní dřeně, se může vyskytnout reakce štěpu proti hostiteli (Graft versus Host Disease, GvHD) – to je reakce buněk dárce proti pacientovi, který obdržel transplantát; známky a příznaky zahrnují vyrážku na dlaních a chodidlech a vředy a defekty v ústech, střevě, játrech, kůži, nebo očích, plicích, pochvě a kloubech.
In patients undergoing a stem cell or bone marrow transplant, Graft versus host disease (GvHD) may occur- this is a reaction of the donor cells against the patient receiving the transplant; signs and symptoms include rash on the palms of your hands and soles of your feet and ulcer and sores in your mouth, gut, liver, skin, or your eyes, lungs, vagina and joints.
U pacientů, kteří podstoupili velmi extenzivní myelosupresivní terapii nemusí být mobilizace PBPC dostatečná k dosažení doporučovaného minimálního množství (≥ 2,0 x 106 CD34+ buněk/kg) ani ke zrychlení obnovy krevních destiček na stejnou úroveň.
Patients who have undergone very extensive prior myelosuppressive therapy may not show sufficient mobilisation of PBPC to achieve the recommended minimum yield (≥ 2.0 x 106 CD34+ cells/kg) or acceleration of platelet recovery to the same degree.
U pacientů, kteří podstupují chemoterapii nebo trpí onemocněním ledvin, může být anémie vyvolána nedostatkem erythropoetinu nebo tím, že tělo nedostatečně reaguje na erythropoetin, který přirozeně vytváří.
In patients receiving chemotherapy or with kidney problems, anaemia can be caused by a lack of erythropoietin, or by the body not responding enough to the erythropoietin it has naturally.
U pacientů, kteří podstupují operativní náhradu kyčelního nebo kolenního kloubu, a u pacientů s fibrilací síní, hlubokou žilní trombózou, plicní embolií nebo u pacientů, u kterých již dříve došlo k akutnímu koronárnímu syndromu, existuje riziko vzniku krevních sraženin nebo recidivujících krevních sraženin, které se mohou dostat do jiných částí těla.
Patients undergoing hip or knee replacement surgery and patients with atrial fibrillation, DVT, pulmonary embolism or who have had acute coronary syndrome are at a risk of blood clots forming or re-occuring and moving to another part of the body.
U pacientů, kteří podstupují PCI, musí být nasazena standardní procedurální adjuvantní léčba (viz bod 5.1).
In patients undergoing PCI, standard procedural adjunctive therapy should be implemented (see section 5.1).
U pacientů, kteří pokračovali v léčbě abataceptem, bylo riziko vzplanutí onemocnění méně než jedna třetina oproti pacientům ve skupině s placebem (odhadovaný poměr rizika=0,31; 95% CI 0,16; 0,59).
The risk of disease flare for patients continuing on abatacept was less than one third that for placebo-treated patients (hazard ratio estimate=0.31; 95% CI 0.16, 0.59).
U pacientů, kteří pokračovali v léčbě apremilastem, k níž byli randomizováni na počátku studie, byla tato zlepšení udržena až do 52. týdne.
Among patients who remained on the apremilast treatment to which they were randomized at study start, these improvements were maintained through Week 52.
U pacientů, kteří pokračovali v léčbě apremilastem, k níž byli randomizováni na počátku studie, byla zlepšení v parametru tělesných funkcí a skóre FACIT-f udržena až do 52. týdne.
Among patients who remained on the apremilast treatment, to which they were initially randomized at study start, improvement in physical function and FACIT- fatigue was maintained through Week 52.
U pacientů, kteří pokračovali v léčbě apremilastem, k níž byli randomizováni na počátku studie, byly skóre DAS28 (CRP) a odpověď PsARC udrženy až do 52. týdne.
Among patients who remained on the apremilast treatment to which they were randomized at study start, DAS28(CRP) score and PsARC response were maintained through Week 52.
U pacientů, kteří pokračují v léčbě růstovými hormony po GHD v dětství je doporučená počáteční dávka 0,2 – 0,5 mg denně.
In patients who continue growth hormone therapy after childhood GHD, the recommended dose to restart is 0.2 – 0.5 mg per day.
U pacientů, kteří používají vysoké dávky inzulinu z důvodu přítomnosti protilátek proti lidskému inzulinu, může stejně jako při používání ostatních inzulinových analogů dojít i při používání přípravku ABASAGLAR ke zlepšení inzulinové odpovědi.
As with other insulin analogues, patients with high insulin doses because of antibodies to human insulin may experience an improved insulin response with ABASAGLAR.
U pacientů, kteří používali přípravky podporující erytropoezu, byl zjištěn zvýšený výskyt trombotických vaskulárních příhod (viz bod 4.4 a bod 4.8 – Celkové poruchy).
An increased incidence of thrombotic vascular events (see section 4.4 and section 4.8 - General) has been observed in patients receiving erythropoietic agents.
U pacientů, kteří požili velmi vysoké dávky natrium-fenylbutyrátu, se vyskytly:
Patients who have taken very high doses of sodium phenylbutyrate experienced:
U pacientů, kteří požili velmi vysoké dávky přípravku AMMONAPS, se vyskytly:
Patients who have taken very high doses of AMMONAPS experienced:
U pacientů, kteří požívají ve větší míře alkohol, lze tento léčivý přípravek používat pouze se zvýšenou opatrností.
The medicinal product should be used with caution in patients who consume substantial quantities of alcohol.
U pacientů, kteří pravidelně/opakovaně dostávají přípravky s faktorem VIII/VWF, vyrobené z lidské plazmy, je třeba zvážit možnosti vhodného očkování (hepatitida A a B).
Appropriate vaccination (hepatitis A and B) should be considered for patients in regular/repeated receipt of human plasma-derived factor VIII/VWF products.
U pacientů, kteří prodělali operaci srdce, je často pozorováno zvýšení plicního arteriálního tlaku vyvolané plicní vazokonstrikcí.
In patients undergoing heart surgery, an increase in pulmonary artery pressure due to pulmonary vaso- constriction is frequently seen.
U pacientů, kteří přecházejí přímo z intravenózního podávání imunoglobulinu nebo kteří dříve dostávali porovnatelnou intravenózní dávku imunoglobulinu, by měl být léčivý přípravek podáván ve stejné dávce a se stejnou četností jako jejich předchozí intravenózní imunoglobulinová léčba.
For patients switching directly from intravenous administration of immunoglobulin, or who have a previous intravenous dose of immunoglobulin that can be referenced, the medicinal product should be administered at the same dose and at the same frequency as their previous intravenous immunoglobulin treatment.
U pacientů, kteří předpokládají častější užívání přípravku CIALIS (tj. alespoň dvakrát týdně) může být vhodné zvážit dávkování s nejnižšími dávkami přípravku CIALIS jednou denně, na základě rozhodnutí pacienta a zvážení lékaře.
In patients who anticipate a frequent use of CIALIS (i.e., at least twice weekly) a once daily regimen with the lowest doses of CIALIS might be considered suitable, based on patient choice and the physician’s judgement.
U pacientů, kteří předpokládají častější užívání přípravku CIALIS (tj. alespoň dvakrát týdně), může být vhodné zvážit dávkování s nejnižšími dávkami přípravku CIALIS jednou denně, na základě rozhodnutí pacienta a zvážení lékaře.
In patients who anticipate a frequent use of CIALIS (i.e., at least twice weekly) a once daily regimen with the lowest doses of CIALIS might be considered suitable, based on patient choice and the physician’s judgement.
U pacientů, kteří předpokládají častější užívání přípravku Tadalafil Mylan (tj. alespoň dvakrát týdně) může být vhodné zvážit dávkování s nejnižšími dávkami přípravku Tadalafil Mylan jednou denně, na základě rozhodnutí pacienta a zvážení lékaře.
In patients who anticipate a frequent use of tadalafil (i.e., at least twice weekly) a once daily regimen with the lowest doses of tadalafil might be considered suitable, based on patient choice and the physician’s judgement.
U pacientů, kteří přežili rakovinu a byli léčeni somatropinem, bylo hlášeno zvýšené riziko dalšího nádoru (nezhoubného i zhoubného).
A higher risk for having a second tumour (benign and malignant) has been reported in patients that survived their cancer and were treated with somatropin.
U pacientů, kteří při léčbě alfa-blokátory vykazují stabilitu, je třeba zahájit užívání avanafilu v nejnižší dávce 50 mg.
In those patients who are stable on alpha-blocker therapy, avanafil should be initiated at the lowest dose of 50 mg.