natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U pacientů s poruchou funkce ledvin nebyly žádné formální studie s daratumumabem povedeny.
No formal studies of daratumumab in patients with renal impairment have been conducted.
U pacientů s poruchou funkce ledvin není doporučena úprava dávky temsirolimu.
No dose adjustment of temsirolimus is recommended in patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin není nutná úprava dávky.
No dose adjustment is required for patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin není nutná žádná úprava dávkování.
No dose adjustment is considered necessary in patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin není nutná žádná úprava dávky.
No dose adjustment is necessary in patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin není nutné dávku nijak upravovat.
No dose adjustment is necessary for patients with impaired renal function.
U pacientů s poruchou funkce ledvin není nutné upravovat dávku (viz bod 5.2).
No dose adjustment is required in patients with impaired renal function (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin není potřebná žádná úprava dávkování (viz bod 5.2).
No dose adjustment is required in patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin není třeba dávku přípravku upravovat (doporučení ohledně sledování hladin vápníku viz bod 4.4).
No dose adjustment is required in patients with renal impairment (see sections 4.4 for recommendations relating to monitoring of calcium).
U pacientů s poruchou funkce ledvin není třeba dávku přípravku upravovat (viz bod 4.4 pro doporučení ohledně sledování hladin vápníku viz body 4.8 a 5.2).
No dose adjustment is required in patients with renal impairment (see section 4.4 for recommendations relating to monitoring of calcium, 4.8 and 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin není třeba měnit dávku.
No change in dose is required for renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin není zapotřebí žádná úprava dávkování (viz bod 5.2).
No dose adjustment is necessary in patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin není zapotřebí žádná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dose adjustments are required in patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin není úprava dávkování nutná.
No dosage adjustment is required in patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin s clearance kreatininu >20 ml/min není třeba upravovat dávkování.
No dose adjustment is required in patients with impaired renal function at creatinine clearance
U pacientů s poruchou funkce ledvin se nedoporučuje úprava dávky (viz bod 5.2).
No dose adjustment is recommended for patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin se nepředpokládá nutnost úpravy dávky ani jiná zvláštní opatření (viz bod 5.2).
No dose adjustment or special considerations are anticipated for patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou funkce ledvin se nevyžaduje žádná úprava dávkování.
No dose adjustment is required for patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou funkce ledvin ve výchozím stavu byla vyšší incidence hypertenze, proteinurie, únavy, stomatitidy, periferního edému, trombocytopenie, dehydratace, prodlouženého QT intervalu na elektrokardiogramu, hypotyreózy, hyponatremie, zvýšeného tyreostimulačního hormonu v krvi a pneumonie 3. nebo 4. stupně ve srovnání s pacienty s normální funkcí ledvin.
Patients with baseline renal impairment had a higher incidence of Grade 3 or 4 hypertension, proteinuria, fatigue, stomatitis, oedema peripheral, thrombocytopenia, dehydration, prolonged electrocardiogram QT, hypothyroidism, hyponatraemia, blood thyroid stimulating hormone increased, pneumonia compared with subjects with normal renal function.
U pacientů s poruchou funkce ledvin, včetně pacientů se závažnou poruchou funkce ledvin, není nutná žádná úprava dávkování přípravku Tybost.
No dose adjustment of Tybost is required for patients with renal impairment, including those with severe renal impairment.
U pacientů s poruchou jater není třeba žádná úprava dávky.
No dose adjustment is necessary in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poruchou jaterních funkcí není potřeba dávku upravovat (viz bod 5.2).
No dose adjustment is required in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou ledvin je zvýšená expozice enoxaparinu sodného spojena se zvýšeným rizikem krvácení.
In patients with renal impairment, increased exposure to enoxaparin sodium is associated with an increased risk of bleeding.
U pacientů s poruchou ledvin není nutná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dose adjustment is necessary for patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poruchou ledvin, u nichž je clearance kreatininu ≥ 30 ml/min, není úprava dávkování nutná (viz body 4.3 a 4.4).
No dosage adjustment is necessary in patients with renal impairment whose renal creatinine clearance is ≥30 ml/min (see sections 4.3 and 4.4).
U pacientů s poruchou renální nebo jaterní funkce byla farmakokinetika granisetronu stanovena po intravenózním podání 40 µg/kg granisetron-hydrochloridu v jedné dávce.
In patients with renal failure or hepatic impairment, the pharmacokinetics of granisetron were determined following a single 40 g/kg intravenous dose of granisetron hydrochloride.
U pacientů s poruchou renálních funkcí je expozice imatinibem v plazmě patrně vyšší než u pacientů s normální funkcí ledvin pravděpodobně v důsledku zvýšené hladiny alfa–kyselého glykoproteinu (AGP) a vazby imatinibu na proteiny.
In patients with impaired renal function, imatinib plasma exposure seems to be higher than that in patients with normal renal function, probably due to an elevated plasma level of alpha-acid glycoprotein (AGP), an imatinib-binding protein, in these patients.
U pacientů s poruchou renálních funkcí je expozice imatinibem v plazmě patrně vyšší, než u pacientů s normální funkcí ledvin, pravděpodobně v důsledku zvýšené hladiny alfa-acid glycoproteinu (AGP) a vazby imatinibu na proteiny u těchto pacientů.
In patients with impaired renal function, imatinib plasma exposure seems to be higher than that in patients with normal renal function, probably due to an elevated plasma level of alpha-acid glycoprotein (AGP), an imatinib-binding protein, in these patients.
U pacientů s poruchou renálních funkcí je expozice imatinibem v plazmě patrně vyšší, než u pacientů s normální funkcí ledvin, pravděpodobně v důsledku zvýšené hladiny alfa-acid glykoproteinu (AGP) a vazby imatinibu na proteiny u těchto pacientů.
In patients with impaired renal function, imatinib plasma exposure seems to be higher than that in patients with normal renal function, probably due to an elevated plasma level of alpha-acid glycoprotein (AGP), an imatinib-binding protein, in these patients.
U pacientů s poruchou činnosti ledvin není nutná úprava dávkování.
No dose adjustment is necessary in patients with renal impairment.
U pacientů s poruchou štítné žlázy má být přípravek LEMTRADA podáván v případě, že potenciální přínos léčby převýší případná rizika.
LEMTRADA should be administered if the potential benefit justifies the potential risks.
U pacientů s postižením ledvin není nutná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dose adjustment is required in patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s potvrzenou diagnózou ILD je třeba léčbu přípravkem ONIVYDE ukončit.
ONIVYDE should be discontinued in patients with a confirmed diagnosis of ILD.
U pacientů s potvrzenou odpovědí (částečná nebo úplná), byla střední doba trvání odpovědi 23,0 měsíce (95% interval spolehlivosti: 20,4; 26,7) v laBCC kohortě a 13,9 měsíce (95% interval spolehlivosti: 9,2; NE) v mBCC kohortě.
Of patients who had a confirmed response (partial or complete), the median Duration of Response was 23.0 months (95% CI: 20.4, 26.7) in the laBCC cohort and 13.9 months (95% CI: 9.2, NE) in the mBCC cohort.
U pacientů s potížemi s polykáním v anamnéze se doporučuje zvážit použití přípravku Renvela prášek pro perorální suspenzi.
The use of Renvela powder for oral suspension in patients with a history of difficulty swallowing should be considered.
U pacientů s potížemi s polykáním v anamnéze se má zvážit použití přípravku Renvela prášek pro perorální suspenzi.
The use of Renvela powder for oral suspension in patients with a history of difficulty swallowing should be considered.
U pacientů s potížemi s polykáním v anamnéze se má zvážit použití přípravku Sevelamer carbonate Zentiva prášek pro perorální suspenzi.
The use of Sevelamer carbonate Zentiva powder for oral suspension in patients with a history of difficulty swallowing should be considered.
U pacientů s povrchem těla menším než 1,33 m2 nemůže být navíc dosaženo pomocí tobolek vhodné dávkování.
Moreover, in patients with a body surface area of less than 1.33 m² appropriate dose adjustments cannot be achieved with the capsule formulation.
U pacientů s pozdní formou deficitu, včetně žen s heterozygotní formou deficitu ornitin- karbamoyltransferázy, kteří překonali hyperamonemickou encefalopatii a byli dlouhodobě léčeni omezením bílkovin ve stravě a natrium-fenylbutyrátem, byl výskyt přežívání 98 %.
In late-onset deficiency patients, including females heterozygous for ornithine transcarbamylase deficiency, who recovered from hyperammonaemic encephalopathy and were then treated chronically with dietary protein restriction and sodium phenylbutyrate, the survival rate was 98 %.
U pacientů s pozdním průjmem byl medián doby do pozdního nástupu průjmu 8 dní od předchozí dávky přípravku ONIVYDE.
For patients experiencing late diarrhoea, the median time to late diarrhoea onset was 8 days from the previous dose of ONIVYDE.
U pacientů s pozitivním testem na protilátky na Vectibix nebyly zjištěny žádné důkazy o změně bezpečnostního profilu.
No evidence of an altered safety profile was found in patients who tested positive for antibodies to Vectibix.
U pacientů s pozitivním testem na protilátky proti ustekinumabu byla tendence k nižší účinnosti, avšak pozitivita na protilátky nevylučovala klinickou odpověď.
Efficacy tended to be lower in patients positive for antibodies to ustekinumab; however, antibody positivity did not preclude a clinical response.
U pacientů s pozitivními protilátkami proti dvouvláknové DNA (anti-dsDNA) došlo u 16 % pacientů léčených přípravkem Benlysta ke konverzi na anti-dsDNA negativní do 52. týdne ve srovnání se 7 % pacientů dostávajících placebo.
In patients with anti-dsDNA antibodies, 16% of patients treated with Benlysta converted to anti-dsDNA negative compared with 7% of the patients receiving placebo by Week 52.
U pacientů s pozorovaným zhoršením jaterních testů, u nichž je předpokládána souvislost s léčbou přípravkem Stivarga (tj. kde není jasná jiná příčina, jako je posthepatální cholestáza nebo progrese onemocnění), by mělo být přistoupeno k úpravě dávky a sledování podle instrukcí v Tabulce 2 (viz bod 4.2).
For patients with observed worsening of liver function tests considered related to treatment with Stivarga (i.e. where no alternative cause is evident, such as post-hepatic cholestasis or disease progression), the dose modification and monitoring advice in Table 2 should be followed (see section 4.2).
U pacientů s počtem trombocytů 50 až <100×109/l není dostatek údajů pro stanovení přesné úvodní dávky.
There is limited information to recommend a starting dose for patients with platelet counts between 50,000/mm3 and <100,000/mm3.
U pacientů s počáteční myelosupresí stupně 2 bylo zhoršení myelosuprese pozorováno u většiny pacientů a častěji než u pacientů s počáteční abnormalitou stupňů 1 nebo 0.
In patients with baseline Grade 2 abnormalities, worsening of myelosuppression was seen in most patients and more frequently than in patients with baseline Grade 1 or 0 abnormalities.
U pacientů s počáteční virovou náloží > 100 000 HIV-1 RNA kopií/ml, u kterých došlo k virovému selhání, se objevil vyšší podíl rezistence ke třídě nenukleosidových inhibitorů reverzní transkriptázy (NNRTI) vyvolané léčbou.
Patients with a baseline viral load > 100,000 HIV-1 RNA copies/ml who experienced virologic failure exhibited a higher rate of treatment-emergent resistance to the non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NNRTI) class.
U pacientů s počátečním ECOG výkonnostním stavem 2 byl pozorován vyšší výskyt závažných infekcí v porovnání s pacienty s ECOG výkonnostním stavem < 2.
Patients with ECOG performance status at baseline of 2 experienced a higher incidence of serious infections compared to patients with ECOG performance status of < 2.
U pacientů s poškozenou funkcí jater je třeba upravit doporučovanou dávku (viz bod 4.2).
The recommended dose should be reduced in patients with hepatic impairment (see section 4.2).
U pacientů s poškozenou funkcí ledvin je třeba nahlédnou do Souhrnu údajů o přípravku klaritromycin pro doporučenou dávku.
For patients with renal impairment the Summary of Product Characteristics for clarithromycin should be consulted for the recommended dose.
U pacientů s poškozením funkce jater není nutná úprava dávkování.
No dose adjustment is required in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poškozením funkce ledvin může být nutné dávky snížit.
Doses may need to be reduced in patients with reduced kidney function.
U pacientů s poškozením funkce ledvin nebyly prováděny formální studie farmakokinetiky.
No formal PK study has been conducted in patients with renal impairment.
U pacientů s poškozením funkce ledvin není nutná úprava dávkování.
No dose adjustment is required in patients with renal impairment.
U pacientů s poškozením funkce ledvin není úprava dávky nutná (viz bod 5.2).
No dosage adjustment is required for patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poškozením jater (sérový bilirubin vyšší než 1,5násobek horní hranice normy) se nedoporučuje podávat vandetanib, neboť existují pouze omezené údaje u pacientů s poškozením jater a bezpečnost a účinnost nebyla stanovena.
Vandetanib is not recommended for use in patients with hepatic impairment (serum bilirubin greater than 1.5 times upper limit of normal), since there is limited data in patients with hepatic impairment, and safety and efficacy have not been established.
U pacientů s poškozením jater 2. nebo 3. stupně se však doporučuje dávku přípravku upravit (viz bod 4.2).
However, dose adjustments are recommended in patients with liver impairment (see section 4.2).
U pacientů s poškozením jater nebyl přípravek Zavesca hodnocen.
Zavesca has not been evaluated in patients with hepatic impairment.
U pacientů s poškozením jater není dostatek zkušeností, proto by měl být Ketek užíván s opatrností (viz bod 5.2).
Due to limited experience, Ketek should be used with caution in patients with liver impairment (see section 5.2).
U pacientů s poškozením jater středního stupně se hodnota AUC zbýšila o 568 % a hodnota Cmax o 83 % (viz bod 04).
In subjects with moderate hepatic impairment, AUC and Cmax were increased by 568% and 83%, respectively (see section 4.4).
U pacientů s poškozením ledvin nejsou s užíváním mitotanu zkušenosti, takže pro doporučené dávkování u této skupiny pacientů jsou nedostatečné údaje.
There is no experience in the use of mitotane in patients with renal impairment, so data are insufficient to give a dose recommendation in this group.
U pacientů s poškozením ledvin není nutná úprava dávky (viz bod 5.2).
No dosage adjustment is required for patients with renal impairment (see section 5.2).
U pacientů s poškozením ledvin není zapotřebí provádět úpravu dávkování.
No dose adjustment is necessary for patients with renal impairment.
U pacientů s poškozením ledvin není zapotřebí upravovat dávku.
No dose adjustment is required in patients with renal impairment.
U pacientů s poškozením ledvin, včetně pacientů s terminálním onemocněním ledvin, není nutná žádná úprava dávky.
No dose adjustment is required in patients with renal impairment, including those patients with end-stage renal disease.
u pacientů s predispozicí k obstrukci močových cest a epileptickým záchvatům, protože cholinomimetika mohou indukovat nebo vyvolat recidivu těchto onemocnění. u pacientů s anamnézou astmatu nebo obstrukční plicní nemoci.
to patients predisposed to urinary obstruction and seizures because cholinomimetics may induce or exacerbate these diseases. to patients with a history of asthma or obstructive pulmonary disease.
u pacientů s predispozicí k obstrukci močových cest a epileptickým záchvatům, protože cholinomimetika mohou indukovat nebo vyvolat recidivu těchto onemocnění; u pacientů s anamnézou astmatu nebo obstrukční plicní nemoci.
to patients predisposed to urinary obstruction and seizures because cholinomimetics may induce or exacerbate these diseases; to patients with a history of asthma or obstructive pulmonary disease.
U pacientů s preexistující dysfunkcí jater, včetně chronické aktivní hepatitidy, se při CART projevuje zvýšená četnost abnormální funkce jater a je třeba takové pacienty sledovat obvyklým způsobem.
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic active hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during CART and should be monitored according to standard practice.
U pacientů s preexistující dysfunkcí jater, včetně chronické aktivní hepatitidy, se při kombinované antiretrovirové terapii (combination antiretroviral therapy, CART) projevuje zvýšená četnost abnormalit funkce jater a tyto pacienty je třeba sledovat obvyklým způsobem.
HIV-1infected patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy (CART) and should be monitored according to standard practice.
U pacientů s preexistující hypokalemií nebo u pacientů, u kterých se během léčby přípravkem ZYTIGA vyvine hypokalemie, je nutno zvážit udržování hladin draslíku pacienta ≥ 4,0 mmol/l.
In patients with pre-existing hypokalaemia or those that develop hypokalaemia whilst being treated with ZYTIGA, consider maintaining the patient’s potassium level at ≥ 4.0 mM.
U pacientů s preexistujícími nebo nedávno vzniklými demyelinizačními onemocněními je nutné před zahájením podávání přípravku Simponi pečlivě zvážit přínosy a rizika léčby blokátorem TNF.
In patients with pre-existing or recent onset of demyelinating disorders, the benefits and risks of anti-TNF treatment should be carefully considered before initiation of Simponi therapy.
U pacientů s preexistujícími nebo nedávno vzniklými demyelinizačními poruchami, je nutné pečlivě zvážit prospěch a riziko anti-TNF terapie před zahájením léčby přípravkem Flixabi.
In patients with pre-existing or recent onset of demyelinating disorders, the benefits and risks of anti-TNF treatment should be carefully considered before initiation of Flixabi therapy.
U pacientů s preexistujícími nebo nedávno vzniklými demyelinizačními poruchami, je nutné pečlivě zvážit prospěch a riziko anti-TNF terapie před zahájením léčby přípravkem Inflectra.
In patients with pre-existing or recent onset of demyelinating disorders, the benefits and risks of anti-TNF treatment should be carefully considered before initiation of Inflectra therapy.
U pacientů s preexistujícími nebo nedávno vzniklými demyelinizačními poruchami, je nutné pečlivě zvážit prospěch a riziko anti-TNF terapie před zahájením léčby přípravkem Remicade.
In patients with pre-existing or recent onset of demyelinating disorders, the benefits and risks of anti-TNF treatment should be carefully considered before initiation of Remicade therapy.
U pacientů s preexistujícími nebo nedávno vzniklými demyelinizačními poruchami, je nutné pečlivě zvážit prospěch a riziko anti-TNF terapie před zahájením léčby přípravkem Remsima.
In patients with pre-existing or recent onset of demyelinating disorders, the benefits and risks of anti-TNF treatment should be carefully considered before initiation of Remsima therapy.
u pacientů s probíhající infekcí v místě chirurgického zákroku nebo s jinou závažnou infekcí,
with an active infection at the surgery site or another serious infection;
U pacientů s prodělanou pankreatitidou je nutno dbát zvláštní opatrnosti.
Caution should be exercised in patients with a history of pancreatitis.
U pacientů s progresivní anorexií, astenií a úbytkem hmotnosti v relativně krátké době je nutno zvážit všeobecné lékařské vyšetření včetně funkce jater.
For patients who experience progressive anorexia, asthenia and weight decrease within a relatively short period of time, a general medical evaluation including liver function should be considered.
U pacientů s progresivní anorexií, astenií a úbytkem hmotnosti v relativně krátké době je nutno zvážit všeobecné lékařské vyšetření včetně jaterních funkcí.
For patients who experience progressive anorexia, asthenia and weight decrease within a relatively short period of time, a general medical evaluation including liver function should be considered.
U pacientů s progresivní anorexií, astenií a úbytkem hmotnosti v relativně krátké době je nutno zvážit všeobecné lékařské vyšetření včetně vyšetření jaterních funkcí.
For patients who experience progressive anorexia, asthenia and weight decrease within a relatively short period of time, a general medical evaluation including liver function should be considered.
U pacientů s projevy jaterní dekompenzace léčbu přerušte.
Discontinue treatment in patients who develop evidence of hepatic decompensation.
U pacientů s protilátkami proti r- hαGAL je vyšší pravděpodobnost výskytu reakcí na infuzi (IAR).
Patients with antibodies to r-hαGAL have a greater potential to experience infusion-associated reactions (IARs).
U pacientů s průchozími slznými kanálky bylo místní podání přípravku OPATANOL do oka navrženo pro snížení nosních příznaků a symptomů, které často doprovázejí sezónní alergický zánět spojivek.
In patients with patent nasolacrimal ducts, topical ocular administration of OPATANOL was suggested to reduce the nasal signs and symptoms that frequently accompany seasonal allergic conjunctivitis.
U pacientů s průjmem 2. stupně může být někdy nutné provést stejnou úpravu dávkování.
Patients with Grade 2 diarrhoea may need to follow the same dose modification guidelines.
U pacientů s průjmem 3. nebo 4. stupně by měla být dávka snížena o 0,4 mg/m2/den v následujících cyklech (viz bod 4.4).
For patients who experience Grade 3 or 4 diarrhoea, the dose should be reduced by 0.4 mg/m2/day for subsequent courses (see section 4.4).
U pacientů s psoriatickou artritidou byly protilátky proti adalimumabu identifikovány u 38 ze 376 subjektů (10%), léčených adalimumabem.
In patients with psoriatic arthritis, anti-adalimumab antibodies were identified in 38/376 subjects (10%) treated with adalimumab.
U pacientů s psoriatickou artritidou nebo Crohnovou chorobou nebyla ovlivněna farmakokinetika ustekinumabu současným podáváním MTX, nesteroidních antirevmatik, 6-merkaptopurinu, azathioprinu a perorálních kortikosteroidů nebo předchozí expozicí anti-TNF-α látkám.
The pharmacokinetics of ustekinumab was not impacted by concomitant use of MTX, NSAIDs, 6-mercaptopurine, azathioprine and oral corticosteroids, or prior exposure to anti-TNFα agents, in patients with psoriatic arthritis or Crohn’s disease.
U pacientů s psoriatickou artritidou nebo Crohnovou chorobou nebyla ovlivněna farmakokinetika ustekinumabu současným podáváním MTX, nesteroidních antirevmatik, 6-merkaptopurinu, azathioprinu, perorálních kortikosteroidů nebo předchozí expozicí anti-TNF-α látkám.
The pharmacokinetics of ustekinumab was not impacted by concomitant use of MTX, NSAIDs, 6-mercaptopurine, azathioprine and oral corticosteroids, or prior exposure to anti-TNFα agents, in patients with psoriatic arthritis or Crohn’s disease.
U pacientů s psoriatickou artritidou nebyla provedena žádná studie použití dávkovacího režimu 50 mg jednou týdně.
No study has been performed in patients with psoriatic arthritis using the 50 mg once-weekly dosing regimen.
U pacientů s psoriatickou artritidou nebyla provedena žádná studie pro použití dávkovacího režimu 50 mg jednou týdně.
No study has been performed in patients with psoriatic arthritis using the 50 mg once weekly dosing regimen.