natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U pacientů, kteří užívají perorální antidiabetika a jsou léčeni přípravkem VELCADE, je nutné pečlivě sledovat hladinu krevního cukru a upravovat dávkování antidiabetik.
Patients on oral antidiabetic agents receiving VELCADE treatment may require close monitoring of their blood glucose levels and adjustment of the dose of their antidiabetics.
U pacientů, kteří užívají perorálně inhibitor karboanhydrázy a topický brinzolamid, existuje potenciál k rozšíření známých systémových účinků inhibice karboanhydrázy.
There is a potential for an additive effect on the known systemic effects of carbonic anhydrase inhibition in patients receiving an oral carbonic anhydrase inhibitor and topical brinzolamide.
U pacientů, kteří užívají přípravek Ferriprox, je třeba každý týden kontrolovat počet neutrofilů.
When taking Ferriprox, the patient’s neutrophil count should be checked every week.
U pacientů, kteří užívají rifampicin (antibiotikum), může být zapotřebí dávku přípravku Stocrin zvýšit.
Patients taking rifampicin (an antibiotic) may need to take a higher dose of Stocrin.
U pacientů, kteří užívají rifampicin (antibiotikum), může být zapotřebí dávku přípravku Sustiva zvýšit.
Patients taking rifampicin (an antibiotic) may need to take a higher dose of Sustiva.
U pacientů, kteří užívají tenofovir-disoproxyl-fumarát, pokud se podává souběžně REYATAZ a ritonavir s tenofovir-disoproxyl-fumarátem a antagonisty H2-receptorů , se doporučuje zvýšení dávky přípravku REYATAZ na 400 mg spolu se 100 mg ritonaviru.
For patients who are taking tenofovir disoproxil fumarate, if REYATAZ/ritonavir with both tenofovir disoproxil fumarate and an H2-receptor antagonist are co-administered, a dose increase of REYATAZ to 400 mg with 100 mg of ritonavir is recommended.
U pacientů, kteří užívají tolvaptan, je třeba sledovat objem krve, protože léčba tolvaptanem může způsobit závažnou dehydrataci, která je rizikovým faktorem renální dysfunkce.
Volume status should be monitored in patients taking tolvaptan because treatment with tolvaptan may result in severe dehydration which constitutes a risk factor for renal dysfunction.
U pacientů, kteří užívají tolvaptan, je třeba sledovat objem krve, protože léčba tolvaptanem může způsobit závažnou dehydrataci, která je rizikovým faktorem renální dysfunkce.
Volume status should be monitored in patients taking tolvaptan because treatment with tolvaptan may result in severe dehydration, which constitutes a risk factor for renal dysfunction.
U pacientů, kteří užívají trametinib v kombinaci s dabrafenibem, může být horečka doprovázena těžkou třesavkou, dehydratací a hypotenzí, která může v některých případech vést k akutní renální insuficienci.
In patients receiving trametinib in combination with dabrafenib, pyrexia may be accompanied by severe rigors, dehydration, and hypotension which in some cases can lead to acute renal insufficiency.
U pacientů, kteří užívají určité typy léků, může být nutné dávkování přípravku Kalydeco upravit.
The dosing regimen of Kalydeco may need to be adjusted in patients taking certain types of medicines.
U pacientů, kteří užívají vysoké dávky inzulínu z důvodu přítomnosti protilátek proti lidskému inzulínu, může dojít při užívání přípravku Toujeo ke zlepšení inzulínové odpovědi.
Patients with high insulin doses because of antibodies to human insulin may experience an improved insulin response with Toujeo.
U pacientů, kteří užívali kombinaci dabrafenibu s trametinibem, se příhody objevily později s mediánem doby do vzniku obtíží 22 týdnů.
In patients who received the combination dose of dabrafenib in combination with trametinib, events occurred later with the median time to onset of 22 weeks.
U pacientů, kteří užívali některou ze složek přípravku Stribild, byly zaznamenány určité vzácné, ale závažné nežádoucí účinky, včetně laktátové acidózy (nadbytku kyseliny mléčné v krvi) a závažných onemocnění ledvin.
In patients taking some of the components of Stribild, certain rare but serious side effects have been seen including lactic acidosis (excess lactic acid in the blood) and severe kidney problems.
U pacientů, kteří užívali přípravek Mycophenolate mofetil Teva v kombinaci s jinými imunosupresivy, byla hlášena hypogamaglobulinémie v souvislosti s opakujícími se infekcemi.
There have been reports of hypogammaglobulinaemia in association with recurrent infections in patients receiving mycophenolate mofetil in combination with other immunosuppressants.
U pacientů, kteří užívali přípravek Regranex, došlo k vyléčení 47 % vředů o velikosti nepřesahující 5 cm2.
In the patients who used Regranex, 47% of the ulcers that were less than 5 cm2 in size healed.
U pacientů, kteří užívali přípravek SUTENT v registračních studiích fáze III, byly respirační příhody (tj. dyspnoe, pleurální efuze, plicní embolie nebo plicní edém) hlášeny přibližně u 17,8 % pacientů s GIST, přibližně u 26,7 % pacientů s MRCC a u 12 % pacientů s pNET.
In patients who received sunitinib in phase 3 registrational studies, pulmonary events (i.e. dyspnoea, pleural effusion, pulmonary embolism or pulmonary oedema) were reported in approximately 17.8% of patients with GIST, in approximately 26.7% of patients with MRCC and in 12% of patients with pNET.
U pacientů, kteří užívali přípravek Xofigo, se také později rozvinuly známky a příznaky progrese (zhoršení) onemocnění, jako jsou zlomeniny a bolest kostí.
Patients given Xofigo also took longer for signs and symptoms of progressive disease such as fractures and bone pain to develop.
U pacientů, kteří užívali přípravky podporující erytropoezu, byl zjištěn zvýšený výskyt trombotických cévních příhod (viz bod 4.4 a bod 4.8 – Celkové poruchy).
An increased incidence of thrombotic vascular events (see section 4.4 and section 4.8 - General) has been observed in patients receiving erythropoietic agents.
U pacientů, kteří užívali REYATAZ, byla hlášena závažná forma kožní vyrážky, včetně Stevens- Johnsonova syndromu.
Serious skin rash, including Stevens-Johnson syndrome, has been reported in patients taking REYATAZ.
U pacientů, kteří užívali REYATAZ, byla hlášena závažná forma kožní vyrážky, včetně Stevensova- Johnsonova syndromu.
Serious skin rash, including Stevens-Johnson syndrome, has been reported in patients taking REYATAZ.
U pacientů, kteří užívali vedolizumab v týdnech 0 a 2 následovaných placebem, nebylo pozorováno žádné zvýšení míry výskytu IRR po opakované léčbě vedolizumabem po ztrátě odpovědi.
In patients who received vedolizumab at Weeks 0 and 2 followed by placebo, no increase in the rate of IRR was seen upon retreatment with vedolizumab after loss of response.
U pacientů, kteří v minulosti užívali klorafabin nebo byli v nedávné době léčeni klofarabinem, byl hlášen Stevens-Johnsonův syndrom (SJS) a toxická epidermální nekrolýza (TEN) včetně fatálních případů.
Stevens - Johnson syndrome (SJS) and toxic epidermal necrolysis (TEN), including fatal cases, have been reported in patients who were receiving or had recently been treated with clofarabine.
U pacientů, kteří v místě operačního zákroku stále krvácejí, by zahájení léčby mělo být odloženo.
The start of the treatment should be delayed in patients who are still bleeding from the site of surgery.
U pacientů, kteří v nedávné době podstoupili transplantaci ledvin, nejsou zkušenosti s podáváním přípravku Rasilez HCT.
There is no experience regarding the administration of Rasilez HCT in patients who have recently undergone kidney transplantation.
U pacientů, kteří v posledních 12 hodinách užili avanafil a u kterých je z lékařského hlediska považováno podání nitrátů za nutné k záchraně života, existuje zvýšená pravděpodobnost významného a potenciálně nebezpečného poklesu krevního tlaku.
In a patient who has taken avanafil within 12 hours, where nitrate administration is deemed medically necessary in a life- threatening situation, the likelihood of a significant and potentially dangerous drop in blood pressure is increased.
U pacientů, kteří v úvodu dostávali placebo nebo 5 mg lenalidomidu a nedosáhli alespoň mírné erytroidní odpovědi po 16 týdnech léčby, byl povolen přechod z placeba na 5 mg lenalidomidu nebo pokračování v léčbě vyššími dávkami lenalidomidu (přechod z 5 mg na 10 mg).
Patients, who initially received placebo or 5 mg lenalidomide and did not achieve at least a minor erythroid response after 16 weeks of treatment were permitted to switch from placebo to 5 mg lenalidomide or continue lenalidomide treatment at higher dose (5 mg to 10 mg).
U pacientů, kteří vstoupili do studií s mírnou nebo středně závažnou poruchou funkce ledvin, bylo pozorované zvýšení sérového kreatininu podobné jako u pacientů s normální funkcí ledvin.
In patients who entered the studies with mild or moderate renal impairment, the serum creatinine increase observed was similar to that seen in patients with normal renal function.
U pacientů, kteří vyvinou inhibitory proti faktoru VIII, se tento stav může projevit nedostatečnou klinickou odpovědí.
In patients who develop inhibitors to factor VIII, the condition may manifest itself as an insufficient clinical response.
U pacientů, kteří vyžadují občasnou léčbu opioidy, by se měla léčba kombinací naltrexon/bupropion dočasně přerušit a dávka opioidů by se neměla zvyšovat nad standardní dávku.
In patients requiring intermittent opiate treatment, naltrexone / bupropion therapy should be temporarily discontinued and opiate dose should not be increased above the standard dose.
U pacientů, kteří vyžadují sledování aPTT během 120 hodin od podání oritavancinu, je možné zvážit koagulační test nezávislý na fosfolipidech, např. chromogenní analýzu (faktor Xa) nebo jinou antikoagulační analýzu, která nevyžaduje sledování aPTT.
For patients who require aPTT monitoring within 120 hours of oritavancin dosing, a non-phospholipid dependent coagulation test such as a Factor Xa (chromogenic) assay or an alternative anticoagulant not requiring aPTT monitoring may be considered.
U pacientů, kteří zahájí léčbu přípravkem ONIVYDE v dávce 60 mg/m2 a dávka se jim nezvyšuje na 80 mg/m2, se doporučuje první snížení dávky na 50 mg/m2 a druhé snížení dávky na 40 mg/m2.
For patients who start treatment with 60 mg/m2 ONIVYDE and do not dose escalate to 80 mg/m2, the recommended first dose reduction is to 50 mg/m2 and the second dose reduction is to 40 mg/m2.
U pacientů, kteří zaznamenají závažné alergické reakce, je nutné podávání filgrastimu trvale ukončit.
Filgrastim should be permanently discontinued in patients who experience a serious allergic reaction.
U pacientů, kteří zaznamenali somnolenci byl podíl respondérů na pregabalin 48% a na placebo 16%.
For patients who experienced somnolence the responder rates were 48% on pregabalin and 16% on placebo.
U pacientů, kteří zaznamenali somnolenci, byl výskyt respondérů u pregabalinu 48% a u placeba 16%.
For patients who experienced somnolence the responder rates were 48% on pregabalin and 16% on placebo.
U pacientů, kteří začínají užívat delamanid při hodnotě sérového albuminu <3,4 g/dl, nebo u kterých dojde k poklesu sérového albuminu do tohoto rozmezí během léčby, je nutno velmi často sledovat EKG po celou dobu léčby delamanidem.
Patients who commence delamanid with serum albumin <3.4 g/dL or experience a fall in serum albumin into this range during treatment should receive very frequent monitoring of ECGs throughout the full delamanid treatment period.
U pacientů, kteří začínají užívat kombinaci přípravku Betmiga a digoxinu, by měla být zpočátku předepsána nejnižší dávka digoxinu.
For patients who are initiating a combination of Betmiga and digoxin, the lowest dose for digoxin should be prescribed initially.
U pacientů, kteří žili nebo cestovali v oblastech s endemickým výskytem invazivních mykotických infekcí, jako je histoplazmóza, kokcidiomykóza nebo blastomykóza, by se měly ještě před zahájením léčby přípravkem Inflectra pečlivě zvážit její přínosy a rizika.
For patients who have resided in or travelled to regions where invasive fungal infections such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis are endemic, the benefits and risks of Inflectra treatment should be carefully considered before initiation of Inflectra therapy.
U pacientů, kteří žili nebo cestovali v oblastech s endemickým výskytem invazivních mykotických infekcí, jako je histoplazmóza, kokcidiomykóza nebo blastomykóza, se ještě před zahájením léčby přípravkem Flixabi musí pečlivě zvážit její přínosy a rizika.
For patients who have resided in or travelled to regions where invasive fungal infections such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis are endemic, the benefits and risks of Flixabi treatment should be carefully considered before initiation of Flixabi therapy.
U pacientů, kteří žili nebo cestovali v oblastech s endemickým výskytem invazivních mykotických infekcí, jako je histoplazmóza, kokcidiomykóza nebo blastomykóza, se ještě před zahájením léčby přípravkem Remicade musí pečlivě zvážit její přínosy a rizika.
For patients who have resided in or travelled to regions where invasive fungal infections such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis are endemic, the benefits and risks of Remicade treatment should be carefully considered before initiation of Remicade therapy.
U pacientů, kteří žili nebo cestovali v oblastech s endemickým výskytem invazivních mykotických infekcí, jako je histoplazmóza, kokcidiomykóza nebo blastomykóza, se ještě před zahájením léčby přípravkem Remsima musí pečlivě zvážit její přínosy a rizika.
For patients who have resided in or travelled to regions where invasive fungal infections such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis are endemic, the benefits and risks of Remsima treatment should be carefully considered before initiation of Remsima therapy.
U pacientů, léčených dialýzou, lze ovšem zvážit možnost prodloužení intervalu mezi dávkami (viz bod 5.2).
However, for patients who are receiving dialysis therapy, a longer dosing interval may be considered (see section 5.2).
U pacientů, léčených přípravkem Humira, byly hlášeny případy tuberkulózy včetně reaktivace i nového vzniku infekce.
Tuberculosis, including reactivation and new onset of tuberculosis, has been reported in patients receiving Humira.
U pacientů, léčených přípravkem Humira, byly hlášeny případy tuberkulózy, včetně reaktivace i nového vzniku infekce.
Tuberculosis, including reactivation and new onset of tuberculosis, has been reported in patients receiving Humira.
U pacientů, o nichž je známo, že jsou homozygoty alely UGT1A1*28 a jsou během prvního léčebného cyklu (snížená dávka 60 mg/m2) bez lékových toxicit, lze dávku přípravku ONIVYDE v následných cyklech zvýšit na celkovou dávku 80 mg/m2 na základě individuální tolerance pacienta.
Patients who are known to be homozygous for UGT1A1*28 and without drug related toxicities during the first cycle of therapy (reduced dose of 60 mg/m2) may have the dose of ONIVYDE increased to a total dose of 80 mg/m2 in subsequent cycles based on individual patient tolerance.
U pacientů, u kterých byla dávka zvýšena z podávání každý druhý týden na jednou týdně, byly průměrné (±SD) sérové koncentrace adalimumabu v týdnu 52 15,3 ± 11,4 g /ml (40/2 mg, jednou týdně) a 6,7
For patients who dose escalated from eow to weekly regimen, the mean (±SD) serum concentrations of adalimumab at Week 52 were 15.3±11.4 μg/mL (40/20 mg, weekly) and 6.7±3.5 μg/mL (20/10 mg, weekly).
U pacientů, u kterých byla dávka zvýšena z podávání každý druhý týden na jednou týdně, byly průměrné (±SD) sérové koncentrace adalimumabu v týdnu 52 15,3 ± 11,4 g /ml (40/2 mg, jednou týdně) a 6,7 ± 3,5
For patients who dose escalated from eow to weekly regimen, the mean (±SD) serum concentrations of adalimumab at Week 52 were 15.3 ± 11.4 μg/ml (40/20 mg, weekly) and 6.7 ± 3.5 μg/ml (20/10 mg, weekly).
U pacientů, u kterých byla dávka zvýšena z podávání každý druhý týden na jednou týdně, byly průměrné (±SD) sérové koncentrace adalimumabu v týdnu 52 15,3 ± 11,4 g /ml (40/2 mg, jednou týdně) a 6,7 ± 3,5
For patients who dose escalated from eow to weekly regimen, the mean (±SD) serum concentrations of adalimumab at Week 52 were 15.3±11.4 μg/mL (40/20 mg, weekly) and 6.7±3.5 μg/mL (20/10 mg, weekly).
U pacientů, u kterých byla dávka zvýšena z podávání každý druhý týden na jednou týdně, byly průměrné nejnižší (±SD) sérové koncentrace adalimumabu v týdnu 52 15,3 ± 11,4 g /ml (40/2 mg, jednou týdně) a 6,7
For patients who dose escalated from eow to weekly regimen, the mean (±SD) serum concentrations of adalimumab at Week 52 were 15.3±11.4 μg/mL (40/20 mg, weekly) and 6.7±3.5 μg/mL (20/10 mg, weekly).
U pacientů, u kterých byla hladina hemoglobinu trvale ≥12 g/dl, byla dávka ribavirinu zvyšována ve 2. a 4. týdnu a dále každé 4 týdny až do dosažení příslušné dávky podle tělesné hmotnosti (1 000 mg denně u pacientů s tělesnou hmotností <75 kg, 1 200 mg u pacientů s tělesnou hmotností ≥75 kg).
If subjects maintained haemoglobin levels ≥12 g/dL, ribavirin dose was increased at weeks 2, 4, and up to every 4 weeks until the appropriate weight-based dose was reached (1,000 mg daily in subjects <75 kg, 1,200 mg daily in subjects ≥75 kg).
U pacientů, u kterých byla léčba přípravkem Humira přerušena v týdnu 12 ve studiích HS-I a HS-II, se hodnoty HiSCR 12 týdnů po opětovném nasazení přípravku Humira 40 mg jednou týdně vrátily na úroveň podobnou té, která byla pozorována před vysazením (56,0%).
Among patients whose Humira treatment was withdrawn at Week 12 in Studies HS-I and HS-II, the HiSCR rate 12 weeks after re-introduction of Humira 40 mg weekly returned to levels similar to that observed before withdrawal (56.0 %).
U pacientů, u kterých byla použita kombinovaná opatření pro prevenci IRR (odpovídající kortikosteroidy, perorální analgetika/antihistaminika, vynechání antihyperteziv ráno před první infuzí a rozložení první infuze v prvním cyklu do dvou dnů) popsaná v bodě 4.2, byl pozorován snížený výskyt IRR všech stupňů závažnosti.
In patients who received the combined measures for prevention of IRRs (adequate corticosteroid, oral analgesic/anti-histamine, omission of antihypertensive medication in the morning of the first infusion and the Cycle 1 Day 1 dose administered over 2 days) as described in section 4.2, decreased incidence of IRRs of all Grade was observed.
U pacientů, u kterých bylo nutno kvůli průjmu přerušit léčbu, průjem ustoupil za několik dnů po přerušení léčby.
In those patients in which diarrhoea led to discontinuation, it resolved after a few days of discontinuing treatment.
U pacientů, u kterých chybí výchozí údaje, byly za výchozí považovány poslední údaje o krevním obrazu u pacienta. b Kompletní vymizení celkových příznaků (horečka, noční pocení, únava, pokles hmotnosti) definované jako přítomnost kteréhokoli příznaku na začátku léčby, ale následně bez příznaku. c Lymfadenopatie hodnocená jako výsledek součinu maximálních průměrů (SPD) podle fyzikálního vyšetření.
For patients with missing baseline data, latest screening/unscheduled data was carried forward to baseline. b Complete resolution of constitutional symptoms (fever, night sweats, fatigue, weight loss) defined as the presence of any symptoms at baseline, followed by no symptoms present. c Lymphadenopathy measured by sum of the products of greatest diameters (SPD) as assessed by physical examination.
U pacientů, u kterých clearance kreatininu klesla pod 50 ml/min nebo hladina sérových fosfátů klesla pod 1,0 mg/dl (0,32 mmol/l), se má také zvážit přerušení léčby přípravkem Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva.
Consideration should be given to interrupting treatment with Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva in patients with creatinine clearance decreased to < 50 ml/min or decreases in serum phosphate to < 1.0 mg/dL (0.32 mmol/l).
U pacientů, u kterých clearance kreatininu klesla pod 50 mL/min nebo hladina sérových fosfátů klesla pod 1,0 mg/dL (0,32 mmol/L), se má také zvážit přerušení léčby přípravkem Truvada.
Consideration should be given to interrupting treatment with Truvada in patients with creatinine clearance decreased to < 50 mL/min or decreases in serum phosphate to < 1.0 mg/dL (0.32 mmol/L).
U pacientů, u kterých dochází k následnému prodloužení QT intervalu na > 480 ms, nebo u kterých dojde ke zvýšení o > 20 ms po zahájení souběžné léčby, musí lékař velmi pečlivě zvážit, zda ukončit léčbu přípravkem Invirase posíleným ritonavirem, souběžnou léčbu, nebo zda je nutné ukončit léčby obě.
For patients demonstrating a subsequent increase in QT-interval to > 480 msec or increase by > 20 msec after commencing concomitant therapy, the physician should use best clinical judgment to discontinue either ritonavir-boosted Invirase or the concomitant therapy or both.
U pacientů, u kterých dochází ke gastrointestinálním nežádoucím účinkům či zrudnutí (návalům horka), může podávání přípravku Tecfidera s jídlem zlepšit snášenlivost (viz bod 4.4, 4.5 a 4.8).
For those patients who may experience flushing or gastrointestinal adverse reactions, taking Tecfidera with food may improve tolerability (see sections 4.4, 4.5 and 4.8).
U pacientů, u kterých dojde k reaktivaci HBV, by se mělo podávání přípravku Inflectra zastavit a měla by se zahájit účinná antivirová terapie s vhodnou podpůrnou léčbou.
In patients who develop HBV reactivation, Inflectra should be stopped and effective antiviral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
U pacientů, u kterých dojde k reaktivaci HBV, se musí podávání přípravku Remsima zastavit a měla by se zahájit účinná antivirová terapie s vhodnou podpůrnou léčbou.
In patients who develop HBV reactivation, Remsima should be stopped and effective antiviral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
U pacientů, u kterých dojde k reaktivaci HBV, se musí podávání přípravku Simponi ukončit a musí se zahájit účinná antivirová terapie s vhodnou podpůrnou léčbou.
In patients who develop HBV reactivation, Simponi should be stopped and effective anti-viral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
U pacientů, u kterých dojde k rozvoji neutropenie a leukopenie, viz body 4.4 a 4.8.
For patients who develop neutropenia and leukopenia, see also sections 4.4 and 4.8.
U pacientů, u kterých dojde k časnému nástupu průjmu, je třeba zvážit terapeuticky a profylakticky podávaný atropin, pokud není kontraindikován.
In patients experiencing early diarrhea, therapeutic and prophylactic atropine should be considered unless contraindicated.
U pacientů, u kterých dojde ke zvýšení transaminázy, lze podávání bosutinibu dočasně přerušit (s ohledem na snížení podávané dávky po zotavení na stupeň 1 nebo výchozí hodnotu), a/nebo léčbu bosutinibem ukončit.
Patients with transaminase elevations should be managed by withholding bosutinib temporarily (with consideration given to dose reduction after recovery to grade 1 or baseline), and/or discontinuation of bosutinib.
U pacientů, u kterých došlo k febrilní neutropenii, k poklesu počtu neutrofilů < 500 buněk/mm3 po dobu delší než jeden týden, k závažným nebo rozsáhlým kožním reakcím nebo závažné periferní neuropatii během léčby docetaxelem, se dávkování docetaxelu sníží ze 100 mg/m2 na 75 mg/m2 a/nebo ze 75 mg/m2 na 60 mg/m2 .
In patients who experienced either febrile neutropenia, neutrophil count < 500 cells/mm3 for more than one week, severe or cumulative cutaneous reactions or severe peripheral neuropathy during docetaxel therapy, the dose of docetaxel should be reduced from 100 mg/m2 to 75 mg/m2 and/or from 75 to
U pacientů, u kterých došlo k febrilní neutropenii, k poklesu počtu neutrofilů < 500 buněk/mm3 po dobu delší než jeden týden, k závažným nebo rozsáhlým kožním reakcím nebo závažné periferní neuropatii během léčby docetaxelem, se dávkování docetaxelu sníží ze 100 mg/m2 na 75 mg/m2 nebo ze 75 mg/m2 na 60 mg/m2.
In patients who experienced either febrile neutropenia, neutrophil count < 500 cells/mm3 for more than one week, severe or cumulative cutaneous reactions or severe peripheral neuropathy during docetaxel therapy, the dose of docetaxel should be reduced from 100 mg/m2 to 75 mg/m2 and/or from 75 to