natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U mladých dobrovolníků nemělo podání přípravku Dynastat v dávce 40 mg 2x denně klinicky významný vliv na inhibici destičkových funkcí kyselinou acetylsalicylovou (viz bod 4.5).
In young subjects, Dynastat 40 mg twice daily had no clinically significant effect on acetylsalicylic acid - mediated inhibition of platelet function (see section 4.5).
U mladých dospívajících a dětí lze hodnotu CLcr v ml/min/1,73 m2 odhadnout z hladin sérového kreatininu (mg/dl) pomocí následujícího vzorce (Schwartzův vzorec):
The CLcr in ml/min/1.73 m2 may be estimated from serum creatinine (mg/dl) determination using, for young adolescents and children using the following formula (Schwartz formula):
U mladých prasat vážících přibližně 10 kg po podání troj- nebo pětinásobku léčebné dávky byly pozorovány přechodné příznaky spojené s potížemi v místě podání a vyvolávající nadměrné hlasové projevy a neklid.
In young pigs weighing approximately 10 kg given three or five times the therapeutic dose transient signs attributed to injection site discomfort were observed and included excessive vocalisation and restlessness.
U mladých psů nevyvolala 39 týdenní léčba vznik na dávce závislých lézí ve varlatech a nadvarlatech na konci léčby, ale po 13 týdnech bez léčby byl pozorován na dávce závislý nárůst těchto lézí v léčených uzdravujících se skupinách.
In juvenile dogs, 39 weeks treatment did not induce lesions in the testis and epididymides in a dose dependent manner at the end of treatment but after a treatment free period of 13 weeks a dose dependent increase in these lesions were noted in the treated recovery groups.
U mladých psů nevyvolala 39-týdenní léčba vznik na dávce závislých lézí ve varlatech a nadvarlatech na konci léčby, ale po 13 týdnech bez léčby byl pozorován na dávce závislý nárůst těchto lézí v léčených uzdravujících se skupinách.
In juvenile dogs, 39 weeks treatment did not induce lesions in the testis and epididymides in a dose dependent manner at the end of treatment but after a treatment free period of 13 weeks a dose dependent increase in these lesions were noted in the treated recovery groups.
U mladých psů vedlo opakované podání spinosadu a milbemycinoximu po dobu šesti měsíců k minimálním plazmatickým koncentracím spinosadu a milbemycinu, které se v průběhu studie zvyšovaly.
In juvenile dogs, repeated oral administration of spinosad and milbemycin oxime over six months resulted in the trough plasma concentrations of spinosad and milbemycin increasing throughout the study.
U mladých zdravých dobrovolníků byl zkoumán účinek intravenózního podání 150 mikrogramů glykopyrronium-bromidu (ekvivalent 120 mikrogramů glykopyrronia) na srdeční frekvenci a QTc interval.
The effect on heart rate and QTc interval of 150 micrograms glycopyrronium bromide (equivalent to 120 micrograms glycopyrronium) administered intravenously was investigated in young healthy subjects.
U mladších dětí od dvou měsíců věku a u dětí s tělesnou hmotností nižší než 33 kilogramů doporučená dávka závisí na hmotnosti pacienta.
In younger children from two months of age, and in children weighing less than 33 kilograms, the recommended dose depends on the weight of the patient.
U mladších dětí se podávají dvě injekce (s odstupem nejméně dvou měsíců) s výjimkou dětí ve věku od dvou do pěti měsíců, které dostávají tři injekce (s odstupem nejméně jednoho měsíce).
In younger children, two injections are given (at an interval of at least two months), except in infants aged between two and five months who receive three injections (at intervals of at least one month).
U mladších pacientů jsou nejčastějšími nežádoucími účinky (zaznamenanými u 1 až 10 pacientů ze 100) infekce horních cest dýchacích, infekce ucha, krev v moči a horečka.
In younger patients, the most common side effects (seen in between 1 and 10 in 100 patients) are upper respiratory tract infections, ear infection, blood in the urine and fever.
U mladších pacientů závisí doporučená dávka na povrchu těla (vypočteného na základě tělesné výšky a hmotnosti pacienta).
For younger patients, the recommended dose depends on the body surface area (calculated using the patient’s height and weight).
U mladších pacientů závisí dávka ritonaviru na tělesné hmotnosti.
In younger patients, the dose of ritonavir depends on body weight.
U mladších věkových skupin (2 - 6 let a 7 - 11 let) byla celková clearance vyšší ve srovnání s adolescenty, což vedlo k nižší expozici (AUC a Cmax) a kratšímu poločasu eliminace.
In the younger age groups (2-6 years and 7-11 years), total clearance was higher compared with that in adolescents, resulting in a lower level of exposure (AUC and Cmax) and elimination half-life.
U mláďat potkanů byla po podávání dávky 0,35 mg/kg/den (přibližně 2násobek klinické expozice u dospělého člověka podle AUC) pozorována zvýšená hmotnost srdce bez histopatologie.
In juvenile rats, increased heart weight with no histopathology was observed at 0.35 mg/kg/day (approximately 2 times adult human clinical exposure based on AUC).
U mláďat potkanů byla pozorována 1-2 týdny po expozici vyšší než dvojnásobné terapeutické dávky pro člověka snížená akustická úleková odpověď.
Reduced acoustic startle response was observed in juvenile rats 1 – 2 weeks after exposure at > 2 times the human therapeutic exposure.
U mláďat potkanů, která byla pre- a postnatálně léčena sildenafilem v dávce 60 mg/kg, byla při expozici přibližně 50x vyšší než je očekávaná i.v. expozice u člověka při dávce 10 mg 3x denně, pozorována snížená velikost vrhu, nižší hmotnost mláďat v den narození a snížené přežití po 4 dnech.
In pups of rats which were pre- and postnatally treated with 60 mg/kg sildenafil, a decreased litter size, a lower pup weight on day 1 and a decreased 4-day survival were seen at exposures which were approximately fifty times the expected human intravenous exposure at 10 mg three times a day.
U mláďat potkanů, kterým byly podávány podkožně vysoké dávky fenylacetátu (190 – 474 mg/kg), byla pozorována snížená proliferace a zvýšený úbytek neuronů, a rovněž snížení myelinu v CNS.
When high doses of phenylacetate (190 - 474 mg/kg) were given subcutaneously to rat pups, decreased proliferation and increased loss of neurons were observed, as well as a reduction in CNS myelin.
U mnoha pacientů, u kterých k renálním příhodám došlo, existovaly rizikové faktory pro rozvoj těchto příhod, včetně dehydratace, preexistujícíhypertenze nebo diabetu.
Many of the patients in whom these occurred had underlying risk factors for the development of renal events including dehydration or pre-existing hypertension or diabetes.
U mnohočetného myelomu se očekává, že panobinostat bude udržovat „zapnuté“ ty geny, které potlačují dělení a růst nádorových buněk.
In multiple myeloma, panobinostat is expected to keep genes that suppress the division and growth of the cancer cells switched ‘on’.
U mnohých těchto příhod není jasné, zda souvisejí s přípravkem Agenerase, nebo s jinými léčivy používanými současně k léčbě onemocnění HIV, nebo zda jsou způsobeny základním onemocněním.
For many of these events, it is unclear whether they are related to Agenerase, to concomitant treatment used in the management of HIV disease or to the disease process.
U monoterapie ipilimumabem 3 mg/kg byla hlášena vyrážka a pruritus jakékoliv závažnosti u 26 % pacientů.
In the ipilimumab 3 mg/kg monotherapy group, rash and pruritus of any severity were each reported in 26% of patients.
U monovalentní vakcíny obsahující inaktivovaný virus katarální horečky ovcí (Bluetongue) sérotyp 4 je dostatečná jedna injekce.
For a monovalent vaccine containing an inactivated Bluetongue Virus serotype 4, one injection is sufficient.
U mužských i ženských pacientů byla clearance elosulfasy alfa srovnatelná a clearance v týdnu 22 nevykazovala žádný trend v závislosti na věku či hmotnosti.
Male and female patients had comparable elosulfase alfa clearance, and clearance did not trend with age or weight at week 22.
U mužů byly provedeny tři studie přípravku Tadalafil Mylan v dávkách 10 mg (jedna 6měsíční) a 20 mg (jedna 6měsíční a jedna -9měsíční) denně zaměřené na zhodnocení možného účinku na spermatogenezi.
Three studies were conducted in men to assess the potential effect on spermatogenesis of tadalafil 10 mg (one 6-month study) and 20 mg (one 6-month and one 9-month study) administered daily.
U mužů je FSH nezbytný pro produkci spermií.
In men, FSH is needed for the production of sperm.
U mužů je nezbytné během léčby přípravkem Vistide a 3 měsíce po léčbě používat bariérovou metodu antikoncepce.
Men should practice barrier birth control methods during and for 3 months after treatment with Vistide.
U mužů léčených pioglitazonem nebyl pozorován žádný nárůst četnosti zlomenin (1,3 %) oproti komparátoru (1,5 %).
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
U mužů léčených pioglitazonem nebyl pozorován žádný nárůst četnosti zlomenin (1,7 %) oproti komparátoru (2,1 %).
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.7%) versus comparator (2.1%).
U mužů podstupujících léčbu rakoviny prostaty byl přípravek Prolia v rámci léčby úbytku kostní tkáně účinnější než placebo.
In men receiving treatment for prostate cancer, Prolia was more effective than placebo at treating bone loss.
U mužů Primární testikulární porucha
In males Primary Testicular Failure
U mužů s metastazujícím karcinomem prostaty rezistentním na kastraci, včetně pacientů léčených přípravkem ZYTIGA, se mohou objevit anemie a sexuální dysfunkce.
Anaemia and sexual dysfunction may occur in men with metastatic castration resistant prostate cancer including those undergoing treatment with ZYTIGA.
U mužů s metastazujícím pokročilým karcinomem prostaty (karcinomem prostaty rezistentním na kastraci) se může vyskytnout snížená kostní denzita.
Decreased bone density may occur in men with metastatic advanced prostate cancer (castration resistant prostate cancer).
U mužů s osteoporózou, kteří dostávali přípravek Prolia, se zvýšila hustota kostní tkáně o 5,7 % po jednom roce léčby, ve srovnání s nárůstem o 0,9 % u mužů, kteří užívali placebo.
In men with osteoporosis who took Prolia bone density increased by 5.7 % after one year of treatment compared with a 0.9 % increase in men who took placebo.
U mužů starších 75 let je současné podávání vardenafilu s itrakonazolem nebo ketokonazolem kontraindikováno (viz bod 4.3).
In men older than 75 years the concomitant use of vardenafil with itraconazole or ketoconazole is contraindicated (see section 4.3)
U mužů užívajících pomalidomid farmakokinetická data ukázala, že pomalidomid je během léčby přítomen v semeni.
For male patients taking pomalidomide, pharmacokinetic data has demonstrated that pomalidomide is present in human semen.
U mužů, kteří mají v úmyslu přípravek Cialis používat často (nejméně dvakrát týdně), je možné jej na základě posouzení lékaře užívat jednou denně v nižší dávce.
Cialis can be used at a lower dose once a day in men who intend to use it frequently (twice a week or more), based on the doctor’s judgement.
U mužů:
If you are a man:
u mužů: dočasně snížený počet spermií
in men: temporary low sperm count
U myelodysplastických syndromů s delecí 5q lenalidomid selektivně inhiboval abnormální klony zvýšením apoptózy buněk s delecí 5q.
In MDS Del (5q), lenalidomide was shown to selectively inhibit the abnormal clone by increasing the apoptosis of Del (5q) cells.
U myší a opic byly pozorovány účinky apremilastu na těhotenství, a to včetně ztráty embrya/plodu a snížení hmotnosti plodu, dále opožděnou osifikaci u myší, při dávkách vyšších, než je současná doporučená maximální dávka u člověka.
Effects of apremilast on pregnancy included embryofetal loss in mice and monkeys, and reduced fetal weights and delayed ossification in mice at doses higher than the currently recommended highest human dose.
U myší byl pozorován zvýšený výskyt kombinovaných bronchiolárních/alveolárních adenomů a/nebo karcinomů při systémových expozicích dosahujících 144-213-ti násobků předpokládané plazmatické expozice u lidí při dávce 1 mg/den.
In mice, increased incidences of combined bronchiolar/alveolar adenoma and/or carcinoma were observed at systemic exposures, 144 - 213 times the expected plasma exposure in humans at 1 mg/day.
U myší nebo potkanů, léčených až 26 týdnů, byly pozorovány malé změny na játrech.
Only minor liver alterations were seen in mice or rats treated for up to 26 weeks.
U myší nebyla zaznamenána tumorigenní odezva u žádného pohlaví.
There was no tumourigenic response in mice of either sex.
U myší nebyla zaznamenána zvýšená incidence tumorů při expozicích obdobných průměrné expozici člověka, ale při vyšších expozicích byla pozorována zvýšená incidence hemangiosarkomu.
In mice, no increased incidence of tumours was found at exposures similar to the mean human exposure, but an increased incidence of haemangiosarcoma was observed at higher exposures.
U myší nebylo hlášeno žádné statisticky významné zvýšení výskytu nádorů po systémových expozicích v rozmezí od 7 do 39násobku lidské expozice (založeno na AUC nenavázaného maraviroku měření 0-24 hod) při dávce 300 mg dvakrát denně.
In mice, no statistically significant increase in the incidence of tumors was reported at systemic exposures from 7 to 39-times the human exposure (unbound AUC 0-24h measurement) at a dose of 300 mg twice daily.
U myší obou pohlaví nebyl výskyt nádorů při podávání pioglitazonu zaznamenán.
There was no tumourigenic response in mice of either sex.
U myší obou pohlaví nebyl zaznamenán výskyt nádorů při podávání pioglitazonu.
There was no tumorigenic response in mice of either sex.
U myší se ve studiích s opakovanou perorální dávkou při systémové expozici ekvivalentní 0,3násobku hodnoty AUC v ustáleném stavu u pacientů, kterým je podáván přípravek Translarna v ranní, polední a večerní dávce 10 – 10 – 20 mg/kg a vyšší, objevila renální toxicita (nefróza distálního nefronu).
Renal toxicity (nephrosis in the distal nephron) occurred in repeat oral dose studies in mice at systemic exposure equivalent to 0.3 times the steady state AUC in patients administered Translarna at respective morning, midday, and evening doses of 10-, 10-, 20-mg/kg and higher.
U myší, kterým byla subkutánně podána monoklonální protilátka proti myšímu IL-6, nebyly pozorovány žádné účinky na samčí nebo samičí fertilitu.
In mice dosed subcutaneously with an anti-mouse IL-6 monoclonal antibody, no effects on male or female fertility were observed.
U myší, potkanů, králíků, psů a opic dochází po i.v. podání pegaptanibu k jeho primární distribuci do celého objemu plazmy bez rozsáhlejšího průniku do periferních tkání.
In mice, rats, rabbits, dogs and monkeys, pegaptanib distributes primarily into plasma volume and is not extensively distributed to peripheral tissues after intravenous administration.
u myších matek a plodů byla 10 mg/kg/den (1,3násobek klinické expozice).
The maternal and developmental NOEL in the mouse was 10 mg/kg/day (1.3-fold clinical exposure).
U myších modelů CML nilotinib po perorálním podání samostatně redukuje objem nádoru a prodlužuje přežití.
In murine models of CML, as a single agent nilotinib reduces tumour burden and prolongs survival following oral administration.
U méně než 1 % pacientů bylo v klinických studiích s ceritinibem pozorováno souběžné zvýšení ALT vyšší než 3× ULN a celkový bilirubin vyšší než 2× ULN bez zvýšené alkalické fosfatázy.
Concurrent elevations of ALT greater than 3× ULN and total bilirubin greater than 2× ULN without elevated alkaline phosphatase have been observed in less than 1% of patients in clinical studies with ceritinib.
U méně než 2 % pacientů s pokročilým melanomem, kteří dostávali ipilimumab v klinických studiích fáze 2 a 3, došlo ke vzniku protilátek proti ipilimumabu.
Less than 2% of patients with advanced melanoma who received ipilimumab in Phase 2 and 3 clinical trials developed antibodies against ipilimumab.
U méně než 2 % pacientů užívajících přípravek Cerdelga byla léčba trvale vysazena kvůli nežádoucímu účinku.
Less than 2% of patients receiving Cerdelga permanently discontinued treatment due to any adverse reaction.
U méně než 5 % pacientů, kteří byli léčení filgrastimem v dávce vyšší než 0,3 MIU/kg/den (3 g/kg/den), byl pozorován počet bílých krvinek 100 x 109/l nebo vyšší.
White blood cell counts of 100 x 109/L or greater have been observed in less than 5 % of patients receiving filgrastim at doses above 0.3 MIU/kg/day (3 μg/kg/day).
U méně než u 1 % pacientů v klinických studiích s ceritinibem bylo nutné trvalé ukončení léčby (viz bod 4.4).
Less than 1% of patients required permanent discontinuation of treatment in clinical studies with ceritinib (see section 4.4).
U mírné a středně závažné vyrážky není nutné ukončení léčby přípravkem INCIVO.
Discontinuation of INCIVO combination treatment is not required for mild and moderate rash.
U nadměrně vysokých dávek kyseliny cholové byl navíc pozorován průjem.
Diarrhoea is also known to occur in cases of excessive dosing with cholic acid.
U nahlášených případů byly zjištěny rizikové faktory PRES/RPLS, mezi které patří základní onemocnění pacienta, hypertenze, imunosupresivní léčba a/nebo chemoterapie.
The reported cases had recognised risk factors for PRES/RPLS, including the patients’ underlying disease, hypertension, immunosuppressive therapy and/or chemotherapy.
U necitumumabu byly hlášeny kožní reakce (viz bod 4.8).
Skin reactions were reported with necitumumab (see section 4.8).
U necitumumabu v kombinaci s gemcitabinem a cisplatinou byly pozorovány žilní tromboembolické příhody (VTE) a arteriální tromboembolické příhody (ATE), včetně fatálních případů (viz také bod 4.8).
Venous thromboembolic events (VTE) and arterial thromboembolic events (ATE), including fatal cases, were observed with necitumumab in combination with gemcitabine and cisplatin (see also section 4.8).
U nedialyzovaných pacientů se může pokračovat s podáváním Aranespu v jedné injekci jednou týdně nebo jednou za dva týdny nebo jednou měsíčně.
In patients not on dialysis, Aranesp may continue to be administered as a single injection once weekly or once every two weeks or once monthly.
U nedonošených dětí narozených alespoň ve 27. týdnu těhotenství tvoří doporučené očkovací schéma čtyři dávky, každá po 0,5 ml.
In preterm infants born after at least 27 weeks of gestational age, the recommended immunisation series consists of four doses, each of 0.5ml.
U neinfikovaných dobrovolníků vedlo podávání dávek 200 - 400 mg denně po dobu 10 dní k nižší než předpokládané akumulaci (nižší o 22 - 42 %) a ke kratšímu terminálnímu poločasu v porovnání s jednorázově podanou dávkou (viz dále).
In uninfected volunteers, multiple doses of 200 - 400 mg per day for 10 days resulted in a lower than predicted extent of accumulation (22 - 42 % lower) and a shorter terminal half-life compared with single dose administration (see below).
U neinfikovaných dospělých dobrovolníků dosahovaly hodnoty Cmax a AUC 240mg dávky efavirenzu perorálního roztoku 78 %, respektive 97 % hodnot měřených, když byl efavirenz podán jako 200mg tobolka.
In uninfected adult volunteers, the Cmax and AUC of a 240 mg dose of efavirenz oral solution were 78 % and 97 %, respectively, of the values measured when efavirenz was given as a 200 mg hard capsule.
U nekastrovaných psů léčených spironolaktonem se může objevit atrofie (úbytek) prostaty (žlázy samčího reprodukčního systému), která je reverzibilní (tj. není nevratná).
Non-castrated male dogs treated with spironolactone may show atrophy (wasting) of the prostrate (a gland of the male reproductive system) that is reversible.
U nekuřáků s mírnou (clearance kreatininu 80-50 ml/min), středně závažnou (clearance kreatininu < 50-30 ml/min) nebo závažnou (clearance kreatininu < 30 ml/min) poruchou funkce ledvin se plazmatické koncentrace riocigvátu (AUC) zvýšily o 53 %, 139 % nebo 54 %, v uvedeném pořadí.
In non- smoking individuals with mild (creatinine clearance 80-50 mL/min), moderate (creatinine clearance <50-30 mL/min) or severe (creatinine clearance <30 mL/min) renal impairment, riociguat plasma concentrations (AUC) were increased by 53%, 139% or 54%, respectively.
U nemocný ch s těžkou p oruchou funkce jater je vhodné p řed zvolením dávky p rovést zhodnocení renálních funkcí (viz bod 4.2).
In patients with severely impaired hepatic function, assessment of renal function is recommended before dose selection (see section 4.2).
U nemocných bez předchozího manifestního srdečního onemocnění byla vzácně hlášena přechodná reverzibilní kardiomyopatie, která může být po přerušení léčby interferonem alfa reverzibilní (viz bod 4.4).
Cardiomyopathy, that may be reversible upon discontinuation of interferon alpha, has been reported rarely in patients without prior evidence of cardiac disease (see section 4.4).
U nemocných léčených docetaxelem v dávce 75 mg/m2 byla při porovnání s BSC nižší spotřeba morfinových analgetik (p < 0,01), analgetik nemorfinových (p < 0,01), jiné medikace ve vztahu k onemocnění (p = 0,06) a radioterapie (p < 0,01).
There was less use of morphinic analgesic (p < 0.01), non-morphinic analgesics (p < 0.01), other disease-related medications (p = 0.06) and radiotherapy (p < 0.01) in patients treated with docetaxel at 75 mg/m² compared to those with BSC.
U nemocných léčených docetaxelem v dávce 75 mg/m2 byla při porovnání s BSC nižší spotřeba morfinových analgetik (p < 0,01), analgetik nemorfinových (p < 0,01), jiné medikace ve vztahu k onemocnění (p = 0,06) a radioterapie (p < 0,01).
There was less use of morphinic analgesic (p < 0.01), non-morphinic analgesics (p < 0.01), other disease-related medicinal products (p = 0.06) and radiotherapy (p < 0.01) in patients treated with docetaxel at 75 mg/m² compared to those with BSC.
U nemocných léčených docetaxelem v dávce 75 mg/m2 byla při porovnání s BSC nižší spotřeba morfinových analgetik (p < 0,01), analgetik nemorfinových (p < 0,01), jiné medikace ve vztahu k onemocnění (p = 0,06) a radioterapie (p < 0,01).
There was less use of morphinic analgesic (p<0.01), non-morphinic analgesics (p<0.01), other disease related medications (p=0.06) and radiotherapy (p<0.01) in patients treated with docetaxel at 75 mg/m² compared to those with BSC.
U nemocných léčených docetaxelem v dávce 75 mg/m2 byla při porovnání s BSC nižší spotřeba morfinových analgetik (p < 0,01), analgetik nemorfinových (p < 0,01), jiné medikace ve vztahu k onemocnění (p = 0,06) a radioterapie (p < 0,01).
There was less use of morphinic analgesic (p<0.01), non-morphinic analgesics (p<0.01), other disease-related medications (p=0.06) and radiotherapy (p<0.01) in patients treated with docetaxel at 75 mg/m² compared to those with BSC.
U nemocných léčených počáteční dávkou 75 mg/m2 v kombinaci s cisplatinou, jejichž nejnižší hodnota počtu trombocytů v předcházejícím cyklu chemoterapie je < 25 000 buněk/mm3, nebo u nemocných s výskytem febrilní neutropenie, nebo u nemocných se závažnou ne-hematologickou toxicitou, je doporučeno snížení dávky docetaxelu v následujících cyklech na 65 mg/m2.
For patients who are dosed initially at docetaxel 75 mg/m2 in combination with cisplatin and whose nadir of platelet count during the previous course of therapy is < 25,000 cells/mm3, or in patients who experience febrile neutropenia, or in patients with serious non-haematologic toxicities, the docetaxel dose in subsequent cycles should be reduced to 65 mg/m2.
U nemocných léčených počáteční dávkou 75 mg/m2 v kombinaci s cisplatinou, jejichž nejnižší hodnota počtu trombocytů v předcházejícím cyklu chemoterapie je < 25 000 buněk/mm3, nebo u nemocných s výskytem febrilní neutropenie, nebo u nemocných se závažnou ne-hematologickou toxicitou, je doporučeno snížení dávky docetaxelu v následujících cyklech na 65 mg/m2.
For patients who are dosed initially at docetaxel 75 mg/m2 in combination with cisplatin and whose nadir of platelet count during the previous course of therapy is <25,000 cells/mm3, or in patients who experience febrile neutropenia, or in patients with serious non-haematologic toxicities, the docetaxel dose in subsequent cycles should be reduced to 65 mg/m2.