natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mezi 200 mg a 400 mg kofeinu s přípravkem Rapiscan nebyl zaznamenán žádný statistický rozdíl.
There was no statistical difference between 200 mg and 400 mg caffeine with Rapiscan.
mezi 30 a 40 kilogramy
between 30 and 40 kilograms
Mezi 398 dospělými pacienty, kteří již v minulosti podstoupili nějakou léčbu HIV infekce, vedlo užívání přípravku Viramune v kombinaci se zidovudinem a lamivudinem po 48 týdnech k 38% snížení virové zátěže oproti 28% nárůstu zaznamenanému u pacientů, kteří užívali pouze zidovudin a lamivudin a nikoliv přípravek Viramune.
In 398 treatment-experienced adults (who had taken treatment for HIV infection before), Viramune in combination with zidovudine and lamivudine led to a 38% reduction in viral load after 48 weeks, compared with a 28% rise in those taking zidovudine and lamivudine without Viramune.
Mezi 54 % pacientů (247/456), kteří dostávali souběžně kortikosteroidy na začátku udržovací studie PURSUIT-Maintenance, byl počet pacientů, kteří udržovali klinickou odpověď do 54. týdne a nedostávali souběžně kortikosteroidy v 54. týdnu, větší ve skupině dostávající 50 mg (38 %, 30/78) a skupině dostávající 100 mg (30 %, 25/82) než ve skupině dostávající placebo (21 %, 18/87).
Among the 54% of patients (247/456) who were receiving concomitant corticosteroids at the start of PURSUIT-Maintenance, the proportion of patients who maintained clinical response through week 54 and were not receiving concomitant corticosteroids at week 54 was greater in the 50 mg group (38%, 30/78) and 100 mg group (30%, 25/82) compared with the placebo group (21%, 18/87).
Mezi 681 pacienty s průjmem 104 pacientů (15 %) přerušilo léčbu a 98 (94 %) z nich znovuzahájilo léčbu bosutinibem.
Among the 681 patients with diarrhoea, 104 patients (15%) were managed with treatment interruption and of these 98 (94%) were rechallenged with bosutinib.
Mezi 69 pacienty s hypofosfatázií, kteří byli zařazeni do klinických hodnocení a u nichž byly získány údaje v průběhu studie, mělo 56 (81,2 %) pacientů pozitivní test na protilátky proti léku v některém časovém bodě po zahájení léčby přípravkem Strensiq.
Among 69 hypophosphatasia patients enrolled in the clinical trials and who have post baseline data, 56 (81.2%) tested positive for anti-drug antibodies at some time point after receiving Strensiq treatment.
Mezi akutní příhody související s infuzí, které byly hlášeny u > 0,1% a  1% pacientů léčených abataceptem, patřily kardiopulmonární symptomy, jako je hypotenze, zvýšení krevního tlaku, snížení krevního tlaku a dušnost; další symptomy zahrnovaly nauzeu, zrudnutí, kopřivku, kašel, hypersenzitivitu, svědění, vyrážku a sípot.
Acute infusion-related events that were reported in > 0.1% and ≤ 1% of patients treated with abatacept included cardiopulmonary symptoms such as hypotension, increased blood pressure, decreased blood pressure, and dyspnea; other symptoms included nausea, flushing, urticaria, cough, hypersensitivity, pruritus, rash, and wheezing.
Mezi aplikacemi Panretin gelu je možné použít minerální olej, aby pomohl předcházet přílišné suchosti nebo svědění.
Mineral oil may be used between Panretin applications in order to help prevent excessive dryness or itching.
Mezi apremilastem a perorální antikoncepcí obsahující ethinylestradiol a norgestimát nedošlo k žádným farmakokinetickým lékovým interakcím.
There was no pharmacokinetic drug-drug interaction between apremilast and oral contraceptives containing ethinyl estradiol and norgestimate.
Mezi atalurenem v dávce 20 – 20 – 40 mg/kg a placebem nebyly rozdíly.
There was no difference between ataluren 20-, 20-, 40 mg/kg and placebo.
Mezi atosibanem a betametasonem popř. labetalolem nebyla zjištěna žádná klinicky relevantní interakce.
No clinically relevant interaction was found between atosiban and bethamethasone or labetalol.
Mezi atosibanem a betametasonem, popř. labetalolem, nebyla zjištěna žádná klinicky relevantní interakce.
No clinically relevant interaction was found between atosiban and bethamethasone or labetalol.
Mezi další běžné nežádoucí účinky patří letargie (netečnost), nechutenství, průjem, pruritus (svědění), dermatitida (zánět kůže) a zarudnutí kůže a ucha.
Other common side effects include lethargy (sluggishness), decreased appetite, diarrhoea, pruritus (itching), dermatitis (inflammation of the skin) and reddening of the skin and ear.
Mezi další běžné vedlejší účinky patří horečka, anorexie (ztráta chuti k jídlu), zvracení, průjem, podráždění, somnolence (ospalost), pláč (včetně neobvyklého pronikavého a dlouhotrvajícího pláče) a otitis media (zánět středního ucha).
Other common side effects are fever, anorexia (loss of appetite), vomiting, diarrhoea, irritability, somnolence (sleepiness), crying (including unusual high- pitched crying and prolonged crying) and otitis media (infection of the middle ear).
Mezi další cílové parametry studie patřily: cytogenetická odpověď (ve skupině léčené 10 mg lenalidomidu byly pozorovány výrazné a mírné cytogenetické odpovědi u 30,0 %, resp. 24,0 % subjektů), hodnocení kvality života (Health Related Quality of Life – HRQoL) a progrese do akutní myeloidní leukémie.
Additional endpoints of the study included cytogenetic response (in the 10 mg arm major and minor cytogenetic responses were observed in 30.0% and 24.0% of subjects, respectively), assessment of Health Related Quality of Life (HRQoL) and progression to acute myeloid leukaemia.
Mezi další důležité nežádoucí účinky patří srdeční poruchy, hepatotoxicita (jaterní potíže) a zlomeniny.
Other important side effects include cardiac disorders (heart problems), hepatotoxicity (liver problems) and fractures.
Mezi další faktory, o nichž bylo zjištěno, že zvyšují riziko těchto klinických stavů, patří již dříve existující onemocnění srdce, užívání kortikosteroidů, hypertenze, porucha funkce ledvin nebo jater, infekce, nadbytek tekutin v těle a edém.
Other factors observed to increase the risk of these clinical conditions included preexisting heart disease, corticosteroid usage, hypertension, renal or hepatic dysfunction, infections, fluid overload and oedema.
Mezi další látky s potenciálem způsobovat interakce vedoucí k možnému zvýšení systémové expozice takrolimu patří prokinetika (jako je metoklopramid a cisaprid), cimetidin a magnesium-aluminium- hydroxid.
Other potential interactions that may increase systemic exposure of tacrolimus include prokinetic agents (such as metoclopramide and cisapride), cimetidine and magnesium-aluminium-hydroxide.
Mezi další léky, při jejichž podávání spolu s přípravkem Aptivus může docházet ke vzniku interakcí, patří: perorální antikoncepce/hormonální substituční terapie (HST): Pokud užíváte tablety hormonální antikoncepce k zábraně těhotenství, musíte užívat i další nebo jiný typ antikoncepce (například bariérovou antikoncepci, jako jsou kondomy).
Other medicines with which Aptivus may interact include: oral contraceptives/hormone replacement therapy (HRT): If you are taking the contraceptive pill to prevent pregnancy you should use an additional or different type of contraception (e.g. barrier contraception like condoms).
Mezi další léky, při jejichž podávání spolu s přípravkem Aptivus může docházet ke vzniku interakcí, patří: perorální antikoncepce/hormonální substituční terapie (HST): Pokud Vaše dítě užívá tablety hormonální antikoncepce k zábraně těhotenství, musí užívat i další nebo jiný typ antikoncepce (například bariérovou antikoncepci, jako jsou kondomy).
Other medicines with which Aptivus may interact include: oral contraceptives/hormone replacement therapy (HRT): If your child is taking the contraceptive pill to prevent pregnancy they should use an additional or different type of contraception (e.g. barrier contraception like condoms).
Mezi další léčivé přípravky, u nichž bylo hlášeno zvýšení potenciální toxicity parenterálně podávaných aminoglykosidů patří: amfotericin B, cefalotin, cyklosporin, takrolimus, polymyxiny (riziko zvýšené nefrotoxicity);
Other medicinal products that have been reported to increase the potential toxicity of parenterally administered aminoglycosides include: amphotericin B, cefalotin, ciclosporin, tacrolimus, polymyxins (risk of increased nephrotoxicity);
Mezi další nežádoucí účinky patří:
Other side effects
Mezi další nežádoucí účinky patří:
Other side effects include
Mezi další nežádoucí účinky patří:
Other side effects may include:
Mezi další nežádoucí účinky přípravku Topotecan Teva se zahrnují:
Other side effects with Topotecan Teva include:
Mezi další parametry hodnocení patřilo sdružené skóre silných nervových vláken (nervová vodivost, vibrační práh a reakce srdeční frekvence na hluboké dýchání - heart rate response to deep breathing - HRDB) a funkce tenkých nervových vláken (testování termického prahu pro bolest a chlad a HRDB), jakož i hodnocení výživového stavu využívající modifikovaný body mass index (mBMI – BMI vynásobený hodnotou sérového albuminu v g/l).
Other outcome measures included composite scores of large nerve fiber (nerve conduction, vibration threshold and heart rate response to deep breathing - HRDB) and small nerve fiber function (heat pain and cooling threshold and HRDB) and nutritional assessments utilizing the modified body mass index (mBMI – BMI multiplied by serum albumin in g/L).
Mezi další příznaky patří zrudnutí, angioedém, bronchospasmus, zvracení, nevolnost, kopřivka/vyrážka, únava, bolest hlavy, podráždění hltanu, rýma, svědění, bolest, tachykardie, hypertenze, hypotenze, dušnost, dyspepsie, slabost a známky syndrome rozpadu nádoru.
Other symptoms included flushing, angioedema, bronchospasm, vomiting, nausea, urticaria/rash, fatigue, headache, throat irritation, rhinitis, pruritus, pain, tachycardia, hypertension, hypotension, dyspnoea, dyspepsia, asthenia and features of tumour lysis syndrome.
Mezi další složky Dynepo patří monohydrát dihydrogenfosforečnanu sodného, heptahydrát hydrogenfosforečnanu sodného, polysorbát 20, chlorid sodný a voda pro injekci.
The other ingredients of Dynepo are sodium phosphate monobasic (monohydrate), sodium phosphate dibasic (heptahydrate), polysorbate 20, sodium chloride and water for injections
Mezi další zaznamenané příznaky patřily extrapyramidové příznaky, dysartrie, ataxie, agresivita, závratě, slabost, hypertenze a křeče.
Other symptoms noted include extrapyramidal symptoms, dysarthria, ataxia, aggression, dizziness, weakness, hypertension and convulsion.
Mezi další změny v biochemických a hematologických parametrech krve, které pravděpodobně souvisely s používáním prednisolonu, patřily významné změny zaznamenané s ohledem na hladinu laktátdehydrogenázy (snížení) a albuminu (zvýšení) a počet eozinofilů a lymfocytů (snížení) a segmentovaných neutrofilů (zvýšení).
Other changes in blood biochemical and haematological parameters probably associated with the use of prednisolone were significant effects noticed on lactate dehydrogenase (decrease) and abumin (increase) and on eosinophils, lymphocytes (decrease) and segmented neutrophils (increase).
Mezi další změny v biochemických a hematologických parametrech krve, které pravděpodobně souvisely s používáním prednisolonu, patřily významné změny zaznamenané s ohledem na hladinu laktátdehydrogenázy (snížení) a albuminu (zvýšení) a počet eozinofilů a lymfocytů (snížení) a segmentovaných neutrofilů (zvýšení).
Other changes in blood biochemical and haematological parameters probably associated with the use of prednisolone were significant effects noticed on lactate dehydrogenase (decrease) and albumin (increase) and on eosinophils, lymphocytes (decrease) and segmented neutrophils (increase).
Mezi diagnostické laboratorní nálezy patří snížené pH krve, plazmatické hladiny laktátu nad 5 mmol/l, zvýšení aniontové mezery a zvýšení poměru laktát/pyruvát.
Diagnostic laboratory findings are decreased blood pH, plasma lactate levels above 5 mmol/L, and an increased anion gap and lactate/pyruvate ratio.
Mezi dospělými a pediatrickými pacienty ve studiích nebyly zjištěny žádné rozdíly ve farmakodynamických vlastnostech.
No differences were seen in the pharmacodynamic properties between adult and paediatric study patients.
Mezi dospělými a staršími pacienty nebyly ve studiích zjištěny žádné rozdíly ve farmakodynamických vlastnostech.
No differences were seen in the pharmacodynamic properties between adult and elderly study patients.
Mezi druhy rodu Candida byla pozorována zkřížená rezistence vůči léčivům, která náleží do skupiny azolů, ačkoli rezistence vůči jedné látce ze skupiny nutně nevede k rezistenci vůči dalším azolům.
Cross-resistance amongst members of the azole class of drugs has been observed within Candida species although resistance to one member of the class does not necessarily confer resistance to other azoles.
Mezi dvěma léčebnými skupinami nebyly zjištěny statisticky významné rozdíly v kvalitě života související se zdravím, která byla hodnocena skórem dle FACT-B TOI-PFB.
No statistically significant differences were found between the two treatment groups in Health Related Quality of Life as assessed by FACT-B TOI-PFB scores.
Mezi dvěma po sobě jdoucími dávkami přípravku Bortezomib Accord musí uplynout nejméně 72 hodin.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib Accord.
Mezi dvěma po sobě jdoucími dávkami přípravku Bortezomib SUN musí být odstup nejméně 72 hodin.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib SUN.
Mezi dvěma po sobě jdoucími dávkami přípravku Bortezomib SUN musí uplynout nejméně 72 hodin.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib SUN.
Mezi dvěma po sobě jdoucími dávkami přípravku VELCADE musí uplynout nejméně 72 hodin.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of VELCADE.
Mezi dvěma po sobě následujícími dávkami přípravku Bortezomib Accord musí uplynout alespoň 72 hodin.
At least 72 hours must pass between two consecutive doses of Bortezomib Accord.
Mezi dávkami je nejlepší dodržet odstup co nejblíže 12 hodinám, ale musí to být nejméně 6 hodin.
It is best to leave close to 12 hours between doses, but this must be at least 6 hours
Mezi dávkami má být interval 12 hodin.
There should be a 12 hour gap between doses.
Mezi dávkou a sérovou koncentrací filgrastimu existuje pozitivní lineární korelace bez ohledu na to, zda je podán intravenózně nebo subkutánně.
There is a positive linear correlation between the dose and the serum concentration of filgrastim, whether administered intravenously or subcutaneously.
Mezi dávkou a sérovou koncentrací filgrastimu je kladná lineární korelace, bez ohledu na to, zda byly podány intravenózně nebo subkutánně.
There is a positive linear correlation between the dose and the serum concentration of filgrastim, whether administered intravenously or subcutaneously.
Mezi dětmi a dospělými nebyly pozorovány žádné pro věk specifické rozdíly ve výskytu nežádoucích účinků.
No age-specific differences in adverse reactions were observed between paediatric and adults subjects.
Mezi dětmi, které byly pozitivně testovány na protilátky proti golimumabu, mělo 39 % (25/69) neutralizující protilátky.
Among the children who tested positive for antibodies to golimumab, 39% (25/69) had neutralising antibodies.
Mezi faktory, které mohou způsobit komplikace, patří současně se vyskytující potíže s kolenním kloubem jako například časná osteoartróza, disekující osteochondritida, nestabilita kolenního kloubu, poškození chrupavky v jiné oblasti než femorální kondyl, poškození kolenních vazů nebo menisků, chybné postavení kolene typu varus nebo valgus (abnormální rozložení váhy v kolenním kloubu) a zánětlivé onemocnění kloubu.
Concomitant knee problems like early osteoarthritis, osteochondritis dissecans (OCD), instability of the knee, cartilage lesions at other locations than the femoral condyle, lesions of knee ligaments or of the meniscus, varus or valgus malalignment (abnormal weight distribution in the knee), and inflammatory joint disease are potential complicating factors.
Mezi faktory, které mohou zvyšovat možnost zhoršení funkce ledvin, patří dehydratace, již existující poruchy funkce ledvin, opakované cykly podávání kyseliny zoledronové a jiných bisfosfonátů, stejně jako užívání jiných nefrotoxických léčivých přípravků.
Factors that may increase the potential for deterioration in renal function include dehydration, pre-existing renal impairment, multiple cycles of zoledronic acid and other bisphosphonates as well as use of other nephrotoxic medicinal products.
Mezi faktory, které mohou zvyšovat riziko zhoršení ledvinných funkcí patří dehydratace a již existující poškození funkce ledvin, opakované cykly podávání kyseliny zoledronové nebo jiných bisfosfonátů stejně jako jiných nefrotoxických léčivých přípravků.
Factors that may increase the potential for deterioration in renal function include dehydration, pre-existing renal impairment, multiple cycles of zoledronic acid and other bisphosphonates as well as use of other nephrotoxic medicinal products.
Mezi faktory, které mohou zvyšovat riziko zhoršení ledvinných funkcí, patří dehydratace a již existující poškození funkce ledvin, opakované cykly podávání kyseliny zoledronové nebo jiných bisfosfonátů, stejně jako jiných nefrotoxických léků.
Factors that may increase the potential for deterioration in renal function include dehydration, pre- existing renal impairment, multiple cycles of zoledronic acid 4 mg and other bisphosphonates as well as use of other nephrotoxic drugs.
Mezi faktory, které mohou zvyšovat riziko zhoršení ledvinných funkcí, patří dehydratace a již existující poškození funkce ledvin, opakované cykly podávání kyseliny zoledronové nebo jiných bisfosfonátů, stejně jako jiných nefrotoxických léků.
Factors that may increase the potential for deterioration in renal function include dehydration, pre- existing renal impairment, multiple cycles of zoledronic acid and other bisphosphonates as well as use of other nephrotoxic drugs.
Mezi farmakokinetickými parametry dospělých a starších pacientů nebyly ze studií pozorovány žádné rozdíly.
No differences were seen in the pharmacokinetic parameters between adult and elderly study patients.
Mezi HBeAg-pozitivními pacienty byl mezi telbivudinem a lamivudinem ve 104. týdnu demonstrován zvětšující se rozdíl v terapeutické odpovědi (63% vs 48%; p < 0,0001) a klíčových sekundárních cílových parametrech (průměrná log10 snížení HBV DNA: -5,74 vs -4,42; p < 0,0001, nedetekovatelnost HBV DNA: 56% vs 39%; p < 0,0001 a normalizace ALT 70% vs 62%).
Among HBeAg-positive patients, therapeutic response (63% vs 48%; p < 0.0001) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.74 vs -4.42; p < 0.0001, HBV DNA undetectability: 56% vs 39%; p < 0.0001 and ALT normalisation of 70% vs 62%) demonstrated a widening difference at week 104 between telbivudine and lamivudine, respectively.
Mezi hlavní cílové orgány toxicity u psů patří gastrointestinální systém, hematopoetický systém, ledviny a játra.
The main target organs of toxicity in dogs are the gastrointestinal tract, the haematopoetic system, the kidney and the liver.
Mezi IAR rovněž patří fibrilace síní a anafylaxe, které se objevovaly v četnosti pod hranicí 0,5 % souvisejících událostí (viz bod 4.4.).
IAR’s also include atrial fibrillation and anaphylaxis which occur beneath the 0.5% cut for related events (see section 4.4).
Mezi imunitní odpovědí na vakcínu proti viru japonské encefalitidy (JEV), vakcínu proti hepatitidě A (HAV) a vakcínu proti viru vztekliny nebyly pozorovány žádné interference (viz bod 5.1).
There was no interference with the immune response to Japanese encephalitis virus (JEV) or to hepatitis A or rabies virus vaccines (see section 5.1).
Mezi jedinci se skóre genotypové citlivosti ≤ 1 mělo ve 48. týdnu koncentraci HIV-1 RNA
Among subjects with a genotypic sensitivity score of ≤ 1, 76% and 69% had HIV-1 RNA
Mezi jednotlivými aplikacemi by měly uběhnout 2 – 3 dny bez léčby přípravkem Protopic.
There should be 2–3 days without Protopic treatment between applications.
Mezi jednotlivými aplikacemi by měly zůstat 2 až 3 dny bez léčby mastí Protopic.
Between applications there should be 2–3 days without Protopic treatment.
Mezi jednotlivými dávkami bude interval minimálně jednoho měsíce
Each injection will be given at least 1 month apart
Mezi jednotlivými dávkami bude interval minimálně jednoho měsíce.
Each injection will be given at least one month apart.
Mezi jednotlivými dávkami musí být rozmezí alespoň jednoho měsíce s výjimkou poslední injekce, která bude podána alespoň 6 měsíců po třetí dávce.
Each injection will be given at least one month apart except for the last injection, which will be given at least 6 months after the third injection.
Mezi jednotlivými dávkami základního očkování má být zachován interval nejméně 1 měsíc.
There should be an interval of at least 1 month between primary doses.
Mezi jednotlivými dávkami základního očkování má být zachován interval nejméně 2 měsíce.
There should be an interval of at least 2 months between primary doses.
Mezi jednotlivými podáváními uchovávejte lahvičku a stříkačku společně v krabičce.
Store the bottle and the syringe together in the carton box between each use.
Mezi jednotlivými podáváními uchovávejte lahvičku a stříkačku společně v krabičce.
Store the oral syringe with the bottle in the outer carton between each use.
Mezi jednotlivými použitími skladujte vícedávkovou injekční lahvičku v doporučených podmínkách uchovávání při teplotě mezi 2 °C a 8 °C. Vícedávková injekční lahvička by měla být spotřebována do 24 hodin od nabrání první dávky.
Between uses, return the multidose vial to the recommended storage conditions between 2° and 8° C. The multidose vial should preferably be used within 24 hours after first withdrawal.
Mezi jeho příznaky patří:
The symptoms include:
Mezi jiné vážné nežádoucí účinky, které se vyskytovaly u nemocných a které vznikaly v přímé nebo možné souvislosti s léčbou topotekanem, patří anorexie (12%), malátnost (3 %) a hyperbilirubinemie (1 %).
Other severe events occurring in patients that were recorded as related or possibly related to topotecan treatment were anorexia (12 %), malaise (3 %) and hyperbilirubinaemia (1 %).
Mezi jiné vážné nežádoucí účinky, které se vyskytovaly u pacientů a které vznikaly v přímé nebo možné souvislosti s léčbou topotekanem, patří anorexie (12 %), celková nevolnost (3 %) a hyperbilirubinémie (1 %).
Other severe events occurring in patients that were recorded as related or possibly related to topotecan treatment were anorexia (12 %), malaise (3 %) and hyperbilirubinaemia (1 %).
Mezi jiné vážné nežádoucí účinky, které se vyskytovaly u pacientů a které vznikaly v přímé nebo možné souvislosti s léčbou topotekanem, patří anorexie (12 %), malátnost (3 %) a hyperbilirubinemie (1 %).
Other severe events occurring in patients that were recorded as related or possibly related to topotecan treatment were anorexia (12 %), malaise (3 %) and hyperbilirubinaemia (1 %).
Mezi jiné vážné nežádoucí účinky, které se vyskytovaly u pacientů a které vznikaly v přímé nebo možné souvislosti s léčbou topotekanem, patří anorexie (12 %), nevolnost (3 %) a hyperbilirubinémie (1 %).
Other severe events occurring in patients that were recorded as related or possibly related to topotecan treatment were anorexia (12 %), malaise (3 %) and hyperbilirubinaemia (1 %).
Mezi jiné závažné nežádoucí účinky, které se vyskytovaly u pacientů a které vznikaly v přímé nebo možné souvislosti s léčbou topotekanem, patří anorexie (12 %), malátnost (3 %) a hyperbilirubinémie (1 %).
Other severe events occurring in patients that were recorded as related or possibly related to topotecan treatment were anorexia (12 %), malaise (3 %) and hyperbilirubinaemia (1 %).
Mezi každou dávkou musí uplynout nejméně 3 hodiny.
There must be at least 3 hours between each dose.
Mezi každým užitím přípravku SIRTURO musí být interval minimálně 48 hodin.
There must be at least 48 hours in between each time you take SIRTURO.