natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podávání dapagliflozinu jako přídavné léčby k metforminu ve studii non-inferiority s aktivní kontrolou vedlo k významnému snížení tělesné hmotnosti o –4,65 kg po 52 týdnech ve srovnání s glipizidem (p < 0,0001, Tabulka 3), které bylo trvalé po 104 a 208 týdnech (-5,06 kg, resp. –4,38 kg).
As an add-on therapy to metformin in an active-controlled non-inferiority study, dapagliflozin resulted in a statistically significant body weight reduction compared with glipizide of -4.65 kg at 52 weeks (p < 0.0001, Table 3) that was sustained at 104 and 208 weeks (-5.06 kg and –4.38 kg, respectively).
Podávání dapagliflozinu jako přídavné léčby k metforminu ve studii non-inferiority s aktivní kontrolou vedlo k významnému snížení tělesné hmotnosti o –4,65 kg po 52 týdnech ve srovnání s glipizidem (p < 0,0001, Tabulka 3), které bylo trvalé po 104 týdnech, resp. 208 týdnech (-5,06 kg, resp. –4,38 kg).
As an add-on therapy to metformin in an active-controlled non-inferiority study, dapagliflozin resulted in a statistically significant body weight reduction compared with glipizide of -4.65 kg at 52 weeks (p < 0.0001, Table 3) that was sustained at 104 and 208 weeks (-5.06 kg and –4.38 kg, respectively).
Podávání delamanidu pacientům se středně závažnou až těžkou poruchou funkce jater se nedoporučuje.
Delamanid is not recommended in patients with moderate to severe hepatic impairment.
Podávání deoxykortikosteronu s přípravkem může vést k mírnému snížení natriuremického účinku (snížení vylučování sodíku močí) spironolaktonu.
The administration of deoxycorticosterone with the product may lead to a moderate reduction of the natriuretic effects (reduction of urinary sodium excretion) of spironolactone.
Podávání DepoCyte
DepoCyte administration
Podávání dexametazonu:
The administration of dexamethasone is as follows:
Podávání Dexdoru se v těhotenství a u žen ve fertilním věku, které nepoužívají antikoncepci, nedoporučuje.
Dexdor is not recommended during pregnancy and in women of childbearing potential not using contraception.
podávání diltiazemu a přípravku
Co-administration of diltiazem and
podávání diltiazemu a přípravku
hypotension, visual changes, and
Podávání dolutegraviru a dalších suspektních látek je nutno okamžitě ukončit, jakmile se objeví známky nebo příznaky hypersenzitivní reakce (zahrnující, ale ne omezené pouze na závažnou vyrážku nebo vyrážku doprovázenou zvýšením jaterních enzymů, horečku, celkovou malátnost, únavu, bolest svalů nebo kloubů, puchýře, orální léze, konjunktivitidu, otok obličeje, eosinofilii, angioedém).
Dolutegravir and other suspect agents should be discontinued immediately if signs or symptoms of hypersensitivity reactions develop (including, but not limited to, severe rash or rash accompanied by raised liver enzymes, fever, general malaise, fatigue, muscle or joint aches, blisters, oral lesions, conjunctivitis, facial oedema, eosinophilia, angioedema).
Podávání dospělým s plánovanou rozsáhlou ortopedickou operací
Use in adult patients scheduled for major orthopaedic (bone) surgery
Podávání dávek toxických pro matku, tj. ≥1 mg/kg/den (≥ 0,3násobná expozice u člověka) vedla u potkanů ke sníženému počtu živých plodů a/nebo ke snížené hmotnosti plodů.
Treatment of rats at maternally toxic doses 1 mg/kg/day (0.3 times the human exposure) resulted in reduced numbers of live foetuses and/or reductions in foetal body weights.
Podávání dávky 12,5 mg podskupině pacientů z kategorie LIR vedlo ve srovnání s placebem v obou studiích také k významnému zlepšení skóre PAC-SYM ve 12. týdnu (p = 0,020, resp. P = 0,001).
The 12.5 mg dose in the LIR subgroup also resulted in greater improvement in total PAC SYM at week 12 compared with placebo in both studies (p= 0.020 and p=0.001 respectively).
Podávání dětem mladším 18 let se nedoporučuje, protože nejsou dostupné žádné informace.
Optaflu is not recommended for use in children below 18 years of age since there is no information available.
Podávání dětem ve věku čtyř let nebo starším o hmotnosti nižší než 30 kg
Use in children four years of age or older and less than 30 kg
podávání efavirenzu s léčivými přípravky,
with medicinal products that
Podávání eltrombopagu může způsobit abnormality jaterních funkcí a těžkou hepatotoxicitu, která může být život ohrožující.
Eltrombopag administration can cause abnormal liver function and severe hepatotoxicity, which might be life-threatening.
Podávání eltrombopagu v dávce 75 mg jednou denně po dobu 5 dnů spolu s jednotlivou dávkou 10 mg rosuvastatinu, jako substrátu OATP1B1 a BCRP, 39 zdravým dospělým subjektům zvýšilo hladinu Cmax rosuvastatinu v plazmě o 103% (90% interval spolehlivosti [IS]: 82%, 126%) a AUC0-∞ o 55% (90% IS: 42%, 69%).
Administration of eltrombopag 75 mg once daily for 5 days with a single 10 mg dose of the OATP1B1 and BCRP substrate rosuvastatin to 39 healthy adult subjects increased plasma rosuvastatin Cmax 103% (90% confidence interval [CI]: 82%, 126%) and AUC0- 55% (90% CI: 42%, 69%).
Podávání emtricitabin/tenofovir-disoproxylu každých 48 hodin se doporučuje na základě farmakokinetických údajů s jednorázovou dávkou emtricitabinu a tenofovir-disoproxylu u pacientů neinfikovaných virem HIV s různým stupněm poruchy funkce ledvin (viz bod 4.4).
Administration of emtricitabine/tenofovir disoproxil every 48 hours is recommended based on modelling of single-dose pharmacokinetic data for emtricitabine and tenofovir disoproxil in non-HIV infected subjects with varying degrees of renal impairment (see section 4.4).
Podávání entakaponu společně s levodopou bylo u pacientů s Parkinsonovou chorobou doprovázeno somnolencí a epizodami náhlého nástupu spánku; proto je nutno věnovat zvýšenou pozornost řízení motorových vozidel nebo obsluze strojů (viz též bod 4.7).
Entacapone in association with levodopa has been associated with somnolence and episodes of sudden sleep onset in patients with Parkinson’s disease and caution should therefore be exercised when driving or operating machines (see also section 4.7).
Podávání entakaponu společně s levodopou je u pacientů trpících Parkinsonovou chorobou doprovázeno ospalostí a epizodami náhlého nástupu spánku; proto je nutno věnovat zvýšenou opatrnost řízení motorových vozidel nebo obsluze strojů (viz též bod 4.7).
Entacapone in association with levodopa has been associated with somnolence and episodes of sudden sleep onset in patients with Parkinson’s disease and caution should therefore be exercised when driving or operating machines (see also section 4.7).
Podávání exenatidu s prodlouženým účinkem bylo spojeno se signifikantně nižším výskytem epizod hypoglykemie oproti bazálnímu inzulinu u pacientů užívajících také metformin (3 % oproti 19 %) a u pacientů užívajících metformin společně se sulfonylmočovinou (20 % oproti 42 %).
Prolonged-release exenatide was associated with a significantly lower incidence of episodes of hypoglycaemia than basal insulin in patients also receiving metformin therapy (3 % versus 19 %) and in patients also receiving metformin plus sulphonylurea therapy (20 % versus 42 %).
Podávání exenatidu s prodlouženým účinkem se těmto pacientům nedoporučuje.
Prolonged-release exenatide is not recommended in these patients.
Podávání exenatidu s prodlouženým účinkem vedlo ke statisticky významnému snížení HbA1c ve srovnání s pacienty užívajícími exenatid s okamžitým účinkem (Tabulka 2).
Prolonged-release exenatide resulted in a statistically significant reduction in HbA1c compared to patients receiving immediate-release exenatide (Table 2).
Podávání faktoru IX může tyto inhibitory potlačit.
The administration of factor IX can repress these inhibitors.
podávání fenytoinu spolu
administering phenytoin with
podávání fenytoinu spolu s
administering phenytoin with
Podávání filgrastimu se musí přerušit nebo se musí snížit dávkování, jestliže se počty leukocytů zvýší na > 70 x 109/l.
Filgrastim administration should be discontinued or its dosage should be reduced if the leukocyte counts rise to > 70 x 109/l.
Podávání filgrastimu zdravým dárcům k mobilizaci PBPC před alogenní transplantací PBPC umožňuje získat 4 x 106 CD34+ buněk/kg tělesné váhy u většiny dárců po dvou leukaferézách.
Prior to allogeneic PBPC transplantation, use of filgrastim for the mobilisation of PBPC in normal donors allows a collection of 4 x 106 CD34+ cells/kg recipient body weight in the majority of the donors after two leukaphereses.
Podávání filgrastimu zdravým dárcům k mobilizaci PBPC před alogenní transplantací PBPC umožňuje získat  4 x 106 CD34+ buněk/kg tělesné váhy u většiny dárců po dvou leukaferézách.
Prior to allogeneic PBPC transplantation, use of filgrastim for the mobilisation of PBPC in normal donors allows a collection of 4 x 106 CD34+ cells/kg recipient body weight in the majority of the donors after two leukaphereses.
Podávání gefitinibu jednou denně vedlo k 2 až 8násobné kumulaci a ustálené expozice bylo dosaženo po 7 až 10 dávkách.
Administration of gefitinib once daily results in 2- to 8-fold accumulation, with steady-state exposures achieved after 7 to 10 doses.
Podávání gemfibrozilu (inhibitor CYP2C8) v dávce 600 mg dvakrát denně s dabrafenibem v dávce 75 mg dvakrát denně vedlo k 47 % zvýšení AUC dabrafenibu, ale neovlivnilo Cmax dabrafenibu v porovnání s hodnotami při podávání samotného dabrafenibu v dávce 75 mg dvakrát denně.
Administration of gemfibrozil (a CYP2C8 inhibitor) 600 mg twice daily, with dabrafenib 75 mg twice daily, resulted in a 47% increase in dabrafenib AUC but did not alter dabrafenib Cmax relative to administration of dabrafenib 75 mg twice daily alone.
Podávání hydroxykobalaminu bylo obvykle provázeno normalizací krevního tlaku (systolický krevní tlak > 90 mmHg) u 17 z 21 pacientů (81 %), kteří měli po expozici kyanidem nízký krevní tlak (systolický krevní tlak > 0 a ≤ 90 mmHg).
Administration of hydroxocobalamin was generally associated with a normalisation of blood pressure (systolic blood pressure > 90 mmHg) in 17 of 21 patients (81%) who had low blood pressure (systolic blood pressure > 0 and ≤ 90 mmHg) after exposure to cyanide.
Podávání imatinibu v kombinaci s indukční chemoterapií (viz Tabulka 3) vedlo k dosažení kompletní hematologické odpovědi u 93 % (147 ze 158 hodnotitelných pacientů) a k dosažení velké cytogenetické odpovědi u 90 % (19 z 21 hodnotitelných pacientů).
Imatinib in combination with chemotherapy induction (see Table 3) resulted in a complete haematological response rate of 93 % (147 out of 158 evaluable patients) and in a major cytogenetic response rate of 90 % (19 out of 21 evaluable patients).
Podávání imatinibu v kombinaci s indukční chemoterapií (viz Tabulka 3) vedlo k dosažení kompletní hematologické odpovědi u 93 % (147 ze 158 hodnotitelných pacientů) a k dosažení velké cytogenetické odpovědi u 90 % (19 z 21 hodnotitelných pacientů).
Imatinib in combination with chemotherapy induction (see Table 3) resulted in a complete haematological response rate of 93% (147 out of 158 evaluable patients) and in a major cytogenetic response rate of 90% (19 out of 21 evaluable patients).
Podávání imatinibu v kombinaci s indukční chemoterapií (viz Tabulka 3) vedlo k dosažení kompletní hematologické odpovědi u 93% (147 ze 158 hodnotitelných pacientů) a k dosažení velké cytogenetické odpovědi u 90% (19 z 21 hodnotitelných pacientů).
Imatinib in combination with chemotherapy induction (see Table 3) resulted in a complete haematological response rate of 93% (147 out of 158 evaluable patients) and in a major cytogenetic response rate of 90% (19 out of 21 evaluable patients).
Podávání imatinibu v kombinaci s indukční chemoterapií (viz Tabulka 3) vedlo k dosažení kompletní hematologické odpovědi u 93% (147 ze 158 hodnotitelných pacientů) a k dosažení velké cytogenetické odpovědi u 90% (19 z 21 hodnotitelných pacientů).
Imatinib in combination with chemotherapy induction (see Table 4) resulted in a complete haematological response rate of 93% (147 out of 158 evaluable patients) and in a major cytogenetic response rate of 90% (19 out of 21 evaluable patients).
Podávání imatinibu v kombinaci s indukční chemoterapií (viz Tabulka 4) vedlo k dosažení kompletní hematologické odpovědi u 93% (147 ze 158 hodnotitelných pacientů) a k dosažení velké cytogenetické odpovědi u 90% (19 z 21 hodnotitelných pacientů).
Imatinib in combination with chemotherapy induction (see Table 4) resulted in a complete haematological response rate of 93% (147 out of 158 evaluable patients) and in a major cytogenetic response rate of 90% (19 out of 21 evaluable patients).
Podávání infuze pak může být znovu obnoveno, v pomalejší rychlosti (až 60 minut) a má být dokončeno do 6 hodin od doby, kdy byl přípravek Torisel poprvé přidán do injekčního roztoku chloridu sodného 9 mg/ml (0,9%).
The infusion may then be resumed at a slower rate (up to 60 minutes) and should be completed within six hours from the time that Torisel is first added to sodium chloride 9 mg/ml (0.9%) solution for injection.
Podávání infuzí v domácím prostředí by mělo probíhat pod dohledem lékaře nebo zdravotní sestry.
Home infusions should be supervised by a doctor or nurse.
Podávání inhibitorů glykoproteinu P (P-gp inhibitorů)
Use of P-glycoprotein (P-gp) inhibitors
Podávání injekce pacientem
Injecting yourself
Podávání injekce ve stejnou dobu a ve stejný den v týdnu Vám pomůže nezapomenout na dávku.
Injecting it at the same time of day each week will help you not to forget to take it.
Podávání injekcí Aranespu pacientem samotným
Injecting Aranesp yourself
Podávání injekcí Kineretu pacientem samotným
Injecting Kineret yourself
Podávání injekcí Neulasty pacientem samotným
Injecting Neulasta yourself
Podávání injekcí Neupopegu pacientem samotným
Injecting Neupopeg yourself
Podávání injekcí pacientem samotným nebo ošetřující osobou
Injecting by yourself or by caregiver
Podávání insulinu lispro subkutánní infúzní pumpou způsobuje nižší hladiny glykovaného hemoglobinu než při užití normálního lidského inzulinu.
When used in subcutaneous infusion pumps, treatment with insulin lispro has been shown to result in lower glycosylated haemoglobin levels compared to soluble insulin.
Podávání intravenózního nefrakciovaného sodné soli heparinu je kontraindikováno po dobu 120 hodin po podání oritavancinu, protože hodnoty aktivovaného parciálního tromboplastinového času (aPTT) mohou být falešně zvýšené až po dobu 120 hodin po podání oritavancinu (viz body 4.4 a 4.5).
Use of intravenous unfractionated heparin sodium is contraindicated for 120 hours after oritavancin administration because the activated partial thromboplastin time (aPTT) test results may remain falsely elevated for up to 120 hours after oritavancin administration (see sections 4.4 and 4.5).
podávání Invirase a
Erythromycin
Podávání inzulinu lispro subkutánní infúzní pumpou způsobuje nižší hladiny glykovaného hemoglobinu než při užití normálního lidského inzulinu.
When used in subcutaneous infusion pumps, treatment with insulin lispro has been shown to result in lower glycosylated haemoglobin levels compared to soluble insulin.
Podávání inzulinu může vyvolat vznik protilátek proti němu.
Insulin administration may cause insulin antibodies to form.
Podávání ipilimumabu je třeba trvale ukončit u pacientů s velmi závažnou (stupeň 4) vyrážkou nebo těžkým (stupeň 3) pruritem (viz bod 4.2) a okamžitě se má zahájit terapie vysokými dávkami systémových intravenózních kortikosteroidů (např. methylprednisolon v dávce 2 mg/kg/den).
Ipilimumab must be permanently discontinued in patients with a very severe (Grade 4) rash or severe (Grade 3) pruritus (see section 4.2), and systemic high-dose intravenous corticosteroid therapy (e.g. methylprednisolone 2 mg/kg/day) should be initiated immediately.
Podávání ipilimumabu musí být trvale ukončeno u pacientů s těžkým průjmem nebo kolitidou (stupeň 3 nebo 4) (viz bod 4.2) a má se okamžitě zahájit terapie vysokými dávkami nitrožilních systémových kortikosteroidů. (V klinických studiích byl používán methylprednisolon v dávce 2 mg/kg/den).
Ipilimumab must be permanently discontinued in patients with severe (Grade 3 or 4) diarrhoea or colitis (see section 4.2), and systemic high-dose intravenous corticosteroid therapy should be initiated immediately. (In clinical trials, methylprednisolone 2 mg/kg/day has been used).
Podávání ivakaftoru bylo natrvalo ukončeno u jednoho pacienta (viz bod 4.4).
Ivacaftor was permanently discontinued in one patient.
Podávání ivakaftoru může zvýšit systémovou expozici léčivých přípravků, které jsou senzitivními substráty CYP3A a/nebo P-gp, což může zvyšovat nebo prodlužovat jejich terapeutický účinek a nežádoucí účinky.
Administration of ivacaftor may increase systemic exposure of medicinal products that are sensitive substrates of CYP3A and/or P-gp, which may increase or prolong their therapeutic effect and adverse reactions.
Podávání IVIg u všech pacientů vyžaduje: dostatečnou hydrataci před zahájením infuze IVIg,
In all patients, IVIg administration requires: adequate hydration prior to the initiation of the infusion of IVIg
Podávání jednou denně nebylo hodnoceno u pacientů s poruchou funkce jater, a proto musí lékař v případě předepsání přípravku individuálně a důsledně zvážit poměr prospěchu a rizika (viz bod 4.4 a bod 5.2).
Once-a-day dosing of tadalafil both for the treatment of erectile dysfunction and benign prostatic hyperplasia has not been evaluated in patients with hepatic impairment; therefore, if prescribed, a careful individual benefit/risk evaluation should be undertaken by the prescribing physician (see sections 4.4 and 5.2).
Podávání kabozantinibu se má ukončit u pacientů s komplikacemi hojení rány, které si vyžadují lékařský zásah
Cabozantinib should be discontinued in patients with wound healing complications requiring medical intervention.
Podávání kalcia a vitamínu D jako doplňků výživy by se mělo přerušit.
Calcium and vitamin D supplementation should be withdrawn
podávání karbamazepinu či
administering carbamazepine or
Podávání Kentera se nedoporučuje u dětí a mladistvých.
Kentera is not recommended for use in children or adolescents.
Podávání ketokonazolu (inhibitor CYP3A4) v dávce 400 mg jednou denně s dabrafenibem v dávce 75 mg dvakrát denně vedlo k 71 % zvýšení AUC dabrafenibu a 33 % zvýšení Cmax dabrafenibu v porovnání s hodnotami při podávání samotného dabrafenibu v dávce 75 mg dvakrát denně.
Administration of ketoconazole (a CYP3A4 inhibitor) 400 mg once daily, with dabrafenib 75 mg twice daily, resulted in a 71% increase in dabrafenib AUC and a 33% increase in dabrafenib Cmax relative to administration of dabrafenib 75 mg twice daily alone.
Podávání Kineretu bylo spojeno s neutropenií (absolutní počet neutrofilů < 1,5 x 109/l) u 2,4 % pacientů v porovnání s 0,4 % pacientů na placebu.
Neutropenia (ANC < 1.5 x 109/l) was reported in 2.4% patients receiving Kineret compared with 0.4% of placebo patients.
Podávání Kineretu pacientům s preexistujícím maligním nádorovým onemocněním se proto nedoporučuje.
Therefore the use of Kineret in patients with pre-existing malignancy is not recommended.
Podávání Kineretu se v těhotenství a u žen v reprodukčním věku, které nepoužívají antikoncepci, nedoporučuje.
Kineret is not recommended during pregnancy and in women of childbearing potential not using contraception.
Podávání Kineretu vede ke snížení reaktantů akutní fáze a bylo pozorováno snížení hladiny exprese IL-6.
Administration of Kineret results in a decrease in the acute phase reactants and a decrease in IL-6 expression level has been observed.
Podávání klofarabinu se musí přerušit v případě výskytu exfoliativní nebo puchýřnaté vyrážky nebo v případě podezření na SJS nebo TEN.
Clofarabine must be discontinued for exfoliative or bullous rash, or if SJS or TEN is suspected.
Podávání ko-trimoxazolu (tj. kombinace trimethoprimu a sulfamethoxazolu) současně s lamivudinem u pacientů s poruchou funkce ledvin by se mělo pečlivě uvážit.
Administration of co-trimoxazole with lamivudine in patients with renal impairment should be carefully assessed.
Podávání kofeinu s citronovou kyselinou se doporučuje ukončit, jakmile je pacient 5- 7 dnů bez významných epizod apnoe.
It is recommended that caffeine citrate administration should be stopped when the patient has 5-7 days without a significant apnoeic attack.
Podávání kombinace naltrexon/bupropion by se mělo ukončit a neměl by být znovu podáván pacientům, u nichž došlo v průběhu léčby tímto léčivým přípravkem k záchvatu.
Naltrexone / bupropion should be discontinued and not restarted in patients who experience a seizure while being treated with the medicinal product.
Podávání kombinace naltrexon/bupropion u pacientů léčených buď levodopou nebo amantadinem by mělo být prováděno s opatrností.
Administration of naltrexone / bupropion to patients receiving either levodopa or amantadine concurrently should be undertaken with caution.
Podávání kombinace přípravku REYATAZ s atorvastatinem se nedoporučuje (viz bod 4.5).
The combination of REYATAZ with atorvastatin is not recommended (see section 4.5).
Podávání kontrastních látek s obsahem jodu
Administration of iodinated contrast agent
Podávání kotrimoxazolu (tj. kombinace trimethoprimu a sulfamethoxazolu) současně s přípravkem Epivir u pacientů s poruchou funkce ledvin by se mělo pečlivě uvážit.
Administration of co-trimoxazole with lamivudine in patients with renal impairment should be carefully assessed.
Podávání kyseliny cholové v těhotenství lze zvážit, pokud se lékař domnívá, že přínosy pro pacienta převažují nad možnými riziky.
The use of cholic acid may be considered during pregnancy if the doctor considers that the benefits to the patient outweigh the possible risk.
Podávání kyseliny zoledronové se u žen v reprodukčním věku nedoporučuje.
Zoledronic acid is not recommended in women of childbearing potential.
Podávání lamivudinu by mělo být zahájeno pouze v případě, kdy není možné nebo přípustné podávat jiné alternativní antivirotikum, u kterého je menší pravděpodobnost vzniku rezistence (viz bod 5.1).
Initiation of lamivudine treatment should only be considered when the use of an alternative antiviral agent with a higher genetic barrier is not available or appropriate (see in section 5.1).
Podávání lamivudinu by mělo být zahájeno pouze v případě, kdy není možné nebo přípustné podávat jiné alternativní antivirotikum, u kterého je menší pravděpodobnost vzniku rezistence (viz bod 5.1).
Initiation of lamivudine treatment should only be considered when the use of an alternative antiviral agent with a higher genetic barrier is not available or appropriate (see section 5.1).
Podávání leflunomidu s antimalariky užívanými u revmatických chorob (např. chlorochin a hydroxychlorochin), intramuskulárně nebo perorálně podávaným zlatem, D-penicilaminem, azathioprinem a jinými imunosupresivy včetně inhibitorů tumor nekrotizujícího faktoru alfa dosud nebylo adekvátně prozkoumáno v randomizovaných klinických studiích (s výjimkou metotrexátu, viz bod 4.5).
The use of leflunomide with antimalarials used in rheumatic diseases (e.g. chloroquine and hydroxychloroquine), intramuscular or oral gold, D-penicillamine, azathioprine and other immunosuppressive agents including T umour Necrosis Factor alpha-Inhibitors has not been adequately studied up to nowin randomised trials (with the exception of methotrexate, see section 4.5).
Podávání lenvatinibu se musí přerušit nebo se musí upravit dávkování v závislosti na závažnosti, přítomnosti změn EKG a přetrvávající hypokalcémii.
Lenvatinib dose should be interrupted or dose adjusted as necessary depending on severity, presence of ECG changes, and persistence of hypocalcaemia.
Podávání lenvatinibu se musí přerušit v případě přetrvávání průjmu 4. stupně navzdory poskytnutí odpovídající léčby.
Lenvatinib should be discontinued in the event of persistence of Grade 4 diarrhoea despite medical management.
Podávání lenvatinibu se musí přerušit v případě rozvoje prodloužení QT intervalu na více než 500 ms.
Lenvatinib should be withheld in the event of development of QT interval prolongation greater than 500 ms.
Podávání lenvatinibu se má přerušit nebo se má upravit dávkování v závislosti na závažnosti, přítomnosti změn na EKG a přetrvávající hypokalcémii.
Lenvatinib dose should be interrupted or dose adjusted as necessary depending on severity, presence of ECG changes, and persistence of hypocalcaemia.