natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Červená barva všech stuh má šarlatový odstín. 
The red on all ribbons is scarlet red.
5) Insignie III. třídy řádu je stejná jako u II. třídy, ale bez hvězdy. 
(5) The insignia of the Third Class of the Order is the same as that of the Second Class, except that it does not include the star.
7) Insignie V. třídy řádu je kromě smaltovaných částí ze stříbra a náprsní průvlečná stuha je bez rozety. 
(7) The insignia of the Fifth Class of the Order is made of silver, except for the enamelled parts; no rosette comes with the breast ribbon.
Jinak je stejná jako insignie IV. třídy. 
In all other respects, the insignia is the same as that of the Fourth Class.
I. třída se lvem a dracounovou zlatou podložkou, 
Third Class: a rosette on a bed of gold thread;
III. třída se zlatou dracounovou podložkou, 
First Class: a lion and a bed of gold thread;
IV. třída se stříbrnou podložkou, 
Second Class: a lion and a bed of silver thread;
V. třída bez podložky. 
Third Class: a bed of gold thread;
Při slavnostních příležitostech se řádové insignie nosí "in natura", a to jen insignie nejvyšší propůjčené třídy. 
The insignia of the Fourth and Fifth Classes of the Order and the substitute ribbons of all classes are to be worn on the left side of the breast.
Insignie IV. třídy a V. třídy řádu a stužky řádu všech tříd se nosí na levé straně prsou. 
The design of the insignia of the Order shall be chosen on the basis of a competition of tenders invited by the Office of the President of the Republic.
český vědec, filozof, pedagog, politik a žurnalista zakladatel novodobého československého státu, československý prezident 
Czech scholar, philosopher, teacher, politician and journalist, founder of a modern Czechoslovak state, Czechoslovak president
Narodil se v Hodoníně jako prvorozený syn v chudé rodině Josefa Masárika. 
T.G. Masaryk was born in Hodonin as the eldest son of Josef Masaryk's family living in poor circumstances.
Nejužší vztah měl k matce Terezii rozené Kropáčkové. 
He enjoyed a close relationship with his mother Terezie, née Kropacova.
Do nižší reálky jej rodiče poslali až po přímluvě místního děkana. který poukazoval na chlapcovy mimořádné schopnosti a nadání. 
His parents sent him to a junior secondary school only after the local dean, who drew attention to the boy's exceptional aptitude and talent, appealed to the family.
Bylo tedy rozhodnuto, že se po škole v Hustopečích vydá na učitelskou dráhu. 
It was therefore decided that after graduating from the school in Hustopece the young man should embark on a career as a teacher.
Přišla však dvouletá odmlka, kdy se krátce učil ve Vídni strojním zámečníkem, ale z učení utekl. 
There was, however, a two-year interval when he was briefly apprenticed in Vienna as a mechanic, from which he absconded.
Potom byl jako učedník v panské kovárně v Čejči. 
He then served as an apprentice in the smithy of a manor house in Cejc.
Nakonec se dostává na studia do německého gymnázia v Brně. 
Finally he managed to attend a German grammar school in Brno.
Vynikající prospěch mu umožnil získat stipendium a mimo to sehnal výhodné místo vychovatele v rodině policejního ředitele Antona Le Monniera. 
Masaryk's excellent results garnered him a scholarship and in addition he achieved a lucrative position as a tutor in the family of Anton Le Monnier, Director of the Police.
Masaryk byl v této době natolik finančně zajištěn, že mohl vydržovat na studiích i bratra Ludvíka (od roku 1868). 
At this time Masaryk was financially self-sufficient enough to also provide for his brother Ludvik's education (as of 1868).
Došlo ale ke konfliktu s vedením gymnázia, jehož příčinou bylo Masarykovo odmítnutí zúčastnit se povinné školní zpovědi, a tak byl z ústavu vyloučen. 
But a conflict erupted with the grammar school's board of directors when Tomas Masaryk refused to go to confession, which was compulsory at the school.
Od listopadu 1869 studuje Akademické gymnázium. 
As of November 1869 Masaryk attended the Academic Grammar School.
Veškerý svůj čas věnuje intenzívnímu studiu, především jazyků a filozofie. 
He devoted all his time to intensive learning, in particular languages and philosophy.
V roce 1872 skládá maturitu a zapisuje se na filozofickou fakultu ve Vídni na obor filologie. 
He passed his graduation exams in 1872 and enrolled at the Philosophical Faculty in Vienna as a student of Philology.
Schlesingera. 
Schlesinger.
Roku 1876 zakončuje univerzitní studia a odjíždí na cesty (Itálie, Německo). 
In 1876 he graduated from University and went on tour (Italy, Germany).
V Německu strávil na univerzitě v Lipsku jeden rok. 
He spent one year in Germany at the Leipzig University.
Tento pobyt neposkytl Masarykovi pouze rozšíření vzdělání, ale především zde v červnu 1877 poprvé spatřil svoji budoucí životní družku Charlottu Garrigue, dceru bohatého amerického podnikatele z New Yorku. 
This not only provided Masaryk with an opportunity to broaden his education, but above all it was here in June 1877 that he first met his future lifelong partner Charlotte Garrigue, the daughter of a wealthy American businessman from New York.
V srpnu před odjezdem do svých domovů došlo k jejich zasnoubení. 
In August before they each left for their respective homes they got engaged.
Masaryk po návratu do Vídně spěchal se zajištěním nezávislé existence. 
Having returned to Vienna Masaryk was anxious to assure a livelihood for himself.
Jako nejschůdnější se mu jevilo získání docentury. 
Gaining a position as an associate professor seemed to him to be the most feasible option.
Jeho plány byly přerušeny zprávou o Charlottině zranění. 
His plans were thwarted by news of Charlotte's injury.
Její knižní vydání (1881) vyvolalo značný ohlas. 
At the time it was published (1881) it met with considerable response.
V květnu 1879 se narodila první dcera Alice, o rok později syn Herbert a roku 1886 syn Jan. 
In May 1879 their eldest daughter Alice was born, a year later their son Herbert and in 1886 their son Jan.
Byla to především otázka finančního zajištění rodiny, jež vedla Masaryka k přijetí místa na pražské univerzitě. 
Prompted above all by a desire to assure an income for his family Masaryk accepted a position at Prague University.
Do Prahy přišel s rodinou roku 1882, když došlo k jejímu rozdělení na českou a německou část. 
He arrived in Prague with his family in 1882 just at a time when the University was being divided into a Czech and German one.
Nejinak tomu bylo i v případě jeho manželky, plně emancipované Američanky. 
Similarly, this applied to his wife, a fully emancipated American woman.
Přes tuto rozdílnost a některé rozpory byl však od počátku českou společností přijímán a respektován. 
In spite of these differences and some conflicts Czech society accepted and respected him from the very start.
Roku 1883 začal redigovat vědecký časopis "Athenaeum", na jehož stránkách publikoval s vlastním výkladem Gebauerovu stať navrhující nové a precizní ověření pravosti "Rukopisů zelenohorského a královédvorského". 
In 1883 he began to edit the academic journal "Athenaeum" on whose pages he published together with his own explanations Gebauer's essay proposing a new and precise verification regarding the genuineness of the "Zelenorske and Kralovedvorske Manuscripts".
Tak vyvstal nejprve střet, který postupně přerostl v celonárodní aféru, kde proti vědecké pravdě stál vlastenecký cit a národní politika. 
This gave rise to a conflict which developed into an all-nation scandal in which scholarly evidence stood in opposition to patriotic sentiments and national politics.
Rozhodnými argumenty a posudky sice Masaryk prokázal, že jde o padělky, ale za cenu ztráty důvěry v české společnosti. 
Masaryk put forward decisive arguments and historic references to prove his case that the manuscripts were faked at the cost of losing the confidence of Czech society.
Během rukopisných bojů se vytvořila skupinka názorově spřízněných osob (J. 
In the course of the battles over the manuscripts a group of kindred spirits was established (J.
Hostinský, August Seydler), k níž se připojila i řada mladších stoupenců Masaryka, představovaná především J. 
Hostinsky, August Seydler) which was joined by a number of Masaryk's younger adherents above all represented by J.
Herbenem. 
Herben.
Tato událost přesměrovala Masarykův zájem do politického života. 
This event steered Masaryk's interest toward politics.
Jeho spolupracovníky v té době byli J. 
At the time he found associates in J.
Kaizl, K. 
Kaizl and K.
Kramář. 
Kramar.
Nový politický směr, který představovali, nazval sám Masaryk "realismem". 
The new trends which these men represented Masaryk himself described as "realism".
Do říšské rady vstupuje s mandátem za mladočechy roku 1891. 
He entered politics as a member of the Imperial Council on behalf of the "mladocesi" ("Young Czechs") in 1891.
Odchází však po dvouletém působení (rodinné důvody a údajně nutnost další přípravy na politickou činnost); vrací se roku 1907, kdy si poslanecký mandát podržel do roku 1914. 
After two years, however, he retired (for family reasons and ostensibly because of a need to prepare himself for an involvement in politics); he made a comeback in 1907 when he retained his mandate as a member of parliament until 1914.
Devadesátá léta jsou v jeho životě zvláště činorodá a přínosná. 
He proved to be particularly creative and made a considerable contribution in the nineties.
Vydává řadu spisů - "Česká otázka"(1895), "Naše nynějši krize" (1895), "Jan Hus" a "Karel Havlíček" (1895, 1896), "Moderní člověk a náboženství" (1896), "Otázka sociální" (1896). 
He published a number of works - "Czech Question" (1895), "Our Current Crisis" (1895), "John Huss" and "Karel Havlicek" (1895, 1896), "Modern Man and Religion" (1896), "Social Question"(1896).
Roku 1897 je jmenován profesorem Karlovy univerzity. 
In 1897 he was appointed Professor at Charles University.
Hilsnera za údajnou židovskou rituální vraždu české dívky), kde prosadil revizi procesu, ale současně se stal terčem protižidovské kampaně v tisku i na univerzitní půdě. 
Hilsner for the apparent Jewish ritual murder of a Czech girl), whereby he championed the defendant and succeeded in asserting a re-trial, but at the same time he became a target of anti-Semitism in the press and at the University.
Roku 1900 v této napjaté době a nepříznivé situaci vytváří českou stranu lidovou (od 1905 Česká strana pokroková). 
These tense times and unfavourable situation saw the establishment of the Czech People's Party in 1900 (from 1905 Czech Progressive Party).
Byl sice kritikem poměrů v Rakousku-Uhersku, ale o státní samostatnost českých zemí neusiloval - ta byla v programu další nepatrné české strany, státoprávně pokrokové, kterou v říšském sněmu zastupoval také jen jeden poslanec, Antonín Kalina. 
Granted he criticized the condition in the Austrian-Hungarian Empire, but he did not strive for the independence of the Czech Lands - this issue constituted the programme of yet another insignificant Czech party, constitutionally progressive, which had a single representative, Antonin Kalina, in the Imperial Council.
Před koncem roku 1914 odjel Masaryk do Itálie a po varování přátel se již do vlasti nevrátil. 
At the end of 1914 Masaryk left for Italy and having received warnings from his friends he did not return to his homeland.
Působil ve Švýcarsku (1915) a později se během roku přesouvá do Francie, kam přijíždí i E. 
He spent some time in Switzerland (1915) and later that year moved to France where he was joined by E.
Beneš. 
Benes.
Po celou dobu války nesl na sobě největší tíhu a odpovědnost za budoucnost celého českého a slovenského národa při jednání v Anglii (1916), Rusku (1917 - duben 1918) a poté v Americe, až po podpis Pittsburské dohody a Washingtonské deklarace. 
During the entire war he took upon himself the biggest burden and responsibility for the future of the entire Czech and Slovak nation in the course of negotiations in England (1916), Russia (1917 - April 1918) and then in America until he signed the Pittsburgh Agreement and Washington Declaration.
A zatímco evropští spojenci s rozbitím Rakouska-Uherska dlouho váhali, podařilo se Masarykovi pro vznik nového státu získat podporu amerického prezidenta Woodrowa Wilsona. 
And while the European allies were undecided for a long time with regard to the breaking up the Austro-Hungarian Empire, Masaryk succeeded in gaining the support of American President Woodrow Wilson for the establishment of a new state.
Po válečných létech usilovné organizační, agitační a diplomatické činnosti, v níž mu byli nejbližšími spolupracovníky M. 
Following the war years dedicated to organizing, agitating and diplomacy together with his closest associates M.R. Stefanik and E.
Jaká změna proti stavu před válkou, kdy Masarykova strana byla pokládána téměř za sektu! 
What a change from the situation before the War when Masaryk's party was considered to be almost a sect!
Dne 21. prosince 1918 se Masaryk vrátil triumfálně do Prahy a příští den pronesl na Hradě své první poselství k Národnímu shromáždění. 
On December 21, 1918 Masaryk made a triumphant return to Prague and on the following day he delivered his first declaration to the National Assembly at the Castle.
Zahájil je slavným citátem z Kšaftu Komenského, že "vláda věci Tvých k Tobě zase se obrátí, ó lide český", a právě v tom byl jeden ze zdrojů budoucích potíží nového státu. 
He opened it with a famous quotation from the Testament by Comenius, notably, "the affairs of your government are returned into your hands once more, oh Czech people", and this became one of the sources of the future difficulties of the new state.
Kdekdo jej pokládal za obnovu starého českého státu, ve skutečnosti však vznikal stát zcela nový, zahrnující také Slovensko a Podkarpatskou Rus, a lid český v něm mluvil nejen česky, ale i slovensky, rusínsky, polsky, maďarsky, a hlavně německy. 
All and sundry considered this to be a renewal of the Czech state of yore, in actual fact, though, a completely new state came into being, also including Slovakia and Carpathian Ruthenia, and the Czech people did not only speak Czech, but also Slovak, Ruthenian, Polish, Hungarian and above all German.
Ztotožnění státu a národa bylo až příliš poplatné ideologii 19. století, a k ideji státního československého národa se navíc nehlásili ani všichni Slováci. 
Identifying the state with the nation was far too indebted to the ideology of the 19th century and moreover not even all Slovaks advocated the idea of a state of a Czechoslovak nation.
Také Masarykův názor, že ve světové válce šlo o boj demokracie s teokracií a že v ní "zvítězili idealisté, zvítězil duch nad hmotou, právo nad násilím, pravda nad chytráctvím", byl spíše přáním než skutečností stejně jako názor, že s demokracií zvítězila také humanita a že svobodné státy budou tvořit"přátelský všecelek", že končí éra "absolutistického ovládání Evropy jednou velmocí nebo spolčením velmocí". 
Moreover Masaryk's opinion that the World War was waged between democracy and theocracy and that the outcome was "a victory for idealists, a victory of a spirit over matter, rights over force, truth over cunningness", was actually more wishful thinking than a fact, just as the opinion that a democratic victory spawns humanity and that free states will spawn an "all-embracing friendly whole", that this is the end of an era of "absolutistic rule in Europe by one power or an association of great powers".
Své názory na poválečné uspořádání Evropy vyložil v "Nové Evropě" (1920), v níž vůdčí myšlenkou bylo "Ježíš - ne César". 
He expressed his opinions regarding a post-war system in Europe in "New Europe" (1920) in which the predominant idea was "Jesus - not Caesar".
Chtěl dokončit i třetí díl práce "Rusko a Evropa", ale nejprve státnické povinnosti a později zdravotní stav mu to neumožnily. 
He also wanted to finish the third volume of "Russia and Europe", but first party duties and later his state of health prevented him from doing so.
Podmínky pro vznik ČSR byly mimořádně příznivé - Německo poraženo, Rusko rozvráceno revolucí, Rakousko rozbito - ale vše bylo mnohem složitější. 
The conditions after the establishment of the Czechoslovak Republic were exceptionally favourable - Germany was defeated, Russia in a state of turmoil following the revolution, Austria dismembered - but everything was far more complicated.
Po tvrdých protiněmeckých slovech ve svém prvním poselství už ve "Světové revoluci" (1925) Masaryk uznal, že "je v Evropě 11 států, které jsou menší než naše německá minorita", a napsal: "hlásím se docela vědomě k národnostní politice Přemyslovců, kteří Němce národně chránili". 
Following some hard-hitting words in his first address in"World Revolution" (1925) Masaryk admitted that "there are 11 states in Europe which are smaller than our German minority", and he wrote, "I adhere quite consciously to the national policy of the Premyslides who protected the German nationals".
Zabýval se úvahami o švýcarském uspořádání státu, ale k tomu nebyla společnost zralá a státu se nikdy nedostalo potřebných padesáti let klidu a míru, které Masaryk při příležitosti 10. výročí vzniku republiky požadoval pro její zdárný rozvoj. 
He considered the model of a Swiss organization of a state, but the society was not ripe for this and the state never had the necessary fifty years of peace and calm to enable a successful development for which Masaryk plead when speaking to mark the 10th anniversary of the establishment of the Republic.
ČSR měla také problémy hospodářské, sociální, správní a obecně politické a Masaryk nebyl jen mužem vznešených idejí, ale i politikem rázných činů. 
The Czechoslovak Republic also had economic, social, administrative and general political problems and Masaryk was not merely a man of noble ideas, but also a politician of resolute actions.
V roce 1920 například jmenováním úřednické vlády J. 
In 1920, for instance, by nominating J.
Černého nekompromisně přispěl k potlačení komunistického pokusu o získání moci. 
Cerny's caretaker government he contributed uncompromisingly to the suppression of a Communist attempt to seize power.
I když nebyl členem žádné politické strany - jeho předválečná strana se sloučila s Kramářovou národní demokracií - účinně do politického dění zasahoval a byl představitelem "hradní politiky", kterou podporovali zejména sociální demokraté, národní socialisté, někteří vůdčí činitelé dalších stran (A. 
Even though he was not a member of any party - his pre-War party merged with Kramar's national democrats - he effectively interfered in politics and served as a representative of "Castle politics" which was supported in particular by social democrats, national socialists, some leading personalities of other parties (A.
Švehla, J. 
Svehla, J.
Šrámek), přední žurnalisté a umělci a samozřejmě Sokol a převážná část legionářů. 
Sramek), prominent journalists and writers and of course Sokol [the Falcon physical fitness movement] and the majority of legionaries.
"Hrad" měl také odpůrce, a to především v nacionálně zaměřených stranách (A. 
"The Castle" was also faced with opposition, especially from the nationalistically orientated parties (A.
Kramář, později K. 
Kramar, later K.
Henlein), v lidech, kteří politicky či osobně ztroskotali (J. 
Henlein), from those who politically or on a personal level had failed (J.
Stříbrný, R. 
Stribrny, R.
Gajda), a samozřejmě v KSČ, která razila heslo "Ne Masaryk, ale Lenin!". 
Gajda) and of course from the Czechoslovak Communist Party which coined the slogan "Masaryk No, but Lenin!".
Přesto byl osobně všemi respektován a představoval mimořádnou autoritu. 
Nevertheless he generated respect from everybody and represented a quite exceptional authority.
Po prvním dvouletém funkčním období byl zvolen prezidentem znovu v letech 1920, 1927 a 1934 a u příležitosti jeho 80. narozenin byl přijat zákon: "T. 
Following his first two-year term in office he was re-elected President in 1920, 1927 and 1934 and a law was adopted to mark his 80th birthday saying "T.
G. Masaryk se zasloužil o stát". 
G. Masaryk merited for the State."
Podporoval proto zejména v zahraniční a obranné politice Benešovu orientaci na Francii a již ve svém prvním poselství prohlásil, že "naše republika zůstane spojencům vždy věrna". 
He therefore supported in his foreign and defence policy the Benes orientation towards France and back in his first message he declared that "our Republic will always remain loyal to our allies".
Avšak po světové válce nevznikl v Evropě "přátelský všecelek". 
However, after the World War "a friendly all-embracing entity" did not come into being.
Významné státy ovládly diktatury komunistická, fašistická a nacistická, které se měly stát světu i republice osudnými, neboť spojenci z mnoha důvodů neopětovali její věrnost. 
Communist, fascist and Nazi dictatorships, which were to become fateful to the world in general and to the republic, ruled significant states, since for many reasons the allies did not reciprocate fidelity.
V důsledku věku, špatného zdraví a i neschopnosti demokrata a humanisty plně pochopit něco tak odpudivého jako totalitární diktatura, nepovažoval za možné stát v čele státu v době hrozících nebezpečí. 
As a result of old age, ill health and also the inability of a democrat and humanist to fully understand something as repulsive as a totalitarian dictatorship, he did not consider the possibility of heading a state at a time of a dangerous threat.
Jeho pohřeb dne 21. září se stal velkou manifestací zármutku, ale také víry v demokracii všech demokraticky cítících občanů státu bez ohledu na národnost. 
His funeral on September 21 turned into a mighty demonstration of mourning, but also of a trust in democracy among all democratically thinking people in the country regardless of their nationality.
Masarykovou zásadou bylo, že "demokracie je protivou aristokratismu", a byl proto přesvědčeným stoupencem republikánského zřízení. 
Masaryk adhered to the principle that "democracy is the opposite of aristocratism", and he was therefore a convinced supporter of a republic.
Po tisíciletí monarchismu bylo štěstím pro novou republiku, že jejím prezidentem se stal právě on. 
Following thousands of years of monarchy it was the good fortune of the new republic that it was he who became president.
Nakl. 
(mch, ss)
106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím 
On provision of information according to Act No. 106/1999 Coll., on free access to information
Žadatel podával stížnost na postup z důvodu nedodržení lhůty pro vyřízení. 
The applicant filed a complaint regarding the procedure in the matter of disclosure of the fee for the provision of information.
S ohledem na zákonná ustanovení byla stížnost odmítnuta. 
With respect to the statutory provisions the complaint was dismissed.
f) 
Additional information:
Žadatelé v nich reagovali na veškerá jednání prezidenta republiky či výroky některých vedoucích pracovníků kanceláře. 
In their requests applicants responded to all negotiations of the President of the Republic or the statements of some managing employees of the Office.
Z předešlého roku se opakovaly žádosti o příjmech vedoucích státních zaměstnanců Kanceláře prezidenta republiky. 
The previous year's requests regarding the earnings of managing state employees of the Office of the President of the Republic were repeated.
S poukazem na právní předpisy a též na finanční postih při jejich porušení byly žádosti zamítány. 
Such requests were dismissed with reference to legal regulations and to financial penalties which may be imposed if the regulations are infringed.
Na základě žaloby jednoho z žadatelů a poté rozhodnutí soudu byla Kancelář prezidenta republiky povinna informace poskytnout. 
Based on the legal action filed by one of the applicants and the subsequent court ruling, the Office of the President of the Republic was ordered to provide the information requested.
Lze konstatovat, že v roce 2012 se poprvé objevila síla internetových sdělení. 
It can be stated that in 2012 the power of Internet communications appeared for the first time.