natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nejenže u těchto zpráv zasílaných Kanceláři prezidenta republiky nelze s naprostou jistotou určit pisatele (anonymita je v podstatě zaručena), ale žádost jednoho pisatele zveřejněná v počítači obsahovala dovětek o přeposílání žádostí Kanceláři prezidenta republiky. 
Not only that the authority of such messages sent to the Office of the President of the Republic cannot be identified with absolute certainty (anonymity is virtually guaranteed), but the request of one author published on the computer contained the addendum on forwarding requests to the Office of the President of the Republic.
Závěrem konstatuji, že zákon č. 
Ignorance of the law, which causes considerable difficulties in processing the requests, is not an exception.
V Praze dne 28. února 2013 
In Prague, February 28, 2013
Výroční zprávu předkládá: Ladislav Jakl, ředitel Odboru politického a tajemník prezidenta republiky 
The Annual Report submitted by: Ladislav Jakl, Director of the Political Department and Secretary of the President of the Republic
Výroční zprávu schválil: PhDr. 
The Annual Report approved by: PhDr.
Ing. Jiří Weigl, CSc., vedoucí Kanceláře prezidenta republiky 
Ing. Jiří Weigl, CSc, Head of the Office of the President of the Republic
: výstava Tiziano Vanitas a Velká jižní věž katedrály sv. 
: Tiziano Vanitas exhibition, Great South Tower of St. Vitus Cathedral
Řád Tomáše Garrigue Masaryka (dále jen "Řád T.G.M.") propůjčuje prezident České a Slovenské Federativní Republiky osobám, které se vynikajícím způsobem zasloužily o demokracii a lidská práva. 
The Tomas Garrigue Masaryk Order shall be conferred by the President of the Czech and Slovak Federal Republic to honour persons who have made eminent contributions to the development of democracy and human rights.
(1) Řádovým dnem je 28. říjen - den vzniku samostatného společného státu Čechů a Slováků. 
(1) The day of the Order shall be October 28, the date of origin of the independent common state of the Czechs and Slovaks.
(2) Řád T.G.M. propůjčuje prezident České a Slovenské Federativní Republiky výhradně v řádový den. 
(2) The Tomas Garrigue Masaryk Order shall be conferred by the President of the Czech and Slovak Federal Republic exclusively on the day of the Order.
Řád T.G.M. propůjčuje prezident České a Slovenské Federativní Republiky občanům za zvláště vynikající shora uvedené zásluhy, zejména v oblasti politiky, správy státu, rozvoje národního hospodářství, vědy a techniky, kultury, umění, školství a dále pak za významné proslavení vlasti v zahraničí. 
The Tomas Garrigue Masaryk Order shall be conferred by the President of the Czech and Slovak Federal Republic to citizens for especially exceptional merits referred to above, namely, in the areas of the politics, state administration, development of national economy, science and technology, culture, art, school system, as well as a making the country significantly famous abroad.
(1) Řád T.G.M. má pět tříd, z nichž I. třída je nejvyšší. 
(1) The Tomas Garrigue Masaryk Order comes in five classes, First Class being the highest.
(2) Po úmrtí osoby, jíž byl řád propůjčen, se číslovaná insignie vrací Kanceláři prezidenta České a Slovenské Federativní Republiky. 
(2) After demise of the person who has been conferred upon the Order the numbered insignia shall be returned to the Office of the President of the Czech and Slovak Federal Republic.
(1) Řádovým odznakem Řádu T.G.M. je modře smaltovaná hvězdice. 
(1) The badge of the Tomas Garrigue Masaryk Order is a blue enamelled star-shaped ornament.
Portrét, znak, závěs, heslo a rámování hvězdice jsou ze žlutého kovu. 
The frame of the ring, the portrait, the inscription and the linden leaf are made of yellow metal.
Rámování mezikruží, portrét, heslo a lipový lístek jsou ze žlutého kovu. 
The frame of the ring, the portrait, the inscription and the linden leaf are made of yellow metal.
Na rubu hvězdy je v čočce znak České a Slovenské Federativní Republiky. 
The central piece on the reverse of the star bears the Greater Coat of Arms of the Czech and Slovak Federal Republic.
Při slavnostních příležitostech se řádové insignie nosí "in natura", a to jen insignie nejvyšší propůjčené třídy. 
On ceremonial occasions the insignia of the Order shall be worn "in natura"; the holder shall wear only the insignia of the highest class bestowed upon him/her.
Při jiných příležitostech se nosí odpovídající rozeta na klopě. 
On other than ceremonial occasions, the holder shall wear the rosette of the respective class on the lapel.
Řád "in natura" ani rozetu nelze nosit na plášti nebo na sportovním oděvu. 
Neither the Order "in natura", nor the rosette may be worn on a coat or a sports suit.
Insignie řádu i jeho stužky se nosí na levé straně prsou. 
The Order insignia and the substitute ribbons are to be worn on the left side of the breast.
Prezidentu republiky přísluší řádová insignie I. třídy řádu s řetězem 
President of the Czech Republic First Class with collar chain
občanská skupina, I. třída s řetězem, 1996 
Civil Division, First Class with collar chain, 1996
Jeho Veličenstvo Juan Carlos I., král španělský 
His Majesty Juan Carlos I., King of Spain
Jeho Excelence Jacques Chirac, prezident Francouzské republiky 
His Excellency Jacques Chirac, President of the French Republic
Jeho Excelence William Jefferson Clinton, prezident Spojených států amerických 
His Excellency William Jefferson Clinton, President of the United States of America
občanská skupina, l. třída s řetězem, 1998 
Civil Division, First Class with collar chain, 1998
Jeho Excelence Heinz Fischer, prezident Rakouské republiky 
His Excelency Heinz Fischer, President of the Republic of Austria
Jeho Excelence Ivan Gašparovič, prezident Slovenské republiky 
His Excelency Ivan Gašparovič, President of the Slovak Republic
Jeho Excelence Lech Aleksander Kaczyński, prezident Polské republiky 
His Excelency Lech Aleksander Kaczyński, President of the Republic of Poland
Jeho Excelence Aleksander Kwasniewsky, prezident Polské republiky 
His Excellency Aleksander Kwasniewsky, President of the Republic of Poland
Jeho Excelence Johannes Rau, prezident Spolkové republiky Německo 
His Excellency Johannes Rau, President of the Federal Republic of Germany
Jeho Excelence Ezer Weizman, prezident Státu Izrael 
His Excellency Ezer Weizman, President of the State of Israel
Albrightová 
Albright
občanská skupina, I. třída, 1997 
Civil Division, First Class, 1997
generálmajor Josef Bartík, in memoriam 
Major General Josef Bartik, in memoriam
vojenská skupina, III. třída, 1998 
Military Division, Third Class, 1998
brigádní generál v. v. Ing. Alexander Beer 
Colonel Emil Bocek
plukovník Emil Boček 
Willy Brandt, in memoriam
Willy Brandt, in memoriam 
Major General (Ret.)
genmjr. v.v. Josef Buršík, in memoriam 
Josef Bursik, in memoriam
vojenská skupina, I. třída, 2005 
Military Division, First Class, 2005
Otakar Černý, in memoriam 
Otakar Cerny, in memoriam
brigádní generál Antonín Mikuláš Číla, in memoriam 
Brigadier General Antonin Mikulas Cila, in memoriam
vojenská skupina, II. třída, 1998 
Military Division, Second Class, 1998
vojenská skupina, V. třída, 2011 
Military Division, Fifth Class, 2011
armádní generál letectva Jean-Philippe Douin 
General of the Air Force Jean-Philippe Douin
Alexander Dubček, in memoriam 
Alexander Dubcek, in memoriam
generálmajor Josef Duda, in memoriam 
Major General Josef Duda, in memoriam
plukovník Imrich Gablech 
Colonel Imrich Gablech
J.E. Bernardin kardinál Gantin 
J.E. Bernardin Cardinal Gantin
občanská skupina, II. třída, 1996 
Civil Division, Second Class, 1996
Michail Sergejevič Gorbačov 
Mikhail Sergejevich Gorbacev
Árpád Göncz 
Arpad Göncz
armádní generál Antonín Hasal, in memoriam 
General of the Army Antonin Hasal, in memoriam
občanská skupina III. třída, 1998 
Civil Division, Third Class, 1998
Václav Havel 
Vaclav Havel
armádní generál Bedřich Homola, in memoriam 
General of the Army Bedrich Homola, in memoriam
štábní kapitán Rudolf Hrubec, in memoriam 
Staff Captain Rudolf Hrubec, in memoriam
generálmajor Josef Hyhlík, in memoriam 
Major General Josef Hyhlik, in memoriam
generál George A. 
General George A.
brigádní generál v.v. Ing. Miluláš Končický 
Brigadier General (Ret.)
generálmajor v.v. Jindřich Macháček 
Jindrich Machacek
vojenská skupina, IV. třída, 1997 
Military Division, Fourth Class, 1997
Jeho Eminence Joachim kardinál Meisner 
His Eminence Joachim Cardinal Meisner
generál Klaus Naumann 
General Klaus Naumann
divizní generál Bedřich Neumann, in memoriam 
Division General Bedrich Neumann, in memoriam
generálmajor George S. 
Major General George S.
plukovník Jan Plovajko 
Colonel Jan Plovajko
Procházka 
Prochazka
generálporučík Radovan Procházka 
Lieutenant General Radovan Prochazka
generálmajor i.m. Josef Robotka 
Major General Josef Robotka, in memoriam
občanská skupina, IV. třída, 1998 
Civil Division, Fourth Class, 1998
generál John M. 
General John M.
divizní generál František Slunečko, in memoriam 
Division General Frantisek Slunecko, in memoriam
divizní generál letectva Vilém Stanovský, in memoriam 
Division General of the Air Force Vilem Stanovsky, in memoriam
vojenská skupina, lll. třída, 2000 
Military Division, lll. trida, 2000
Ing. Oto Stehlík 
Oto Stehlik, M.
generálmajor Alois Šiška, in memoriam 
Major General Alois Siska
vojenská skupina I. třída, 2006 
Military Divison, First Class, 2006
baronka Margaret Thatcherová 
Baroness Margaret Thatcher
admirál Guido Venturoni 
Admiral Guido Venturoni
armádní generál Sergej Vojcechovský, in memoriam 
General of the Army Sergei Vojcechovsky, in memoriam
víceadmirál Thomas Ray Wilson 
Vice Admiral Thomas Ray Wilson
Alice Masaryková 
Alice Masarykova
česká socioložka a sociální pracovnice 
Czech sociologist and social worker
Po internaci v roce 1915 - 16 byla pod policejním dohledem. 
Having been interned in 1915-16 she was placed under police supervision.
V letech 1918 - 20 byla za Slovenský klub členkou Revolučního Národního shromáždění. 
In 1918-20 she was a member of the Revolutionary National Assembly on behalf of the Slovak Club.
Nakl. 
(mch)
Poeticky nazvaná výstava představí nejslavnější českou minci PRAŽSKÝ GROŠ, který dostal do vínku, že bude mincí věčnou. 
This poetically named exhibition will present the most famous Czech coin, the PRAGUE GROSCHEN, which it was said would be an everlasting coin.
Jeho zaražení roku 1300 umožnilo objevení stříbrného bohatství v okolí Kutné Hory. 
The striking of this coin was made possible in 1300 by the discovery of silver in the area around Kutná Hora.
Mincovní reforma pak zajistila právní, výtvarný a technický základ jeho realizace. 
Coinage reform then ensured the legal, artistic and technical basis in order for it to be realised.
Připomenuto bude i ukončení ražby pražských grošů za Ferdinanda I. roku 1547. 
The end of the Prague groschen in 1547 during the reign of Ferdinand I will also be remembered.
Úvod expozice přiblíží těžbu zlata a stříbra u nás a vedle příkladů hornin budou vystaveny sochy horníků. 
The introduction to the exhibition will look at gold and silver mining in this country and alongside examples of minerals there will be statues of miners on display.
Působivé přenesení do atmosféry středověkého dolování zajistí reprodukce iluminací a oltářních obrazů. 
Reproductions of illuminations and altarpieces will transport visitors into the atmosphere of mediaeval mining.
Hlavní část výstavy představí významné „trezorové“ grošové poklady z Hodonína, Týna nad Vltavou a Žichlic. 
The main part of the exhibition will consist of major groschen treasures from “vaults” in Hodonín, Týn nad Vltavou and Žichlice.
Dále se návštěvníci dozvědí, co kolik stálo ve středověku i jak se mince padělaly. 
Visitors will also find out how much things cost in the Middle Ages and how counterfeit coins were made.
Závěr výstavy je věnován způsobům práce zlatníků a, u vystavených zlacených monstrancí a křišťálového kříže, přináší všem návštěvníkům prožitek z krásy gotického stylu v užitém umění. 
The final part of the exhibition is devoted to how goldsmiths worked and, in the gold-plated monstrances and the crystal cross on display, visitors will have the opportunity to experience the beauty of the Gothic style in the decorative arts.
Emil Hácha 
Emil Hacha
Při svém odjezdu do Berlína 14. března 1939 byl Emil Hácha ještě prezidentem Česko-Slovenska, byť Mnichovskou dohodou a Vídeňskou arbitráží z podzimu 1938 okleštěného a vnitřně přetvořeného. 
When Emil Hacha left for Berlin on March 14, 1939 he was still Czechoslovak President, even though truncated and in his heart transformed by the Munich Agreement and the arbitration in Vienna in the autumn of 1938.
Když začal jednat s Hitlerem, neexistoval už ani tento stát, neboť sněm v Bratislavě vyhlásil v poledne toho dne slovenskou samostatnost. 
When he began to negotiate with Hitler the Czechoslovak state actually no longer existed, because the parliament in Bratislava declared its independence at noon of that day.
Po brutálním nátlaku v noci ze 14. na 15. března vyčerpán, už "div ne mrtev" Hácha svěřil Čechy a Moravu do "ochrany Říše". 
Following brutal pressure on the night of March 14 to 15, exhausted, almost "half dead" Hacha committed Bohemia and Moravia into "the protection of the Reich".
16. března vyhlásil Hitler v Praze Protektorát Čechy a Morava a Hácha se stal jeho státním prezidentem. 
On March 16 Hitler declared in Prague the establishment of the Protectorate of Bohemia and Moravia and Hacha became its State President.
Roku 1894 absolvoval právnickou fakultu pražské univerzity, roku 1895 byl promován doktorem práv a působil pak převážně jako úředník zemského výboru Království českého a rada Nejvyššího správního soudního dvora ve Vídni. 
In 1894 he graduated from the Faculty of Law of Prague University, in 1895 he gained his doctoral degree in law and then was mostly employed as a clerk in the Royal Czech Land Committee and the council of the Supreme Administrative Legal Court in Vienna.
Jako uznávaný právník byl soudcem haagského soudního dvora a před Mnichovem působil po několik let jako člen legislativní rady, poradního orgánu vlády. 
As a highly regarded lawyer he was a judge at The Hague Court and before the Munich Agreement was signed he spent some years as a member of the Legislative Council, a government counselling organ.
Rok 1938 nebyl pro Háchu šťastný. 
1938 was not a fortunate year for Hacha.
V únoru mu zemřela choť Marie, s níž měl šťastné a harmonické manželství a její smrt (podobně jako rozvod jeho dcery) na něj zapůsobila tak, že si připadal osamělý. 
February saw the death of his wife Marie with whom he had had a happy and harmonious married life and her death (likewise the divorce of his daughter) caused him to feel lonely.
Po Mnichovu, abdikaci E. 
Following Munich, the abdication of E.
E. Beneš mu ke zvolení gratuloval a Háchova odpověď na sebe nenechala dlouho čekat. 
E. Benes congratulated him on his election and Hacha did not hesitate for long in replying.
S jejím obsahem seznámil též P. 
He also forwarded the reply to P.
Drtinu, tehdejšího referenta prezidentské kanceláře. 
Drtina, official of the President's Office at the time.
Když po svém zvolení prezidentem Česko-Slovenska trávil vánoce na Slovensku, dostalo se mu od J. 
When he spent Christmas after his election as Czech-Slovak President in Slovakia he gained a promise from J.
Tisa příslibu, že dosažená slovenská autonomie je vrcholem snah Slováků. 
Tiso that the achievement of Slovak autonomy constitutes the height of Slovaks' endeavours.
Po vyhlášení Protektorátu se Hácha ocitl ve velmi těžké situaci. 
Following the declaration of the Protectorate Hacha found himself in a very difficult position.
Dokud mohl spolupracovat s A. 
As long as he could collaborate with A.
Eliášem - tedy do příchodu Heydricha do Prahy - jeho postup odpovídal premiérově politice retardace. 
Elias that is to say until the arrival of Heydrich in Prague - his actions corresponded to a premier's policy of procrastination.
Prezident odmítl v říjnu 1939 slib věrnosti Hitlerovi, říšskému protektorovi K. von Neurathovi podával protesty proti germanizaci, žádal o propuštění zatčených vlastenců včetně vysokoškolských studentů. 
In October 1939 the President refused to pledge fidelity to Hitler, he submitted a protest against Germanization to the Reich's Protector K. von Neurath, he demanded the release of imprisoned patriots including the undergraduates.
Ještě 12. dubna 1941 sdělil Benešovi: "Souhlasím se společným postupem a podřizuji se mu". 
Still as late as April 12, 1941 he reported to Benes: "I agree to a joint procedure and will submit to it."
Za pět dní odpověděl Beneš do Prahy: "Odpověď Háchy a Eliáše jsem obdržel. 
Within five days Benes replied to Prague: "I received the answer from Hacha and Elias.
Děkuji jim upřímně. 
I thank them sincerely.
Je to odpověď mužná, statečná a důstojná. 
This is a bold, courageous and dignified answer.
Nebude jim zapomenuta." 
It will not be forgotten."
Situace se změnila po příchodu Heydricha do Prahy. 
The situation changed after Heydrich came to Prague.
Po zatčení Eliáše se zastupující říšský protektor snažil Háchu zlomit rozpoutáním teroru (v rámci prvního stanného práva) a likvidací jemu blízkých osob. 
Following the arrest of Elias the representatives of the Reich's Protectorate tried to break Hacha by unleashing terror (according to martial law) and exterminating people close to him.
Když byl zatčen J. 
When J.
Havelka, Hácha pod hrozbou své demise dosáhl jeho propuštění do domácího vězení, ale Eliáše se mu už zachránit nepodařilo. 
Havelka was arrested Hacha threatened to resign and so gained his release from prison and the order was commuted to house arrest, but he did not succeed in saving Elias.
Pak přišel atentát na Heydricha. 
Then Heydrich was assassinated.
Dne 9. června 1942, při pohřbu Heydricha, jednal Hácha v Berlíně znovu s Hitlerem. 
On June 9, 1942 during Heydrich's funeral Hacha negotiated again with Hitler in Berlin.
Vůdce byl nepříčetný. 
The Fuhrer was hysterical.
Otevřeně hrozil likvidací a vystěhováním zbytku českého národa ještě během války. 
He overtly threatened with the liquidation and the evacuation of what was left of the Czech nation while the war was still going on.
V době heydrichiády, po vyhlazení Lidic a masových popravách a výhrůžkách Hitlera se Hácha zlomil. 
At the events unfolded: the Heydrich assassination, followed by the raising to the ground of Lidice, the mass executions and Hitler's threats, Hacha broke down.
Navíc u něj postupovala rychle arterioskleróza, a jak po válce prohlásil Národní soud, který nebyl Háchovi nijak příznivě nakloněn, od ledna 1943 nebyl fakticky odpovědný za své činy. 
In addition he suffered from a fast progression of arteriosclerosis and as after the War he told the National Court, which by no means favoured him, as of January 1943 he was actually not responsible for his actions.
Pohřeb se konal za přísných bezpečnostních opatření na vinohradském hřbitově o tři dny později. 
The funeral took place three days later at the Vinohrady cemetery under strict security supervision.
Z příkazu ministra vnitra nesmělo být Háchovo jméno vyryto na jeho náhrobním kameni. 
The Minister of the Interior gave orders forbidding Hacha's name to be engraved on his tombstone.
V dubnu 1939 popisoval Hácha na Pražském hradě spisovateli K. 
In April 1939 Hacha, while in Prague Castle, described to writer K.
Horkému své zážitky z Berlína v noci na 15. březen 1939 - to, jak mu Göring hleděl do očí "mazlivě... jako nějaká ženská" a přitom vyhrožoval, že v několika hodinách všechno vylétne do vzduchu. 
Horky his experiences of Berlin on the night prior to March 15, 1939 - how Goring looked into his eyes "tenderly" … "like a woman" and at the same time threatened that within a few hours everything will go flying into the air.
"Hradschin i dóm, zkrátka alles, alles". 
"Hradcany (the Castle) and the Cathedral, in brief everything, everything."
Hácha pak pokračoval: "A potom tedy jsem podepsal... 
Hacha then went on: "And then I signed ....
A podepsal jsem to sám za sebe a v sázce byla jen má vlastni čest, protože, jak vám známo, ani náš parlament, ani náš národ neměl s tím co činit". 
And I signed it on my own behalf and only my own honour was at stake, because, as you know, neither our parliament, nor our nation had anything to do with it."
Je pozoruhodné, že obdobný názor na sebe měli ti, kdo Háchu co nejtvrději odsuzovali. 
It is remarkable that those who condemned him most harshly held similar opinions regarding themselves.
V květnu 1942 politický tajemník Benešův a věrný mluvčí jeho názorů P. 
In May 1942 Benes's political secretary and the faithful spokesman of his opinions, P.
Drtina v rozhlasovém vysílání z Londýna vysvětloval, že vše, co se stalo od 21. září 1938 včetně Benešovy abdikace, bylo vynuceno násilím, a není proto právně a politicky platné: "Proto si to také nikdy dr. Beneš nedal žádným ústavním orgánem parlamentním schválit, aby tím národ vázán nebyl. 
Drtina, in his broadcasts from London explained that everything that happened from September 21, 1938, including Benes's abdication, was the result of coercive intimidation, and is therefore neither legally nor politically valid: "This was why Dr. Benes never requested the approval from any constitutional parliamentary organ, so that the nation should not feel bound!"
Dějiny Pražského hradu 
History of Prague Castle
Podle archeologických průzkumů a nejstarších písemných pramenů se soudí, že Pražský hrad založil kolem roku 880 kníže Bořivoj z rodu Přemyslovců. 
On the basis of archaeological research and the oldest written sources, it is thought that Prague Castle was founded around the year 880 by Prince Bořivoj of the house of Premyslides.
Raně středověké hradiště bylo opevněno příkopem a valem z hlíny a kamení. 
The early medieval castle site was fortified with a moat and a rampart of clay and stones.
První zděnou stavbou byl kostel Panny Marie. 
The first walled building was the Church of Virgin Mary.
Další kostely, zasvěcené svatému Jiří a svatému Vítu, byly založeny v první polovině 10. století. 
Other churches, dedicated to St. George and St. Vitus, were founded in the first half of the 10th century.
Od 10. století byl Pražský hrad nejen sídlem hlavy státu, knížete a později krále, ale také nejvyššího představitele církve, pražského biskupa. 
From the 10th century, Prague Castle was not only the seat of the head of state, the princes and later kings, but also of the highest representative of church, the Prague bishop.
Také první klášter v Čechách byl založen na Pražském hradě, při kostele svatého Jiří pro řeholi benediktýnek. 
The first convent in Bohemia was also founded in the grounds of Prague Castle, a convent next to the church of St. George for the order of Benedictine nuns.
Klášter kostela pražského byl od 10. století významnou vzdělávací a kulturní institucí. 
And from the 10th century, the convent of the Prague church was an important educational and cultural institution.
Velkoryse byl přebudován královský palác a posíleno opevnění. 
The royal palace was magnificently rebuilt and the fortifications strengthened.
Podle vzoru francouzských katedrál začal vyrůstat gotický chrám svatého Víta. 
Building began on the Gothic church of St. Vitus on the model of French cathedrals.
Ještě za vlády Karlova syna Václava IV. pokračovala výstavba Hradu. 
Building continued at the Castle during the reign of Charles's son, Wenceslas IV (Václav IV).
Husitské války a následující desetiletí, po něž Hrad nebyl obýván, způsobily chátrání hradních budov a opevnění. 
The Hussite wars and the following decades, when the Castle was not inhabited, caused the dilapidation of its buildings and fortifications.
Další příznivá doba nastala po roce 1483, kdy se král z nové dynastie Jagellonců opět usídlil na Hradě. 
The next favourable time came after 1483, when a king of the new dynasty of Jagellons again made the Castle his seat.
Spolu s novým opevněním byly vystavěny obranné věže na severní straně (Prašná věž, Nová bílá věž a Daliborka). 
New fortifications were built and, together with them, defence towers on the northern side (the Powder Tower, the New White Tower and Daliborka).