natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Souběžné podávání ritonaviru (400 mg dvakrát denně a více) a vorikonazolu je kontraindikováno z důvodu snížení plazmatických koncentrací a možné ztráty účinku vorikonazolu (viz bod 4.5). 
Concomitant use of ritonavir (400 mg twice daily and more) and voriconazole is contraindicated due to a reduction in voriconazole plasma concentrations and possible loss of effect (see section 4.5).
Jestliže je ritonavir užíván k optimalizaci farmakokinetiky, pak je třeba vzít v úvahu úplný výčet upozornění a zvláštních opatření pro použití konkrétního PI, je tedy nutné seznámit se s bodem 4.4 v souhrnu údajů o přípravku (SmPC) daného PI, aby bylo možné říci, zda níže uvedené informace v tomto případě platí. 
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer, full details on the warnings and precautions relevant to that particular PI must be considered, therefore the Summary of Product Characteristics, section 4.4, for the particular PI must be consulted to determine if the information below is applicable.
Plasmatické koncentrace ritonaviru jsou po podání jednorázové dávky100 mg po jídle stejné, jako koncentrace po podání měkkých tobolek v dávce 100 mg po jídle. 
Plasma concentrations of ritonavir after administration of a single 100 mg dose tablet are similar to the 100 mg soft gelatin capsule under fed conditions.
Byly popsány případy bolesti svalů, citlivosti nebo slabosti, obzvláště u pacientů, kteří užívali léky na snížení cholesterolu spolu s antiretrovirovými přípravky, včetně inhibitorů proteázy a nukleosidových analog. 
There have been reports of muscle pain, tenderness or weakness, particularly when taking medicines to lower cholesterol in combination with antiretroviral therapy, including protease inhibitors and nucleoside analogues.
Dávkovací schéma pro převedení dětí z perorálního roztoku na tablety Dávka perorálního roztoku 
Dosage conversion from oral solution to tablets for children
Možné riziko vzniku vážných a/nebo život ohrožujících účinků u pacientů s poruchou funkce ledvin a/nebo jater (viz body 4.4 a 4.5). 
Potential for serious and/or life-threatening reactions in patients with renal and/or hepatic impairment (see sections 4.4 and 4.5).
Minimálního příznivého účinku na optimalizaci farmakokinetiky zprostředkované ritonavirem je dosaženo při dávkách vyšších než 100 mg dvakrát denně. 
Minimal benefit of ritonavir-mediated pharmacokinetic enhancement is achieved with doses higher than 100 mg twice daily.
Proto v případě, že je společné podávání delamanidu s ritonavirem považováno za nutné, je doporučeno během celého léčebného období velmi časté monitorování EKG (viz bod 4.5 a viz souhrn údajů o přípravku pro delamanid). 
Therefore, if co-administration of delamanid with ritonavir is considered necessary, very frequent ECG monitoring throughout the full delamanid treatment period is recommended (see section 4.5 and refer to the delamanid Summary of Product Characteristics).
Následkem toho se souběžné užívání ritonaviru podávaného jako antiretrovirotikum či k optimalizaci farmakokinetiky a těchto glukokortikoidů nedoporučuje, pokud možný přínos léčby nepřeváží riziko vzniku systémových nežádoucích účinků léčby kortikosteroidy (viz bod 4.4). 
Consequently, concomitant administration of ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
Inhibitory PDE5 
PDE5 inhibitor
Ritonavir působí selektivně na HIV proteázy a je jen slabě účinný na lidské aspartyl proteázy. 
Ritonavir has selective affinity for the HIV protease and has little inhibitory activity against human aspartyl proteases.
Ritonavir v dávce 100 mg dvakrát denně současně se sachinavirem v dávce 1000 mg dvakrát denně zajišťuje systémovou expozici sachinaviru v průběhu 24 hodin, jež je stejná nebo větší než ta, dosažená sachinavirem v dávce 1200 mg třikrát denně bez užití ritonaviru. 
Ritonavir 100 mg twice daily with saquinavir 1,000 mg twice daily provides saquinavir systemic exposure over 24 hours similar to or greater than those achieved with saquinavir 1,200 mg three times daily without ritonavir.
(Pro upozornění týkající se parenterálního podání midazolamu viz bod 4.5.) 
(For caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5.
Velikosti balení: - 30, 90 a 100 potahovaných tablet - vícečetné balení obsahující 90 potahovaných tablet (3 lahvičky po 30 tabletách) 
Pack sizes: 30, 90, 100 and multipack containing 90 (3 bottles of 30) film-coated tablets.
Hodnoty poměru distribuce v tkáních a plazmě okolo 1, které byly naměřené v lymfatických uzlinách potkanů, potvrzují distribuci ritonaviru do lymfatického systému. 
Tissue to plasma ratios of approximately 1 measured in rat lymph nodes suggests that ritonavir distributes into lymphatic tissues.
• bolest kloubů a zad 
• joint pain and back pain
Atovachon 
Atovaquone
Zvýšené močení, porucha ledvin (např. oligurie, zvýšení kreatininu) 
Increased urination, renal impairment (e.g. oliguria, elevated creatinine)
Nejčastěji hlášené nežádoucí účinky u pacientů, užívajících ritonavir samostatně nebo v kombinaci s jinými antiretrovirotiky, byly gastrointestinální nežádoucí účinky (včetně průjmu, nauzey, zvracení, bolestí břicha (epi- a hypogastria), neurologické poruchy (včetně parestezie a orální parestezie) a únava/astenie. 
Adverse reactions from clinical trials and post-marketing experience in adult patients The most frequently reported adverse drug reactions among patients receiving ritonavir alone or in combination with other antiretroviral drugs were gastrointestinal (including diarrhoea, nausea, vomiting, abdominal pain (upper and lower)), neurological disturbances (including paraesthesia and oral paraesthesia) and fatigue/asthenia.
• zvýšení triacylglycerolů (tuků) v krvi 
• increase in triglycerides
Vzhledem k charakteru rozpustnosti a možnosti vylučování střevem je doporučováno provést gastrointestinální laváž a podat živočišné uhlí. 
Due to the solubility characteristics and possibility of transintestinal elimination, it is proposed that management of overdose could entail gastric lavage and administration of activated charcoal.
Raltegravir Současné podávání ritonaviru a raltegraviru vede k nevelkému snížení hladin raltegraviru. 
Co-administration of ritonavir and raltegravir results in a minor reduction in raltegravir levels.
Zvýšení plazmatických koncentrací klozapinu a pimozidu. 
Increased plasma concentrations of clozapine and pimozide.
↔ ↑ 4krát 
↔ ↑ 4 fold
U pacientů, kteří při zahájení terapie digoxinem již užívají ritonavir, se léčba digoxinem zahajuje pozvolněji než obvykle. 
In patients who are already taking ritonavir when digoxin is introduced, digoxin should be introduced more gradually than usual.
Riziko extrémní sedace a útlumu dýchání u těchto přípravků tudíž vzrůstá. 
Thereby, increasing the risk of extreme sedation and respiratory depression from these agents.
Sérové koncentrace mohou být zvýšeny, pokud užívány spolu s ritonavirem, což vede k možnému zvýšení incidence nežádoucích účinků. 
Serum concentrations may be increased when co-administered with ritonavir resulting in the potential for increased incidence of adverse reactions.
V době, kdy budete užívat současně digoxin a přípravek Ritonavir Mylan, Vám Váš lékař možná bude potřebovat upravit dávky digoxinu a také Vás bude sledovat, aby tak zabránil problémům se srdcem. 
Your doctor may need to adjust the dose of digoxin and monitor you while you are taking digoxin and Ritonavir Mylan in order to avoid heart problems.
V souvislosti s imunitní reaktivací byl také hlášen výskyt autoimunitních onemocnění (jako je Gravesova choroba a autoimunitní hepatitida); doba do jejich výskytu je však více variabilní, tyto poruchy se mohou objevit v průběhu mnoha měsíců od zahájení léčby. 
Autoimmune disorders (such as Graves' disease and autoimmune hepatitis) have also been reported to occur in the setting of immune reconstitution; however, the reported time to onset is more variable and can occur many months after initiation of treatment.
Nežádoucí účinky u dospělých pacientů z klinických studií a po uvedení přípravku na trh 
Adverse reactions in clinical studies and post-marketing in adult patients System Order Class
Sérové koncentrace mohou být zvýšeny vzhledem k inhibici P-glykoproteinu, BCRP a OATP1B ritonavirem. 
Serum concentrations may be increased due to P-glycoprotein, BCRP and OATP1B inhibition by ritonavir.
KVALITATIVNÍ A KVANTITATIVNÍ SLOŽENÍ Jedna potahovaná tableta obsahuje ritonavirum 100 mg. 
QUALITATIVE AND QUANTITATIVE COMPOSITION Each film-coated tablet contains 100 mg of ritonavir.
Z nich bylo 2 800 živě narozených dětí vystaveno jeho působení v prvním trimestru. 
A large amount (6100 live births) of pregnant women were exposed to ritonavir during pregnancy; of these, 2800 live births were exposed during the first trimester.
Ritonavir podávaný jako antiretrovirotikum velmi pravděpodobně inhibuje CYP2D6, jako důsledek lze očekávat zvýšení koncentrací imipraminu, amitriptylinu, nortriptylinu, fluoxetinu, paroxetinu či sertralinu. 
Ritonavir dosed as an antiretroviral agent is likely to inhibit CYP2D6 and as a result is expected to increase concentrations of imipramine, amitriptyline, nortriptyline, fluoxetine, paroxetine or sertraline.
Zjištěné koncentrace po podávání 350-400 mg/m2 ritonaviru dvakrát denně byly u dětských pacientů srovnatelné s koncentracemi, které byly zjištěny u dospělých osob, které dostávaly 600 mg ritonaviru (přibližně 330 mg/m2) dvakrát denně. 
Ritonavir concentrations obtained after 350 to 400 mg/m2 twice daily in paediatric patients were comparable to those obtained in adults receiving 600 mg (approximately 330 mg/m2) twice daily.
Ve všech studiích na hlodavcích byla zaznamenána hyperplazie pigmentového epitelu sítnice (RPE) a degenerace sítnice, tento nález však nebyl pozorován u psů. 
Hyperplasia of the retinal pigment epithelium (RPE) and retinal degeneration have been seen in all of the rodent studies conducted with ritonavir, but have not been seen in dogs.
Oznamte svému lékaři, pokud se u Vás vyskytne pocit na zvracení, zvracíte nebo máte bolesti břicha, protože toto mohou být příznaky zánětu slinivky břišní. 
Tell your doctor if you feel sick (nauseous), are vomiting, or have stomach pain, because these may be signs of an inflamed pancreas.
Jestliže jste užil(a) více přípravku Ritonavir Mylan, než jste měl(a) 
If you take more Ritonavir Mylan than you should
Ve studii, dokončené v roce 2003, byl u 50 dětí ve věku od 4 týdnů do 2 let, infikovaných HIV-1, dosud neléčených inhibitory proteázy a lamivudinem, ritonavir užíván v dávkách 350 nebo 450 mg/m každých 12 hodin společně se zidovudinem v dávce 160 mg/m každých 8 hodin a lamivudinem v dávce 4 mg/kg každých 12 hodin. 
In a study completed in 2003, 50 HIV-1 infected, protease inhibitor and lamivudine naïve children age 4 weeks to 2 years received ritonavir 350 or 450 mg/m every 12 hours co-administered with zidovudine 160 mg/m every 8 hours and lamivudine 4 mg/kg every 12 hours.
Zvýšení plazmatických koncentrací norpethidinu, piroxikamu a dextropropoxyfenu. 
Increased plasma concentrations of norpethidine, piroxicam and propoxyphene.
- Rifampicin a sachinavir (užívané k léčbě tuberkulózy a také infekce HIV), protože při jejich současném užívání s ritonavirem může dojít k závažnému poškození jater. 
Rifampicin and saquinavir (used for tuberculosis and HIV, respectively) as serious liver damage can occur when taken with ritonavir.
Vzhledem k tomu, že ritonavir nemá být podáván s jídlem a didanosin má být užíván nalačno, má být mezi užitím těchto dvou látek zachován odstup 2,5 hod. 
As ritonavir is recommended to be taken with food and didanosine should be taken on an empty stomach, dosing should be separated by 2.5 h. Dose alterations should not be necessary.
Na základě klinické odpovědi pacienta na léčbu methadonem má být zvážena úprava dávky. 
Dose adjustment should be considered based on the patient's clinical response to methadone therapy.
Při předávkování ritonavirem neexistuje specifické antidotum. 
There is no specific antidote for overdose with ritonavir.
Ve studii dokončené v roce 2000 byl 76 HIV-1 pozitivním dětem ve věku 6 měsíců až 12 let, které nebyly předtím inhibitory proteázy či lamivudinem a/nebo stavudinem léčeny, podáván ritonavir v dávce 350 nebo 450 mg/m každých 12 hodin současně s lamivudinem a stavudinem. 
In a study completed in 2000, 76 HIV-1 infected children aged 6 months to 12 years who were protease inhibitor naive and naive to lamivudine and/or stavudine received ritonavir 350 or 450 mg/m2 every 12 hours co-administered with lamivudine and stavudine.
Tipranavir musí být podáván s malou dávkou ritonaviru, aby byl zajištěn léčebný účinek. 
Tipranavir must be given with low dose ritonavir to ensure its therapeutic effect.
Delavirdin Ritonavir Farmakokinetika delavirdinu se na základě srovnání dřívějších údajů nezdála být ovlivněna ritonavirem. 
Based on comparison to historical data, the pharmacokinetics of delavirdine did not appear to be affected by ritonavir.
Ritonavir se váže se srovnatelnou afinitou ke kyselému 1-glykoproteinu (AAG) a lidskému sérovému albuminu (HSA). 
Ritonavir binds to both human alpha 1-acid glycoprotein (AAG) and human serum albumin (HSA) with comparable affinities.
Fosamprenavir musí být podáván s ritonavirem, aby byl zajištěn jeho léčebný účinek. 
Fosamprenavir must be given with ritonavir to ensure its therapeutic effect.
Pokud je společné podávání delamanidu s ritonavirem považováno za nezbytné, je vzhledem k riziku prodloužení QTc intervalu spojenému s DM-6705 doporučeno během celého období léčby delamanidem velmi časté monitorování EKG (viz bod 4.4 a viz souhrn údajů o přípravku pro delamanid). 
Due to the risk of QTc prolongation associated with DM-6705, if co-administration of delamanid with ritonavir is considered necessary, very frequent ECG monitoring throughout the full delamanid treatment period is recommended (see section 4.4 and refer to the delamanid Summary of Product Characteristics)
Pokud je tadalafil v kombinaci s ritonavirem užíván u pacientů s plicní arteriální hypertenzí, je nutné seznámit se se souhrnem údajů o přípravku pro tadalafil. 
When tadalafil is used concurrently with ritonavir in patients with pulmonary arterial hypertension, refer to the tadalafil Summary of Product Characteristics.
Sachinavir má být podáván pouze v kombinaci s ritonavirem. 
Saquinavir should only be given in combination with ritonavir.
Na základě interakčních studií s inhibitory proteázy a přidaným ritonavirem (lopinavir/ritonavir, atazanavir) lze říci, že i přes mírné změny expozice (přibližně 6 - 18%), současné užívání omeprazolu nebo ranitidinu účinnost ritonaviru užívaného k optimalizaci farmakokinetiky, významně neovlivňuje. 
Based on interaction studies with the ritonavir boosted protease inhibitors (lopinavir/ritonavir, atazanavir), concurrent administration of omeprazole or ranitidine does not significantly modify ritonavir efficacy as a pharmacokinetic enhancer despite a slight change of exposure (about 6 - 18%).
Je doporučeno častější monitorování elektrokardiogramu a aminotransferáz (viz bod 4.4 a viz souhrn údajů o přípravku pro bedachilin). 
More frequent electrocardiogram monitoring and monitoring of transaminases is recommended (see section 4.4 and refer to the bedaquiline Summary of Product Characteristics).
U potkanů byly zaznamenány změny na ledvinách, spočívající v degeneraci ledvinných tubulů, chronickém zánětu a proteinurii, což se ale zdá být druhově specifické spontánní onemocnění. 
Renal changes including tubular degeneration, chronic inflammation and proteinurea were noted in rats and are felt to be attributable to species-specific spontaneous disease.
Zvýšení plazmatických koncentrací kyseliny fusidové a ritonaviru. 
Increased plasma concentrations of fusidic acid and ritonavir.
Při zahájení kombinované antiretrovirové terapie (combination antiretroviral therapy, CART) se u pacientů infikovaných HIV s těžkou imunodeficiencí může vyskytnout zánětlivá reakce na asymptomatické nebo reziduální oportunní patogeny, která může vést ke klinicky závažným stavům nebo ke zhoršení příznaků onemocnění. 
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymtomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Indukční účinek může přetrvávat po dobu nejméně 2 týdnů po ukončení léčby třezalkou tečkovanou (viz bod 
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John's wort (see section 4.3).
Vzhledem ke zvýšené incidenci gastrointestinálních a hepatálních nežádoucích účinků má být zváženo snížení dávky ketokonazolu při jeho současném užívání s ritonavirem podávaným jako antiretrovirotikum či k optimalizaci farmakokinetiky. 
Due to an increased incidence of gastrointestinal and hepatic adverse reactions, a dose reduction of ketoconazole should be considered when co-administered with ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer.
V klinické studii zkoumající vzájemné působení rifampicinu v dávce 600 mg jednou denně a sachinaviru v dávce 1000 mg spolu s ritonavirem v dávce 100 mg dvakrát denně byl u zdravých dobrovolníků po 1 až 5 dnech souběžného podávání těchto přípravků zaznamenán výskyt těžké hepatocelulární toxicity se zvýšením hladin jaterních aminotransferáz, které dosáhly až více než 20násobku horní hranice normy. 
In a clinical study investigating the interaction of rifampicin 600 mg once daily and saquinavir 1,000 mg with ritonavir 100 mg twice daily in healthy volunteers, severe hepatocellular toxicity with transaminase elevations up to > 20-fold the upper limit of normal after 1 to 5 days of co-administration was noted.
Na základě zkřížené studie srovnání s 1200 mg amprenaviru dvakrát denně samostatně. 
2 Based on cross-study comparison to 1,200 mg amprenavir twice daily alone.
Riziko závažné respirační deprese nebo hematologických abnormalit nebo jiných závažných nežádoucích účinků se u těchto přípravků tudíž se zvyšuje. 
Thereby, increasing the risk of serious respiratory depression or haematologic abnormalities, or other serious adverse effects from these agents.
Ritonavir podávaný jako antiretrovirotikum 
Ritonavir dosed as an antiretroviral agent
Stupeň potenciace závisí na cestě, kterou je daný současně užívaný inhibitor úrpteíázy metabolizován a na zásahu současně užívaného inhibitoru proteázy do metabolismus ritonaviru. 
The degree of enhancement is related to the metabolic pathway of the co-administered protease inhibitor and the impact of the co-administered protease inhibitor on the metabolism of ritonavir.
Přípravek Ritonavir Mylan je inhibitor enzymu proteázy, který se užívá ke kontrole infekce HIV. 
Ritonavir is a protease inhibitor used to control HIV infection.
Lékové interakce - ritonavir a antiretrovirotika jiná než inhibitory proteázy 
Medicinal product interactions - Ritonavir with antiretroviral agents other than protease inhibitors
AUC byla snížena o 15% a Cmax 2-hydroxy metabolitu byla snížena o 67%. 
500 q12 h ↑ 145% ↑ 22% The AUC and Cmax of the 2-hydroxy metabolite were decreased 15 and 67%, respectively.
Fixní kombinace lopinaviru s ritonavirem (lopinavir/ritonavir) 400 mg/100 mg nebo 800 mg/200 mg. Sachinavir v dávce 1000 mg dvakrát denně spolu se 100 mg ritonaviru dvakrát denně u pacientů již dříve léčených antiretrovirotiky (ART). 
Lopinavir co-formulated with ritonavir (lopinavir/ritonavir) 400 mg/100 mg or 800 mg/200 mg. Saquinavir 1,000 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily in ART experienced patients.
Farmakokinetika ritonaviru nebyla u pacientů s poruchou funkce ledvin studována. 
Ritonavir pharmacokinetic parameters have not been studied in patients with renal impairment.
Ritonavir nemá být užíván v dávkách nižších než 200 mg dvakrát denně, vzhledem k tomu, že může pozměnit spektrum účinků této kombinace. 
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination.
- Hemofilie, neboť u pacientů s hemofilií, kteří užívají léčiva tohoto typu (inhibitory proteázy) byly hlášeny případy zvýšeného krvácení. 
Haemophilia, as there have been reports of increased bleeding in patients with haemophilia who are taking this type of medicine (protease inhibitors).
ND 
ND ND
5, v jedné dávce 
5, single dose
Souběžné podávání ritonaviru (500 mg dvakrát denně), který je podáván v antiretrovirových dávkách a rifabutinu z důvodu zvýšení koncentrací rifabutinu v séru a rizika nežádoucích účinků, včetně uveitidy (viz bod 4.4). 
Concomitant use of ritonavir (500 mg twice daily) dosed as an antiretroviral agent and rifabutin due to an increase of rifabutin serum concentrations and risk of adverse reactions including uveitis (see section
Inhibitory HCV proteázy 
HCV protease inhibitor Simeprevir
Podání ritonaviru se u pacientů užívajících rivaroxaban nedoporučuje vzhledem k riziku zvýšeného krvácení (viz bod 4.5). 
It is not recommended to use ritonavir in patients receiving rivaroxaban, due to the risk of increased bleeding (see section 4.5).
Na základě zkřížené studie srovnání se 400 mg atazanaviru jednou denně samostatně. 
1 Based on cross-study comparison to 400 mg atazanavir once daily alone.
Vzhledem k vysoké vazbě ritonaviru na bílkoviny nelze očekávat výrazné snížení jeho hladiny pomocí hemodialýzy nebo peritoneální dialýzy. 
Because ritonavir is highly protein bound it is unlikely that it will be significantly removed by haemodialysis or peritoneal dialysis.
Současné podávání ritonaviru a těchto léčivých přípravků může podstatně zvýšit jejich koncentraci a vést ke vzniku nežádoucích účinků, jako je hypotenze a protrahovaná erekce (viz bod 4.5). 
Co-administration of ritonavir with these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in associated adverse reactions such as hypotension and prolonged erection (see section 4.5).
Snížené dávkování desipraminu se doporučuje při současném užívání ritonaviru podávaného jako antiretrovirotikum. 
Dosage reduction of desipramine is recommended when co-administered with ritonavir dosed as an antiretroviral agent.
Starší pacienti Farmakokinetické údaje naznačují, že u starších pacientů není nutná úprava dávkování (viz bod 5.2). 
Elderly Pharmacokinetic data indicated that no dose adjustment is necessary for elderly patients (see section
Pokud přínos převáží nad rizikem, je nutno dbát při společném podávání bedachilinu s ritonavirem opatrnosti. 
If the benefit outweighs the risk, co-administration of bedaquiline with ritonavir must be done with caution.
0,4; v jedné perorální dávce 
0.4 single oral dose
↑ 13krát 
13 days
Zkušeností s předávkováním člověka ritonavirem je málo. 
Human experience of acute overdose with ritonavir is limited.
Opatrnosti je zapotřebí při společném podávání ceritinibu s ritonavirem. 
Caution should be exercised in administering ceritinib with ritonavir.
U pacientů s přítomným strukturálním postižením srdce a preexistujícími abnormalitami převodního systému nebo u pacientů užívajících léčivé přípravky, o nichž se ví, že způsobují prodloužení PR intervalu (jako verapamil nebo atazanavir), byly při užívání ritonaviru hlášeny vzácné případy atrioventrikulární blokády 2. nebo 3. 
Rare reports of 2nd or 3rd degree atrioventricular block in patients with underlying structural heart disease and pre-existing conduction system abnormalities or in patients receiving medicinal products known to prolong the PR interval (such as verapamil or atazanavir) have been reported in patients receiving ritonavir.
Vorikonazol se nemá užívat současně s ritonavirem podávaným k optimalizaci farmakokinetiky, pokud zhodnocení poměru přínosu/rizika pro pacienta použití vorikonazolu neodůvodní. 
Co-administration of voriconazole and ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer should be avoided, unless an assessment of the benefit/risk to the patient justifies the use of voriconazole.