natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Soud rozhodl, že v případě distribuce reklamních předmětů představujících odměnu za nákup jiných výrobků a podporujících jejich prodej ztrácí ochranná známka pro propagační výrobky své obchodní odůvodnění a nelze ji považovat za řádně užívanou na trhu s výrobky dané třídy (bod 22). 
The Court held that, where promotional items are handed out as a reward for the purchase of other goods and to encourage the sale of the latter, the mark loses its commercial raison d’être for the promotional goods and cannot be considered to have been genuinely used on the market for goods in that class (para. 22).
Soud se několikrát zmínil o ostatních funkcích ochranných známek (16/11/2004, C-245/02, Budweiser, EU:C:2004:717, § 59; 25/01/2007, C-48/05, Opel, EU:C:2007:55, §21), ale přímo se jimi zabýval v rozsudku L’Oréal, v němž konstatoval, že mezi funkce ochranných známek patří: 
The Court alluded to the other functions of trade marks several times (16/11/2004, C-245/02, Budweiser, EU:C:2004:717, § 59; 25/01/2007, C-48/05, Opel, EU:C:2007:55, § 21) but addressed them directly in the L’Oréal judgment, where it stated that the functions of trade marks include:
Soud se shodl s odvolacím senátem, že pojem „line“ nemění rozlišovací způsobilost sporné ochranné známky a že užívání této ochranné známky spolu s tímto termínem představuje užívání dané známky (body 26–27). 
The Court agreed with the Board of Appeal that the term ‘line’ did not alter the distinctive character of the disputed mark and that use of this trade mark in combination with this term was a use of that mark (paras 26-27).
Soud se shodl, že odlišná orientace téhož pozadí, používání velkých nebo malých písmen, pokud se jedná o standardní písmena, která vyobrazují tentýž pojem, nebo nahrazení ornamentálního prvku (sled teček) za pochvalný prvek, přičemž oba tyto prvky slouží k zdůraznění pojmu „vigar“, jsou pouze méně významnými rozdíly, které nemění rozlišovací způsobilost starší ochranné známky v podobě, v jaké byla zapsána. 
The Court agreed that a different orientation of the same background, the use of upper case or lower case letters when they are standard letters that reproduce the same term, or the substitution of an ornamental element (the sequence of dots) for a laudatory element when both of those elements serve to reinforce the term ‘vigar’, are minor differences that do not alter the distinctive character of the earlier trade mark as registered.
Soud uvedl, že není možné abstraktně stanovit, jaká kvantitativní úroveň by měla být použita pro určení toho, zda je užívání řádné, či nikoliv, a možná tedy neexistuje žádné objektivní pravidlo de minimis pro a priori stanovení úrovně užívání potřebné k tomu, aby užívání bylo „řádné“. 
The Court has indicated that it is not possible to prescribe, in the abstract, what quantitative threshold should be chosen in order to determine whether use was genuine or not, and accordingly there can be no objective de minimis rule to establish a priori the level of use needed in order for it to be ‘genuine’.
Soud uvedl, že „skutečnost, že v novinovém článku jsou názvy fondů složeny z pojmu „halder“, k němuž je připojena římská číslice, není tak závažná, aby zpochybnila závěr o užívání ochranné známky, jelikož tato doplnění vzhledem ke své stručnosti, slabé rozlišovací způsobilosti a doplňkové pozici nemění rozlišovací způsobilost ochranné známky v podobě, v jaké byla zapsána“ (bod 58). 
The Court indicated that ‘the fact that, in that newspaper article, the names of the funds are composed of the term “halder”, to which a number in Roman numerals has been added, is not such as to call into question the conclusion on use of the mark, since, because of their brevity, their weak distinctive character and their ancillary position, those additions do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered’ (para. 58).
Soud uvedl, že tyto výrobky pro domácnost a kuchyni nepřestavují dostatečně širokou kategorii na to, aby bylo nezbytné tyto výrobky identifikovat v rámci podkategorií, v nichž by bylo nutné zvlášť prokázat skutečné užívání. 
The Court stated that these household and kitchen products do not constitute a category that is broad enough for it to be necessary to identify them within subcategories in which actual use had specifically to be proven.
Soud v souvislosti se starším mezinárodním zápisem s vyznačením Německa zejména potvrdil, že datum, ke kterému se starší mezinárodní zápis považuje za „zapsaný“, musí být stanoveno v souladu s německými právními předpisy, kterými se provádí dotyčné starší právo, a nikoli odkazem na datum zápisu u Mezinárodního úřadu Světové organizace duševního vlastnictví (dále jen “organizace WIPO“). 
In particular, the Court confirmed, in relation to an earlier international registration designating Germany, that the date on which an earlier international registration was deemed to have been ‘registered’ had to be established in accordance with the German law giving effect to the earlier right, and not by reference to the date of registration with the International Bureau of WIPO.
Soud však rovněž zdůraznil, že toto pravidlo se vztahuje pouze na základní lingvistické chápání veřejnosti na daném území. 
However, the Court has made equally clear that this rule only concerns the primary linguistic understanding of the public in those territories.
„Soudem” se rozumí soudní orgán nebo jiný příslušný subjekt členského státu, který je oprávněn zahájit úpadkové řízení nebo v průběhu takového řízení rozhodovat. 
‘Court’ is understood to be the judicial body or any other competent body of a Member State empowered to open insolvency proceedings or to take decisions in the course of such proceedings.
Soudní dvůr byl toho názoru, že i vůči odborníkům není možnost vytvoření souvislosti mezi označením ztvárněným výše a předmětnou organizací vyloučena (bod 66). 
The Court maintained that even as regards professionals the possibility of making a connection between the sign represented above and the organisation concerned is not excluded (para. 66).
Soudní dvůr dal najevo, že výše uvedený seznam faktorů je pouze orientační, a zdůraznil, že při posuzování dobrého jména starší známky je nutné vzít v úvahu všechny skutečnosti, které jsou relevantní pro konkrétní věc (14/09/1999, C-375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 27). 
The Court has made clear that the above list of factors is only indicative and has underlined that all the facts relevant to the particular case must be taken into consideration when assessing the reputation of the earlier mark (14/09/1999, C-375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 27).
Soudní dvůr definuje rozlišovací způsobilost následovně: 
The Court has defined distinctiveness in the following manner:
Soudní dvůr dodal, že „je třeba konstatovat, že charakterizování označení jako popisného či druhového znamená popření jeho rozlišovací způsobilosti3. 
The Court added that ‘it should be noted that the characterisation of a sign as descriptive or generic is equivalent to denying its distinctive character’ 3.
Soudní dvůr dospěl k závěru, že nebezpečí asociace není alternativou nebezpečí záměny, ale slouží jen k definování jeho rozsahu. 
The Court found that likelihood of association is not an alternative to likelihood of confusion, but that it merely serves to define its scope.
Soudní dvůr dospěl k závěru, že podmínka „řádného užívání“ může být splněna tehdy, pokud se obrazová ochranná známka EU užívá pouze ve spojení se slovní ochrannou známkou EU, která je umístěna přes ni, a sama kombinace těchto dvou ochranných známek je navíc zapsána jako ochranná známka Evropské unie za předpokladu, že rozdíly v podobě, ve které je ochranná známka užívána, a v podobě, ve které byla tato ochranná známka zapsána, nezhoršují rozlišovací způsobilost uvedené ochranné známky tak, jak byla zapsána. 
The Court found that the condition of ‘genuine use’ may be fulfilled where an EU figurative mark is used only in conjunction with an EU word mark that is superimposed over it, and the combination of those two marks is, furthermore, itself registered as a European Union trade mark, to the extent that the differences between the form in which the trade mark is used and that in which it was registered do not change the distinctive character of the trade mark as registered.
Soudní dvůr dospěl k závěru, že to, že majitel ochranné známky ji může „používat v barvě nebo asociaci barev a získat z ní popřípadě ochranu podle příslušných použitelných předpisů ... nemůže znamenat, že se zápis ochranné známky neoznačující žádnou konkrétní barvu vztahuje na „všechny kombinace barev, které jsou obsaženy v grafickém ztvárnění“ (bod 39). 
The Court considered that the fact that ‘the proprietor of a mark may use it in a colour or a combination of colours and obtain for it, as the case may be, protection under the relevant applicable provisions … does not mean … that the registration of a mark which does not designate any specific colour covers all colour combinations which are enclosed with the graphic representation’ (para. 39).
Soudní dvůr došel k závěru, že tato podobnost byla nízká v souvislosti s celkovým dojmem, kterým označení působila, a zejména s velmi nízkým rozlišovacím charakterem tohoto pojmu. 
The Court concluded that this similarity was weak in the context of the overall impression of the signs and in particular of the very weak distinctive character of this term.
Soudní dvůr dále dospěl k závěru, že: 
In addition, the Court has held that:
Soudní dvůr (dále jen „soud“) však stanovil několik důležitých zásad, pokud jde o výklad tohoto pojmu. 
However, the Court of Justice (the ‘Court’) has laid down several important principles as regards the interpretation of this term.
Soudní dvůr dále rozhodl, že i když ochranná známka, o jejíž zápis se žádá, mohla být použita jako součást zapsané ochranné známky nebo ve spojení s touto ochrannou známkou, nemění to nic na tom, že pro účely zápisu samotné ochranné známky musí přihlašovatel ochranné známky prokázat, že tato ochranná známka, na rozdíl od jakékoli jiné ochranné známky, která může být přítomna, označuje konkrétní podnik, od kterého pochází výrobky (16/09/2015, C-215/14, Nestlé KIT KAT, EU:C:2015:604, § 66; 24/02/2016, T-411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 76; 16/03/2016, T-363/15, LAATIKON MUOTO (3D), EU:T:2016:149, § 51). 
The Court further ruled that, although the trade mark for which registration is sought may have been used as part of a registered trade mark or in conjunction with such a mark, the fact remains that, for the purposes of registration of the mark itself, the trade mark applicant must prove that that mark alone, as opposed to any other trade mark that may also be present, identifies the particular undertaking from which the goods originate (16/09/2015, C-215/14, Nestlé KIT KAT, EU:C:2015:604, § 66; 24/02/2016, T-411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 76; 16/03/2016, T-363/15, LAATIKON MUOTO (3D), EU:T:2016:149, § 51).
Soudní dvůr dále rozpracoval pojem „změny hospodářského chování průměrného spotřebitele“ ve svém rozsudku ze dne 14/11/2013, C-383/12 P, Répresentation d’une tête de loup, EU:C:2013:741. 
The Court has further elaborated on the concept of ‘change in the economic behaviour of the average consumers’ in its judgment of 14/11/2013, C-383/12 P, Répresentation d’une tête de loup, EU:C:2013:741.
Soudní dvůr dále upozornil, že základní vlastnosti tvaru nezbytné pro dosažení technického výsledku musí být posuzovány s ohledem na technickou funkci skutečných ztvárněných výrobků. 
The Court further pointed out that the essential characteristics of the shape necessary to obtain a technical result must be assessed in the light of the technical function of the actual goods represented.
Soudní dvůr Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“) ve svém rozsudku ze dne 29/09/1998 C-39/97, Canon, EU:C:1998:442, § 18 a 24 konstatoval: 
The Court of Justice of the European Union (the Court) held in its judgment of 29/09/1998, C-39/97, Canon, EU:C:1998:442, § 18, 24:
Soudní dvůr jednoznačně potvrdil, že úřad není povinen zkoumat veškeré starší námitky, práva a právní důvody uplatňované vůči téže přihlášce OZEU, pokud jeden z nich postačuje k zamítnutí této přihlášky OZEU. 
The Court of Justice has confirmed clearly that the Office is under no obligation to examine all the earlier oppositions, rights and legal grounds invoked against the same EUTM application, if one of them suffices to reject the EUTM application.
Soudní dvůr již potvrdil, že široká veřejnost ve skandinávských zemích, v Nizozemsku a Finsku má základní znalost anglického jazyka (26/11/2008, T-435/07, New Look, EU:T:2008:534, § 23). 
The Court has already confirmed that the general public in the Scandinavian countries, the Netherlands and Finland has a basic understanding of English (26/11/2008, T-435/07, New Look, EU:T:2008:534, § 23).
Soudní dvůr konstatoval, že: 
The Court stated that
Soudní dvůr konstatoval, že jediným účelem námitkového řízení je rozhodnout, zda může být proveden zápis přihlašované ochranné známky, a nikoli předběžně řešit možné spory (např. na národní úrovni na základě možného převodu přihlášky OZEU) (11/05/2006, T-194/05, Teletech International, EU:T:2006:124, § 25–27). 
The Court of Justice has stated that the sole purpose of opposition proceedings is to decide whether the application may proceed to registration and not to pre-emptively settle potential conflicts (e.g. at a national level arising from the possible conversion of the EUTM application) (11/05/2006, T-194/05, Teletech International, EU:T:2006:124, § 25-27).
Soudní dvůr konstatoval, že kumulace různých starších práv v jedné námitce je z praktického hlediska totéž jako podávání více námitek, čímž úřadu umožnil založit zamítnutí přihlášky na „nejúčinnějším“ právu (nejúčinnějších právech). 
The Court has observed that grouping various earlier rights in one opposition is, for practical purposes, the same as presenting multiple oppositions, making it possible for the Office to base the rejection of the application on the ‘most effective’ right(s).
Soudní dvůr konstatoval, že při vyhodnocování důležitosti připisované stupni vizuální, fonetické a významové podobnosti mezi označeními je správné zohlednit kategorii dotčených výrobků a služeb a způsob obchodování s nimi (22/09/1999, C-342/97, Lloyd Schuhfabrik, EU:C:1999:323, § 27). 
The Court has stated that, when evaluating the importance attached to the degree of visual, aural and conceptual similarity between the signs, it is appropriate to take into account the category of goods or services in question and the way they are marketed (22/09/1999, C-342/97, Lloyd Schuhfabrik, EU:C:1999:323, § 27).
Soudní dvůr měl však za to, že navzdory skutečnosti, že se získaná rozlišovací způsobilost musí projevit v celé Evropské unii, by bylo nepřiměřené požadovat důkaz o získané rozlišovací způsobilosti pro každý jednotlivý členský stát (24/05/2012, C-98/11 P, Hase, EU:C:2012:307, § 62). 
However, the Court has held that, despite the fact that acquired distinctiveness must be shown throughout the European Union, it would be unreasonable to require proof of acquired distinctiveness for each individual Member State (24/05/2012, C-98/11 P, Hase, EU:C:2012:307, § 62).
Soudní dvůr neposkytl žádné další vodítko, kdy přesně je tvar typický pro druhovou funkci nebo funkce výrobků. 
The Court of Justice has not given any further guidance about exactly when a shape is inherent to the generic function(s) of goods.
Soudní dvůr neposoudil rozlišovací způsobilost shodujících se slovních prvků s vysvětlením, že odlišující se prvky (způsob psaní a oranžové pozadí) představují jen bezvýznamný rozdíl. 
The Court did not assess the distinctiveness of the coinciding word elements, orange, with the explanation that the differentiating elements (the way of writing and the orange background) are only an insignificant difference.
Soudní dvůr nevykládal pojem hospodářsky propojené podniky v kontextu nebezpečí záměny, ale učinil tak v souvislosti s volným pohybem výrobků/služeb. 
The Court has not interpreted economically linked undertakings in the context of likelihood of confusion, but it has done so with respect to the free movement of goods/services.
Soudní dvůr nevylučuje, že průzkum sestavený určitou dobu před datem podání nebo po datu podání přihlášky by mohl obsahovat užitečné údaje, i když je zřejmé, že jeho důkazní hodnota se může lišit v závislosti na tom, zda je uvedené období blízko nebo daleko od data podání nebo data vzniku práva přednosti dotčené přihlášky ochranné známky. 
The Court does not exclude that a survey compiled some time before or after the filing date could contain useful indications, although it is clear that its evidential value is likely to vary depending on whether the period covered is close to or distant from the filing date or priority date of the trade mark application at issue.
Soudní dvůr nevymezil, co má být považováno za „složku“ nebo „prvek“ označení. 
The Court has not defined what is to be regarded as a ‘component’ or ‘element’ of a sign.
Soudní dvůr objasnil, že u starší ochranné známky Evropské unie může postačovat dobré jméno na celém území jednoho členského státu. 
The Court has clarified that, for an earlier European Union trade mark, reputation throughout the territory of a single Member State may suffice.
Soudní dvůr objasnil, že význam označení tedy nemůže záviset pouze na zeměpisném rozsahu jeho ochrany, protože kdyby tomu tak bylo, označení, u něhož není rozsah ochrany pouze místní, by pouze na základě této skutečnosti mohlo zabránit zápisu ochranné známky Evropské unie, a to i kdyby bylo užíváno v obchodním styku pouze okrajově. 
The Court of Justice clarified that the significance of a sign cannot be a function of the mere geographical extent of its protection, since, if that were the case, a sign whose protection is not merely local could, by virtue of that fact alone, prevent registration of a European Union trade mark, even though the sign might be used only to a very limited extent in the course of trade.
Soudní dvůr objasnil, že za účelem posouzení toho, zda by napadená známka mohla být na újmu rozlišovací způsobilosti nebo dobrému jménu starší známky či zda by z nich mohla neoprávněně těžit, je zapotřebí prokázat – jakmile byla označení shledána podobnými – zda se vzhledem ke všem příslušným faktorům vytvoří v mysli příslušné veřejnosti spojení (nebo asociace) mezi označeními. 
The Court has made it clear that, in order to assess whether use of the contested mark would be likely to cause detriment to, or take unfair advantage of, the distinctive character or repute of the earlier mark, it is necessary to establish — once the signs have been found to be similar — whether, given all the relevant factors, a link (or association) between the signs will be established in the mind of the relevant public.
Soudní dvůr odkázal analogicky na svůj předchozí rozsudek ze dne 09/09/2010, C-265/09 P, α, EU:C:2010:508, v souvislosti se samostatně stojícími písmeny (bod 31) a zdůraznil, že ochranné známky tvořené číslicemi musí být prozkoumány se zvláštním odkazem na dotčené výrobky a/nebo služby (bod 32). 
The Court referred by analogy to its previous judgment of 09/09/2010, C-265/09 P, α, EU:C:2010:508, in respect of single letters (para. 31) and emphasised that trade marks consisting of numerals must be examined with specific reference to the goods and/or services concerned (para. 32).
Soudní dvůr podal určité pokyny týkající se posuzování rozlišovací způsobilosti získané užíváním starší ochranné známky a poskytl orientační seznam faktorů. 
The Court has given some guidance in respect of the evaluation of distinctiveness acquired through use of the earlier mark and provided a non-exhaustive list of factors.
Soudní dvůr podotkl, že je nepravděpodobné, že by vlastník ochranné známky mohl předložit důkazy, že ochranná známka byla užívána proti jeho vůli. 
The Court pointed out that it was unlikely that the proprietor of a trade mark would be in a position to submit evidence if the mark had been used against its wishes.
Soudní dvůr položil větší důraz na důležitost definování sdružovaných služeb než na definování samotného „sdružení“ (čímž zopakoval svůj starší rozsudek ze dne 07/07/2005, C-418/02, Praktiker, EU:C:2005:425). 
The Court placed greater emphasis on the importance of defining the services being brought together than on defining the action of ‘bringing together’ itself (thereby echoing its earlier judgment of 07/07/2005, C-418/02, Praktiker, EU:C:2005:425).
Soudní dvůr potvrdil (bod 53) zjištění odvolacího senátu, podle kterého „rozlišovací způsobilost ochranné známky je převážně dána formulací „LIDL MUSIC“ a pouze okrajově ovlivněna obrazovými prvky použitými k vyjádření písmen a níže uvedeným malým monogramem“ (21/03/2012, R 2379/2010-1, LIDL express (fig.)/LÍDL MUSIC (fig.) et al., bod 19). 
The Court confirmed (para. 53) the finding of the Board that the ‘distinctiveness of the mark is largely dominated by the wording ‘LIDL MUSIC’ and only marginally influenced by the figurative elements used to represent the letters and the small monogram underneath’ (21/03/2012, R 2379/2010-1, LIDL express (fig.)/LÍDL MUSIC (fig.) et al., para. 19).
Soudní dvůr potvrdil judikaturu týkající se rozlišovací způsobilosti prostorových ochranných známek ve formě výrobku nebo jeho obalu. 
The Court confirmed the case-law on non-distinctiveness of shape marks in the form of a product or its packaging.
Soudní dvůr potvrdil tento přístup ve věci Minimax a uvedl, že užívání ochranné známky se musí týkat výrobků nebo služeb, které již byly uvedeny na trh nebo mají být uvedeny na trh v blízké budoucnosti a pro které podnik již provádí přípravy, aby zajistil zákazníky, zejména ve formě reklamních kampaní (11/03/2003, C-40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 37). 
The Court confirmed this approach in the Minimax case, where it held that use of the mark must relate to goods or services already marketed or about to be marketed and for which preparations by the undertaking to secure customers are under way, particularly in the form of advertising campaigns (11/03/2003, C-40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 37).
Soudní dvůr potvrdil zamítnutí tohoto trojrozměrného označení z důvodu, že se dostatečně neliší od tvarů a barev běžně používaných ve výrobě cukrovinek a čokolád. 
The Court of Justice confirmed the refusal of this three-dimensional sign as not being sufficiently different from the shapes and colours of those commonly used in the sweet and chocolate sectors.
Soudní dvůr potvrdil zamítnutí v souvislosti s výrobky a službami ve třídách 16, 35 a 41 až 43 na základě souhrnného odůvodnění z důvodu dostatečně konkrétní a přímé vazby u všech těchto výrobků a služeb. 
The Court confirmed the refusal in respect of goods and services in Classes 16, 35, and 41 to 43 by means of general reasoning because of a sufficiently concrete and direct link for all these goods and services.
Soudní dvůr pro rozhodnutí o podobnosti výrobků/služeb určil níže uvedené faktory: 
The Court has identified the following factors for determining whether goods/services are similar:
Soudní dvůr prohlásil, že přímé důkazy, jako jsou prohlášení profesních sdružení a studie trhu, jsou obvykle nejdůležitějším prostředkem pro prokázání získané rozlišovací způsobilosti užíváním. 
The Court has declared that direct evidence such as declarations by professional associations and market studies are usually the most relevant means for proving acquired distinctiveness through use.
Soudní dvůr při několika příležitostech zdůraznil, že zjištění nízké rozlišovací způsobilosti pro starší ochrannou známku nebrání zjištění nebezpečí záměny. 
The Court has emphasised on several occasions that a finding of a low distinctive character for the earlier trade mark does not prevent a finding of a likelihood of confusion.