natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Obdobná situace nastala i v případě různých metodických pracovních dokumentů, které Komise připravovala speciálně pro Interreg (viz odstavec 21). 
An analogous situation emerged with regard to the various methodological working papers that the Commission prepared specifically for Interreg (see paragraph 21).
Vzhledem ke složitosti IS Interreg přispěla skutečnost opožděného zpřístupnění pokynů a metodických dokumentů ke zpoždění skutečného zahájení PIS. 
Owing to the complexity of the Interreg CI, the late availability of the guidelines and working papers contributed to the fact that the CIPsŐ effective launch was delayed.
(1) „Iniciativa transevropské spolupráce pro vyvážený rozvoj“, 6.3.1998, DG XVI/A/1. 
(1) ÔTrans-European cooperation initiative for balanced developmentŐ, 6.3.1998, DG XVI/A/1.
Komise zkoumá shodu PIS s pokyny. 
The Commission checks that all CIPs conform to the guidelines.
Účetní dvůr se domnívá, že proces zkoumání by měl být dostatečně podrobný a že slabé stránky, na které bylo poukázáno, by následně měly vést ke zlepšení PIS. 
The Court feels that the examination procedure needs to be sufficiently detailed and that the shortcomings that are revealed should lead to improvements in the CIPs.
Konečně pak je důležité, aby PIS byly přijaty neprodleně, aby se zabránilo přerušení spolupráce zahájené v rámci Interregu II a umožnilo využití dostupných položek. 
Lastly, it is crucial that the CIPs be adopted on time in order to avoid interrupting the cooperation established by Interreg II and allow utilisation of the available appropriations.
Postupy pro zkoumání návrhů programů již byly vymezeny a zavedeny. Sestávají ze dvou etap. 
Procedures for the examination of programme proposals have been devised and put in place and consist of two stages.
První etapa se týká přípustnosti a jejím cílem je ujistit se o formálním dodržování předpisů Společenství. 
The first stage looks at admissibility and establishes that there has been formal compliance with Community legislation.
Druhá etapa zkoumání se týká kvality programů a slouží jako základ pro zlepšení, která by měla nastat v jejich obsahu při vyjednávání s členskými státy. 
The second stage focuses on programme quality and serves as a basis for the improvements that will be agreed to programme content in the course of negotiations with the Member States.
Útvary Komise použily seznam kritérií pro zkoumání návrhů PIS pouze v první etapě. 
The Commission services applied a list of criteria for examining CIP proposals during the first stage only.
Tento seznam je dosti obecný a provedená ověření měla pouze za cíl ujistit se o tom, že některé prvky jsou v návrzích programů výslovně obsaženy. 
The list in question is fairly general, and the sole purpose of checking was to obtain assurance that certain formal elements were present in the programme proposals.
Při kontrole prováděné Účetním dvorem nebylo možno jasně určit původ všech připomínek vyjádřených během etapy zkoumání a předaných Komisí členským státům. Ve složkách nebyl pokaždé obsažen monitorovací dokument, který by ukázal, do jaké míry bylo vyhověno žádostem nebo připomínkám vyzdviženým v dopise zaslaném členským státům (kromě PIS Irsko-Wales, Alpenrhein-Bodensee-Hochrhein, regionu Ems-Dollart a částečně v případě PIS západní Středomoří). 
The Court was unable during its audit to source clearly every one of the observations made during the second examination stage and forwarded by the Commission to the Member States.
Proces zkoumání návrhů PIS pokaždé nevedl k žádoucímu zlepšení kvality PIS: a) hlediska, která vedla k prohlášení o nepřípustnosti prvního návrhu programu nebyla vždy dostatečně zohledněna. V případě PIS Španělsko-Portugalsko STS podle hodnocení neodpovídaly pokynům. Tento bod se při vyjednávání Komise s členskými státy objevil znovu. 
The procedure for examining CIP proposals did not always result in the desired improvements in CIP quality: (a) the concerns that had caused a first programme proposal to be judged inadmissible were not always sufficiently taken into account. In the case of the Spain-Portugal CIP it had been ruled that the JTS was not functioning as required by the guidelines. This matter re-emerged during the CommissionŐs negotiations with the Member States.
Ačkoli nebyl program podstatně změněn, návrh programu byl později Komisí přijat; b) ačkoli byly do návrhů PIS vneseny četné změny, nebyly odstraněny výrazné nedostatky; přitom slabé stránky byly odhaleny již v první fázi zkoumání, například z hlediska strategie a ukazatelů (PIS Alpy, PIS Španělsko-Portugalsko, PIS západní Středomoří). V některých případech (PIS Španělsko-Portugalsko, PIS západní Středomoří) ostatně útvary Komise pověřené zejména hodnocením regionálních politik usoudily, že návrhy PIS měly být prohlášeny za nepřípustné. 
Although no substantive changes were made, the Commission subsequently adopted the programme proposal; (b) notwithstanding the many changes that were made to the CIP proposals, serious failings were not redressed. However, shortcomings concerning strategy and indicators, for example, had been identified as early as the first stage of examination (Alps, Spain-Portugal and Western Mediterranean). In some cases (Spain-Portugal and Western Mediter-ranean), the Commission services with particular responsibility for regional policy evaluation had even recommended declaring the CIP proposals inadmissible.
7.12.2004 CS Úřední věstník Evropské unie C 303/11 34. 
7.12.2004 EN Official Journal of the European Union C 303/11 34.
Vzhledem k počtu programů k posouzení a složitosti jejich prověřování by byl býval strukturovanější přístup, založený na podrobných kritériích usilujících o průhledné a stejnorodé hodnocení, mohl přispět ke zlepšení obsahu PIS (viz odstavce 51–78). 
Given the number of programmes to be examined and the complexity of the examination procedure, improvements to CIP content could have been achieved through a more structured approach based on detailed criteria and aimed at obtaining a transparent, homogeneous evaluation (see paragraphs 51 to 78).
Tato kritéria měla tedy být členským státům sdělena v jednom z pracovních dokumentů připravených Komisí dříve, než zahájily přípravu PIS (viz odstavec 21). 
These criteria should then have been communicated to the Member States, in one of the working documents drawn up by the Commission, before they embarked on the task of preparing the CIPs (see paragraph 21).
Schválila Komise PIS ve stanovených lhůtách? 
Did the Commission approve the CIPs within the agreed deadlines?
V některých případech způsobila nízká kvalita komplementu, že Komise mohla vydat s textem tohoto dokumentu souhlas teprve po roce či po ještě delší době (PIS Alpenrhein-Bodensee-Hochrhein, PIS region Ems-Dollart a PIS západní Středomoří). 
The statutory deadlines for the Commission to adopt programme proposals were as follows: wording of these documents before a year or more had passed (Alpenrhein-Bodensee-Hochrhein, Ems-Dollart Region and Western Mediterranean).
Tyto komplementy obsahují mnoho opakujících se položek a proces přípravy silně zatížily (1). 
The programme complements contain a good deal of repetition and placed significant constraints on the preparation process (1).
Zpoždění v přijímání programů nemělo vliv na zahájení období způsobilosti výdajů pro konečné příjemce v členských státech. Toto období se totiž stanoví na základě data převzetí přípustného návrhu PIS Komisí. 
Delays in programme adoption do not affect the start of the eligibility period of the final beneficiariesŐ expenditure in the Member States.
Uvedené prodlevy však nicméně vyvolají určité přerušení v procesu spolupráce. 
None the less, these delays interrupt the cooperation process.
Příjemci totiž raději před zahájením realizace projektu čekají na to, až bude jejich žádost schválena, což je možné teprve po přijetí programu Komisí, jakož i po vymezení a zavedení dalších podkladů, jako jsou například kritéria pro výběr projektů. 
The reason is that beneficiaries prefer to wait for their applications to be approved before starting to implement their projects, and this is only possible after the Commission has adopted the programme and other elements, such as the project selection criteria, have been agreed and put in place.
(1) Viz Zvláštní zpráva č. 7/2003 týkající se realizace programování pomoci pro období 2000–2006 v rámci strukturálních fondů, odstavce 18–24 (Úř. věst. C 174, 23.7.2003). a) b) předložení návrhů členskými státy do šesti měsíců od zveřejnění sdělení Komise v Úředním věstníku Evropských společenství, tedy nejpozději 22. listopadu 2000 pro okruhy A a B a 14. listopadu 2001 pro okruh C; rozhodnutí Komise do pěti měsíců od převzetí přípustného návrhu, tedy nejpozději 21. dubna 2001 pro okruhy A a B a 13. dubna 2002 pro okruh C. 
These delays, combined with the belated publication of the guidelines, were in part responsible for the fact that the commitment appropriations for 2000 were reallocated and the payment appropriations made available in 2001, 2002 and 2003 were under-utilised (see Table 2). (a) (b) the Member States were to submit proposals no later than six months after the date of publication of the CommissionŐs Communication in the Official Journal of the European Communities, i.e., by 22 November 2000 in the case of Strands A and B and 14 November 2001 in the case of Strand C; the Commission was to decide whether to adopt no later than five months after the date of receipt of an admissible proposal, i.e., by 21 April 2001 in the case of Strands A and B and 13 April 2002 in the case of Strand C. COOPERATION IMPLEMENTATION DURING PREPARATION AND 36. erable margin.
36. návrhy PIS týkajícími se okruhů A a B bylo pouze 27 návrhů ze 66 odevzdáno ve stanovené lhůtě. 
Only 27 of the 66 CIP proposals for Strands A and B were submitted within the agreed deadline.
Žádný z nich nemohl být přijat ve lhůtě pěti měsíců, lhůta pro přijetí se pohybovala od sedmi a půl měsíce do 14 a půl měsíce, s průměrem přibližně jeden rok. 
Not one proposal was adopted within the five-month deadline. The period for adoption varied from seven-and-a-half to fourteen-and-a-half months and lasted an average of roughly one year.
Zkoumání těchto rozhodovacích procesů pro vzorek osmi vybraných programů ukazuje na to, že tuto lhůtu lze v průměru rozložit takto: a) téměř jeden měsíc na prohlášení programu za přípustný; b) téměř tři další měsíce pro zaslání písemných poznámek k převzatému návrhu členským státům; c) osm měsíců pro vyjednávání s členskými státy, pro získání opraveného návrhu, jeho prozkoumání a přijetí; jakmile je program s orgány členského státu vypracován, trvá vlastní rozhodovací proces v průměru jeden měsíc. 
Analysis of the decision-making process for the eight-programme sample reveals that on average the adoption period breaks down as follows: (a) almost one month to declare the programme admissible; (b) just under a further three months to submit written observations on the proposal to the Member States; (c) eight months to negotiate with the Member States and receive, examine and adopt the amended proposal. The decision-making process per se, once the programme has been finalised by agreement with the authorities of the Member States, takes an average of around one month.
Konečně po schválení každého programu Komisí měl monitorovací výbor každého PIS do tří měsíců připravit a přijmout komplement programu. 
Finally, once each programme had been approved by the Commission, the monitoring committee for each CIP had three months to prepare and adopt a programme complement.
V tomto dokumentu mají být upřesněna některá hlediska týkající se provádění a monitorování. 
The purpose of this document is to clarify certain aspects of the implementation and monitoring process.
U několika zkoumaných programů nebyl monitorovací výbor s to přijmout komplement v předepsané lhůtě (PIS Irsko-Wales, Předepsané lhůty byly velmi výrazně překročeny. 
The complements for several of the programmes examined were not adopted by the monitoring committee within the agreed deadline (Ireland-Wales and Spain-Portugal).
C 303/12 CS Úřední věstník Evropské unie 7.12.2004 Spolupracují členské státy při realizaci PIS? 
C 303/12 EN Official Journal of the European Union 7.12.2004 Do the Member States cooperate on the implementation of CIPs?
K hlavním změnám vneseným do programů Interreg třetí generace (viz odstavec 7) patří jednotnost řídícího orgánu, platebního orgánu, monitorovacího výboru a bankovního účtu, na který je vyplácena pomoc z EFRR, i finančního plánu, jakož i působnost STS a koordinačního výboru. 
The main changes affecting the third generation of Interreg programmes (see paragraph 7) include the establishment of shared managing authorities, paying authorities, monitoring committees, financial plans and bank accounts into which ERDF aid is to be paid, as well as the constitution of JTSs and steering committees.
Pro každý program byl určen jediný řídící orgán a jediný platební orgán. Byl založen koordinační výbor, který se skládá ze zástupců jednotlivých zemí. 
A single managing authority and a single paying authority were designated for each programme. A steering committee was set up comprising representatives from each country concerned.
I přes povzbuzení Komise nevedly pokusy o vytvoření EHZS jakožto subjektů realizace projektů Interreg k žádným výsledkům (PIS Alpy, PIS severozápadní Evropa) (viz odstavec 16). 
Attempts to establish EEIGs as agents for the implementation of Interreg programmes were unsuccessful (Alps and north-west Europe), despite Commission encouragement (see paragraph 16).
Tyto právnické subjekty by přitom umožnily zastoupení jednotlivých členských států, kterých se PIS týká. To však není možné tehdy, kdy jedinými orgány jsou orgány regionální, jako tomu je v případě zkoumaných programů. 
However, legal entities of this description could provide representation for the Member States involved in a CIP, a situation which is not possible when regional governments act as the single authorities, as in the case of the programmes that were examined.
STS byly vytvořeny podle různých vzorů, někdy vzdálených duchu pokynů, jejichž snahou je rovněž povzbudit spolupráci na úrovni organizací, které PIS provádějí. 
The different models used for the constitution of JTSs were sometimes far removed from the spirit of the guidelines, which is also to promote cooperation between the bodies implementing CIPs.
Komise s nimi přesto souhlasila, zejména proto, aby umožnila přijetí programů bez dalšího zvyšování zpoždění: a) nejúplnějším vzorem je STS vytvořený v jediném místě a sdružující osoby z různých dotčených členských států, obvykle s organizačními jednotkami v některých nebo ve všech členských státech; v nejlepším případě se STS nachází uvnitř subjektu pro transevropskou spolupráci tvořeného členskými státy (PIS region Ems-Dollart); v jiném případě je podřízen společnosti, která PIS přímo neprovádí, ale která má přesto transevropský ráz (PIS severozápadní Evropa); v posledním případě je právně součástí řídícího orgánu, ačkoli fyzicky je od něj oddělen, a zahrnuje zastoupení jednotlivých regionů členských států (PIS Alpy); b) vzor, který méně odpovídá duchu pokynů, je případ STS, který se fyzicky nachází uvnitř řídícího orgánu, ale nezahrnuje žádné zástupce z ostatních členských států, s nimiž jsou nicméně vedeny konzultace (PIS Irsko-Wales a PIS Alpenrhein-Bodensee-Hochrhein); c) poslední případ se ještě více odchyluje od ducha pokynů (PIS Španělsko-Portugalsko): na každé straně hranice existují pouze organizační jednotky, které jsou součástí regionálních správních útvarů; často se nacházejí mimo vymezenou způsobilou oblast, která se kromě toho rozkládá velmi daleko od hranice; tím je přeshraniční oblast připravena o zdroj propagace PIS. 
However, the Commission accepted the different models because it was concerned above all that the programmes be adopted without further exacerbating the delays: (a) the most successful model is that of a JTS set up in a single location and consisting of representatives of each of the Member States concerned, usually with offices in some or all of the Member States. In the best case examined (Ems-Dollart Region), the JTS is part of an organisation for trans-European cooperation that was set up by the Member States. In another case (north-west Europe), it is part of an undertaking unconnected with the implementation of the CIP but nonetheless retains a trans-European character.
Bankovní účet používaný pro rozpočtové prostředky Společenství je jeden pro každý ze zkoumaných programů. 
Each of the programmes examined operates a single bank account for the receipt of Community funds.
I finanční plán každého ze zkoumaných PIS je pouze jeden, to znamená, že členské státy prostředky nijak dále nerozdě-lují. 
Each of the CIPs examined also has a single financial plan, i.e. a plan that does not indicate the share of each Member State.
Přesto se stává, že je tento plán předložen členským státem v příloze ke komplementu programu, jehož obsah byl ověřen Komisí (PIS Alpy) nebo že PIS obsahuje údaj od každého členského státu týkající se dotace z EFRR (PIS Španělsko-Portugalsko, PIS západní Středomoří). 
On occasion, however, a breakdown of the plan by Member State is attached to the programme complement, the content of which has been verified by the Commission (Alps), or the CIP indicates each Member StateŐs share in ERDF aid (Spain-Portugal and Western Mediterranean).
Kromě toho v jednom případě se propagace určená k obeznámení s PIS zmiňuje výlučně o podílu jednoho ze dvou členských států (PIS Španělsko-Portugalsko). 
In one instance, moreover (Spain-Portugal), promotional material on the CIP refers exclusively to the share of one of the two Member States.
Monitorování spotřeby rozpočtových položek vložených každým členským státem pro vytvoření finančního plánu PIS je nicméně obvykle zajištěno. Základem pro sestavení jediného finančního plánu pro každý PIS je skutečně rozdělování zdrojů, které členský stát přidělil na EFRR, a to podle typu pomoci (1), a dále pak způsob, jakým je každý stát pro program Interreg rozdělí podle svých priorit. 
None the less, an attentive eye is generally kept on the utilisation of the appropriations that each Member State brings to the CIP financial plan. Indeed, the single financial plan for each CIP is drawn up on the basis of, on the one hand, the distribution of ERDF resources by Member State and type of intervention (1) and, on the other hand, the way each Member State distributes these resources among the Interreg programmes, according to its own priorities.
V pokynech se nakonec ukládá, aby smlouvy o poskytnutí dotace byly uzavřeny s jediným příjemcem označeným jako hlavní koordinátor, který se pak musí o právech a povinnostech dohodnout se svými transevropskými partnery pro daný projekt. 
Finally, the guidelines recommend that aid contracts be concluded with a single beneficiary having the status of project leader, which must then agree its rights and obligations vis--vis its trans-European partners in the project in question.
Tato zásada byla dodržena u všech zkoumaných programů, s výjimkou jednoho případu, kdy byl každý návrh dotace podepsán všemi partnery projektů (PIS Irsko-Wales). 
This principle was observed in each of the programmes examined, the one exception being where each aid proposal was signed by all the project partners (Ireland-Wales).
Stále ještě přežívají překážky pro navázání spolupráce se všemi partnery, kterých se týkají zkoumané PIS. 
There remain some obstacles to cooperation between all the partners involved in the CIPs that were examined.
Jde o právní hlediska a o přidělování finančních zdrojů pro IS z EFRR. 
These obstacles relate to legal questions and the allocation to the CI of ERDF funding.
Pokyny pro Interreg III však nicméně umožnily posílit spolupráci mezi všemi partnery, ačkoli se jejich zapojení do spolupráce v jednotlivých PIS liší. 
None the less, the Interreg III guidelines made it possible to strengthen cooperation between all partners, although the level of commitment to cooperation varies from one CIP to another.
V pokynech se stanoví, že postup zpracování PIS je obdobný tomu, který je uveden v základních předpisech pro strukturální fondy. 
The guidelines provide that the process of planning the CIPs should be analogous to that set out in the basic instrument establishing the Structural Funds.
Tento proces má za cíl, aby výběr opatření, do kterých zapadají projekty příjemců podpor, byl založen na analýze situace daného regionu. 
This process seeks to base the choice of measures for which beneficiariesŐ projects are eligible on an analysis of the regional situation.
Tato analýza stejně jako zpracování PIS musí brát v úvahu stanovisko hodnotitele, kterého si vybraly členské státy. 
Both analysis and planning must take account of the opinion of an assessor appointed by the Member States.
Úspěch IS závisí zejména na provázanosti tohoto procesu, v daném případě na přiměřenosti opatření ve vztahu k problémům určeným při analýze. 
The success of the CI is largely dependent on the consistency of this process, namely, on the appropriateness of the measures to the problems diagnosed.
Projekty také musí přispívat k řešení problémů spjatých s hranicemi, a ne mít pouze transevropský rozměr. 
It is not enough to qualify as trans-European: projects must also contribute to the resolution of border-related problems.
(1) Toto rozdělení bylo předmětem rozhodnutí na jednání nejvyšších představitelů států a vlád, které se konalo v Berlíně 24. a 25. března 1999. 
(1) This distribution was agreed at the meeting of Heads of State and Government in Berlin on 24 and 25 March 1999.
7.12.2004 CS Úřední věstník Evropské unie C 303/13 Uplatňuje se při zpracování programů hodnocení ex ante (předběžné hodnocení)? 
7.12.2004 EN Official Journal of the European Union C 303/13 Is the ex ante evaluation used in the drafting of programmes?
Autoři hodnocení ex ante často významnou měrou přispěli k přípravě a zpracování PIS. 
The ex ante assessors often made a significant contribution to the preparation and drafting of CIPs.
Zpracované dokumenty, nazvané „hodnocení ex ante“, obvykle tvoří texty, které již byly zcela převzaty do PIS, a podklady, které mají zdůvodnit jejich obsah. 
The documents produced under the heading Ôex ante evaluationŐ are composed, as a rule, of texts which have already been incorporated in their entirety into the CIPs, and of notes explaining the content of those texts.
Proto se autoři hodnocení ex ante obvykle nevyjádřili kriticky k návrhům programů předložených Komisi, tj. návrhům, na jejichž zpracování se podíleli. 
Consequently, the ex ante assessors usually did not comment critically on the programme proposals that were submitted to the Commission, and to which they had contributed.
Přesto však v jednom případě (PIS severozápadní Evropa) zaznělo několik zásadních kritických poznámek, v nichž se připomněl příliš široký základ cíle PIS a výhoda, jakou představuje stanovení jediného, jasného a ne-dvojznačného cíle. 
However, in one case (Europe), a number of fundamental criticisms were formulated, observing, for example, that the CIPŐs objective was too broad and that it would be beneficial to define a single, clear and unambiguous objective.
Nejdůležitější otázky však přesto nastolil autor hodnocení v případě, kdy zůstal stranou přípravy PIS (PIS Irsko-Wales): užitečnost vícečetných rozborů, slabá vazba mezi rozborem a definováním priorit a opatření, jakož i nedostatečné vymezení problémů a potenciálních možnosti spojených s existencí hranice. 
Yet it was where the assessor was not involved in preparation of the CIP (Ireland-Wales) that he raised the most important questions: the usefulness of multiple analyses, the weakness of the link between the analysis and the definition of priorities and measures, and the poor identification of border-related problems and potential.