natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Přezkum se však dosud neprojevil v podobě podstatné revize podpory EU pro Egypt. 
However, the review has not yet been translated into a significant revision of EU support to Egypt.
Ačkoli zaměření přezkumu na prosazování „pevné demokracie“ je pro Egypt velmi relevantní, práva žen a menšin v Egyptě představují klíčové problémy, které nebyly v přezkumu a následující nové pomoci výrazně zdůrazněny. 
While the review’s focus on promoting ‘deep democracy’ is very relevant to Egypt, women’s and minorities’ rights are key issues in Egypt which have not been strongly emphasised in the review and subsequent new assistance.
Přidaná hodnota nových mechanismů na podporu občanské společnosti dosud nebyla prokázána a dodatečné finanční prostředky přidělené organizacím občanské společnosti v Egyptě byly skrovné. 
The added value of new mechanisms to support civil society remains to be demonstrated while additional funding allocated to CSOs in Egypt has been modest.
X. Související přezkum rozpočtové podpory EU identifikuje určité důležité způsoby, jak posílit řízení ze strany Komise, tyto změny však nebudou účelné, pokud nebude Komise při uplatňování svých podmínek přísnější. 
X. The related review of EU budget support identifies some important ways to strengthen Commission management but these changes will not be effective unless the Commission is more strict in applying its conditionality.
Zpráva uvádí doporučení, jak posílit podporu lidských práv a demokracie, řízení veřejných financí a boj proti korupci, a doporučení ohledně nutné revize využívání rozpočtové podpory pro Egypt. 
The report sets out recommendations on how to strengthen support to human rights and democracy and PFM and the fight against corruption and on the need to review the use of budget support to Egypt.
8 Zvláštní zpráva č. 4/2013 – Spolupráce EU s Egyptem v oblasti správy věcí veřejných 
8 Special Report No 4/2013 – EU Cooperation with Egypt in the Field of Governance
Tato zpráva o auditu posuzuje úsilí Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) a Evropské komise o prosazování řádné správy věcí veřejných v Egyptě před událostmi roku 2011 a po nich. 
This audit report assesses the European Commission’s and European External Action Services’ (EEAS) efforts to promote good governance in Egypt before and after the events of 2011.
NEDÁVNÝ VÝVOJ V EGYPTĚ 2. 
RECENT DEVELOPMENTS IN EGYPT 2.
Egypt je s 84 miliony obyvatel největší zemí v arabském světě a tradičně hraje v severní Africe a na Blízkém východě vedoucí úlohu. 
Egypt with 84 million inhabitants is the largest country in the Arab world and has traditionally played a leading role in north Africa and the Middle East.
Žije v něm rovněž jedna z největších muslimských populací na světě, ale s významnou křesťanskou menšinou. 
It also has one of the biggest Muslim populations in the world but with a significant Christian minority.
Jeho vztahy se sousedním Izraelem mají naprosto zásadní význam pro mír v regionu i mimo něj. 
Its relations with neighbouring Israel are of critical importance to peace in the region and beyond.
Po svržení monarchie v roce 1952 vládli v Egyptě do roku 2011 tři autokra-tičtí prezidenti, všichni vzešli z vojenského prostředí: nejprve plukovník Násir až do své smrti v roce 1970, následně plukovník Sadat do doby, než byl v roce 1981 zavražděn muslimskými radikály, a od roku 1981 do roku 2011 Sadatův viceprezident, Husní Mubarak, který byl dříve velitelem letectva. 
Following the overthrow of the monarchy in 1952, Egypt was ruled until 2011 by three autocratic presidents, each with a military background: firstly, Colonel Nasser until his death in 1970, then Colonel Sadat before his assassination by Muslim radicals in 1981 and from 1981 to 2011 by Sadat’s Vice-President, Hosni Mubarak, who had also been the Commander of the Air Force.
Mubarak zachovával v zemi po celých třicet let, kdy byl u moci, výjimečný stav, původně zavedený po atentátu na Sadata. 
Mubarak maintained the emergency laws, originally put in place following Sadat’s assassination, throughout his 30 years in power.
Do roku 2005 byl jediným kandidátem na prezidenta, a v důsledku toho velkou většinou zvítězil ve volbách pětkrát po sobě. 
Until 2005, he was the only candidate to run for the presidency and consequently won five consecutive elections with a huge majority.
Jeho Národní demokratická strana ovládla parlament. 
His National Democratic Party similarly dominated the parliament.
Nakonec ustoupil tlaku a v roce 2005 umožnil řádné volby prezidenta, následně v nich však stanovil natolik omezující podmínky, že se proti němu mohl jen stěží postavit reálný konkurent. 
He finally yielded to pressure to allow competitive presidential elections in 2005 but then placed such restrictive conditions on them that it was hard for a viable competitor to run against him.
Na druhé straně zejména po roce 2005 provedl Mubarak řadu liberali-zujících hospodářských reforem, které mezinárodní společenství obecně přivítalo. 
In contrast, particularly from 2005, Mubarak undertook a range of liberalising economic reforms which were generally welcomed by the international community.
Tyto reformy však spíše posílily, než omezily nerovnost ve vztahu k armádě i ke kruhům spojeným s rodinou prezidenta, které měly v zemi zásadní ekonomické zájmy. Zvláštní zpráva č. 4/2013 – Spolupráce EU s Egyptem v oblasti správy věcí veřejných 
However, these reforms reinforced rather than reduced inequality with both the military and circles linked to his family holding major interests in the economy. Special Report No 4/2013 – EU Cooperation with Egypt in the Field of Governance
Dne 25. ledna 2011 vypuklo lidové povstání, když demonstranti pro-testovali proti pokračujícímu výjimečnému stavu a související policejní brutalitě a mučení, neexistenci svobodných voleb a omezené svobodě projevu. 
On 25 January 2011 a popular uprising began with demonstrators protesting against the continued emergency laws, including related police brutality and torture, the lack of free elections and limited freedom of speech.
Protesty byly namířeny i proti obecně rozšířené korupci a vysoké míře nezaměstnanosti, k níž se přidružily rostoucí ceny potravin. 
The protests were also directed against widespread corruption and high levels of unemployment coupled with rising food prices.
Tyto do značné míry neočekávané události vedly k Mubarakově rezignaci dne 11. února 2011. 
These largely unexpected events led to Mubarak’s resignation on 11 February 2011.
Od února 2011 do června 2012 Egypt de facto řídila Nejvyšší rada ozbrojených sil. 
From February 2011 to June 2012 Egypt was de facto run by the Supreme Council of the Armed Forces (SCAF).
Tato rada v mnoha ohledech pokračovala v autoritářském přístupu předešlých vlád, včetně velmi tvrdého postupu proti zahraničním nevládním organizacím, který začal na podzim roku 2011. 
The SCAF in many ways continued the authoritarian approach of previous governments, including a major crackdown on foreign NGOs starting in autumn 2011.
Nicméně po několika odkladech vedly prezidentské volby v květnu a v červnu 2012 k těsnému vítězství kandidáta Muslimského bratrstva, Muhammada Mursího. 
Nevertheless, following several postponements, presidential elections held in May and June 2012 led to the candidate of the Muslim Brotherhood, Mohamed Morsi, gaining a narrow victory.
Tento úspěch Muslimského bratrstva byl v souladu s jeho výrazným výsledkem v parlamentních volbách na konci roku 2011, v nichž jeho kandidáti získali 235 ze 498 křesel. 
This success of the Muslim Brotherhood was consistent with their strong showing in the parliamentary elections at the end of 2011 where their candidates won 235 out of the 498 seats.
Současně také konzervativnější Islámský blok vedený saláfisty získal 123 křesel. 
At the same time, a more conservative Islamic bloc led by the Salafists won 123 seats.
Sekulární a liberální skupiny, přestože při povstání hrály důležitou úlohu, získaly jen zhruba 20 % křesel. 
Secular, liberal groups, despite having played an important role in the uprising, only obtained approximately 20 % of the seats.
V červnu 2012 však Nejvyšší soud prohlásil, že některé aspekty volby byly neústavní a na rok 2013 se nyní plánují volby nové. 
However, in June 2012 the Supreme Court ruled aspects of the election were unconstitutional and new elections are now scheduled for 2013.
V prosinci 2012 Egypťané hlasovali pro novou ústavu. 
In December 2012 Egyptians voted in favour of a new constitution.
Velká část egyptské společnosti však vyjádřila silné obavy z toho, co vnímá jako posun k právu šaría, omezování svobody projevu i práv žen a menšin a pokračující privilegované postavení armády. 
However, large sections of Egyptian society expressed strong concerns about what they perceived to be a shift towards Sharia law, restrictions on both the freedom of expression and women’s and minorities’ rights, and the continued privileged role of the military.
10 Zvláštní zpráva č. 4/2013 – Spolupráce EU s Egyptem v oblasti správy věcí veřejných 
10 Special Report No 4/2013 – EU Cooperation with Egypt in the Field of Governance
11 RÁMEC SPOLUPRÁCE EU 10. 
11 EU COOPERATION FRAMEWORK 10.
Dohoda o přidružení mezi Egyptem a EU, která vstoupila v platnost v roce 2004, stanoví právní základ a institucionální rámec spolupráce Egypta s EU. 
Egypt’s association agreement with the EU, which entered into force in 2004, provides the legal basis and institutional framework for its cooperation with the EU.
Rada přidružení se má nejméně jednou ročně scházet na úrovni ministrů k dialogu o zásadních otázkách týkajících se dohody nebo o jiných dvoustranných či mezinárodních otázkách v zájmu obou stran. 
An association council is foreseen to meet at ministerial level at least once a year for dialogue on major issues related to the agreement or on other bilateral or international issues of mutual interest.
Výbor pro přidružení, kterému jsou nápomocny podvýbory, má umožnit dialog na úrovni vyšších úředníků s cílem zajistit provádění dohody. 
An association committee, supported by subcommittees, is intended to enable dialogue at the level of senior officials to ensure the implementation of the agreement.
Klíčovým prvkem dohody o přidružení je důraz na dodržování demokratických zásad a základních lidských práv (článek 2). 
A key feature of the association agreement is its insistence on the respect of democratic principles and fundamental human rights (Article 2).
To je odrazem dlouhodobého úsilí EU o prosazování lidských práv a demokracie v jejích mezinárodních vztazích, jež je rovněž zakotveno v článku 21 Smlouvy o Evropské unii1. 
This reflects the EU’s long-standing commitment to promoting human rights and democracy in its international relations which is also enshrined in Article 21 of the Treaty on European Union1.
Egypt je z hlediska počtu obyvatel největší zemí zahrnutou do evropské politiky sousedství Evropské unie (EPS)2. 
Egypt is the largest country in terms of population covered by the EU’s ENP2.
EPS byla zahájena v roce 2004 s cílem předejít prostřednictvím posilování prosperity, stability a bezpečnosti EU i jejích sousedů vzniku nových hranic mezi rozšířenou Evropskou unií a jejími jižními a východními sousedy. 
The ENP was launched in 2004 with the objective of avoiding the emergence of new dividing lines between the enlarged EU and its southern and eastern neighbours by strengthening the prosperity, stability and security of both the EU and its neighbours.
Ústředním prvkem EPS jsou dvoustranné akční plány mezi EU a každou partnerskou zemí EPS. 
Central to the ENP are the bilateral action plans between the EU and each ENP partner country.
Tyto plány stanoví celou řadu krátkodobých a střednědobých priorit pro politické a hospodářské reformy, na nichž se obě strany dohodly. 
These set out a range of short-and medium-term priorities for political and economic reforms agreed between the two sides.
Akční plán EU a Egypta přijala Rada přidružení EU-Egypt v březnu 2007 a tento plán zahrnuje šest oblastí3. 
The EU–Egypt action plan was adopted by the EU–Egypt Council in March 2007 and covers six areas3.
Plán měl skončit v březnu 2012, jeho platnost však byla prodloužena po dobu, kdy se v součinnosti s egyptskými orgány připravuje nový akční plán. Evropská komise každoročně zveřejňuje zprávy o pokroku EPS věnované provádění plánovaných reforem stanovených v akčních plánech. 
It was due to expire in March 2012 but its duration has been extended while a new action plan is prepared in conjunction with the new Egyptian authorities. The European Commission publishes ENP progress reports annually on the implementation of the planned reforms set out in the action plans.
1 Čl. 21 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii: „Činnost Unie na mezinárodní scéně spočívá na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě: demokracie, právní stát, univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod, úcta k lidské důstojnosti, zásady rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva. 
1 Article 21(1) of the Treaty on European Union states that: ‘The Union’s action on the international scene shall be guided by the principles which have inspired its own creation, development and enlargement, and which it seeks to advance in the wider world: democracy, the rule of law, the universality and indivisibility of human rights and fundamental freedoms, respect for human dignity, the principles of equality and solidarity, and respect for the principles of the United Nations Charter and international law.
Unie usiluje o rozvíjení vztahů a budování partnerství se třetími zeměmi a mezinárodními, regionálními nebo světovými organizacemi, které sdílejí [uvedené] zásady [...]“. 
The Union shall seek to develop relations and build partnerships with third countries, and international, regional or global organisations which share the principles referred to’.
2 Dalšími zeměmi, jež jsou příjemci pomoci v rámci evropské politiky sousedství, jsou: Alžírsko, Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Gruzie, Izrael, Jordánsko, Libanon, Libye, Maroko, Moldavsko, okupovaná palestinská území, Sýrie, Tunisko a Ukrajina. 
2 The other ENP beneficiary neighbours are: Algeria, Armenia, Azerbaijan, Belarus, Georgia, Israel, Jordan, Lebanon, Libya, Moldova, Morocco, occupied Palestinian territories, Syria, Tunisia and Ukraine.
Posílený politický dialog, hospodářský a sociální rozvoj a reforma; 2. 
Enhanced political dialogue, economic and social development and reform; 2.
Obchodní otázky, tržní a regulační reforma; 3. 
Trade-related issues, market and regulatory reform; 3.
Doprava, energetika a životní prostředí; 4. 
Transport, energy and environment; 4.
Migrace, sociální integrace, spravedlnost a bezpečnost; 5. 
Migration, social integration, justice and security; 5.
Věda a technologie, výzkum a vývoj, informační společnost a audiovizuální spolupráce; 6. 
Science and technology, research and development, information society and audiovisual cooperation; 6.
Mezilidské kontakty. 
People-to-people contacts.
Až do konce roku 2010 odpovídala za rozvoj koncepce EPS a následné programování a provádění pomoci a celkový rámec spolupráce EPS Evropská komise. 
Up until the end of 2010 the European Commission was responsible for developing the ENP approach and then programming and implementing the assistance and the overall ENP cooperation framework.
Po zřízení Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) v prosinci 2010 převzala ESVČ odpovědnost za rozvoj politiky a celkový rámec spolupráce a ESVČ a Komise sdílejí odpovědnost za programování pomoci. 
Following the establishment of the EEAS in December 2010, the EEAS became responsible for policy development and the overall cooperation framework and the EEAS and Commission shared responsiblities for programming assistance.
Za provádění pomoci nadále odpovídá Komise. 
Implementation of assistance remains the responsibility of the Commission.
FINANČNÍ POMOC EU 15. 
EU FINANCIAL ASSISTANCE 15.
Evropský nástroj sousedství a partnerství (ENPI)4 byl zahájen v roce 2007 s cílem poskytovat finanční pomoc, která má partnerské země podpořit při provádění akčního plánu. 
The ENPI4 was launched in 2007 to provide financial assistance to help partner countries implement the action plan.
Nástroj ENPI nahradil předchozí program finanční pomoci EU s názvem MEDA, který zahrnoval jen země jižního a východního Středomoří5. 
The ENPI replaced the previous EU ‘MEDA’ financial assistance programme, which had just covered southern and eastern Mediterranean countries5.
Pomoc z nástroje ENPI je podmíněna respektováním demokracie a dodržováním lidských práv (článek 28). 
ENPI assistance is conditional on the respect of democracy and human rights (Article 28).
Egypt je jedním z hlavních příjemců pomoci v rámci nástroje ENPI; dostává v rámci strategického dokumentu pro Egypt, který EU přijala na období 2007–2013, částku ve výši přibližně 1 miliardy EUR. 
Egypt is one of the main beneficiaries of the ENPI, receiving an allocation of approximately 1 billion euro in the framework of EU’s Egypt country strategy paper (CSP) for 2007–13.
Strategický dokument země určuje tři prioritní oblasti pomoci v rámci ENPI (podrobnosti o přidělených částkách viz příloha I): a) podpora reforem v oblasti demokracie, lidských práv a spravedlnosti (90 milionů EUR); b) rozvoj konkurenceschopnosti a produktivity hospodářství (409 milionů EUR); c) zajištění udržitelnosti rozvoje (508 milionů EUR). 
The CSP identifies three priority areas for ENPI assistance (see Annex I for details of allocations): (a) supporting reforms in the areas of democracy, human rights and justice (90 million euro); (b) developing the economy’s competitiveness and productivity (409 million euro); (c) ensuring the sustainability of development (508 million euro).
Přibližně 40 % pomoci z nástroje ENPI pro Egypt se používá k financování projektů, zatímco řádově 60 % pomoci z nástroje ENPI pro Egypt se realizuje prostřednictvím odvětvové rozpočtové podpory. 
Approximately 40 % of ENPI assistance to Egypt is used to finance projects while in the order of 60 % of ENPI assistance to Egypt is being implemented through SBS.
V posledních letech Komise ve svých programech pomoci klade velký důraz na zlepšení řízení veřejných financí – na to, jak přijímající vlády plánují, provádějí a kontrolují své rozpočty – s cílem napomoci zlepšit hospodárnost, efektivitu, účelnost a transparentnost způsobů využívání jejich vlastních státních financí i finančních prostředků EU. 
In recent years the Commission in its aid programmes has placed a major emphasis on improving PFM — how beneficiary governments plan, implement and control their budgets — in order to help improve the economy, efficiency, effectiveness and transparency of both how they use their own national finances and also EU funds.
Rozpočtová podpora je hlavním nástrojem, který Komise za tímto účelem v Egyptě použila. 
Budget support is the main instrument the Commission has used for this purpose in Egypt.
1638/2006 ze dne 24. října 2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství (Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 1). 
4 Regulation (EC) No 1638/2006 of the European Parliament and of the Council of 24 October 2006 laying down general provisions establishing a European Neighbourhood and Partnership Instrument (OJ L 310, 9.11.2006, p. 1).
2698/2000 ze dne 27. listopadu 2000, kterým se mění nařízení (ES) č. 
5 Council Regulation (EC) No 2698/2000 of 27 November 2000 amending Regulation (EC) No 1488/96 on financial and technical measures to accompany (MEDA) the reform of economic and social structures in the framework of the Euro-Mediterranean partnership (OJ L 311, 12.12.2000, p.
6 Rozpočtová podpora Komise může mít dvě podoby: obecná rozpočtová podpora nebo odvětvová rozpočtová podpora. 
6 The Commission’s budget support can take two forms: general budget support (GBS) or sector budget support (SBS).
Obecná rozpočtová podpora se více zaměřuje na podporu národních rozvojových plánů, zatímco odvětvová rozpočtová podpora se zaměřuje na odvětvové strategie. 
GBS focuses more on supporting national development plans while SBS focuses on sector strategies.
V souladu s tímto obecným přístupem k poskytování rozpočtové podpory v zemích s nižšími středními příjmy Komise v Egyptě využívá výhradně odvětvovou rozpočtovou podporu. 
In accordance with its general approach to providing budget support in lower middle income countries, the Commission has used exclusively SBS in Egypt.
12 Zvláštní zpráva č. 4/2013 – Spolupráce EU s Egyptem v oblasti správy věcí veřejných 
12 Special Report No 4/2013 – EU Cooperation with Egypt in the Field of Governance
Zatímco pomoc EU v Egyptě se financuje hlavně prostřednictvím nástroje ENPI, další, mnohem menší podpora v oblasti správy věcí veřejných je poskytována prostřednictvím evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (EIDHR), tematických programů financovaných z finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci (DCI), nástroje stability (IfS) a nedávno ustaveného nástroje pro občanskou společnost. 
While EU assistance in Egypt is mainly financed through the ENPI, further, much smaller support in the area of governance has been provided through the European Instrument for Democracy and Human Rights (EIDHR), and thematic programmes funded from the Development Cooperation Instrument (DCI), the Instrument for Stability (IfS) and the more recently established Civil Society Facility.
Klíčovým znakem této podpory je to, že Komise ji může poskytovat přímo prostřednictvím grantů organizacím občanské společnosti a jiným nestátním subjektům, aniž by musela uzavírat dohody o financování s vnitrostátními orgány. 
A key characteristic of this support is that the Commission can provide it directly through grants to civil society organisations (CSOs) and other non-state actors (NSAs) without having to enter into financing agreements with the national authorities.
13 Zvláštní zpráva č. 4/2013 – Spolupráce EU s Egyptem v oblasti správy věcí veřejných 
13 Special Report No 4/2013 – EU Cooperation with Egypt in the Field of Governance
14 ROZSAH A KONCEPCE AUDITU 18. 
14 AUDIT SCOPE AND APPROACH 18.
Audit se zabýval obecnou otázkou: „Řídily Evropská komise a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) účelně podporu Evropské unie za účelem zlepšení správy věcí veřejných před povstáním v roce 2011 a po něm?“ 19. 
The audit addressed the overall question: ‘Have the European Commission and the European External Action Service (EEAS) managed effectively the European Union support to improve governance before and after the 2011 uprising?’ 19.
Audit se vztahuje na období od zahájení činnosti nástroje ENPI v roce 2007 do září 20127. 
The audit covered the period from the launch of the ENPI in 2007 to September 20127.