natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Reformy finančního sektoru se dostatečně nesoustředily na správu a řízení ani na vnitrostátní dohled nad méně významnými bankami. 
Financial-sector reforms did not focus sufficiently on the governance and domestic supervision of less significant banks, either.
Téměř šest let po zavedení prvního programu odhalila kontrola na místě, kterou provedly Řecká centrální banka a SSM v březnu 2016, v jedné bance závažné vnitřní nedostatky v oblasti správy a řízení, řízení rizik a poskytování úvěrů. 55 
Almost six years after the first programme was introduced, an on-site inspection by the BoG and the SSM in March 2016 revealed severe internal deficiencies in terms of governance, risk management and lending practices at one bank. (ii) HFSF governance 92.
První program navrhl původní strukturu Řeckého fondu finanční stability, která nevedla k posílené nezávislosti na příslušných orgánech. 
The first programme designed the HFSF’s original governance structure, which did not lead to enhanced independence from the authorities.
Přestože druhý program obsahoval podmínku, aby měl fond HFSF dvouúrovňovou strukturu řízení (tj. složenou z generální rady a výkonné rady), problémy týkající se nezávislosti přetrvávaly. 
Despite the second programme’s condition that the HFSF should have a two-tier management structure (i.e. consisting of the General Council and the Executive Board), independence issues persisted.
Třetí program tento nedostatek řešil tím, že se zaměřil na proces výběru vyššího vedení fondu. 
The third programme addressed this weakness by focusing on the selection process for the HFSF’s senior management.
Řešení navržená ve druhém a třetím programu však nezajišťovala účinné rozdělení odpovědnosti a pravomocí mezi oběma radami s rozhodovací pravomocí. 
However, the solutions proposed by the second and third programmes 56 did not ensure an efficient division of responsibilities and powers between the two decision-making boards.
Rozhodovací proces fondu HFSF také vyvolával závažné obavy týkající se jeho transparentnosti. 
The HFSF’s decision-making process also raised serious concerns about its transparency.
Například v roce 2013 fond schválil prodej většinového podílu v dceřiné společnosti banky, přestože se tato transakce neopírala o proces výběrového řízení s více předkladateli nabídek. 
For example, in 2013, the HFSF approved the sale of a majority stake in a bank subsidiary even though the transaction was not based on a competitive tendering process with multiple bidders.
Podmínky programu vedly k častým změnám vyššího vedení fondu (34 osob za prvních šest let, včetně čtyř předsedů a čtyř výkonných ředitelů), což bylo spojeno s rizikem chybějících znalostí a menšího vlivu v bankách, v nichž HFSF držel akcie. 
The programme conditions led to frequent changes in the HFSF’s senior management (34 people in the first six years, including four chairmen and four chief executive officers), a practice that entailed a risk of knowledge gaps and diminished influence in the banks in which HFSF held shares.
Očekávané finanční výsledky 94. 
Expected financial results 94.
Do prosince 2016 zajistil Řecký fond finanční stability kapitálové injekce do řeckého bankovního sektoru ve výši 45,4 miliardy EUR při očekávaných ztrátách ve výši 36,4 miliardy EUR (viz tabulka 3). 
As of December 2016, the HFSF had injected 45.4 billion euros into the Greek banking sector, with expected losses of 36.4 billion euros (see Table 3).
Celkově by mohlo být možné postupně získat zpět jen malou část očekávaných ztrát na základě zvýšení tržní hodnoty akcií systémových bank a očekává se, že většina finančních prostředků programů pro domácí banky zůstane součástí řeckého veřejného dluhu. 
Overall, only a small part of the expected losses could potentially be recovered over time due to an appreciation in the market value of shares in systemic banks, and most programme funds for domestic banks are expected to remain part of Greece’s public debt.
Tabulka 3 – Očekávané výsledky intervencí v řeckém bankovním sektoru (v mld. EUR, 2016) 57 Využité finanční prostředky Finanční prostředky získané zpět Odhadovaná zpět získatelná částka Očekávané ztráty Systémové banky 31,91 2,72 3,83 25,4 Banky v likvidaci 13,5 0,5 1,9 11,0 Celkem 45,4 3,2 5,7 36,4 1 Včetně finančních prostředků použitých ke kapitálovým injekcím do dvou přechodných úvěrových institucí 2 (překlenovacích bank). 
Table 3 – Expected results of intervention in the Greek banking sector (in billion euros, 2016) 57 Funds used Funds recovered Estimated recoverabl e amount Expected losses Systemic banks 31.91 2.72 3.83 25.4 Banks under liquidation 13.5 0.5 1.9 11.0 Total 45.4 3.2 5.7 36.4 1 Including the funds used for capital injection of two temporary credit institutions (bridge banks).
3 Včetně příjmů z opčních listů, umoření podmíněně konvertibilních dluhopisů a příslušných úroků. 
2 Including the proceeds from warrants, the redemption of CoCos and the respective interest.
Včetně reálné hodnoty bankovních akcií a reálné hodnoty podmíněně konvertibilních dluhopisů. 
3 Including the fair value of bank shares and the fair value of CoCos.
Zdroj: Předběžná účetní závěrka Řeckého fondu finanční stability, prosinec 2016. 
Source: HFSF draft financial accounts, December 2016.
Reformy trhu práce 95. 
Labour market reforms 95.
Celkovým cílem reforem trhu práce zakotveným v programech bylo zlepšit výkonnost trhu práce, mimo jiné podporou rychlé korekce nákladů práce. 
The overall aim of the labour market reforms anchored in the programmes was to improve the performance of the labour market, among others by fostering a rapid adjustment of labour costs.
Reformy trhu práce měly přispět k obnově nákladové konkurenceschopnosti v řeckém hospodářství a omezit ztráty pracovních míst během recese. 
The labour market reforms were expected to contribute to restoring cost-competitiveness in the Greek economy and containing job losses during the recession.
Pokud jde o náklady práce, druhý program stanovil orientační cíl 15% snížení jednotkových nákladů práce v období 2012–2014. 
With respect to labour costs, the second programme established an indicative target of a 15 % decrease in unit labour costs (ULCs) in 2012-2014.
Od svého vzniku v roce 2010 programy zahrnovaly širokou škálu opatření, která měla řešit rigidity řeckého trhu práce. 
Since their inception in 2010, the programmes have included a broad range of measures to address the rigidities of the Greek labour market.
Zaměřují se na vyjednávání a tvorbu mezd, stanovení minimální mzdy a její výšku, právní předpisy v oblasti ochrany zaměstnanosti a na flexibilitu pracovní doby. 
They focus on bargaining and wage formation, minimum wage setting and level, employment protection legislation, and working time flexibility.
Souběžně s liberalizačními opatřeními je od druhého programu kladen stále větší důraz na boj proti neohlášené práci a na aktivní politiky trhu práce, jejichž cílem je přímo tvorba pracovních míst, tyto aspekty však audit nezahrnul. 
In parallel to liberalisation measures, the emphasis from the second programme onwards has increasingly focused on the fight against undeclared work and on active labour market policies aimed directly at job creation, but these aspects were not covered by the audit.
Návrh podmínek Odůvodnění a analytické podložení reforem 97. 
Conditionality design The justification and analytical underpinning of the reforms 97.
Stručné nástiny politiky a jiné pracovní dokumenty odůvodňovaly přístup Komise k reformám trhu práce a nabízely analýzu alternativních možností (např. jak snížit jednotkové náklady práce nebo formovat rámec kolektivního vyjednávání o mzdách). 
Policy briefs and other working documents substantiated the Commission’s approach to labour market reforms and provided analysis of alternative options (e.g. how to reduce unit labour costs or shape the wage bargaining framework).
Komise se však v těchto analýzách nevěnovala některým rizikům, zvláště v raných fázích koncepce. 
However, the Commission did not cover some risks in these analyses, especially in the early stages of design.
Konkrétně nebylo provedeno žádné posouzení toho, jaký dopad by reformy mohly mít na šedou zónu trhu práce, ačkoli některá z opatření byla v tomto ohledu spojena se zvýšeným rizikem58. 
In particular, there was no assessment of how the reforms could impact the grey zone of the labour market, although some of the measures entailed an increased risk in this respect58.
Sociální dopad byl posuzován pouze ve třetím programu, analýza však měla popisnou povahu a nepokusila se provést vyčíslený odhad dopadů nebo rozložení zátěže, a to ani pro konkrétní opatření, ani pro celý soubor reforem trhu práce. 
The social impact was assessed only for the third programme, but the analysis was descriptive in nature and there was no attempt to estimate impacts or burden sharing quantitatively, either for specific measures or for the entire set of labour market reforms.
Komise dokumentovala rozsáhlé výměny informací a politické diskuse se zúčastněnými subjekty (včetně řeckých orgánů, sdružení podniků a jiných nevládních partnerů), s MMF a v rámci Komise. 
The Commission documented extensive exchanges of information and policy discussions with stakeholders (including the Greek authorities, business associations and other non-governmental partners), the IMF and internally.
Pokud jde o kompromis, kterého dosáhli partneři v Trojce, v některých případech převážil názor Komise (nebylo nařízeno snížení mezd v soukromém sektoru, jak prosazoval MMF), zatímco v jiných otázkách převážilo stanovisko MMF (např. právní předpisy v oblasti ochrany zaměstnanosti byly po první vlně reforem dále liberalizovány). 
As regards the compromise reached by the Troika partners, the Commission’s view prevailed in some cases (there was no imposed wage cut in the private sector as advocated by the IMF), while the IMF prevailed in others (e.g. employment protection legislation was liberalised further after the first wave of reforms).
V tomto případě Komise nebyla schopna plně odůvodnit odklon od svého původního stanoviska. 
In the latter case, the Commission could not fully justify deviation from its initial position.
Vhodnost opatření 99. 
Appropriateness of measures 99.
V některých případech návrh konkrétních podmínek rovněž nezohledňoval zvláštní rysy řeckého hospodářství, zejména převažující podíl malých a středních podniků. 
In some cases, the design of specific conditions also failed to take account of specific features of the Greek economy, in particular the prevalence of micro and small enterprises.
Například reforma kolektivního vyjednávání o mzdách ve své prvotní podobě nabízela příležitost k vyjednávání na úrovni společnosti, ačkoli stále vyžadovala formální zastoupení zaměstnanců. 
For example, the reform of wage bargaining in its initial design provided an opportunity for bargaining at company level, although it still required formal staff representation.
Tento problém byl v prvním programu řešen až později zavedením „sdružení osob“59, která umožňovala, aby jednání o mzdách probíhala na úrovni společnosti přímo se zaměstnanci. 
The issue was addressed only later in the first programme with the introduction of “unions of persons”59, which allowed wage negotiations to take place directly with employees at company level.
Načasování 100. 
Timing 100.
Reformy trhu práce byly zahájeny v roce 2010 a řecké orgány provedly první vlnu reforem (kolektivní vyjednávání o mzdách a právní předpisy v oblasti ochrany zaměstnanosti) krátce po schválení programu. 
Labour market reforms were initiated in 2010 and the Greek authorities implemented the first wave of reforms (wage bargaining and employment protection legislation) shortly after the programme was approved.
Přestože však bylo v období 2010–2016 provedeno několik programových opatření, tatáž témata se vyskytovala i v jednáních o třetím programu. 
However, although several programme measures were implemented in 2010-2016, the same themes were present in the negotiations for the third programme.
Tento vývoj poukazuje na problémy s načasováním a posloupností reforem, které nespočívaly jen ve zpoždění při provádění (viz rámeček 10). 
These developments point to problems with the timing and sequencing of reforms, which go beyond delays in implementation (see Box 10).
Provádění a výsledky 101. 
Implementation and results 101.
V mnoha případech se provádění reforem trhu práce zpozdilo oproti programovým lhůtám (až o 21 měsíců) nebo lhůty vůbec nedodrželo (viz příloha VII). 
In numerous cases, the implementation of labour market reforms was delayed compared to the programmes’ deadlines (by up to 21 months) or did not fulfil them at all (see Annex VII).
Tyto podmínky souvisely s klíčovými aspekty reforem trhu práce (např. kolektivní vyjednávání o mzdách a právní předpisy v oblasti ochrany zaměstnanosti). 
These conditions were linked to key aspects of labour market reforms (e.g. wage bargaining and EPL).
I přes nedostatky v oblasti provádění jsme zaznamenali určité zlepšení ukazatelů, které poukazuje na zvýšenou flexibilitu a konkurenceschopnost trhů práce: Nižší restriktivnost právních předpisů v oblasti ochrany zaměstnanosti. 
Despite implementation weaknesses, we noted some improvement in indicators pointing to increased flexibility and competitiveness of labour markets: - Reduced restrictiveness of employment protection legislation.
V roce 2013 (tj. po zavedení klíčových reforem) ukazatel stále převyšoval průměr OECD (viz obrázek 8). Nižší minimální mzda – klesla z 863 EUR v roce 2010 na 684 EUR v roce 2012. Významná korekce jednotkových nákladů práce. 
However, in 2013 (i.e. after key reforms were introduced) the indicator was still above the OECD average (see Figure 8). - A lower minimum wage – decreased from 863 euros in 2010 to 684 euros in 2012. - Significant adjustment of unit labour costs.
Snížení jednotkových nákladů práce o 14,1 % v období 2010–2015 patřilo k nejvyšším v členských státech EU. 
The 14.1 % decrease in ULCs in 2010-2015 was the highest among EU member states.
Cílem druhého programu však bylo snížit jednotkové náklady práce v období 2012–2014 přibližně o 15 %. 
However, the second programme aimed to reduce the ULC in 2012-2014 by approximately 15 %.
Tento orientační cíl nebyl splněn, neboť za příslušné období se jednotkové náklady práce změnily o 10,9 %. 
This indicative target was missed because during the respective period the ULC adjusted by 10.9 %.
Obrázek 8 – Složený ukazatel míry restriktivnosti právních předpisů v oblasti ochrany zaměstnanosti 60 13,00 12,50 12,00 11,50 11,00 10,78 10,50 12,07 12,07 11,11 9,47 9,50 9,46 2009 2010 2011 10,70 9,31 Řecko OECD 10,00 9,50 9,00 9,39 2012 2013 Zdroj: EÚD, na základě údajů OECD. 
Figure 8 – Compound indicator of the restrictiveness of the Employment Protection Legislation 61 13,00 12,50 12,00 11,50 11,00 10,50 10,00 9,50 9,00 12.07 12.07 11.11 10.78 9.50 9.46 2010 2011 9.47 2009 10.70 Greece OECD 9.39 2012 2013 9.31 Source: ECA, based on OECD data.
ČÁST III – DOSAHOVÁNÍ CÍLŮ PROGRAMU 103. 
PART III - ACHIEVEMENT OF PROGRAMME OBJECTIVES 103.
Sedm let, tři programy a více než 265 miliard EUR vyplacené pomoci (více než 150 % řeckého HDP) odráží bezprecedentní rozměry společné podpory eurozóny a MMF pro Řecko. 
Seven years, three programmes and over 265 billion euros of disbursed assistance (more than 150 % of Greek GDP) reflect unprecedented dimensions of joint Euro area and IMF support for Greece.
Sama tato čísla ukazují, že programy nebyly úspěšné při nápravě hlubokých hospodářských nerovnováh, ani se jim nepodařilo Řecku umožnit, aby zvládlo své finanční závazky bez vnější podpory. 
These figures alone show that the programmes were not successful in correcting deep economic imbalances or in enabling Greece to manage its financial obligations without external support.
Zajistily však kontinuitu financování a hospodářské činnosti v Řecku. 
However, they provided for a continuity of funding and economic activity in Greece.
Řecké ekonomické ozdravné programy měly cíle ve třech oblastech: – fiskální udržitelnost, – finanční stabilita a – návrat k růstu. 
The Greek Economic Adjustment Programmes had objectives in three areas: - fiscal sustainability; - financial stability; and - return to growth.
V průběhu sedmi let se Komise nepokusila hodnocením v polovině období nebo následným hodnocením komplexně zhodnotit míru, v níž první nebo druhý program dosáhly svých cílů. 
In the course of seven years, the Commission has not attempted to evaluate in a comprehensive manner the extent to which either the first or the second programme achieved their objectives through mid-term or ex-post evaluations.
Provádění takových hodnocení bylo u jiných podpůrných programů řízených Komisí obvyklou praxí a z hlediska vyvození užitečného poučení by bylo zvláště relevantní v případě Řecka, kde byly provedeny tři programy po sobě. 
Carrying out such evaluations was usual practice for other support programmes managed by the Commission and, in providing useful lessons learned, would be particularly relevant in the case of Greece, where three sequential programmes were implemented.
Tato část zprávy analyzuje dosažení tří hlavních cílů programů a tam, kde je to možné, využívá konkrétní cíle zakotvené v programech samotných. 
This section of the report analyses the achievement of the three main objectives of the programmes, wherever possible by applying the specific targets anchored in the programmes themselves.
V této analýze jdeme za rámec výsledků konkrétních opatření (uvedených v části II) a zaměřujeme se na širší dopady, které nelze spojit s jednotlivými podmínkami programů. 
In this analysis we go beyond the assessment of the results of the specific measures (presented in Part II) and focus on the broader impacts which cannot be linked to single conditions of the programmes.
Tato analýza pomáhá pochopit širší hospodářský vývoj v Řecku v rámci tří ekonomických ozdravných programů, ačkoli je třeba zdůraznit, že daný vývoj byl ovlivněn nejen návrhem a prováděním programů, ale i řadou jiných faktorů. 
Such analysis is helpful to understand the broad economic developments in Greece under the three Economic Adjustment Programmes, although it should be stressed that the developments in question were influenced not only by the programmes’ design and implementation, but also by a number of other factors.
K nim patřila politická nejistota, jež vedla k prodlením při provádění reforem a měla dopad na důvěru trhů, a v důsledku toho snižovala účinnost programů. 
These included political uncertainty, which led to delays in implementation of reforms, impacted market confidence, and consequently reduced the effectiveness of the programmes.
Zajištění fiskální udržitelnosti 107. 
Ensuring fiscal sustainability 107.
Řecká hospodářská krize začala jako krize dluhová a obnova fiskální udržitelnosti (včetně schopnosti země tržně financovat své potřeby) byla bezprostředním cílem programů. 61 
The Greek economic crisis started as a debt crisis, and the restoration of fiscal sustainability – including the country’s ability to finance its needs on the market – was the immediate objective of the programmes.
Přístup na trhy 108. 
Access to markets 108.
První program předpokládal, že Řecko znovu získá přístup na finanční trhy v roce 2014 a v roce 2015 bude financovat své dluhové závazky v celkové výši 60 miliard EUR. 
The first programme envisaged that Greece would regain access to the financial markets in 2014 and finance its debt obligations for a total of 60 billion euros in 2015.
V roce 2014 si řecký stát zajistil financování na finančních trzích při dvou příležitostech, ačkoli jen v celkové částce 4,5 miliardy EUR. 
In 2014, the Greek state financed itself on the financial markets on two occasions, although only for a total of 4.5 billion euros.
Tato částka představovala méně než 5 % celkového financování druhého programu (110 miliard EUR). 
This amount accounted for less than 5 % of the total financing of the second programme (110 billion euros).
Byly zapotřebí dvou dalších programů pomoci (přičemž třetí skončí v roce 2018), neboť země neobnovila svou schopnost tržně financovat veškeré své potřeby. 
Two further assistance programmes were needed (with the third expiring in 2018) because the country had not regained the ability to finance all of its needs on the market.
Podle poslední aktualizace mezery ve financování, kterou provedla Komise pro první přezkum třetího programu, se očekává, že Řecko dosáhne primárního přebytku ve výši 1,4 mld. EUR v roce 2017 a 3 miliardy EUR v době od ledna do srpna 2018, tedy v posledních měsících třetího programu. 
Use of funds and post-programme financing 109. Based on the most recent update of the funding gap carried out by the Commission for the first review of the third programme, Greece is expected to achieve a primary surplus of 1.4 billion euros in 2017 and 3 billion euros between January and August 2018, the last 62
Financování programů pro toto období bude využito ke splacení dluhu a umožní navýšení rezervy v oblasti likvidity (viz obrázek 9). 
Therefore, the programme funding for this period will be used to repay the debt and will allow an increase of the liquidity buffer (see Figure 9).
Obrázek 9 – Řecké kapitálové potřeby (v mld. EUR) Zdroj: EÚD. 
Figure 9 – Greece`s capital needs (billion euros) Source: ECA.
V období bezprostředně po skončení programů bude muset Řecko splatit významné částky dluhu (viz obrázek 10). 
In the immediate post-programme period Greece will have to repay significant amounts of debt (see Figure 10).
Hrubé potřeby financování v roce 2019 činí 21 miliard EUR kapitálových plateb a úroků. 
In 2019 the gross financing needs amount to 21 billion euros in capital payments and interest.
Programy předpokládají, že po jejich skončení bude splátka dluhu plně financována z primárního přebytku a tržního financování. 
The programmes’ assumption is that the after its expiry the debt repayment will be fully funded by the primary surplus and market financing.
U druhého programu byla v roce 2014 provedena určitá analytická práce v možném rámci pro období po ukončení programu, zatímco u třetího programu tato práce teprve začíná, a v programových dokumentech se tedy neodráží. 
For the second programme, some analytical work in the possible post-programme framework was done in 2014, while for the third programme this work is only commencing and therefore is not reflected in the programme documents.
Obrázek 10 – Řecký splatný dluh (kapitálové platby, v mld. EUR) 64 25 20 15 10 5 0 ECB EIB Vlády států eurozóny Soukromí investoři EFSF ESM MMF Držitelé státních pokladničních poukázek Zdroj: Bloomberg. 
Figure 10 – Greece’s debt due (capital payments; billion euros) Source: Bloomberg.
Fiskální konsolidace 111. 
Fiscal consolidation 111.
Fiskální situace při nástupu krize vyžadovala velmi hlubokou korekci. 
The fiscal situation at the onset of the crisis required a very deep adjustment.
V roce 2009 přesáhl schodek veřejných financí 15,1 % HDP v porovnání s 3% prahovou hodnotou podle Paktu o stabilitě a růstu. 
In 2009, the general government deficit exceeded 15.1 % of GDP, as compared to the 3 % threshold under the Stability and Growth Pact.
Hlavní roční fiskální cíle programů (tj. nominální schodek60) stanovila rozhodnutí Rady jako součást postupu při nadměrném schodku Řecka. 
The programmes’ main annual fiscal targets (i.e. the nominal deficit60) were set by Council Decisions as part of Greece’s excessive deficit procedure (EDP).
Programy v memorandu hospodářských a finančních politik stanovily další podrobná nominální kritéria fiskální výkonnosti, přesto fiskální plány podporující tyto cíle nebyly vždy věrohodné (viz rámeček 11). 
The programmes set further detailed nominal fiscal performance criteria in the MEFP, yet the fiscal plans that supported these targets were not always credible (see Box 11).
60 V prvním programu rozhodnutí Rady odkazovala na celkový schodek a ve druhém programu na primární schodek vyjma bankovních opatření. 
60 64 In the first programme, the Council Decisions referred to the headline deficit and in the second programme to the primary deficit excluding banking measures.
Fiskální cíle pro první a druhý program byly splněny až v roce 2012 a 2013 (viz tabulka 4). 
Fiscal targets for the first and second programmes were only met in 2012 and 2013 (see Table 4).