natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Účinnost kroků k prevenci podvodů je složitě měřitelná, zejména v prvních rocích jejich realizace, protože se váže na množství výdajů vynaložených na místě a jejich certifikaci Komisi. 
Effectiveness of fraud prevention actions is hard to measure, especially in the first years of implementation, as it is linked to the level of expenditure on the ground and certification to the Commission.
Odhalování podvodů lze sledovat, ale k měření jeho účinnosti by bylo zapotřebí porovnat jej s celkovým výskytem podvodů, včetně těch neodhalených, který je neznámý. 
Fraud detection can be tracked, but measuring its effectiveness would necessitate a comparison with the unknown total extent of fraud, including undetected fraud.
Jak však již Komise uvedla ve své odpovědi na zvláštní zprávu č. 1/2019, neexistuje žádná nákladově efektivní metoda odhadování neodhalených podvodů, která by byla dostatečně spolehlivá a obhajitelná pro účely politiky založené na důkazech. 
However, as already indicated in the Commission's reply to Special Report 1/2019, there is no cost-effective method to estimate undetected fraud reliably and defendably enough for evidence-based policy.
Účinnost odhalování podvodů navíc závisí na exogenních faktorech. 
Furthermore, the effectiveness of fraud detection also depends on exogenous factors.
Komise vyzývá členské státy, aby při vytváření akčních plánů pro nakládání se zjištěnými chybami a riziky využívaly zjištění auditních orgánů. 
The Commission encourages Member States to use the findings of the audit authorities to develop action plans to handle errors and risks found.
Navíc kdykoli je v systému řízení a kontroly OP odhalena chyba/riziko, zasahují řídicí orgány a ústřední orgány a přezkoumávají procesní pravidla pro příslušné kontrolní činnosti. 
Furthermore, every time an error/risk is detected in the OP’s management and control system, the managing authorities and the central bodies intervene and review the rules of procedure applicable to the given control activities.
Ve výroční analýze rizik podvodů tudíž nejsou uváděny chyby zjištěné v průběhu roku. 
Thus, the annual fraud risk analysis does not show the errors found during the year.
Je třeba poznamenat, že model míry jistoty na období 2014–2020 byl významně posílen v rámci odpovědnosti členských států, což by společně s novým požadavkem na opatření proti podvodům stanoveným v čl. 125 odst. 
It should be noted that the 2014-2020 assurance model has been strongly reinforced on Member State’s accountability which together with the new requirement on the anti-fraud measures in Article 125(4) of the Regulation (EU) N° 1303/2013 (the CPR) can explain the trend depicted by the ECA.
Souhrnná odpověď Komise k bodům 44 a 45: Ve zprávě PIF z roku 2017 Komise zveřejnila svou vlastní analýzu „důvodů pro provádění kontroly“ (strukturované pole), které vedly k odhalení podvodů v programovém období 2007–2013. 
Common Commission reply to paragraphs 44 and 45: In the PIF Report 2017, the Commission published its own analysis of the “reasons for performing the control” (a structured field) which led to detection in the programming period 2007-2013.
Výsledky jsou podobné a doplňují se.3 Přesto Komise z této analýzy vyvozuje rozdílné závěry. 
Results are similar and complementary.3 Nonetheless, the Commission reaches different conclusions from such analysis.
Vyšší podíl odhalených podvodů ze strany vyšetřujících orgánů a orgánů činných v trestním řízení je zdůrazňován od zprávy PIF z roku 20144 a podle analýzy Komise souvisí s účinností vyšetřování a dobrými vyšetřovacími schopnostmi dotčených orgánů. 
The higher value of detections originating from investigative and prosecution bodies has been highlighted since the 2014 PIF Report4 and, according to the Commission's analysis, is linked to the effectiveness of the investigations and the strong investigative capabilities of the authorities concerned.
Nařízení Rady (EU) 2017/1939, kterým se v rámci posílené spolupráce zřizuje úřad EPPO (Úřad evropského veřejného žalobce), ukládá všem příslušným orgánům povinnost informovat Úřad evropského veřejného žalobce o všech případech podvodů s dopadem na finanční zájmy EU5. 
The Council Regulation (EU) 2017/1939 establishing the EPPO (European Public Prosecutor's Office) under enhanced cooperation provides for the obligation of all competent authorities to report cases of fraud affecting the EU financial interests to the European Public Prosecutor’s Office5.
Jsou mezi nimi zahrnuty i řídicí orgány. 
This includes managing authorities.
2 V pokynech Komise se uvádí: „V závislosti na výsledcích těchto auditů a na zjištěném riziku prostředí z hlediska podvodů mohou být následné audity prováděny tak často, jak bude zapotřebí.“ Doporučuje se cílený a přiměřený přístup. 
2 The Commission guidance mentions: “Depending on the results of such audits and on the identified fraud risk environment, follow-up audits may be carried out as often as necessary”. A targeted and proportionate approach is recommended.
3 Viz SWD(2018) 386 final 2/2, bod 4.3, s. 86–88. 
3 See SWD(2018) 386 final 2/2, paragraph 4.3, pages 86-88.
4 Viz COM(2015) 386 final, bod 4.2.2, s. 23. 
4 See COM(2015) 386 final, paragraph 4.2.2, page 23.
5 Úř. věst. L 283, 31.10.2017, s. 1. 8 
5 O.J. L 283, 31.10.2017, p.1. 8
883/2013 i nadále hrát zásadní roli v boji proti podvodům, korupci i jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie ve všech členských státech. Dále ustanovení o hlášení nesrovnalostí včetně podvodů v právních předpisech pro jednotlivá odvětví ukládají členským státům povinnost informovat Komisi o výsledcích jakýchkoli řízení souvisejících s podvody. 
Finally, the reporting provisions on irregularities including fraud, provided for in the sectorial legislation, oblige the Member States to inform the Commission of the outcome of any proceeding related to fraud cases.
Výše zmíněné povinnosti platí také pro řídicí orgány. 
The above mentioned obligations also apply to the managing authorities.
Komise dále doporučila začlenit opatření proti podvodům do rámce vnitrostátních strategií boje proti podvodům6. 
The Commission has also recommended embedding anti-fraud measures in the framework of national anti-fraud strategies6.
Po tomto doporučení vydala Komise „Obecné pokyny k vnitrostátním strategiím boje proti podvodům“7. 
This recommendation has been followed-up by the Commission’s "General guidelines on National Anti-Fraud Strategies”7.
Vnitrostátní strategie boje proti podvodům podporují spolupráci a koordinaci jakožto klíčové prvky ochrany finančních zájmů EU. 
National anti-fraud strategies promote cooperation and coordination as key elements for the protection of the EU financial interests.
Souhrnná odpověď Komise k bodům 47 až 48: Jakékoli použití údajů hlášených v systému pro řízení nesrovnalostí (IMS) zohledňuje skutečnost, že hlášené údaje mohou být neúplné. 
Common Commission reply to paragraphs 47 to 48: Any use made by the Commission of the data reported in IMS is based on the awareness that reporting may be incomplete.
To je také jasně uvedeno v několika zprávách PIF a doprovodné „Metodice statistické analýzy ohlášených nesrovnalostí.“8 Hlášení odhalených podvodných nesrovnalostí souvisí s účinností systému, protože implikuje spolupráci mezi subjekty a orgány v této oblasti. 
This is also clearly stated in several PIF Reports and in the accompanying "Methodology for the evaluation of reported irregularities".8 Reporting of detected fraudulent irregularities is linked to the efficiency of the system, as it implies that different bodies and authorities cooperate in this domain.
Na základě těchto domněnek Komise opakovaně vyjádřila své pochybnosti o spolehlivosti údajů získaných členskými státy, které hlásí velmi nízké počty podvodných nesrovnalostí. 
On the basis of these assumptions, the Commission has repeatedly expressed its doubts about the reliability of data received by Member States which report a very low number of fraudulent irregularities.
Zprávy PIF se rovněž zabývaly problematikou odlišných výkladů definice podvodu v EU. 
The issue of differing interpretations of the EU definition of fraud has also been acknowledged in the PIF Reports.
Někdy rozdílné výklady vycházejí z odlišných právních systémů a rozdílného vnímání určitého chování (např. střet zájmů je v některých zemích považován za trestný čin, zatímco v jiných nikoli, a podle toho je hlášen). 
Sometimes these differences of interpretations are inherent in the different legal systems and the way in which certain behaviours are considered (e.g. conflict of interests is regarded as criminal behaviour in certain countries and not in others and reported accordingly).
Komise navrhovala tyto definice harmonizovat ve směrnici PIF, ale tato směrnice v podobě, v níž byla přijata EP a Radou, neobsahuje definice všech příslušných trestných činů, ačkoli poskytuje hlubší harmonizaci hlavních trestných činů v oblasti ochrany finančních zájmů. 
The Commission proposed to harmonise these definitions in the PIF Directive but the Directive, as adopted by the EP and the Council, although providing for deeper harmonisation of the main PIF offences, does not feature definitions of all relevant offences.
Komise se domnívá, že zjištění EÚD, podle kterého řídicí orgány v Maďarsku řádně nenahlašují podezření z podvodu, která jsou vyřešena před certifikací Komisi, jsou hlavně otázkou mylného výkladu ustanovení o hlášení ze strany členského státu. 
The Commission considers that the ECA’s finding that managing authorities in Hungary do not properly report suspicions of fraud that are resolved prior to certification to the Commission, is mainly an issue of misinterpretation of the reporting provisions by the Member State.
Jakmile jsou „podezření z podvodu“ jednou nahlášena, nesmějí být z IMS stažena, ani pokud již nejsou Komisi předkládány výdaje, přičemž právě k takové situaci mohlo dojít v Maďarsku. 
Cases of "suspected fraud" once reported must not be withdrawn from IMS even if there is no longer expenditure submitted to the Commission, as this may have been the case in Hungary.
Komise upozorní maďarské orgány na správné použití dotčeného ustanovení. 
The Commission will call the attention of the Hungarian authorities to the correct application of the provision concerned.
Komise si je vědoma, že okamžik, kdy je nesrovnalost hlášena, se mezi různými členskými státy, a dokonce i v rámci nich, může lišit. Pro tento účel byla v roce 2017 dokončena „Příručka o hlášení nesrovnalostí“ (Handbook on the reporting of irregularities), připravená ve spolupráci s odborníky na vnitrostátní úrovni9. 
The Commission is aware that the triggering moment of reporting may differ among Member States and even within Member States. To this end, the "Handbook on the reporting of irregularities", prepared in cooperation with national experts, was finalised in 20179.
Neupravuje veškeré možné situaci, ale jistě v tomto ohledu zajistí konzistentnější přístup. 
It will not solve all situations, but it will surely ensure more consistency in this respect.
Byla přijata před příliš krátkou dobou, aby se mohla projevit již na údajích zkoumaných EÚD. 
Its adoption is too recent to have produced its effects already on the data sampled by the ECA.
V zájmu vyřešení tohoto problému však Komise ve svých zprávách PIF sleduje víceletou analýzu, která v rámci politiky soudržnosti zahrnuje celá programová období, čímž zmírňuje dopad zpožděných hlášení. 
However, to overcome this issue, in its PIF Reports the Commission follows a multi-annual analysis, which, in relation to Cohesion Policy, encompasses whole programming periods, thus mitigating the impact of delayed reporting.
6 Viz zpráva PIF z roku 2014 – COM(2015) 386 final ze dne 31.7.2015, doporučení 1, s. 30. 
Common Commission reply to paragraphs 53 and 54: 6 See PIF Report 2014 - COM(2015) 386 final of 31/07/2015, recommendation 1, page 30.
7 Ares(2016)6943965 ze dne 13.12.2016), vytvořené v rámci podskupiny výboru COCOLAF pro prevenci podvodů ve spolupráci s vnitrostátními odborníky. 
7 Ares(2016)6943965 of 13/12/2016), developed in the framework of the COCOLAF subgroup on "Fraud Prevention" in cooperation with national experts.
8 Viz SWD(2016) 237 final, bod 2.4. 
8 See SWD(2016) 237 final, paragraph 2.4.
9 Souhrnná odpověď Komise k bodům 53 a 54: Kdykoli dojde k vývoji v případu v systému IMS, měly by a musí orgány podávající hlášení aktualizovat související informace. 
9 Whenever there are developments related to a case in IMS, reporting authorities can and must update the related information.
Údaje mohou být v určitém časovém okamžiku nepřesné nebo zastaralé, ale následně musejí být opraveny. 
Data may be inaccurate and/or obsolete at some point in time, but corrected afterwards.
IMS je „živý systém“, který navzdory svým nedokonalostem představuje nejúplnější systém dostupný k dnešnímu dni. 
IMS is a "living system", which, albeit not perfect, is still the most complete systems available to date.
Komise pravidelně orgánům podávajícím hlášení připomíná, že mají kontrolovat kvalitu hlášených informací a v případě potřeby je aktualizovat. 
The Commission regularly reminds the reporting authorities of the need to check the quality of the reported information and update it, if necessary.
Hodnocení finančního dopadu podvodů zůstává v mnoha ohledech kontroverzním aspektem. 
The assessment of the financial impact of fraudulent cases remains a controversial aspect in many respects.
Komise bude i nadále pomáhat vnitrostátním orgánům, ale rozdíly ve výkladu pravděpodobně úplně nezmizí. 
The Commission will continue to provide assistance to national authorities, but differences in interpretation are unlikely to disappear completely.
Nízký počet podvodných nesrovnalostí hlášených některými členskými státy může být důsledkem mnoha různých proměnných, včetně úrovně kontroly finančních prostředků EU a jejich podíl v porovnání s celkovými veřejnými investicemi v daném členském státě. 
The low number of fraudulent irregularities reported by some Member States can be due to many variables, such as the level of controls of EU funds or the proportion of EU funds as compared to the total public investment in that Member State.
Nedostatečného hlášení ve Francii si je Komise vědoma a již se jím zabývaly předchozí zprávy PIF, které obsahovaly konkrétní doporučení pro daný členský stát (a další). 
The under-reporting by France is known to the Commission and has already been pointed out in previous PIF Reports, which contained specific recommendations to this Member State (among others).
Viz rovněž odpovědi Komise k bodům 47–48 a 53–54 výše. 
See also Commission replies to paragraphs 47-48 and 53-54 above.
Souhrnná odpověď Komise k bodům 56 a 57: Míra odhalení podvodů měří finanční dopad odhalených a nahlášených podvodných nesrovnalostí týkajících se plateb. 
Common Commission reply to paragraphs 56 and 57: Fraud detection rate measures the financial impact of detected and reported fraudulent irregularities on the payments.
Navzdory zmiňovaným nedostatkům, kterých si je Komise plně vědoma, je systém IMS jediným nástrojem, který umožňuje analyzovat podvody odhalené a nahlášené členskými státy na úrovni EU. 
Despite mentioned shortcomings, of which the Commission is fully aware, IMS is the only tool that allows the analysis of fraud detected and reported by the Member States on EU scale.
Na základě těchto analýz a s přihlédnutím k omezením tohoto systému vyvozuje Komise konkrétní závěry týkající se rizik spojených s konkrétními oblastmi politiky a v souvislosti s úsilím při odhalování a přístupu k hlášení v daných členských státech. V rámci své revidované strategie boje proti podvodům, při níž se spolehne na vylepšený systém IMS, se Komise snaží vylepšit svou analýzu založenou na dodatečných prvcích, zejména vytvářením profilů zemí s cílem lépe pochopit rozdíly při odhalování a hlášení mezi jednotlivými členskými státy. 
Based on these analyses and taking into account the known limitations of the system, the Commission draws specific conclusions as regards risks linked to specific policy areas and in relation to the detection efforts and the reporting behaviour of the Member States.
Jak již bylo uvedeno ve zvláštní zprávě EÚD č. 01/2019, neměla by být absence silné korelace mezi oznámenými mírami odhalení podvodů a vnímáním korupce přeceňována. 
As already indicated in relation to the ECA Special Report 01/2019, the absence of a strong correlation between reported fraud detection rates and perception of corruption should not be over-emphasised.
Korupce je jedním z mnoha způsobů podvodné aktivity, prostřednictvím kterého jsou páchány podvody týkající se rozpočtu EU. 
Corruption is one of the many modi operandi through which fraud against the EU budget is perpetrated.
V pokynech Komise k hodnocení rizika podvodu se v bodě 4.3.3 uvádí, že „řídicí orgány by měly mít jasné mechanismy oznamování, zajišťující dostatečnou koordinaci problematiky boje proti podvodům s auditním orgánem a příslušnými vyšetřovacími orgány v daném členském státě“. 
The Commission’s guidance note on fraud risk assessment states in section 4.3.3 that “Managing authorities should have clear reporting mechanisms ensuring sufficient coordination on anti-fraud matters with the audit authority and competent investigative authorities in the Member State”.
Ty by se měly odrážet v instrukcích pro řízení a kontrolu, přičemž konkrétní podobu systému lze zpravidla najít v popisu systému řízení a kontroly pro každý program. 
This is to be translated into the management and control instructions and specific set-up can usually be found under the management and control system description of each programme.
Komise ve své zprávě PIF z roku 2014 zmapovala plnění vnitrostátních povinností10. 
In its 2014 PIF report the Commission carried out a mapping exercise of national obligations10.
V roce 2014 pouze čtyři členské státy (Spojené království, Irsko, Švédsko a Dánsko) ve svých odpovědích na dotazník týkající se dané části zprávy podle článku 325 SFEU uvedly, že jejich úřední osoby nemají 10 (SWD(2015) 154 final, bod 3.2, s. 57–61). 10 
In 2014, only four Member States (UK, Ireland, Sweden and Denmark) specified in their replies to the questionnaire on the specific part of ‘Article 325 TFEU Report’, that they did not have an obligation for public officials to inform prosecution/law enforcement of potential cases of fraud11. 10 (SWD(2015) 154 final, paragraph 3.2, pages 57-61).
Již nařízení, kterým se zřizuje EPPO, stanoví povinnost ohlášení pro všechny příslušné orgány (článek 24), což bude zahrnovat řídicí orgány, jakmile úřad EPPO vznikne (nejdříve v listopadu 2020). 
The regulation establishing the EPPO already provides a reporting duty for all competent authorities (Article 24), and this will include managing authorities when the EPPO has been set up (by November 2020 at the earliest).
V Řecku má každý řídicí orgán povinnost informovat koordinační službu pro boj proti podvodům (AFCOS) o každém podezření z podvodu, a pro každý řídicí orgán proto byla jmenována styčná osoba pro komunikaci s koordinační službou pro boj proti podvodům. Zároveň byl do řecké pobočky koordinační služby proti podvodům vyslán státní zástupce. 
In Greece, each managing authority is obliged to inform the AFCOS of each case of suspected fraud and, in this context, an AFCOS liaison person has been appointed within each managing authority. At the same time, a prosecutor has been seconded to the Greek AFCOS office.
Komise bude monitorovat, zda tento systém umožňuje efektivní komunikaci mezi řídicími orgány a koordinační službou pro boj proti podvodům. Ve Španělsku mají podle vnitrostátního práva úřední osoby pracující ve veřejné správě povinnost hlásit veškeré případy podezření z podvodu. 
The Commission will monitor whether this set-up ensures effective communication between the managing authorities and the AFCOS. In Spain, officials working in public administrations are obliged by national law to report all suspected cases of fraud.
Komise je názoru, že analýza důvodů, proč řídicí orgán zamítl případ podezření z podvodu, je sdílenou odpovědností. 
The Commission is of the opinion that the analysis of the reasons for rejection of a potential fraudulent case by the competent authority is a shared responsibility.
Útvary, které tyto případy analyzují a vyšetřují, by měly řídicím orgánům nabídnout zpětnou vazbu na provedené zkoumání a důvody, proč nezahájily vyšetřování. 
Services analysing and investigating these cases should offer feedback to managing authorities on the research carried out and the reasons not to open an investigation.
Koordinační služby pro boj proti podvodům by v tomto ohledu mohly hrát významnější roli, aby se zajistila lepší koordinaci mezi řídicími orgány a státním zástupcem. 
AFCOS could play a larger role in this context to ensure a better coordination between the managing authorities and the prosecutor.
Podobné ujednání existuje například v Bulharsku (viz nejnovější roční akční plán, přijatý dne 24. ledna 2019 – http://www.afcos.bg/bg/node/227) a v Řecku (kde je koordinační služba pro boj proti podvodům zapojena do systému řízení stížností). 
For example, arrangements of this kind exist in Bulgaria (see the latest annual action plan, adopted on 24 January 2019 - http://www.afcos.bg/bg/node/227) and in Greece (where the complaints management system involves the AFCOS).
Komise a členské státy musí v první řadě chránit rozpočet EU. 
The Commission and Member States have to in the first instance protect the EU budget.
K tomu dochází například stažením neoprávněných výdajů z programů spolufinancovaných EU programovými orgány. 
This is effective through for example, withdrawal of affected expenditure from the EU co-funded programme by the programme authorities.
Příslušné soudní řízení však může dále pokračovat na vnitrostátní úrovni a zpětné získání prostředků od pachatelů může trvat delší čas v závislosti na výsledku řízení, které se může protáhnout až na několik let. 
However, the judicial proceeding may continue at national level and the recovery from perpetrators will take time, depending on the outcome of this judicial proceeding, which can take several years to be finalised.
Proto je z pohledu správní účinnosti a právní jistoty rozpočtu EU výhodnější dotčené částky okamžitě stáhnout ze spolufinancovaných operačních programů, zatímco členský stát bude postupovat v nezbytném soudním řízení na vnitrostátní úrovni. 
It is therefore, from a point of view of administrative efficiency and legal security of the EU budget, preferable to have the concerned amounts withdrawn immediately from the co-funded operational programme, while the Member State will follow up at national level the required judicial proceedings.
Navíc Komise nemá žádné právní prostředky, aby po členských státech mohla požadovat zahájení takového soudního řízení nebo zpětné získání prostředků od pachatele, jakmile byly výdaje staženy a v důsledku tak již nejsou součástí programu spolufinancovaného EU. 
Moreover, the Commission has no legal means to force Member States to enter into such judicial proceedings or to recover funds from the perpetrator once expenditure has been withdrawn and, consequently, no longer forms part of the EU co-funded programme.
Souhrnná odpověď Komise k bodům 63, 64 a rámečku 3: Na základě bodu 4.4 pokynů k hodnocení rizika podvodu Komise členským státům pravidelně připomíná jejich povinnosti týkající se možných horizontálních dopadů i jediného zjištěného případu podvodu. 
Common Commission reply to paragraphs 63, 64 and Box 3: The Commission regularly reminds the Member States of their obligations regarding the possible horizontal implications of a single fraud case identified, based on the guidance note on fraud risk assessment, section 4.4.
Některé členské státy skutečně posuzují dopady možných případů podvodů na své systémy a používají nápravná opatření. 
Some Member States indeed assess the implications of potential fraud cases on their systems and apply corrective measures.