natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Směrnice EU například ukládá, že auditoři mají zjišťovat, zda nějaká zpráva o udržitelnosti existuje, ale nezabývá se jejím vlastním obsahem. 
For example, the EU directive requires auditors to check whether a sustainability report exists, without going into its substance.
V některých členských státech, jako je Francie nebo Itálie, byla tato směrnice provedena odlišným způsobem a povinnost zabývat se i vlastním obsahem zpráv auditorům ukládá103. 
Member States such as France and Italy have implemented the directive differently by requiring that auditors also look at the substance of the reports103.
69 Zcela nedávno, v únoru 2019, uveřejnila Rada pro mezinárodní auditorské a ověřovací standardy (IAASB – International Auditing and Assurance Standards Board) podklady pro konzultaci na téma ověřování spolehlivosti rozšířených externích zpráv104. 
69 More recently, in February 2019, the International Auditing and Assurance Standards Board (IAASB) published a consultation paper on providing assurance on extended external reporting104.
Podávání rozšířených externích zpráv má mnoho různých podob: například podávání integrovaných zpráv, podávání zpráv o udržitelnosti či jiných zpráv subjektů o environmentálních, sociálních a správních aspektech. 
Extended external reporting encapsulates many different forms of reporting, including, but not limited to, integrated reporting, sustainability reporting and other reporting by entities about environmental, social and governance matters.
70 Podle ISAE 3000 je v případě ověřovací zakázky s omezeným zadáním (přezkum) „závěr ověřovatele formulován způsobem, který vyjadřuje, že na základě provedených postupů neshledal ověřovatel nic, co by zavdávalo důvod k domněnce, že předmětné informace jsou ve významné míře uvedeny nesprávně“. 
70 According to ISAE 3000, in a limited assurance engagement (a review engagement), “the practitioner’s conclusion is expressed in a form that conveys that, based on the procedures performed, nothing has come to the practitioner’s attention to cause the practitioner to believe the subject matter information is materially misstated”.
V takovém případě je riziko zadání sníženo na úroveň, která je za okolností daného zadání přijatelná, ale riziko je větší než v případě ověřovací zakázky s odůvodněním105. 
In such cases, engagement risk is reduced to a level that is acceptable in the circumstances of the engagement but risk is greater than for a reasonable assurance engagement105.
71 Většina nejvyšších kontrolních orgánů má zkušenosti s výkonnostními audity, jichž by mohly využít i pro zpracování zpráv o udržitelnosti a provádění auditů plnění cílů udržitelného rozvoje. 
71 Most Supreme Audit Institutions (SAIs) have experience in performance audit, which could be useful for working on sustainability reports and auditing the implementation of SDGs.
Několik nejvyšších kontrolních orgánů výsledky těchto auditů již uveřejnilo a některé provedly také analýzu toho, jak vláda monitoruje a vykazuje plnění cílů udržitelného rozvoje (rámeček 9)106. 
preparedness to implement the SDGs or on specific SDGs. Several SAIs around the world have published the results of these audits, and some of them have analysed how their government monitors and reports on SDGs (Box 9)106.
Cíle udržitelného rozvoje mohou sloužit jako kritéria auditů107. 
SDGs can serve as audit criteria107.
Jedna z norem pro veřejný audit (ISSAI 140) se v současné době novelizuje a vede se diskuse o tom, zda se má rozšířit, aby zahrnovala jeden z aspektů, který je pro zprávy o udržitelnosti relevantní, a sice audit plnění cílů udržitelného rozvoje. 
One of the public audit standards (ISSAI 140) is currently under revision and there is a discussion whether this standard needs to be enlarged to encompass one aspect relevant to sustainability reports, namely the audit of SDGs.
72 Audit výsledků dosažených při plnění konkrétních cílů udržitelného rozvoje a zpráv členských států předkládaných Organizaci spojených národů však není jedinou úlohou, kterou mohou nejvyšší kontrolní orgány plnit. 
72 However, auditing the achievements of specific SDGs and Member State reporting to the UN are not the only roles SAIs can play.
Začne-li informace o udržitelnosti zpřístupňovat větší počet organizací veřejného sektoru, bude se třeba zabývat otázkou, jak může práce auditorů přispět ke zlepšení kvality informací, které tyto organizace předkládají. 
When more public sector organisations start to disclose sustainability information, the question how the auditing profession can contribute to improve the quality of information produced by organisations will need to be tackled.
37 Rámeček 9 Výsledky auditů nejvyšších kontrolních orgánů ve vztahu k podávání zpráv o udržitelnosti Některé nejvyšší kontrolní orgány odhalily ve své zemi v souvislosti s naplňováním Agendy 2030 nedostatky, které monitorování a podávání zpráv komplikovaly. 
This might require SAIs to develop new capabilities or approaches within the auditing profession. 36 Box 9 Results of SAI audits related to sustainability reporting Some SAIs found weaknesses in their country’s 2030 Agenda process, which made monitoring and reporting difficult.
Například v Rakousku, které přijalo ve vztahu k Agendě 2030 průřezový přístup, nejvyšší rakouský kontrolní orgán zjistil, že nebyla náležitě vymezena celková odpovědnost, což vedlo k tomu, že plnění cílů probíhalo roztříštěně. 
For example, Austria had adopted a mainstreaming approach to Agenda 2030, but the Austrian SAI found that overall responsibility was not well defined, which resulted in fragmentation of the implementation process.
Důsledkem toho byla i nedostatečná koordinace při hodnocení a podávání zpráv a rakouská národní zpráva o pokroku při plnění cílů nepřinesla žádný ucelený přehled108. 
This also led to lack of coordination in evaluation and reporting, and Austria’s national progress report on implementation did not provide a concise overview108.
Některé nejvyšší kontrolní orgány provedly rovněž audit přípravy dobrovolných národních zpráv v průběhu kooperačního auditu INTOSAI „Připravenost k plnění cílů udržitelného rozvoje“. Některé z těchto orgánů doporučily, aby tato hodnocení nebyla chápána jen jako výsledek, ale spíše jako průběžný proces: o Rakouský nejvyšší kontrolní orgán shledal, že vláda plánovala podat zprávu OSN až v roce 2020. 
Some SAIs also audited the preparation of Voluntary National Reports in the course of INTOSAI’s cooperative audit “Preparedness for Implementation of Sustainable Development Goals”, and some of these SAIs recommended seeing these reviews not only as a product, but rather as a continuous process: o The Austrian SAI found that the government had not planned to report to the United Nations until 2020.
Vydal proto doporučení, aby vláda podala zprávu co nejdříve a činila tak nejméně jednou za volební období. o Nizozemský nejvyšší kontrolní orgán konstatoval, že vláda podala zprávu OSN v roce 2017 a že v této zprávě podala přehled o situaci ohledně Agendy do roku 2030 a o dosavadním pokroku. 
As a result, it recommended that the government should report as early as possible, and at least once per legislative period. o The Dutch SAI found that the government had reported to the UN in 2017, providing an overview of the situation as regards the 2030 Agenda and the progress made to date.
Ústřední vládě nicméně doporučil, aby důležitá témata týkající se cílů udržitelného rozvoje zahrnula do své výroční finanční zprávy109. o Polský nejvyšší kontrolní orgán uznal, že dobrovolný národní přezkum byl připraven dobře, zároveň však doporučil, aby pokrok byl přezkoumáván pravidelně110. 
However, it recommended the central government should include important SDG themes in its annual financial report109. o The Polish SAI, while acknowledging that the voluntary national review had been effectively prepared, recommended that progress should be reviewed on a regular basis110.
Výzvy pro podávání zpráv o udržitelnosti v orgánech a agenturách EU 73 EU se zavázala k uskutečňování cílů udržitelného rozvoje Agendy 2030. 
Challenges for sustainability reporting in EU institutions and agencies 73 The EU has committed itself to the implementation of the Agenda 2030 Sustainable Development Goals.
Z našeho přezkumu vyplynulo, že Komise a další orgány a agentury EU pracují na některých bodech, které jsou nezbytným předpokladem smysluplného podávání zpráv o udržitelnosti. 
Our review has shown that the Commission and other EU institutions and agencies are working on some elements necessary for meaningful sustainability reporting.
Obecně lze však říci, že z větší části nejsou dosud splněny nezbytné předpoklady pro podávání zpráv o udržitelnosti. 
Overall, however, the necessary pre-requisites for sustainability reporting are largely not yet in place.
Zprávy o udržitelnosti zveřejňuje jeden orgán EU a jedna agentura, které se také zabývají základní strategií, bez níž se podávání takových zpráv neobejde. 
One EU institution and one agency publish sustainability reports and engage in the underlying strategy necessary for such a reporting process.
Ostatní orgány a agentury příslušné informace zveřejňují nebo sbírají. 
Others publish or collect relevant information.
Poukázali jsme také na postupy, které se v členských státech používají v soukromém či veřejném sektoru a které mohou sloužit jako příklady. 
We have also highlighted practices in the private sector and in the public sector in Member States, which could serve as examples.
1: vypracování strategie EU na období po roce 2020, která bude zahrnovat cíle udržitelného rozvoje a problematiku udržitelnosti, 74 Ani přes nejrůznější výzvy společných normotvůrců a zainteresovaných stran neexistuje žádná dlouhodobá strategie EU pro udržitelný rozvoj do roku 2030, která by stanovila možné cíle a záměry, o jejichž uskutečňování by bylo možné podávat zprávy v rámci výkonnostního rámce Komise (body 30–35). 
We identified a number of challenges. Challenge 1: Developing an EU strategy post-2020 that covers the SDGs and sustainability 74 Despite various calls from the co-legislators and stakeholders, there is no long-term EU strategy on sustainable development up to 2030, identifying potential objectives, and targets to report upon in the Commission’s performance framework (paragraphs 30 to 35).
Tato strategie by určovala, které cíle udržitelného rozvoje jsou pro EU relevantní. 
Such a strategy would determine which SDGs would be relevant for the EU.
Komise vydala „diskusní dokument“, který má posloužit jako podkladový materiál pro příští Komisi a který nastiňuje tři scénáře pro budoucí udržitelnou Evropu. 
The Commission has produced a “reflection paper” as input for the next Commission which points out three scenarios for a future sustainable Europe.
V diskusním dokumentu se poukazuje na některé oblasti, ve kterých Komise podle svých vlastních slov měla vynaložit větší úsilí. 
The reflection paper highlights some areas where, according to the Commission, it should do more.
Neobsahuje nicméně analýzu mezer, která by umožnila určit, co je třeba učinit pro dosažení cílů udržitelného rozvoje v oblasti rozpočtu, politiky EU a/nebo jejích právních předpisů. (body 36–38). 
However, it does not include a gap analysis identifying what more needs to be done to achieve the SDGs in terms of budget, EU policy and/or legislation (paragraphs 36 to 38).
2: začlenění hlediska udržitelnosti a cílů udržitelného rozvoje do rozpočtu EU a výkonnostního rámce, 75 V tomto přezkumu bylo zdůrazněno, že podávání zpráv o udržitelnosti je určitý proces, jehož součástí není jen uveřejnění zprávy. 
Challenge 2: Integrating sustainability and SDGs into the EU budget and the performance framework 75 This review has highlighted that sustainability reporting is a process and involves more than just publishing a report.
Komise nepodává zprávy o tom, jakým způsobem přispívá rozpočet a politika EU k plnění cílů udržitelného rozvoje. 
The Commission does not report on the contribution of the EU budget or EU policy to achieving the SDGs.
Komise začala na cíle udržitelného rozvoje odkazovat v programových výkazech, nijak ale nemonitoruje, jak politiky a rozpočet EU 38 přispívají k uskutečňování udržitelného rozvoje a k plnění cílů udržitelného rozvoje, a nepodává o tom ani žádné zprávy (body 38–42). 
The Commission’s reflection paper describes how selected Commission policies are related to the SDGs. While the Commission has started to refer to SDGs in programme statements, there is no monitoring or reporting of how the EU ́s policies and budget contribute to implementing sustainable development and achieving the SDGs (paragraphs 38 to 42).
Od roku 2017 provádí Eurostat každoroční pravidelné monitorování plnění cílů udržitelného rozvoje, v jehož rámci poskytuje statistické přehledy trendů souvisejících s plněním cílů udržitelného rozvoje v EU. 
Since 2017, Eurostat produces regular annual monitoring of the SDGs, which provides a statistical presentation of trends relating to the SDGs in the EU. 37
76 Komise má rozsáhlé zkušenosti s podáváním zpráv o výkonnosti a její systém výkonového rozpočtování má ve srovnání se všemi ostatními zeměmi OECD výrazně vyšší hodnocení111. 
76 The Commission has extensive experience with performance reporting, and its performance budgeting system scores considerably higher than all other OECD countries111.
Avšak dosáhnout toho, aby se součástí těchto zpráv o výkonnosti staly zprávy o udržitelnosti, bude nesnadný úkol. Komise by nicméně díky tomu mohla v souladu s našimi doporučeními k výroční zprávě za rok 2017 zjednodušit ukazatele výkonnosti a lépe sladit dílčí cíle jednotlivých programů a politik s obecnými cíli na vysoké úrovni112. 
Integrating sustainability reporting into this performance reporting will nevertheless be a challenge. However, it could help the Commission to streamline performance indicators and to better align specific programme and policy objectives with high-level general objectives, in line with our 2017 annual report recommendations112.
77 Jak již bylo řečeno, zajistit všeobecné zohledňování průřezových politik v rámci rozpočtu není snadný úkol. Pokud by všeobecné zohledňování průřezových politik a stanovování priorit bylo účinné, bylo by možné nasměrovat finanční prostředky EU do oblastí, kde jsou nejvíce potřebné nebo kde mohou vytvářet největší evropskou přidanou hodnotu (body 39–43). 
77 Mainstreaming crosscutting policies into the budget is not easy, as we have previously shown. Efficient mainstreaming and prioritisation could mean directing EU funds to those areas with the greatest need or EU added value (paragraphs 39 to 43).
78 Komise nyní upravuje svůj systém vykazování výkonnosti v oblasti vnější činnosti (bod 52), aby umožňoval měřit a vykazovat, jak EU v této oblasti politiky přispívá k uskutečňování cílů udržitelného rozvoje. 
78 The Commission is adapting its performance reporting system in the area of external action (paragraph 52) to measure and report upon the EU’s contribution to the implementation of the SDGs in this policy area.
Tento stav odráží situaci v některých zemích, kde je oblast rozvojové pomoci také napřed, protože již dříve se v ní musela řešit problematika rozvojových cílů tisíciletí (bod 52). 
This mirrors the situation in some countries where the development aid area – an area which previously had to deal with the Millennium Development Goals – is leading (paragraph 52).
79 Jednou z výzev pro podávání zpráv se do budoucna stane otázka, jak budou poskytnuté informace zohledňovány při rozhodování. 
79 One challenge for future reporting will be on how the information provided is taken into account in decision making.
I při značné pokročilosti rámce EU pro výkonové rozpočtování existuje již nyní prostor pro hledání nových řešení otázky, jakým způsobem se budou informace využívat (bod 48). 
Despite the highly advanced nature of the EU performance budgeting framework, already at present there is room for development on how information is used (paragraph 48 ).
3: vytvoření koncepce podávání zpráv o udržitelnosti v jednotlivých orgánech a agenturách EU, 80 Mezi orgány a agenturami EU jsme objevili dva příklady podávání zpráv o udržitelnosti: EIB a EUIPO. 
Challenge 3: Developing sustainability reporting in EU institutions and agencies 80 We found two examples of sustainability reporting among EU Institutions and agencies: the EIB and EUIPO.
EIB a EUIPO tyto postupy rozpracovaly, ačkoli nemají žádnou zákonnou povinnost předkládat zprávy o udržitelnosti, a to bez jakýchkoli pokynů nebo systematického řízení na úrovni EU (bod 57 a rámeček 7). 
The EIB and EUIPO have developed these practices despite not being under any legal obligation to produce sustainability reports, and without any guidance or systematic direction at EU level (paragraph 57 and Box 7).
81 Z našeho průzkumu vyplývá, že orgány a agentury EU si potenciální přínosy podávání zpráv o udržitelnosti uvědomují. 
81 Our survey suggests that EU Institutions and agencies can see the potential benefits of sustainability reporting.
Uvědomují si především to, že umožňuje zvýšit důvěryhodnost a transparentnost. 
Most notably, they see its potential to increase their credibility and transparency.
Zjistili jsme také, že jiné orgány a agentury EU sice nezveřejňují zprávy o udržitelnosti, shromažďují však a zveřejňují některé informace týkající se udržitelnosti, i když v kusé podobě a bez toho, aby pokrývaly všechny významné aspekty. 
We also found that, while other EU institutions and agencies do not publish sustainability reports, they do collect and publish some information related to sustainability, albeit in a piece-meal manner and without covering all material aspects.
Informace, které shromažďují a zveřejňují, se týkají hlavně toho, jaké dopady má fungování organizace na udržitelnost (např. používání papíru nebo vody), a méně pak toho, jak je udržitelnost zohledňována v rámci jejich celkové činnosti (body 60–66). 
The information they collect and publish mainly relates to how the running of the organisations affects sustainability (such as their use of 38
4: posílení věrohodnosti podávání zpráv o udržitelnosti prostřednictvím auditů. 82 V soukromém sektoru bývá u zpráv o udržitelnosti stále častěji prováděn omezený externí audit nebo přezkum, neexistuje však žádná obecně uznávaná norma auditu či ověřování spolehlivosti zpráv o udržitelnosti. 
Challenge 4: Increasing the credibility of sustainability reporting through audit 82 In the private sector, sustainability reports are increasingly subject to limited external audit or review, but there is not yet any generally accepted audit or assurance standard for sustainability reports.
Ve chvíli, kdy zprávy o udržitelnosti začnou zveřejňovat i další veřejné instituce, budou muset nejvyšší kontrolní orgány zvážit, do jaké míry mohou pro takové zprávy zajistit ověření jejich spolehlivosti. 
SAIs experience in performance audit may be useful when it comes to auditing sustainability reporting. Once more public institutions start publishing sustainability reports, SAIs will need to consider to what extent they can provide assurance on such reports.
Jednou z klíčových výzev bude zohlednění dlouhodobé povahy a složitosti environmentální, sociální a ekonomické udržitelnosti. 
One of the key challenges will be taking account of the long-term nature and complexity of environmental, social and economic sustainability.
Může tak nastat situace, kdy bude zapotřebí, aby nejvyšší kontrolní orgány získaly nové schopnosti nebo aby v rámci svého auditorské práce začaly uplatňovat nové přístupy (body 67–72). 40 
This might require SAIs to develop new capabilities or approaches within the auditing profession (paragraphs 67 to 72).
Přílohy Příloha I - Koncepce a metodika Uskutečnili jsme rozhovory s následujícími osobami a subjekty: 41 Evropská komise Rada Evropské unie Další ostatní orgány a instituce EU Mezinárodní instituce, sdružení a auditorské společnosti Komisaři: první místopředseda Franz Timmermans, první místopředseda Jyrki Katainen, komisař Günther Oettinger a jejich kabinety pracovní skupina pro Agendu pro udržitelný rozvoj 2030 Evropská investiční banka: oddělení sociální odpovědnosti podniků Accountancy Europe generální tajemník Komise Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví: Koordinace vnitřní kontroly KPMG, PWC, E&Y, Deloitte generální ředitel útvaru interního auditu oslovení generálního ředitelství Evropského parlamentu pro vnitřní politiky Unie nejvyšší kontrolní orgán Kanady ředitel Evropského centra politické strategie OECD: oddělení rozpočtu a veřejných výdajů, útvar pro soudržnost politik ve prospěch rozvoje generální ředitelství Evropské komise (GŘ) Rozpočet, Eurostat, Lidské zdroje a Bezpečnost, Generální ředitelství pro finanční stabilitu, finanční služby a unii kapitálových trhů, Evropské centrum politické strategie 
Annexes Annex I — Approach and Methodology We had interviews with the following persons and entities: 40 European Commission Council of the European Union Other EU institutions and bodies International institutions, associations, audit companies Commissioners : First Vice-President Franz Timmermans, Vice-President Jyrki Katainen, Commissioner Günther Oettinger and their Cabinets Working Party on the 2030 Agenda for Sustainable Development Agenda 2030 European Investment Bank: Corporate Social Responsibility Division Accountancy Europe Secretary General of the Commission European Intellectual Property Office: Internal Control Coordination KPMG, PWC, E&Y, Deloitte Director-General of Internal Audit Service Contact with the European Parliament Directorate-General for Internal Policies of the Union SAI Canada Head of European Political Strategy Centre OECD: Budgeting and Public Expenditures Division, Policy Coherence for Development Unit Directorate-Generals of the European Commission (DGs): Budget, Eurostat, Human Resources and Security Directorate-General for Financial Stability, Financial Services and Capital Markets Union, European Political Strategy Centre,
Průzkum: Na Komisi, Radu, Evropský parlament, Soudní dvůr Evropské unie, Evropský účetní dvůr, Evropskému veřejnému ochránci práv, Evropský hospodářský a sociální výbor, Evropský výbor regionů, Evropskou centrální banku a Evropskou investiční banku, Evropskou službu pro vnější činnost a Evropský úřad pro ochranu údajů a do všech 41 agentur EU (výkonných, decentralizovaných a dalších institucí) jsme zaslali krátký dotazník. 
Survey: We sent a short questionnaire to the Commission, Council, European Parliament, European Court of Justice, European Court of Auditors, Ombudsman, European Economic and Social Committee, European Committee of the Regions, European Central Bank and European Investment Bank, European External Action Service and European Data Protection Service, and to all 41 EU agencies (executive, decentralised and other bodies).
Odpovědělo 100 % dotázaných. 
The response rate was 100 %.
V analýze odpovědí, které jsou uvedeny v grafech, nedávají některé odpovědi v součtu 100%, a to buď z důvodu zaokrouhlování, nebo proto, že respondenti uvedli na jednu otázku více odpovědí. 
In the analysis of replies presented in graphs, not all answers add up to 100 %, due to rounding or because respondents were able to provide multiple answers to a question.
Dokumentární přezkum: Provedli jsme přezkum a analýzu relevantních dokumentů, jako jsou výroční zprávy o činnosti všech generálních ředitelství Komise, usnesení Evropského parlamentu, závěry Rady, rezoluce OSN, zprávy auditorů nejvyšších kontrolních orgánů, dokumenty ze sítě pro zvyšování výkonnosti agentur Unie a různé akademické studie a informační dokumenty o podávání zpráv o udržitelnosti a cílech udržitelného rozvoje. 42 
Documentary review: We reviewed and analysed relevant documents such as annual activity reports of all Commission DGs, European Parliament resolutions, Council conclusions, United Nations resolutions, SAI audit reports, documents from the Performance Development Network of EU Agencies and various academic studies and briefs on sustainability reporting and SDGs. 41