natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ačkoliv politika EU v oblasti letecké dopravy se snaží problémy s kapacitou překonat výstavbou další infrastruktury, ale také lepším využitím té stávající, optimalizací letištních služeb i integrací jiných druhů dopravy, Evropa nebude schopna na značnou část těchto potřeb reagovat kvůli nedostatku vzletových a přistávacích drah a pozemní infrastruktury. 
Although EU air transport policy has aimed at overcoming capacity problems by building additional infrastructure, making better use of existing facilities, optimising airport ser‐ vices and integrating other modes of transport, Europe will not be able to meet a large part of this demand due to a shortage of runway and ground infrastructure.
V Evropě nyní existuje přes 500 dopravních letišť, která společně s aerolinkami přímo či nepřímo zaměstnávají milion osob a jejich podíl na evropské ekonomice činí více než 140 miliard EUR. 
There are more than 500 commercial airports in Europe, directly and indirectly employing a million people and — together with airlines — contributing more than €140 bil‐ lion to the European economy.
Projekty letištní dopravní infrastruktury jsou důležitou výdajovou oblastí rozpočtu EU. EU přidělila v programovém období 2000–2013 na tyto projekty přibližně 4,5 miliardy EUR, z toho více než 2,8 miliardy EUR šlo z fondů politiky soudržnosti. 
Airport‐related infrastruc‐ ture projects are an important area of spending from the EU budget: the EU allocated some €4.5 billion to such projects over the 2000–13 programme periods, with more than €2.8 billion coming from cohesion policy funds.
EÚD provedl audit výkonnosti této podpory, aby prověřil, zda pro tyto investice existovala prokazatelná potře­ ba, zda stavební práce byly dokončeny včas a v mezích rozpočtu a zda se nově postavené nebo modernizované infrastruktury plně využívaly. 
The ECA undertook a performance audit of this support to examine whether there was a proven need for the in‐ vestments, whether the constructions were completed on time and on budget and whether the new or upgrad‐ ed infrastructure was fully used.
Posuzovali jsme, zda investice vedly ke zvýšení počtu cestujících a zlepšení zákaz­ nických služeb a zda jsou financovaná letiště finančně udržitelná. 
We assessed whether the investments resulted in higher passenger numbers and improved customer service, and whether the funded airports were financially viable.
Audit probíhal od května 2013 do října 2014 a auditoři se zaměřili na 20 letišť financovaných z prostředků EU v Estonsku, Řecku, Itálii, Polsku a Španělsku. 
Our auditors carried out their work between May 2013 and October 2014, focusing on 20 EU‐funded airports in Estonia, Greece, Italy, Poland and Spain.
Tato letiště v letech 2000 až 2013 obdržela celkem více než 600 mili­ onů EUR z prostředků EU. 
Between them they received more than €600 million of EU money from 2000 to 2013.
Auditní tým provedl prověrku příslušné legislativy, dokumentů týkajících se plánování letového provozu v pěti členských státech a zpráv hlavních odvětvových sdružení. 
The team reviewed the relevant legislation, air transport planning documents of the five Member States and publications of the main industry associations.
Auditoři především osobně navštívili 20 letišť, aby získali a posoudili přímé důkazní informace o výstupech, využití, výsledcích a dopadech financování EU a finanční situaci letišť. 
Most importantly, they travelled to the 20 airports to assess and obtain direct evidence on the outputs, use, results and impacts of the EU funding and the financial situation of the airports.
Účetní dvůr dospěl k závěru, že investice do letišť, které EU financovala, nepředstavovaly optimální využití prostředků. 
We concluded that the EU‐funded investments in airports had produced poor value for money.
Financováno bylo příliš mnoho letišť, která se často nacházela ve vzájemné blízkosti a disponovala obdobnou infrastrukturou, a v mnoha případech byla infrastruktura příliš velká. 
Too many air‐ ports, which were often in close proximity to each other, received funding for similar infrastructure and in many cases such infrastructure proved to be oversized.
Pouze na polovině kontrolova­ ných letišť se podařilo zvýšit počet cestujících. 
Only half of the audited airports succeeded in increasing their passenger numbers.
Zlepšení zákaznických služeb nebo regionální socio­ekonomické přínosy, jako například počet nově vytvořených pracovních míst, se buď neměřily, nebo nebyly prokázány. 
Improvements in customer service or regional socioeconomic benefits, such as the cre‐ ation of additional jobs, were either not measured or not supported by evidence.
Rovněž jsme zjistili, že sedm letišť není finančně udržitelných a bez větší finanční podpory z veřejných zdro­ jů bude mít problém zůstat v provozu. 
We also found that seven of the airports were not financially self‐sustainable and will struggle to remain in operation without more public money.
U většiny kontrolovaných letišť auditoři zjistili zpoždění ve stavebních pracích a dodávkách infrastruktury. 
For most of the airports audited, our team found lengthy delays in construction and in the delivery of infrastructure.
Téměř u poloviny kontrolovaných letišť došlo k překročení nákladů, což znamená, že členské státy musely ze svých vnitrostátních rozpočtů vynaložit skoro o 100 milionů EUR více, než se původně počítalo. 
Almost half of the airports experienced cost overruns, which meant that the Member States had to spend almost €100 million more from their national budgets than initially envisaged.
Naše činnosti 21 Financování nebylo členskými státy dobře koordinováno, neboť většina zemí neměla žádný strategický dlouho­ dobý plán rozvoje letišť. 
Our activities 21 Funding was not well coordinated by the Member States, as most countries had no strategic long‐term airport development plan.
Komise navíc neprováděla dostatečný dohled nad financováním a zpravidla neví, která letiště dostávají finanční prostředky a v jaké výši. 
Moreover, the funding was insufficiently supervised by the Commission, which generally does not know which airports are receiving funding or what sums are involved.
Za této situace si nemůže vytvořit celkový přehled o inves­ ticích EU do letištní infrastruktury, což omezuje její možnosti, pokud jde o monitorování a zajištění náležité koncepce a realizace politik. 
This situation prevents it from having a complete picture of all EU investments in airports and limits its possibilities for monitoring and ensur‐ ing that policies are properly designed and implemented.
Na základě těchto zjištění jsme doporučili, aby se Komise v programovém období 2014–2020 ujišťovala, že členské státy poskytují finanční prostředky na letištní infrastruktury pouze na těch letištích, která jsou finančně rentabilní a kde potřeba investic byla náležitě posouzena a prokázána. 
Based on these findings, we recommended that starting with the 2014–20 programme period, the Commission should ensure that Member States only allocate EU funding to airport infrastructure in those airports which are financially viable and for which investment needs have been properly assessed and demonstrated.
Účetní dvůr dále doporučil, aby členské státy měly ucelený regionální, národní a nadnárodní plán pro rozvoj letišť s cílem zamezit výstavbě zbytečně velké kapacity, duplikaci a nekoordinovaným investicím do letištní infrastruktury. 
We also recommended that Member States have coherent regional, national and supranational plans for airport devel‐ opment to avoid overcapacity, duplication and uncoordinated investments in airport infrastructure. The Commission responded with an assurance that lessons have been learned.
Komise odpověděla, že se z této zkušenosti poučila, a pro programové období 2014–2020 zvolila v příslušné legislativě radikálně jiný přístup. 
As a result it has put into action a radically different approach in the relevant legislation for the 2014–20 programme period.
Zpráva byla předložena Evropskému parlamentu, který se se závěry a doporu­ čeními EÚD v plném rozsahu ztotožnil. 
The report was presented to the European Parliament, which fully endorsed the ECA’s conclusions and recommendations.
Zveřejnění zprávy se setkalo s velkým mediálním zájmem. 
The publication of the report was met with a high level of media interest.
Největší mediální zájem byl ve Španělsku, ale titulky související s touto zprávou se objevily i ve významných zahraničních novinách, televizních zpravodajstvích a na sociálních sítích. 
The media coverage was largest in Spain, but also included headlines in major international newspapers, television coverage and in social media.
Zleva doprava: Afonso de Castro Malheiro, Jasmine Mitterbuchnerová, Patrick Weldon, Mircea Radulescu, Pietro Puricella, Joël Costantzer, George Pufan (člen EÚD odpovědný za zprávu), Fernando Pascual Gil, Luc T‘Joen, Tomasz Plebanowicz, Lorenzo Pirelli, Efstratios Varetidis, Jelena Magermaneová, Erki Must. 
From left to right: Afonso de Castro Malheiro, Jasmine Mitterbuchner, Patrick Weldon, Mircea Radulescu, Pietro Puricella, Joël Costantzer, George Pufan (ECA Member responsible for the report), Fernando Pascual Gil, Luc T’Joen, Tomasz Plebanowicz, Lorenzo Pirelli, Efstratios Varetidis, Jelena Magermane, Erki Must.
Naše činnosti 22 Udržitelný růst: přírodní zdroje EU má rozsáhlou odpovědnost za politiky v oblasti zemědělství a rozvoje venkova, rybolovu a životního prostředí. 
Our activities 22 Sustainable growth: natural resources The EU has extensive policy responsibility for agriculture and rural development, fisheries and the environment.
Plánované výdaje na období 2014–2020 činí v současných cenách 420 miliard EUR, tj. 39 % celkového rozpočtu EU. 
Planned expenditure for 2014–20 — at current prices — is €420 billion, representing 39 % of the total EU budget.
Tři čtvrtiny výdajů připadají na přímé platby zemědělcům a podporu zemědělských trhů prostřednictvím Evrop­ ského zemědělského záručního fondu (EZZF) – „prvního pilíře“ společné zemědělské politiky (SZP). 
Three quarters of the spending involves direct payments to farmers and support for agricultural markets through the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) — the ‘first pillar’ of the common agricultural policy (CAP).
Další pěti­ nou výdajů podporuje Evropská unie rozvoj venkova, který je financován z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) – „druhého pilíře“ SZP. 
A further fifth of spending goes to EU support for rural development, which is financed from the Europe‐ an Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD), the ‘second pillar’ of the CAP.
Zemědělství a rozvoj venkova spadají pod sdílené řízení Komise a členských států. 
Agriculture and rural devel‐ opment are under shared management by the Commission and Member States.
V roce 2014 přijal EÚD v této oblasti níže uvedené zvláštní zprávy. • Začlenění cílů vodní politiky EU do SZP: čás­ tečný úspěch (4/2014) – ve zprávě se posuzova­ lo, zda byly cíle vodní politiky EU úspěšně začle­ něny do společné zemědělské politiky (SZP). 
During 2014, the ECA produced the following special reports in this area. • Integration of EU water policy objectives with the CAP: a partial success (4/2014) — assessed whether the objectives of EU water policy had been successfully integrated into the CAP.
Při auditu bylo zjištěno, že EU byla při začleňo­ vání cílů vodní politiky do společné zemědělské politiky (SZP) pouze částečně úspěšná. 
The audit found that the EU has been only par‐ tially successful in integrating water policy goals into the CAP.
Byly zjištěny nedostatky u obou integračních nástrojů (podmíněnost a rozvoj venkova) a zpoždění i ne­ dostatky v provádění rámcové směrnice o vodě. 
There are weaknesses in the two integration instruments (cross‐compliance and rural development) and delays and weaknesses in the implementation of the water framework directive.
Nástroje SZP mají zatím na podporu cílů politiky, spočívajících ve zlepšování kvality a kvantity vody, pozitivní dopad. 
The CAP instruments have to date had a positive impact in supporting the policy objectives to improve water quantity and quality.
Tyto nástroje jsou nicméně v porovnání s ambicemi SZP omezené. 
However, these instruments are limited relative to the policy ambitions set for the CAP.
Ani jeden z těchto dvou nástrojů například neumožňuje v rámci výdajů na SZP uplatňovat zásadu „znečiš­ ťovatel platí“ v plném rozsahu. 
For example, neither of these two instruments allows for the full implementation of the ‘polluter pays’ princi‐ ple when spending CAP funds.
Na úrovni EU ani ve členských státech není o vlivech zemědělských činností na vodu a o jejich vývoji k dispozici do­ statek informací. 
Furthermore there is insufficient knowledge, at the level of the EU institutions and in the Member States, about the pressures placed on water by agricultural activi‐ ties and how those pressures are evolving.
Ochrana kvality evropských vodních zdrojů je pro EU prioritou. 
Protecting the quality of Europe’s water resources is a priority for the EU.
Zemědělství jako jeden z hlavních uživatelů a znečišťovatelů vody hraje při udržitel‐ ném nakládání s tímto zdrojem významnou roli. 
Agriculture, as one of the main users and polluters of water, has a major role to play in sustainable management of this resource.
Prostřednictvím společné zemědělské politiky, která se na rozpočtu EU podílí téměř 40 % (přes 50 mili‐ ard EUR na rok 2014), se EU snaží ovlivňovat země‐ dělské postupy, které mají dopad na vodu. 
The CAP represents just under 40 % of the EU budget (over €50 billion for 2014), and through it the EU seeks to influence agricultural practices affecting water.
Naše činnosti 23 • Řídila Komise začleňování podpory vázané na produkci do režimu jednotné platby účinně? 
Our activities 23 • Has the Commission effectively managed the integration of coupled support into the Single Payment Scheme?
(8/2014) – v této zvláštní zprávě se posuzovalo, jak Komise po „kontrole stavu“ společné zeměděl­ ské politiky (SZP) v roce 2008 řídila začleňování podpory EU vázané na určitá množství zeměděl­ ské produkce (například na obdělávanou plochu nebo počet zvířat) do režimu jednotné platby (SPS). 
(8/2014) — assessed how well the Commission managed the integration of EU support coupled to specific quantities of agri‐ cultural production (e.g. land cultivated or num‐ ber of animals) into the Single Payment Scheme (SPS) after the 2008 health check of the CAP.
Účetní dvůr zjistil, že Komise dostatečně nedohlí­ žela na to, jak členské státy vypočítávaly platební nároky na podporu EU pro zemědělce v režimu jednotné platby v období 2010–2012. 
The audit found that the Commission, in the period 2010–12, did not adequately supervise Member States for the calculation of farmers’ pay‐ ment entitlements to EU farm support under the SPS.
Třebaže členské státy povětšinou využívaly referenční údaje zemědělců správně, byly zjištěny významné nedostatky ve správném uplatňování pravidel a zásad pro výpočet. 
Although Member States had, for their most part, correctly used the reference data of farmers, there were significant weaknesses in the correct application of the calculation rules and princi‐ ples.
Komise svůj mandát nevyu­ žila k tomu, aby zajistila, aby kritéria uplatňovaná při rozdělování dostupných částek byla vždy ve shodě se zásadami EU, a neposuzovala, zda se tato kritéria řídí zásadou řádného finančního říze­ ní nebo potenciálně neovlivňují tržní podmínky. 
The Commission did not use its mandate to ensure that the criteria applied for the distribu‐ tion of the available support were always consist‐ ent with EU principles, whether they followed the principles of sound financial management or potentially affected market conditions.
Rámec stanovený Komisí také dostatečně jasně nevysvětloval, které kontroly mají členské státy provádět, a kontrolní systémy členských států měly různou kvalitu. 
The framework set up by the Commission did not suf‐ ficiently clarify which checks Member States have to carry out, while Member State control systems varied in quality.
Hlavním cílem SPS bylo přeorientovat politiku z pod‐ pory trhu na podporu příjmů oddělenou od produk‐ ce, a posílit tak tržní orientaci zemědělců a zajistit jim stabilnější příjem. 
The main objective of the SPS was to shift policy ori‐ entation from market support to decoupled income support to farmers, thus giving farmers the freedom to produce according to market demands and give them a more stable income.
SPS byl dosud zaveden v 18 členských státech a připadá na něj 54 % celkového rozpočtu EU na zemědělství a rozvoj venkova. • Je podpora EU na investiční a propagační opatření pro odvětví vína dobře řízena a lze její výsledky z hlediska konkurenceschopnosti vín z EU doložit? 
The SPS has so far been introduced in 18 Member States and accounts for 54 % of the entire EU budget for agriculture and rural development. • Is the EU investment and promotion support to the wine sector well managed and are its results on the competitiveness of EU wines demonstrated?
(9/2014) – ve zprávě se posu­ zovalo, zda měla investiční a propagační opatření vhodnou koncepci, a Účetní dvůr rovněž zkoumal monitorovací a hodnoticí údaje, které byly k dis­ pozici, s cílem posoudit, zda se Komisi a členským státům podařilo dosáhnout očekávaných výsled­ ků efektivním způsobem. 
(9/2014) — assessed whether the investment and promotion measures were appropriately designed and examined the avail‐ able monitoring and evaluation data to assess whether the Commission and the Member States achieved the expected results efficiently.
Auditoři EU dospěli k závěru, že řízení investič­ ní a propagační podpory pro odvětví vína bylo negativně ovlivněno koncepčními i prováděcími nedostatky a že dopad této podpory na konku­ renceschopnost vín z EU nebyl vždy doložitelný. 
The audit found that the management of invest‐ ment and promotion support to the wine sec‐ tor was affected by design and implementation weaknesses and the impact on the competitive‐ ness of EU wines was not always demonstrable.
Potřeba zvláštního investičního opatření pro od­ větví vína není opodstatněná, neboť takové opat­ ření již existuje v rámci politiky rozvoje venkova. 
The specific investment measure for the wine sector is not justified, because support already exists under the EU rural development policy.
Granty EU na propagaci vín byly často využívány ke konsolidaci stávajících trhů namísto získávání trhů nových či opětovného získávání trhů starých. 
The EU grants for the promotion of wines were often used for consolidating existing markets, rather than winning new markets or recovering old markets.
Efekt investičního opatření nelze snadno oddělit od efektu investic v rámci rozvoje venkova. 
The effects of the investment measure cannot be separated easily from rural develop‐ ment investments.
Evropská unie je největším producentem vína na světě. 
The EU is the world’s biggest wine producer.
Smyslem podporu EU je posílit konkurence‐ schopnost a zajistit lepší rovnováhu mezi nabídkou a poptávkou. 
EU support is intended to enhance competitiveness and better balance between supply and demand.
V letech 2009–2013 vynaložily členské státy na propagační opatření 522 milionů EUR a na investiční opatření 518 milionů EUR z prostředků EU. 
Member States spent €522 million in EU funds under the promotion measure and €518 million under the investment measure between 2009 and 2013.
Došlo k velkému nárůstu prostředků, které jsou člen‐ ským státům na toto opatření přiděleny na období 2014–2018. 
For 2014–18, there has been a large increase in funds allocated to the Member States for this measure.
Naše činnosti 24 • Účinnost podpory z Evropského rybářského fondu (ERF) určené na akvakulturu (10/2014) – ve zvláštní zprávě se hodnotilo, zda opatření na podporu akvakultury byla na úrovni EU i člen­ ských států dobře koncipována a prováděna a zda prostředky z ERF byly optimálně využity a podpo­ rovaly udržitelný rozvoj akvakultury. 
Our activities 24 • The effectiveness of European Fisheries Fund (EFF) support for aquaculture (10/2014) — assessed whether measures to support aquacul‐ ture were well designed and implemented at EU and Member State levels, and whether the EFF delivered value for money and supported the sustainable development of aquaculture.
Při auditu bylo zjištěno, že opatření na podporu akvakultury nebyla na úrovni EU i členských států dobře koncipována a prováděna a že prostředky z ERF nebyly optimálně využity a účinně nepod­ porovaly udržitelný rozvoj akvakultury. 
The audit found that measures to support aqua‐ culture up to 2013 were not well designed and implemented at EU and Member State levels, and that the EFF failed to deliver value for money and effective support for the sustainable develop‐ ment of aquaculture.
Neexis­ toval adekvátní rámec umožňující převést cíle EU pro udržitelný rozvoj akvakultury do reality a vý­ sledky byly nedostatečné. 
There was an inadequate framework to translate the EU’s objectives for the sustainable development of aquaculture into reality and the results were insufficient.
Opatření na podporu udržitelného rozvoje akvakultury v členských státech nebyla dobře koncipována a prováděna. 
Measures in Member States to support the sustainable de‐ velopment of aquaculture were not well designed and implemented.
Národní strategické plány a operační programy členských států nebyly dostatečně jasné a chy­ běla jim jednotná strategie pro toto odvětví. 
Member States’ national strategic plans and operational programmes were insufficiently clear and they lacked a coherent strategy for the sector.
Financování projektů v oblasti akvakultury z ERF nebylo dobře zacíleno a auditoři zjistili, že projek­ ty obvykle nedosáhly plánovaných výsledků ani nepřinesly optimální zhodnocení prostředků. 
The targeting of EFF fund‐ ing on aquaculture projects was often poor and the audit found that these projects usually failed to achieve the planned results or give good value for money.
Každý rok se v EU vyprodukuje asi 1,3 milionu tun ryb z akvakultury a obrat odvětví činí 4 miliar‐ dy EUR. 
Each year the EU produces about 1.3 million tonnes of fish from aquaculture, with a turnover of €4 bil‐ lion.
Jedním z cílů společné rybářské politiky v období do roku 2013 bylo podpořit udržitelný rozvoj akvakultury. 
One of the aims of the CFP in the period up to 2013 was to encourage the sustainable development of aquaculture.
Z ERF bylo do května 2013 poskytnuto více než 400 milionů EUR na financování opatření pro produktivní investice do akvakultury a dále na opatření na ochranu životního prostředí a zdraví. • Dosahování hospodárnosti: udržení kontro­ ly nad náklady u grantů na projekty rozvoje venkova financovaných EU (22/2014) – tato zpráva se zabývala tím, zda Komise a členské stá­ ty postupovaly při udržování nákladů na granty v oblasti projektů rozvoje venkova pod kontrolou těmi nejúčinnějšími způsoby. 
By May 2013, the EFF had provided over €400 million to fund measures for productive investments, environmental and health measures in aquaculture. • Achieving economy: keeping the costs of EU‐financed rural development project grants under control (22/2014) — examined whether the approaches followed by the Commission and Member States were the most effective for keep‐ ing the costs of rural development grants under control.
Z auditu vyplynulo, že členské státy EU by v sou­ vislosti s granty na projekty rozvoje venkova mohly realizovat výrazné úspory a zároveň zaru­ čit optimální využití prostředků. 
The audit revealed that EU Member States could make significant savings in rural development project grants while ensuring better value for money.
Auditoři identifi­ kovali proveditelné a nákladově efektivní přístupy ke kontrole nákladů na granty v oblasti rozvoje venkova, které by šlo uplatňovat v širším měřítku. 
The auditors identified workable, cost‐ effective approaches for Member States to control the costs of rural development grants that could be more widely applied.
Kontrolní systémy členských států se v žádostech o grant soustřeďovaly na kontrolování cen věc­ ných položek či prací a menší pozornost věnovaly tomu, zda jsou tyto položky přiměřené. 
Member States’ control systems were geared towards check‐ ing the prices of the items or works in the grant applications, without paying equal attention to whether the items themselves were appropriate.