natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EUR % z celkového objemu financování Obchodní dluh 3 038 39 % Vnitrostátní granty 4 050 52 % Kapitál 758 9% Financování celkem 7 846 100 % Maximální záruka EU za obchodní dluh 200 2.5 % Podle metodiky Komise je pákový efekt 39 (podíl záruky EU ve výši 200 milionů EUR na celkovém objemu financování ve výši 7 846 milionů EUR). 
Types of funding sources million euro % of total financing Commercial debt 3 038 39 % National grants 4 050 52 % Equity 758 9% Total financing 7 846 100 % Maximum EU guarantee on the commercial debt 200 2.5 % According to the Commission’s methodology, the leverage effect is 39 (total financing of 7 846 million euro divided by the EU guarantee of 200 million euro).
Předpoklad, že vnitrostátní granty, které tvoří největší část financování projektu, byly poskytnuty díky této omezené záruce EU, je podle našeho názoru nereálný. 
We consider that it is unrealistic to assume that the national grants, accounting for the largest part of the project financing, were triggered by the limited EU guarantee.
Tímto problémem jsou ve výkazech Komise zatíženy údaje vztahující se k oběma typům finančních nástrojů, tj. k nástrojům řízeným centrálně i sdíleně, znatelnější je však tento problém u finančních nástrojů řízených centrálně, protože soukromé společné investice se na financování projektů spravovaných formou sdíleného řízení podílejí menší měrou. 
This issue affects the Commission’s reporting on financial instruments in both central and shared management, although it is more visible for centrally managed financial instruments, as private co-investment is involved to a lower extent in projects under shared management.
Připomínky 45 Je problém řešen v programovém období 2014–2020? 
Observations 45 Addressed in the 2014-2020 programme period?
71 V programovém období 2014–2020 nařízení o společných ustanoveních v souvislosti s nástroji spravovanými způsobem sdíleného řízení výslovně neodkazuje na definici pákového efektu ve finančním nařízení EU. 
71 For the 2014-2020 programme period, as regards instruments in shared management, the CPR does not explicitly refer to the definition of the leverage effect in the EU’s financial regulation.
2 písm. c) nařízení o společných ustanoveních má však v podstatě tentýž význam: „[...] odhad dodatečných veřejných a soukromých zdrojů, které lze pomocí finančního nástroje potenciálně získat, a to až po úroveň konečného příjemce (očekávaný pákový efekt)“. 
However, the concept defined in Article 37(2)(c) of the CPR is essentially identical: ‘[...] an estimate of additional public and private resources to be potentially raised by the financial instrument down to the level of the final recipient (expected leverage effect)’.
Komise tedy i nadále považuje vnitrostátní spolufinancování za výsledek pákového efektu financování OP ze strany EU. 
The Commission therefore continues to consider national co-financing as leveraged by the EU’s funding of the OP.
Nijak se nezměnil ani způsob měření objemu mobilizovaných prostředků ze zdrojů v soukromém sektoru. 
There are also no changes to the way in which the amounts mobilised from the private sector are to be measured.
Podle našeho názoru by Komise měla svou metodu výpočtu pákového efektu financování z veřejných prostředků EU a členských států prostřednictvím finančních nástrojů přehodnotit a vzít při tom v úvahu alternativní metodiku, kterou v roce 2015 navrhla Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). 
In our view the Commission should reconsider its methods of calculating the leverage effect of EU and national public funding through financial instruments, taking into account the alternative methodology proposed by the OECD in 2015.
72 Zaznamenali jsme rovněž, že členské státy mají nyní povinnost uvádět u každého nástroje „očekávané pákové účinky“ (viz rámeček 8). 
72 We also note that Member States are now required to specify each instrument’s ‘expected leverage effects’ (see Box 8).
Díky těmto informacím získá Komise údaje, na jejichž základě bude sledovat skutečný pákový efekt ve srovnání s jeho cílovou mírou. 
These elements will provide the Commission with data to monitor how actual leverage compares with the target leverage rate.
Nebude-li však Komise používat pro výpočet pákového efektu jednotnou metodiku, pak lze pochybovat o tom, že tento způsob práce přinese smysluplné údaje, které budou použitelné pro srovnávání. „Očekávané míry pákového efektu“ jednotlivých finančních nástrojů (programové období 2014–2020) Součástí povinného předběžného posouzení finančních nástrojů musí být i odhad dodatečných veřejných a soukromých zdrojů, které lze pomocí finančního nástroje potenciálně získat, a to až po úroveň konečného příjemce. 
However, in the absence of a consistent Commission methodology on how to calculate the leverage effect, it is doubtful that this exercise will result in meaningful data which could be used for comparisons. ‘Expected leverage rates’ to be specified for each financial instrument (2014-2020 programme period) The compulsory ex ante assessment for financial instruments must include an estimate of additional public and private resources that may be generated by the financial instruments at all levels down to the final recipient.
V dohodě o financování mezi řídicím orgánem a „fondem fondů“ (nebo v případě, že fond je řídicím orgánem spravován přímo, strategickém dokumentu) musí být tento „očekávaný pákový efekt“ nástroje uveden. 
The funding agreement between a managing authority and a ‘fund of funds’ (or the strategy document, where the managing authority implements the fund directly) must specify this ‘expected leverage effect’ of the instrument.
Řídicí orgán má povinnost každoročně vydat přílohu k výroční zprávě o provádění, ve které informuje o činnostech zahrnujících využití finančních nástrojů55. 
Each year, the managing authority is required to provide an annex to the annual implementation report on operations comprising financial instruments55.
1303/2013 Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o podrobná ujednání pro převod a správu příspěvků z programu, podávání zpráv o finančních nástrojích, technické vlastnosti informačních a komunikačních opatření k operacím a systém pro zaznamenávání a uchovávání údajů (Úř. věst. L 223, 29.7.2014, s. 7) obsahuje řadu oddílů, které mají sloužit jako osnova pro tyto zprávy a které se týkají také informací o zdrojích financování finančních nástrojů. 
55 Annex I to Commission Implementing Regulation (EU) No 821/2014 of 28 July 2014 laying down rules for the application of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council as regards detailed arrangements for the transfer and management of programme contributions, the reporting on financial instruments, technical characteristics of information and communication measures for operations and the system to record and store data (OJ L 223, 29.7.2014, p.
Připomínky 46 Získávání soukromých investorů pro finanční nástroje spravované jak v rámci sdíleného, tak centralizovaného řízení se potýkalo s obtížemi 73 Jedním z vytčených cílů finančních nástrojů je přilákat investory ze soukromého sektoru, kteří by svým financováním doplnili dostupné veřejné zdroje, tak aby veřejných investic mohlo ve stejném rozsahu využívat více projektů. 
Observations 46 Difficulties of attracting private-sector investors to financial instruments in both shared and central management 73 One of the stated aims of financial instruments is to attract additional private-sector funding to complement the available public funds since it allows more projects to benefit from the same level of public investment.
Snažili jsme se proto zjistit, do jaké míry se nástrojům spravovaným formou sdíleného řízení i nástrojům řízeným centrálně dařilo prostřednictvím veřejných příspěvků, z nichž jsou financovány, skutečně mobilizovat dodatečné zdroje soukromého financování. 
We have therefore sought to determine for both shared management and centrally managed instruments the extent to which additional private financing has been effectively mobilised by public contributions to the instruments.
Specifické podmínky vztahující se na soukromé investory investující do finančních nástrojů nepřinesly v programovém období 2007–2013 úspěšné výsledky v podobě přilákání významnějšího objemu dodatečného financování 74 Na základě našich rozhovorů i studia dokumentace se potvrdilo, že v programovém období 2007–2013 se soukromý sektor zdráhal investovat do finančních nástrojů, protože tyto nástroje byly považovány za příliš přísně regulované (například zvláštní předpisy EU a členských států, státní podpora, zadávání veřejných zakázek). 
Specific arrangements for private investors in financial instruments during the 2007-2013 programme period did not succeed in attracting significant additional financing 74 Our interviews and literature review confirm that during the 2007-2013 programme period the private sector remained reluctant to invest in financial instruments since these instruments were considered to be too strictly regulated (e.g. specific EU and national regulations, State aid, public procurement).
Dlužno připomenout, že cíle obou stran se liší: zatímco cílem veřejného sektoru je realizovat určité politické a investiční cíle, soukromý sektor se musí orientovat na ziskové aktivity. 
It should be recalled that the goals of the two parties differ: while the public sector aims to implement specific policy and investment objectives, the private sector must be oriented towards profitable activities.
Obě strany mohou mít také nedostatek znalostí. 
Moreover, there may be a lack of knowledge on both sides.
Veřejnému sektoru mohou chybět pokročilejší znalosti finanční problematiky, zatímco soukromý sektor nemusí být obeznámen s právními předpisy EU. 
The public sector is not necessarily equipped with advanced financial background, while the private sector is not necessarily familiar with EU legislation.
Komise se domnívá, že jedním ze způsobů, jak přilákat soukromý kapitál, je nabízet soukromým investorům preferenční zacházení anebo „prémie za riziko“. 
The Commission considers that one of the ways to attract private capital is to offer preferential treatment and/or ‘risk premiums’ to private investors.
Ve svém šetření jsme se proto zaměřili na zvláštní podmínky nabízené investorům ze soukromého sektoru, abychom zjistili, zda veřejný a soukromý sektor sdílejí rizika přiměřeným způsobem. 
We therefore examined the specific arrangements for private-sector investors to see whether risks were shared between the public and private in a reasonable manner.
Připomínky 47 Komise nevydala dostatečné pokyny pro stanovení podmínek preferenčního zacházení v rámci nástrojů EFRR a ESF 75 Právní předpisy vztahující se na nástroje EFRR a ESF v období 2007–2013 obsahovaly ustanovení o tom, že výnosy investic mohou být preferenčně přidělovány investorům činným podle zásady investora v podmínkách tržního hospodářství56. 
Observations 47 Lack of Commission guidance on how to set out arrangements on preferential treatment for ERDF and ESF instruments 75 For the 2007-2013 ERDF and ESF instruments, the legislation provided a possibility for returns on investments to be allocated preferentially to investors operating under the market economy investor principle56.
Preferenční zacházení může mít například podobu smluv, které partnerovi zajiš-ťujícímu financování z veřejného sektoru nepřiznávají stejná práva na vyplácení výnosů jako partnerům ze soukromého sektoru, nebo podobu nerovného podílu partnerů ze soukromého a veřejného sektoru na zisku a ztrátě. 
Preferential treatment may be exercised, for example, through contracts that do not grant the public funding partner the same repayment rights as private partners, or through an unequal share in profit and loss between private and public partners.
76 Preferenční zacházení může být oprávněné tehdy, je-li třeba přilákat soukromé investice na selhávajících trzích, kdy soukromé financování může přispět k dosažení cílů veřejného zájmu. 
76 Preferential treatment can be justified if it is needed to attract private investment in failing markets, where private funding can contribute to the achievement of public policy objectives.
V případě, kdy oprávněné není, může preferenční zacházení vést k odčerpávání počátečního kapitálového vybavení finančního nástroje, a snížit tak objem financování ze starších zdrojů, které by bylo možné využít v příštím investičním cyklu poté, co bude daný finanční nástroj ukončen. 
If unjustified, preferential treatment may result in a drain on the initial capital endowment of the financial instrument and thus reduce the legacy funding available for the next investment cycle after the instrument is wound up.
Právní základy vztahující se na programové období 2007–2013 ani příslušné pokyny Komise však neobsahují žádnou zmínku o tom, jak mají být v dohodě o financování upraveny podmínky sdílení rizik nebo jak má být vhodnost preferenčního zacházení kontrolována. 
However, neither the legal basis for the 2007-2013 programme period nor the Commission’s guidance notes provide any indication as to how risk-sharing arrangements should be set out in the funding agreement or how the appropriateness of preferential treatment is to be checked.
Navzdory tomu, že Komise nesla vyšší rizika, byla výše soukromých příspěvků do kapitálu centrálně řízených nástrojů malá 77 V případě centrálně řízených nástrojů obsahují právní předpisy, jimiž se tyto nástroje řídí a které schválily Evropský parlament a Rada, pouze obecné podmínky týkající se sdílení rizik anebo preferenčního zacházení. 
Despite Commission assuming higher risks, only limited private contributions to the capital of centrally managed instruments 77 As a general practice, for centrally managed instruments, the governing legislation approved by the European Parliament and the Council includes only general terms in relation to the risk sharing and/or preferential treatment.
Podrobné podmínky upravující příspěvek Komise na tyto nástroje (včetně podmínek upravujících procentuálně vyjádřenou míru sdílení rizik) jsou stanoveny až později jako součást samostatné dohody, kterou nemusí schvalovat rozpočtový orgán (viz rámeček 9). 
The detailed arrangements related to the Commission’s contribution in these instruments (including the risk-sharing percentages) come only later as part of a separate agreement which does not need to be approved by the budgetary authority (see Box 9).
43 odst. 
56 Article 43(5) of the implementing regulation.
Připomínky 48 Sdílení rizik mezi Komisí a jejími partnery – případová studie „nástroje pro úvěrové záruky pro projekty transevropské dopravní sítě“ (LGTT) a iniciativy projektových dluhopisů (PBI) Nástroj LGTT byl zřízen v roce 2008 společně Komisí a Evropskou investiční bankou (EIB) na základě dohody o spolupráci, podle níž nese jedna i druhá strana 50% riziko nesplácení úvěru (očekávané i neočekávané ztráty). 
Observations 48 Risk sharing between the Commission and its partners — case study of the Loan Guarantee Instrument (LGTT) and the Project Bond Initiative (PBI) The LGTT was jointly established in 2008 by the Commission and the EIB through a cooperation agreement, with each party bearing 50 % of the loan default risk (expected and unexpected losses).
Nástroj poskytuje záruku formou podmíněné úvěrové linky, jejíž prostředky může navrhovatel projektu čerpat v průběhu prvních pěti až sedmi let činnosti v situaci, kdy výnosy projektu nestačí ke splácení nadřízeného dluhu (tj. v případě, že skutečné výnosy projektu klesnou pod očekávanou úroveň). 
The instrument provides a guarantee in the form of a contingent credit line, which may be drawn upon by the project provider during the first 5 to 7 years of operation, if the revenues generated by a project are not sufficient to ensure repayment of the senior debt (i.e. in case the actual revenues from the project fall below the forecasted level).
V návaznosti na změnu právního základu začal být v roce 2013 uplatňován přístup založený na portfoliu prvních ztrát, který umožnil, aby Komise přebírala riziko ve výši 95 % ztrát v tranši portfolia nesoucí ztrátu jako první (PFLP). 
As a result of a change in the legal basis, a first loss portfolio approach was introduced in 2013, leading to the risk taken by the Commission of 95 % of the losses on the portfolio first loss piece (PFLP).
680/2007, byla jako nový nástroj zavedena iniciativa projektových dluhopisů (PBI). 
In the 2012 amendment to Regulation (EC) No 680/2007, the PBI was introduced as a new instrument.
Iniciativa PBI poskytuje podporu úvěrů v podobě podřízeného nástroje, buď půjčky, nebo podmíněné facility, z něhož lze financovat nadřízené projektové dluhopisy vydané projektovou společností. 
The PBI provides credit enhancement in the form of a subordinated instrument — either a loan or contingent facility — to support senior project bonds issued by a project company.
Podmínky sdílení rizik mezi Komisí a EIB jsou stejné jako v případě nástroje LGTT, tzn., že Komise na sebe bere 95 % ztrát, zatímco EIB nese riziko zbývajících 5 %. 
The risk-sharing arrangements between the Commission and the EIB are the same as for LGTT, i.e. the Commission takes 95 % of the losses whereas the EIB bears the risk for the remaining 5 %.
Tranše PFLP byla pro portfolio LGTT/PBI stanovena tak, že je nepravděpodobné, že skutečné ztráty velikost této tranše přesáhnou. 
The PFLP for the LGTT/PBI portfolio was set at such a level that it is unlikely that actual losses would go beyond the PFLP.
Komise tak fakticky nese největší díl skutečného rizika. 
As a consequence, the Commission effectively bears the largest part of the effective risk.
Právní základ stanoví, že sdílení rizik bude upraveno „na základě první ztráty“, neobsahuje však žádná podrobnější ustanovení, která by stanovila, jakou má mít portfolio prvních ztrát podobu či jak velká může být expozice vůči riziku, která z tohoto přístupu vyplývá. 
The legal basis provides that the risk sharing will be based ‘on a first-loss basis’, but it does not provide any details on the way the PFLP should be determined or on the level of risk exposure resulting from this approach.
V jednom pracovním dokumentu útvarů Komise57 se uvádí, že procento první ztráty bude zpravidla stanoveno tak, aby bylo těsně nad historickým průměrem těchto ztrát. 
A Commission staff working paper57 states that the first-loss percentage would ‘typically be set at just above the historical average loss’.
EIB však tuto maximální částku stanovila takovým způsobem, že očekávaná expozice vůči čistému riziku zůstává v mezích standardního rizika (méně než 2 % očekávaných ztrát), a nikoli na základě historických údajů. 
The EIB however determined the ceiling in such a way that its expected net risk exposure remained within its standard risk (less than 2 % of the expected loss) and not on historic data.
Připomínky 49 78 V případě některých centrálně řízených finančních nástrojů jsme zjistili, že na Komisi byla přenesena téměř všechna skutečná rizika (viz rámeček 10). 
Observations 49 78 For some centrally managed financial instruments, we found that nearly all effective risks are shifted to the Commission (see Box 10).
Jak ale z naší analýzy vyplývá, i přesto, že Komise na sebe v tomto typu nástrojů bere větší rizika než její partneři, žádný významnější příspěvek ze soukromého sektoru na tyto nástroje se neobjevil. 
However, despite the Commission taking more risk than its partners in this type of instrument, our analysis shows that there was no significant private-sector contribution to them.
Případová studie – sdílení rizik mezi Komisí a jejími partnery – Evropský fond pro energetickou účinnost (EEEF) EEEF investuje do energetické účinnosti, projektů v oblasti obnovitelné energie a čisté městské dopravy. 
Case study — Risk sharing between the Commission and its partners — EEEF The EEEF invests in energy efficiency, renewable energy projects and clean urban transport.
Akcionáři tohoto fondu jsou Komise, EIB a dvě banky. 
Its shareholders are the Commission, the EIB and two banks.
Fond EEEF je organizován jako veřejná akciová společnost, jejíž akcie jsou rozděleny do tří tříd (A, B, C) v závislosti na převzatém riziku a právu na výnosy, přičemž třída A je nejvýhodnější a třída C nejméně výhodná. 
The EEEF is organised as a public limited liability company and its shares are divided in three classes (A, B and C) depending on the risk taken and the rights to returns, with class A being the most advantageous and class C being the least.
Jediným držitelem akcií třídy C je Komise, která tak jako první nese ztráty a jako poslední může čerpat výnosy ze zisků. 
The Commission is the only shareholder of class C shares, the first to bear losses and the last to benefit from gains.
Její akcie budou vyplaceny k datu splatnosti. 
Its shares will be redeemed upon maturity.
Ztráty společnosti nese jako první Komise. 
The company’s losses are first allocated to the Commission.
Dokud je hodnota akcií třídy C kladná, nemají tyto ztráty vliv na hodnotu akcií tříd A a B. 
These losses do not affect the value of class A and B shares, as long as the value of class C shares is still positive.
Akciím tříd A a B se ztráty se začnou připisovat na vrub teprve poté, co hodnota akcií třídy C klesne na nulu. 
Only after the value of class C shares is reduced to zero will losses be allocated to class A and B shares.
Budoucí příjmy a zisky nepovedou nutně ke zpětnému zvyšování hodnoty akcií třídy C, protože budou použity nejprve na cílové dividendy akcií tříd A a B. 
Future income and gains do not necessarily lead to write-backs of the class C shares since they would first be used for the target dividends of class A and class B shares.
Akcie třídy C navíc nelze vyplatit dříve než obě ostatní třídy. 
Moreover, the C class shares cannot be redeemed before the other two classes.
V některých případech byla za účelem zvýšení atraktivity finančních nástrojů pro investory ze soukromého sektoru použita daňová rozhodnutí 79 Daňové rozhodnutí je písemné rozhodnutí vnitrostátního správce daně, které upravuje způsob, jakým se v rámci platných daňových předpisů dotčeného členského státu přistupuje k určitému konkrétnímu aspektu činnosti určitého subjektu. 
Tax rulings used in some cases to make financial instruments more attractive for private-sector investors 79 A tax ruling is a written decision by a national tax authority on how a particular aspect of an entity’s activities is treated under the applicable tax law of that Member State.
Tohoto postupu lze v některých členských státech EU využívat k vytvoření jistoty ohledně způsobu zdanění určitých činností. 
Such a procedure can be used in several EU Member States to obtain certainty on how activities will be taxed.
Fyzické osoby nebo podniky povinné k dani zpravidla předloží svůj výklad toho, jakým způsobem se na ně či na určitou transakci nebo činnost daňové předpisy vztahují, a správce daně na to odpoví kladným nebo záporným rozhodnutím. Daňové dohody tohoto druhu jsou obvyklou praxí i v odvětví fondů. 
Generally, individuals or undertakings subject to taxation submit their interpretation of how the tax law applies to them or to a particular transaction or activity, and the tax authority responds with a positive or negative decision. Such tax agreements are also standard practice in the fund industry.
Daňová rozhodnutí mohou být sice zcela legitimní a využívá se jich v řadě jurisdikcí, bývají však také využívány k usnadnění agresivního daňového plánování. 
While tax rulings can be perfectly legitimate, and they are used in a number of jurisdictions, they have also been used to facilitate aggressive tax planning.
Připomínky 50 80 Již v roce 2012 vydala Komise pro členské státy doporučení týkající se agresivního daňové plánování58. 
Observations 50 80 Already in 2012 the Commission had issued a recommendation on aggressive tax planning addressed to the Member States58.
V podstatě v něm členské státy vybízí, aby své vnitrostátní právní předpisy upravily tak, aby se překonal problém „[...] uměle vytvořených opatření“ a aby se „[...] tato opatření pro daňové účely [řešila] podle jejich ekonomické podstaty“. 
In essence, Member States are encouraged to change their national legislation in order to address ‘[...] artificial arrangements’ and ‘[...] treat these arrangements for tax purposes by reference to their economic substance’.