natgillin/translations-raw huggingface dataset:
06 Ve srovnání s minulostí může dnes díky stále nižším nákladům na technologie větrná i solární fotovoltaická energie z hospodářského hlediska mnohem lépe konkurovat fosilním palivům (viz rámeček 1). 
06 Because of reductions in the cost of technology, wind and solar photovoltaic (PV) are now economically far more competitive with fossil fuels than in the past (see Box 1).
11 Rámeček 1 Náklady na výrobu elektřiny z větrné a solární fotovoltaické energie jsou dnes srovnatelné s fosilními palivy V elektroenergetickém odvětví se pro výpočet nákladů na výrobu elektřiny za pomocí různých technologií získávání energie z obnovitelných a neobnovitelných zdrojů používá ukazatel měrných nákladů na výrobu energie (LCOE). 
9 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % Other Solar Wind Solid biofuels Hydro 0% 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 Box 1 Cost of electricity generation from wind and solar PV is now comparable with fossil fuels The electricity generation industry uses the levelised cost of electricity (LCOE) indicator to calculate the cost for producing electricity under different renewable and non-renewable technologies.
Představuje náklady na výstavbu a provoz zařízení na výrobu elektřiny za celou dobu jeho předpokládané hospodářské životnosti v přepočtu na MWh8. 
It represents the per MWh cost of building and operating an electricity generation plant over an assumed financial life8.
Podle agentury IRENA9 byly v roce 2017 náklady na elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů často srovnatelné s náklady na fosilní paliva (viz obrázek 3). 
According to IRENA9, in 2017 the cost of electricity generated using renewables was often comparable with that of fossil fuels (see Figure 3).
8 9 US Energy Information Administration, Levelized Cost and Levelized Avoided Cost of New Generation Resources in the Annual Energy Outlook 2018 (Správa informací o energii v USA, Měrné náklady a uspořené měrné náklady na výrobu energie z nových zdrojů energie v ročním energetickém výhledu z roku 2018 ), březen 2018. 
The global LCOE for wind 8 9 US Energy Information Administration, ‘Levelized Cost and Levelized Avoided Cost of New Generation Resources in the Annual Energy Outlook 2018’, March 2018.
IRENA, Renewable power generation costs in 2017 (Náklady na výrobu elektřiny z obnovitelných zdrojů v roce 2017), leden 2018, s. 5. 
IRENA, ‘Renewable power generation costs in 2017’, January 2018, p. 5.
IRENA je mezivládní organizace, která podporuje země v jejich přechodu na udržitelnou energetickou budoucnost. 
IRENA is an intergovernmental organisation that supports countries in their transition to a sustainable energy future.
Obrázek 3 – Celkové LCOE u technologií výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie, 2010–2017 (v USD / MWh) Zdroj: EÚD na základě zprávy agentury IRENA, Renewable power generation costs in 2017 (Náklady na výrobu elektřiny z obnovitelných zdrojů v roce 2017), s. 17. 
Figure 3 – Global LCOE from renewable power generation technologies, 2010-2017 (in US dollars/MWh) Source: ECA, based on IRENA report ‘Renewable power generation costs in 2017’, page 17.
Politiky EU v oblasti výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů 07 Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU) stanoví, že EU a její členské státy mají v oblasti energetiky sdílenou pravomoc. 
EU policies on electricity generation from renewables 07 The Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) provides for the EU and its Member States to have shared competence in the field of energy.
Členské státy si ponechávají právo rozhodovat o tom, jak nejlépe využívat svých energetických zdrojů, které zdroje budou využívat a jak budou strukturovat své zásobování energií. 
However, Member States retain the right to decide how best to exploit their energy resources, which energy sources to use and how to structure their energy supply.
V článku 194 SFEU jsou vyjmenovány čtyři hlavní cíle energetické politiky EU, mezi něž patří i rozvoj nových a obnovitelných zdrojů energie. 
Article 194 TFEU lists the four core objectives of EU energy policy, which include the development of new and renewable forms of energy. (including 27 of the EU Member States and the EU itself) and 23 accession members (including Austria).
08 Konkrétní cíle politiky v oblasti rozvoje obnovitelných zdrojů energie byly definovány ve směrnici o obnovitelných zdrojích energie z roku 2009 (RED I)10. 
08 The policy objectives specifically relating to the development of renewable energy were defined in the 2009 Renewable Energy Directive (RED I)10.
Tato směrnice RED ukládá členským státům povinnost zajistit, aby v celé EU do roku 2020 pocházelo nejméně 20 % hrubé konečné spotřeby energie z obnovitelných zdrojů (viz rámeček 2). 
RED I obliged Member States to ensure that, for the EU as a whole, a minimum of 20 % of the gross final energy consumption will come from renewables by the end of 2020 (see Box 2).
Navrhla 13 Rámeček 2 Národní cíle podílu obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie S ohledem na dosažení celkového cíle EU ve výši 20 % do roku 2020 stanovila směrnice RED I specifické národní cíle podílu obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie. 
11 Box 2 National targets for the share of gross final energy consumption from renewables With the view to achieving the 2020 global EU target of 20 %, RED I set specific national targets for the share of gross final energy consumption coming from renewables.
Tyto národní cíle se pohybovaly v rozmezí od 10 % do 49 % a byly vymezeny s náležitým ohledem na proměnné, jako jsou podíly obnovitelných zdrojů energie dosažené v roce 2005, paušální příspěvek11 a HDP na obyvatele. 
These national targets ranged from 10 % to 49 %, and were defined taking due account of variables such as the renewable shares achieved in 2005, flat rate contribution11 and GDP per capita.
Aby bylo možné sledovat pokrok při plnění těchto cílů, stanovila směrnice RED I matematický vzorec umožňující specifikovat průběžné dvouleté cíle, které pro každý členský stát předepisují orientační plán12 zvyšování podílu obnovitelných zdrojů energie. 
To monitor the progress towards the targets, RED I presented a mathematical formula to specify intermediate biennial targets that prescribed an indicative renewable trajectory12 for each Member State.
Pokud členský stát svůj národní cíl do roku 2020 nesplní, může Komise podniknout právní kroky v podobě řízení o nesplnění povinnosti. 
If a Member State fails to meet its national target by 2020, the Commission may take legal action through an infringement procedure.
Národní cíl stanovený směrnicí RED I se týkal kombinované spotřeby energie ze tří různých odvětví: elektroenergetiky, vytápění a chlazení a dopravy. 
The national target defined by RED I concerned the combined consumption of energy from three different sectors: the electricity, heating and cooling, and transport sectors.
Směrnice nevymezila konkrétní unijní nebo národní cíle pro odvětví elektroenergetiky nebo vytápění a chlazení, ale stanovila jednotný cíl 10 % pro odvětví dopravy. 
The directive did not define specific EU or national targets for the electricity or the heating and cooling sectors, but it set a uniform target of 10 % for the transport sector.
Členské státy musely stanovit své vlastní celkové a odvětvové trajektorie pro odvětví elektroenergetiky a vytápění a chlazení v rámci svého národního akčního plánu pro energii z obnovitelných zdrojů (NREAP), který také obsahuje všechny politiky a opatření týkající se rozvoje obnovitelných zdrojů energie do roku 2020. 
Member States had to establish their own overall and sectoral trajectories for electricity and heating and cooling sectors in their national renewable energy action plan (NREAP), which also included the policies and measures for 2020 concerning renewables.
Členské státy měly rovněž povinnost stanovit kapacitní trajektorie pro jednotlivé technologie získávání energie z obnovitelných zdrojů. 
Member States had also to set capacity trajectories per renewable technology.
Politické dohody o zbývající čtveřici návrhů bylo dosaženo v průběhu listopadu a prosince 2018. 
Political agreement on the remaining four was reached during November and December 2018.
Směrnice RED II stanovila závazný cíl EU ve výši minimálně 32 % do roku 203014 s možností tento cíl opětovně zvýšit v roce 2023. 
RED II set a binding EU target of at least 32 % by 203014, with an option to increase the target again in 2023.
Tohoto cíle ve výši minimálně 32 % však bude třeba dosáhnout bez stanovení závazných národních cílů. 
However, at least 32 % will have to be achieved without setting binding national targets.
Národní režimy podpory a další opatření pro splnění cílů do roku 2020 10 Směrnice RED I podnítila členské státy k tomu, aby v zájmu dosažení cílů do roku 2020 vytvořily národní režimy podpory pro obnovitelné zdroje energie, založené na pobídkách pro investory ze soukromého sektoru (viz rámeček 3). 
National support schemes and other measures for meeting the 2020 targets 10 RED I encouraged Member States to set up national support schemes for renewables, based on incentives for private sector investors, in order to achieve their 2020 targets (see Box 3).
Směrnice RED I stanovila rovněž požadavek, aby elektřina z obnovitelných zdrojů měla „prioritní přístup“ do sítě jako záruku toho, že se vyrobená elektřina prodá. 
RED I also required renewable electricity to be granted ‘priority access’ to the network as a way of guaranteeing the sale of the electricity produced.
14 také čtyři směrnice: o energetické náročnosti budov (vstoupila v platnost 9.7.2018), obnovitelné energii (RED II) a energetické účinnosti (obě vstoupily v platnost 24.12.2018) a o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (plánuje se, že vstoupí v platnost v květnu 2019). 
It also proposed four directives: on the energy performance of buildings (entered into force 9.7.2018), renewable energy (RED II) and energy efficiency (both entered into force 24.12.2018) and common rules for the internal market in electricity (scheduled to enter into force in May 2019).
14 Komisí původně navrhovaný cíl EU do roku 2030 byl 27 %, ale Evropský parlament a Rada tento podíl zvýšily na 32 %. 
14 Initially, the Commission proposed a 2030 EU target of 27 %, but the European Parliament and the Council increased this share to 32 %.
11 Národní režimy zpravidla nejsou spolufinancovány z EU a podléhají pravidlům státní podpory. 
11 As a general rule, national schemes are not EU co-financed and are subject to state aid rules.
Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž (GŘ COMP) tyto režimy analyzuje, aby zajistilo jejich slučitelnost s pravidly vnitřního trhu. 
The directorate-general for Competition (DG COMP) analyses these schemes to ensure compatibility with the internal market rules.
Do roku 2016 si členské státy mohly zvolit jakýkoli typ takových režimů nebo takovou jejich kombinaci, které považují pro svůj trh za vhodné. 
Until 2016, Member States could select any type or combination of schemes they considered appropriate for their market.
Většina z nich vytvořila systém založený buď výhradně na tarifu výkupních cen (FIT), v jehož rámci vydávají výzvy k vyjádření zájmu, anebo na kombinaci s dalším typem pobídek. 
Most set up a scheme based on FITs through calls for interest, either alone or in combination with another incentive type.
Od roku 2016 platí podle pokynů Komise pro státní podporu15 povinnost, že všechny nové režimy podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů musí být provozovány na základě výkupních bonusů (FIP), s tím, 15 Rámeček 3 Typy podpory obnovitelných zdrojů energie Podpora je obecně nabízena prostřednictvím garantovaných výkupních cen (tarif výkupních cen, FIT) nebo příplatků nad rámec tržních cen (výkupní bonus, FIP). 
Since 2016, under the Commission’s state aid guidelines15, all new renewable electricity generation aid schemes have been required to operate through FIPs and, since 2017, to be allocated mainly through auctions16 open to all electricity producers on a non-discriminatory basis17. 15 ‘Guidelines on state aid for environmental protection and energy 2014-2020’, 2014/C 200/01.
Oba druhy podpory nabízejí garantovaný tarif / bonus na poměrně dlouhé období. 
Both offer a guaranteed tariff/premium for a considerable number of years.
V rámci těchto dvou možností podpory přidělují členské státy podporu novým kapacitám nejčastěji buď prostřednictvím výzev k vyjádření zájmu (účastníci požádají o uzavření smlouvy na výrobu elektřiny), nebo prostřednictvím dražeb (účastníci uzavřou smlouvu na základě soutěže). 
For these two support options, the most common way for a Member State to allocate new capacity for renewables is either through calls for interest (participants apply for a contract to produce electricity) or auctions (participants are contracted through a competitive procedure).
Alternativním mechanismem podpory je použití obchodovatelných certifikátů původu, které stát vydává jako důkaz toho, že elektřina byla vyrobena z obnovitelných zdrojů. 
An alternative support mechanism is the use of tradable certificates of origin, which the state issues as proof that electricity has been generated from renewable sources.
Na rozdíl od systémů FIT / FIP nemají výrobci v tomto případě garantovanou cenu jimi vyráběné elektřiny, protože hodnota certifikátů kolísá s nabídkou a poptávkou. 
Unlike with FIT/FIP schemes, producers are not guaranteed a price for their electricity production, as the value of certificates fluctuates with supply and demand.
Stát může nicméně stanovit opatření, která výrobcům elektřiny z obnovitelných zdrojů energie zajistí minimální zisk. 
However, the state can define measures to guarantee a minimum profit for renewables producers.
Členské státy mohou také lákat investory nabídkou záruk za úvěry, nízko úročených půjček, investičních grantů a různých daňových pobídek. 
Member States may also attract investors by offering loan guarantees, low interest loans, investment grants and a variety of tax incentives.
12 Směrnice RED I pobídla členské státy konečně i k tomu, aby na plnění svých cílů do roku 2020 spolupracovaly. 
12 Finally, RED I encouraged Member States to cooperate to meet their 2020 targets.
Mezi možné mechanismy spolupráce patří společné projekty a společné režimy podpory a dvoustranné dohody o převodu podílu energie z obnovitelných zdrojů z členského státu, který vyrábí více energie z obnovitelných zdrojů, do jiného, který jí vyrábí méně (tzv. „statistický převod“). 
Potential mechanisms for cooperation include joint projects and joint support schemes, and bilateral agreements on transfer of a share of energy from renewables by a Member State producing more renewable energy to another producing less, called ‘statistical transfer’.
Podpora větrné a solární energie z EFRR a FS 13 Fondy EU mohou poskytnout dodatečné financování na posílení opatření členských států doplňujících národní nebo regionální režimy podpory prostřednictvím investiční pomoci. 
Support for wind and solar from the ERDF and CF 13 EU funds can provide additional financing to strengthen Member State actions, complementing national or regional support schemes through investment aid.
14 V programových obdobích 2007–2013 a 2014–2020 bylo na projekty v oblasti obnovitelných zdrojů energie alokováno přibližně 8,8 miliardy EUR v podobě výdajů na soudržnost z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a z Fondu soudržnosti (FS). 
14 For the 2007-2013 and 2014-2020 programme periods, approximately €8.8 billion was allocated to renewable energy projects through cohesion policy funding from the European Regional Development Fund (ERDF) and the Cohesion Fund (CF).
Jak je znázorněno v tabulce 2, od roku 2007 bylo na investice do větrných elektráren přiděleno přibližně 972 milionů EUR a na investice do solárních projektů 2 868 milionů EUR. 
As shown in Table 2, since 2007 approximately €972 million has been allocated to wind energy investments, and €2 868 million has been allocated for solar projects.
Prostředky přidělené z EFRR a FS v jednotlivých členských státech na investice do větrné a solární energie během obou období jsou uvedeny v přílohách I a II. 
The ERDF and CF allocations by Member State to wind and solar investments during both periods are provided in Annexes I and II.
Tabulka 2 – Prostředky přidělené z EFRR a FS na investice do obnovitelných zdrojů energie v EU, 2007–2020, v milionech EUR 17 Technologie získávání energie z obnovitelných zdrojů Programové období Celkem % 2007–2013 2014–2020 Větrná 541 431 972 11 % Solární 1 064 1 804 2 868 33 % Biomasa 1 267 1 576 2 843 33 % Jiné obnovitelné zdroje energie 851 1 195 2 046 23 % Obnovitelné zdroje celkem 3 723 5 006 8 729 100 % Zdroj: EÚD na základě údajů Komise, výtah z 9. dubna 2019. 
Table 2 – Allocations from ERDF and CF to investments in renewables in the EU, 2007-2020, in € million 14 Renewable technology Programme period Total % 2007-2013 2014-2020 Wind 541 431 972 11 % Solar 1 064 1 804 2 868 33 % Biomass 1 267 1 576 2 843 33 % Other renewables 851 1 195 2 046 23 % Total renewables 3 723 5 006 8 729 100 % Source: ECA, based on Commission data, extracted on 9.4.2019.
15 Pro období 2021–2027 Komise navrhla uvolnit na politiku soudržnosti 30 % z ERDF a 37 % z FS jako příspěvek na operace na podporu klimatických cílů, mezi něž patří podpora energie z obnovitelných zdrojů18. 
15 For the 2021-2027 period, the Commission has proposed for Cohesion policy 30 % from the ERDF and 37 % from the CF to contribute to operations supporting climate objectives, which include the promotion of renewable energy18.
Pokud by byl výpočet proveden na základě celkových navržených částek pro EFRR/FS (bez příspěvku FS na nástroj pro propojení Evropy – doprava), představuje 60,2 miliardy EUR z EFRR a 11,6 miliardy EUR z FS19. 
If calculated based on the overall proposed amounts for ERDF/CF (excluding the CF contribution to the Connecting Europe Facility Transport), it represents €60.2 billion from the ERDF and €11.6 billion from the CF19.
Posouzení dopadů návrhu směrnice RED II dospělo k závěru, že k dosažení počátečního cíle EU ve výši 27 % do roku 2030 EUR jsou nezbytné investice v přibližné výši 254 miliard EUR20. 
The impact assessment for the RED II proposal concluded that investment of around €254 billion was necessary for the initial 2030 EU target of 27 %20.
Jinak řečeno, k dosažení současného cíle EU do roku 2030 ve výši minimálně 32 % bude nutné celkový finanční příspěvek z EFRR a FS ve výši přibližně 71,8 miliardy EUR na podporu klimatických cílů klimatu doplnit značným objemem veřejných a soukromých vnitrostátních finančních prostředků. 
In other words, the total financial contribution of around €71.8 billion for support to climate objectives from the ERDF and CF will need to be complemented by a significant amount of public and private national funding, as well as other EU funding to meet the current 2030 EU target of at least 32 %.
18 COM(2018) 372 final, návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o Evropském fondu pro regionální rozvoj a o Fondu soudržnosti, oddíl 4 vysvětlujícího prohlášení, s. 7, a bod odůvodnění 14, s. 7 a 12. 
15 18 COM(2018) 372 final, ‘Proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on the European Regional Development Fund and on the Cohesion Fund’, explanatory memorandum section 4, and recital 14, pp. 7 and 12 respectively.
19 Rychlý přezkum: „Rozdělení prostředků na politiku soudržnosti na období 2021–2027 mezi členské státy“, obrázek 1 a tabulka 9. 
19 Rapid case review: ‘Allocation of Cohesion policy funding to Member States for 2021-2027’, Figure 1 and Table 9.
EÚD, březen 2019. 
ECA, March 2019.
20 SWD(2016) 418 final, „Posouzení dopadů doprovázející dokument Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (přepracované znění)“, COM(2016) 767 final, část 2, s. 190. 
20 SWD(2016) 418 final, ‘Impact assessment accompanying the document Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on the promotion of the use of energy from renewable sources (recast)’, COM(2016) 767 final, part 2, p. 190.
Rozsah a koncepce auditu 16 Zabývali jsme se efektivitou podpory, kterou EU a členské státy poskytují na výrobu elektřiny z větrné a solární fotovoltaické energie, jež největší měrou přispívaly k růstu podílu obnovitelných zdrojů energie. 
Audit scope and approach 16 We addressed the effectiveness of EU and Member State support for electricity generation from wind and solar PV power, which were the biggest drivers in the increase of the renewables share.
Za tímto účelem jsme zjišťovali: — zda podíl obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie roste od roku 2005 v souladu se stanovenými cíli; — zda se díky národním režimům podpory podařilo přilákat investice do výroby elektřiny z větrné a solární fotovoltaické energie; — zda na zavádění obnovitelných zdrojů energie mají vliv i jiné nezbytné podmínky, včetně rozšiřování a modernizace přenosových sítí; — zda finanční prostředky na podporu soudržnosti, které jsou pro investice do větrné a solární fotovoltaické energie k dispozici, přinášejí udržitelné výstupy a výsledky s odpovídající výší podpory; — zda revidovaný právní rámec EU na období 2021–2030 vytváří podpůrné prostředí pro rozvoj větrných a solárních fotovoltaických zařízení. 
To do this, we examined: — whether the share of renewables in the gross final energy consumption has progressed since 2005 in line with the targets set; — whether the national support schemes have managed to attract investment in electricity generation coming from wind and solar PV power; — whether other necessary conditions for renewables, including grid expansion and upgrade, affect their deployment; — whether the cohesion funding available for wind and solar PV investments has delivered sustainable outputs and results, with appropriate levels of support; — whether the revised EU legal framework for 2021-2030 creates a supportive environment for the development of wind and solar PV installations.
17 Předmět auditu je velmi relevantní, protože změna klimatu a energetická udržitelnost patří mezi nejvyšší priority politické a hospodářské agendy. 
17 The subject of the audit is highly relevant, given that climate change and energy sustainability are high on the political and economic agenda.
Spolu se zveřejněním této zprávy o auditu bude v roce 2019 vydána další z řady zpráv Komise o pokroku v oblasti obnovitelných zdrojů energie, která se bude podrobně zabývat pokrokem členských států při plnění jejich cílů do roku 2020. 
The publication of this audit report will coincide with the issuing in 2019 of the next in the series of renewable energy progress reports by the Commission, which will detail the progress of Member States towards achieving their 2020 targets.
18 Audit se zabýval využíváním prostředků z EFRR a FS za programové období 2007– 2013 a 2014–2020. 
18 The audit covered the use of ERDF and CF funding for the 2007-2013 and 2014-2020 programme periods.
Na úrovni EU jsme prošetřovali práci pěti generálních ředitelství Komise, která plní významnou úlohu při využívání větrné energie a solární fotovoltaiky, a práci Eurostatu21. 
At EU level, we examined the work of the five Commission directorates-general with a significant role in the deployment of wind and solar PV and of Eurostat21.
Navštívili jsme také řadu zúčastněných stran v Bruselu a členských státech působících v oblasti větrné a/nebo solární fotovoltaické energie a Evropskou agenturu pro životní prostředí v Kodani. 
We also visited a number of stakeholders in Brussels and the Member States in the field of wind and/or solar PV power, and the European Environment Agency in Copenhagen.
19 Navštívili jsme čtyři členské státy: Německo, Polsko, Řecko a Španělsko. 
19 We visited four Member States: Germany, Greece, Spain and Poland.