natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ačkoli se organizační struktura iniciativy od posledního auditu lehce změnila, zůstává složitá, protože se opírá o rozsáhlou síť jak subjektů EU (Evropská služba pro vnější činnost – ESVČ, GŘ DEVCO, Společné výzkumné středisko – JRC), tak subjektů mimo EU (Výzkumný institut OSN pro otázky meziregionálního zločinu a trestní spravedlnosti – UNICRI, řídicí tým, regionální sekretariáty, národní týmy), odborníků na CBRN, civilních a vojenských subjektů a dalších mezinárodních organizací (viz obrázek 1). 
The Initiative’s organisational structure, although slightly changed since the last audit, remains complex because it relies on an extensive network of both EU bodies (the European External Action Service “EEAS”, DG DEVCO, the Joint Research Centre “JRC”), non-EU actors (the United Nations Interregional Crime and Justice Research Institute “UNICRI”, the Governance Team, regional secretariats, national teams), CBRN experts, civilian and military stakeholders and other international organisations (see Figure 1).
Nejvýznamnější změnou od našeho posledního auditu bylo větší zapojení JRC i odborníků na místě, které najalo GŘ DEVCO. 
The most notable change since our last audit has been the greater involvement of the JRC and on-site experts contracted by DG DEVCO.
13 Pilotní projekty a plánování byly financovány z ročního akčního programu pro zmírňování rizik a připravenost na rizika související s materiály či látkami CBRN na rok 2009. 
13 Pilot projects and planning were financed under the 2009 Annual Action Programme for the mitigation of and preparedness against risks related to CBRN materials or agents.
Obrázek 1 – Přehled uspořádání iniciativy týkající se středisek excelence Zdroj: Evropský účetní dvůr. 12 
Figure 1 ‐ Overview of the Centres of Excellence Initiative’s organisation Source: European Court of Auditors. 12
13 9. 
13 9.
Toto uspořádání, které zahrnuje mnoho subjektů v oblasti CBRN, a přístup „zdola nahoru“ a vnitrostátní a regionální přístup činí z iniciativy jedinečný mechanismus podpory. 
This organisation, involving many CBRN actors, the bottom-up, national and regional approaches combine to make the Initiative a unique support mechanism.
Vlády partnerských zemí určí tzv. národní kontaktní místo (NKM), které je jejich prvotním zástupcem pro iniciativu a které odpovídá za styky se subjekty v oblasti CBRN na národní (národní tým, příjemci projektů a další místní subjekty) i mezinárodní úrovni. 
Partner country governments appoint a “national focal point” (NFP), who is their primary representative for the Initiative, responsible for liaising with CBRN stakeholders at the national (national team, project beneficiaries and other local actors) and international levels.
Střediska excelence jsou soustředěna kolem osmi regionálních sekretariátů (viz příloha III). 
The Centres of Excellence are built around eight regional secretariats (see Annex III).
Regionální sekretariáty jsou platformou pro podporu a usnadňování spolupráce na regionální a mezinárodní úrovni. 
The regional secretariats are platforms to promote and facilitate cooperation at regional and international level.
Jednají v součinnosti s národními kontaktními místy ve svém regionu a podporují je a pořádají regionální jednání u kulatého stolu, napomáhají sdílení informací, do určité míry monitorují regionální činnosti a podporují iniciativu. 
They liaise with and provide support to the national focal points in their region, organise regional round table meetings, facilitate information sharing, monitor to a certain extent, the regional activities and promote the Initiative.
14 ROZSAH A KONCEPCE AUDITU 11. 
14 AUDIT SCOPE AND APPROACH 11.
Jedním z hlavních cílů tohoto výkonnostního auditu iniciativy EU týkající se středisek excelence v oblasti CBRN bylo prověřit opatření, kterými ESVČ a Komise realizovaly doporučení ve zvláštní zprávě č. 17/2014; jednalo se o tato doporučení: a) soustředit financování EU do oblastí, kde to je z hlediska bezpečnosti EU nejrelevantnější; b) zvýšit kapacity regionálních sekretariátů; c) zvýšit roli delegací EU; d) zapojit partnerské země do zahájení a provádění projektů; e) snížit časovou prodlevu mezi navržením projektů a jejich realizací; f) zlepšit spolupráci mezi rozhodovacími a prováděcími orgány. 
One of the main objectives of this performance audit of the EU CBRN Centres of Excellence Initiative was to follow-up the actions taken by the EEAS and the Commission to implement the recommendations in special report 17/2014 which were to: (a) concentrate EU funding in the areas of most relevance to EU security; (b) increase the capacities of the regional secretariats; (c) increase the role of the EU delegations; (d) involve partner countries in the initiation and implementation of projects; (e) decrease the time gap between project proposals and project implementation; (f) improve cooperation between decision-making and implementing bodies.
Zatímco náš dřívější audit se soustředil na ustavení iniciativy, tentokrát jsme rozsah auditu rozšířili a posuzovali metody řízení rizik, provádění iniciativy v partnerských zemích a systémy hodnocení. 
While our earlier audit concentrated on the set-up of the Initiative, this time we broadened the audit scope to include an assessment of the risk management approach, the Initiative’s implementation in partner countries, and the monitoring and evaluation systems.
Hledali jsme odpověď na následující otázku: Přispěla iniciativa týkající se středisek excelence významně k omezení chemických, biologických, radiologických a jaderných rizik pocházejících ze zemí mimo EU? 
We aimed to answer the question: Has the Centres of Excellence Initiative contributed significantly to mitigating chemical, biological, radiological and nuclear risks from outside the EU?
Abychom mohli na tuto otázku odpovědět, zabývali jsme se třemi dílčími otázkami: a) Zavedly Komise a ESVČ přiměřené metody řízení rizik? b) Rozvinula se iniciativa uspokojivým způsobem v partnerských zemích? c) Byly zřízeny účinné monitorovací a hodnoticí systémy, aby bylo možno určovat, posuzovat a vykazovat výsledky iniciativy týkající se středisek excelence? 
To answer this question, we addressed three sub-questions: (a) Have the Commission and the EEAS adopted an adequate risk management approach? (b) Has the Initiative been satisfactorily developed in partner countries? (c) Have effective monitoring and evaluation systems been established to identify, assess and report on the Centres of Excellence Initiative’s results?
Audit probíhal od února do října 2017. 
We carried out our audit between February and October 2017.
Přezkoumali jsme příslušnou dokumentaci a provedli pohovory se zástupci Komise (GŘ DEVCO, JRC, ECHO, NEAR a HOME), ESVČ, UNICRI, řídicího týmu a s účastníky 5. mezinárodního setkání národních kontaktních míst v Bruselu. 
We reviewed supporting documentation and interviewed representatives from the Commission (DGs DEVCO, JRC,
15 15. 
15.
Vykonali jsme kontrolní návštěvy ve třech partnerských zemích: Gruzii (červen 2017), Jordánsku a Libanonu (září 2017). 
We carried out audit visits to three partner countries: Georgia (June 2017), Jordan and Lebanon (September 2017).
Tyto země patří mezi země evropského sousedství, což je prioritní oblast iniciativy, a v prvních dvou sídlí regionální sekretariáty14. 
These countries are part of the Neighbourhood, the Initiative’s priority area, and the first two host regional secretariats14.
Provedli jsme pohovory s vedoucími regionálních sekretariátů, regionálními koordinátory, odborníky na technickou pomoc na místě, zástupci národních kontaktních míst a delegací EU, 15 příjemci projektů a třemi dodavateli EU (realizátory projektů). 
We interviewed the heads of the regional secretariats, the regional coordinators, on-site technical assistance experts, the national focal points, the EU delegations, 15 project beneficiaries and 3 EU contractors (project implementers).
Provedli jsme průzkum u všech (osmi) regionálních sekretariátů a vzorku dalších zainteresovaných subjektů (uvedených níže), abychom získali obecné informace o iniciativě. 
We surveyed all regional secretariats (8) and a sample of other stakeholders (listed below) in order to obtain general information on the Initiative.
Analyzovali jsme všechny písemné odpovědi od: i) regionálních sekretariátů (odpovědělo pět z osmi); ii) národních kontaktních míst (odpovědělo 11 z 18); iii) delegací EU (odpovědělo 14 z 18); iv) realizátorů projektů (odpovědělo šest ze sedmi); v) kontaktních míst EU pro oblast CBRN (odpovědělo pět z deseti). 
We analysed all the written replies received from: (i) the regional secretariats (5 out of 8 responded); (ii) national focal points (11 out of 18 responded); (iii) EU delegations (14 out of 18 responded); (iv) project implementers (6 out of 7 responded); (v) EU CBRN contact points (5 out of the 10 responded).
14 Regionální sekretariáty pro jihovýchodní a východní Evropu a Blízký východ. 
14 The South East and Eastern Europe and Middle East regional secretariats.
16 PŘIPOMÍNKY Stále se nestanovují priority pro činnosti na základě rizika Naléhavá potřeba stanovit priority pro činnosti a výdaje 16. 
16 OBSERVATIONS Risk based prioritisation of activities still to be achieved Urgent need to prioritise activities and spending 16.
Aby se co nejlépe využily omezené zdroje, ve zvláštní zprávě č. 17/2014 jsme doporučili zaměřit finanční prostředky přednostně na oblasti, které mají pro bezpečnost EU největší význam. 
To ensure the best use of limited resources, we recommended in special report 17/2014 to prioritise funding in the areas most relevant to EU security.
Podle GŘ HOME leží nejbezprostřednější rizika CBRN pro bezpečnost EU v blízkovýchodních zemích a zemích Východního partnerství15, následovaných zeměmi severní Afriky, které společně představují 20 % partnerských zemí. 
According to DG HOME, the most direct CBRN risks to the EU’s security lie in the Middle East and Eastern Partnership countries15, followed by the North African countries, which together represent 20 % of the partner countries.
Přesto zeměpisné priority GŘ DEVCO (jihovýchodní a východní Evropa, Blízký východ, severní Afrika a Sahel, atlantské pobřeží Afriky a východní a střední Afrika) pokrývají 70 % partnerských zemí, z nichž mnohé nejsou považovány za země s nejbezprostřednějšími riziky CBRN pro EU. 
Despite this, DG DEVCO’s geographical priorities (South East and Eastern Europe, the Middle East, North Africa Sahel, the African Atlantic Façade, and Eastern and Central Africa) cover 70 % of the partner countries, many of which are not regarded as having the most direct CBRN risks to the EU.
GŘ DEVCO a ESVČ přitom vyzvaly další země, aby se k iniciativě připojily. 
DG DEVCO and the EEAS have in fact encouraged more partner countries to join the Initiative.
Počet partnerských zemí tak dále rostl, místo aby se úsilí soustředilo na menší počet zemí16. 
As a result, the number of partner countries has continued to grow instead of concentrating efforts on a more limited number of countries16.
V září 2017 se od našeho posledního auditu počet partnerských zemí zvýšil o 15 ze 43 na 58 (viz příloha IV) a zájem o iniciativu stále roste17. 
In October 2017, the number of partner countries had increased by 15 from 43 to 58 since our last audit (see Annex IV) and interest in the Initiative continues to grow17.
Vzhledem k tomu, že zdroje jsou omezené, zeměpisné rozšíření znamená, že každá země získá v průměru méně konečné podpory. 
As resources are limited, the geographical expansion implies less final assistance on average per country.
V době zvláštní zprávy č. 17/2014 jsme prověřovali systémy pro výběr a realizaci prvních 40 projektů. 
At the time of special report 17/2014, we looked at the systems for selecting and implementing the first 40 projects.
Porovnávali jsme prostředky přidělené na projekty 1 až 40 (první období) s prostředky přidělenými na projekty 41 až 60 (druhé období). 
We compared the project funding allocation from projects 1 to 40 (first period) to projects 41 to 60 (second period).
Z obrázku 2 vyplývá, že jihovýchodní a východní Evropa, která je pro EU prioritou, byla největším celkovým příjemcem finančních prostředků na projekty (21 %), avšak v posledním období jich získala méně. 
Figure 2 shows that South East and Eastern Europe, which is a priority for the EU, has been the largest overall recipient of project funding (21 %) but received less in the latest period.
Od projektu 41 je největším příjemcem atlantské pobřeží Afriky, které s výjimkou Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Gruzie, Moldavsko a Ukrajina. 
From project 41 onwards, the Armenia, Azerbaijan, Belarus, Georgia, Moldova and Ukraine.
V roce 2017 se k iniciativě připojily Etiopie, Kuvajt, Pákistán a Sierra Leone a v březnu roku 2018 Mongolsko. 
Ethiopia, Kuwait, Pakistan and Sierra Leone joined the Initiative in 2017 and Mongolia joined in March 2018.
Třetím největším finančním příjemcem je jihovýchodní Asie, která však není jednou z vysoce prioritních rizikových oblastí. 
The South East Asia region is the third highest financial recipient but is not one of the high priority risks areas.
Ačkoli rizika na Blízkém východě a v severní Africe a Sahelu jsou vyšší (viz bod 16)18, tyto regiony (vyjma regionu Rady pro spolupráci v Zálivu) získaly v druhém období nejnižší podíl finančních prostředků. 
Although risks are higher in the Middle East and North Africa Sahel (see paragraph 16)18, these regions (except for the Gulf Cooperation Council region) have received the lowest share of funding in the second period.
Celkově získaly 13 % a 9 % peněžních prostředků určených na projekty. 
Overall, they received respectively 13 % and 9 % of the project funding.
Regiony představující pro EU nejbezprostřednější rizika CBRN (viz bod 16) získaly úhrnem 43 % prostředků vyčleněných na projekty. 
The regions representing the most direct CBRN risks to the EU (see paragraph 16) received in total 43 % of the total project allocation.
Projekty tedy nejsou řazeny podle priorit na základě rizik souvisejících se zeměpisným umístěním. Je to v rozporu s naším předchozím doporučením, s nímž Komise souhlasila. 
Projects are therefore not prioritised on the basis of risks linked to the geographical location. This is contrary to our previous recommendation, which the Commission had accepted.
Regiony předkládají GŘ DEVCO návrhy projektů v souladu s přístupem založeným na poptávce neboli přístupem „zdola nahoru“19. 
Following a demand-driven or bottom-up approach19, the regions submit project proposals to DG DEVCO.
Projekty k financování vybírá ovšem Komise, ale neuplatňuje výběrová kritéria založená na riziku, třebaže ve vlastním pracovním dokumentu konstatovala, že bezpečnosti EU by prospělo, kdyby se šířeji využívala posouzení hrozeb a rizik20. 
Yet, the Commission selects the projects to finance but it does not apply risk-based selection criteria even though its own working document commented that EU security would benefit from a more extensive use of assessments of threats and risks20.
Namísto toho se návrhy projektů přijímají v pořadí, v jakém přicházejí, což, jak Komise doufá, stimuluje konkurenci mezi regiony. 
Instead, project proposals are admitted on a first-come-first-served basis, which the Commission hopes will stimulate competition among the regions.
V praxi se tak finanční prostředky vyčleněné na iniciativu rozdělují mezi větší počet partnerských zemí. 
In practice, the Initiative’s funds are spread over a greater number of partner countries.
18 19 Stockholmský mezinárodní ústav pro výzkum míru, ročenka 2017. 
18 19 Stockholm International Peace Research Institute Yearbook 2017.
Partnerské země (národní tým) určí své vlastní potřeby a na regionální úrovni jednají o opatřeních, kterými by se mohla řešit společná rizika a hrozby CBRN. 
Partner countries (the national team) identify the needs specific to their country and discuss at regional level the actions that could take place to address common CBRN risks and threats.
20 SWD(2017) 278 final, část 1/2, s. 13. 
20 SWD(2017) 278 final PART 1/2, p. 13.
Obrázek 2 – Přidělené financování podle regionů od roku 2010 do října 2017 18 v mil. EUR 25 20 15 10 5 0 Projekty 1–40 Projekty 41–60 Celkem Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů získaných ze systému CRIS a portálu CBRN a poskytnutých JRC. 
Figure 2 - Financial allocation per region from 2010 until October 2017 18 million euro 25 20 15 10 5 0 Projects 1-40 Projects 41-60 Total Source: European Court of Auditors based on data extracted from CRIS and the CBRN portal and provided by the JRC.
Kromě toho nebyla přiřazena priorita žádné tematické oblasti. 
Furthermore, no thematic fields are given priority.
Zatímco původní vnitřní politika EU v oblasti CBRN se zaměřovala na preventivní opatření21, právní rámec IcSP22 neuvádí, která zmírňující opatření by měla být prioritní (připravenost, prevence, odhalování či reakce). 
Whereas prevention measures were the main focus of the initial EU CBRN domestic policy21, the IcSP legal framework22 does not specify which external mitigation measures should be prioritised (preparedness, prevention, detection or response).
Odborníci GŘ HOME a GŘ DEVCO nicméně doporučují, že prvním krokem by měla být identifikace a zajištění materiálu CBRN. 
However, DG HOME and DG DEVCO experts recommend that, as a first step, the CBRN material should be identified and secured.
Nalezli jsme pouhé tři projekty, které se zaměřovaly na identifikaci zařízení CBRN a materiálu v nich. 
We identified only three projects which were concentrated on the identification of CBRN facilities and the material therein.
Pouze pět projektů z 66, představujících 9 % výdajů, se navíc soustředilo výhradně na chemická rizika (viz příloha V), Závěry Rady o posílení chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti v Evropské unii – akční plán EU v chemické, biologické, radiologické a jaderné oblasti. 
In addition, only five projects out of 66, representing 9 % of expenditure, tackled Council conclusions on strengthening chemical, biological, radiological and nuclear (CBRN) security in the European Union – an EU CBRN Action Plan.
230/2014. 
Regulation (EU) No 230/2014.
Nástroj přispívající ke stabilitě a míru (IcSP), tematický strategický dokument 2014–2020. 
Instrument contributing to Stability and Peace (IcSP) – Thematic Strategy Paper 2014-2020.
19 přestože Zpravodajské a informační centrum EU (INTCEN) to považuje za hrozbu, u níž je nejvyšší pravděpodobnost, že se uskuteční. 
19 chemical risks exclusively (see Annex V), although the EU Intelligence and Situation Centre (INTCEN) considers this as the threat most likely to materialise.
V roce 2017 začala Komise iniciativu využívat k řešení oblastí těsněji souvisejících s bezpečností, jako je boj proti terorismu, boj proti kybernetické kriminalitě, ochrana kritické infrastruktury, obchodování s padělanými léčivými přípravky, námořní bezpečnost a výbušniny. 
In 2017, the Commission has started to use the Initiative to address more security-related matters such as counter-terrorism, the fight against cybercrime, the protection of critical infrastructures, combatting trafficking of falsified medicines, maritime security, and explosives.
Protože zdroje, jež má iniciativa k dispozici, jsou omezené, hodlá Komise tyto nové činnosti financovat z jiných rozpočtových položek a současně využívat struktury středisek excelence. 
Because the Initiative’s resources are limited, the Commission intends to fund these new activities from other budget lines while making use of the Centres of Excellence structures.
Je tu však stále velké množství opatření, která jsou nutná k řešení tradičních rizik CBRN23. 
However, there are still a large number of measures necessary to address traditional CBRN risks23.
Národní kontaktní místa zvýšila úsilí v oblasti CBRN a očekávají, že uvidí výsledky. 
National focal points have mobilised their efforts in the CBRN area and expect to see results.
Rozšíření iniciativy do dalších tematických oblastí vyžaduje další práci, zatímco v oblasti CBRN je ještě třeba mnohé vykonat. 
Expanding the Initiative to other thematic fields requires additional work, while much remains to be done in the CBRN domain.
23 Analogicky se v prvním akčním plánu CBRN od členských států vyžadovalo provést 124 opatření týkajících se prevence, odhalování, připravenosti a reakce. 
23 By analogy, 124 actions were required from EU Member States regarding prevention, detection, preparedness and response in the first CBRN Action Plan.
20 Stanovení potřeb a priorit partnerských zemí stále trvá příliš dlouho a není založeno na vyhodnocení systémového rizika 22. 
20 The identification of partner countries’ needs and priorities still takes too long and is not based on systemic risk assessments 22.
JRC vypracovalo dotazník pro posouzení potřeb (DPP) pro partnerské země. 
The JRC has devised a needs assessment questionnaire (NAQ) for partner countries.
Otázky v něm byly obecné a týkaly se témat jako existence či neexistence vnitrostátního právního rámce a institucionálního rámce pro bezpečnost a zabezpečení materiálů a zařízení CBRN v partnerské zemi. 
The questions were generic and related to subjects such as the existence or not in the partner country of a national legal framework, an institutional framework governing the safety and security of CBRN materials and facilities.
Pojem rizika součástí metodiky JRC nebyl a chyběly dostatečné pokyny, jak by měla být rizika identifikována a seřazena podle priorit. 
The concept of risks was not embedded in the JRC’s methodology and there was not sufficient guidance as to how risks should be identified and prioritised.
Nedostatky zjištěné pomocí dotazníku jsou základem pro vypracování národního akčního plánu CBRN (NAP) na zmírňování těchto rizik. 
The gaps identified through the questionnaire are the basis for the development of a CBRN National Action Plan (NAP) to mitigate these risks.
S odpověďmi na otázky pomáhali národním týmům CBRN v partnerských zemích24 odborníci JRC, avšak DPP zůstává sebehodnocením, které provádějí samy partnerské země. 
JRC experts assisted the partner countries’ CBRN national teams24 in replying to the questions but the NAQ remains a self-assessment exercise carried out by the partner countries.
Komise doporučuje, aby při odpovídání na DPP a vypracovávání NAP byli členy národních týmů zástupci různých ministerstev (viz obrázek 1) a dalších uznávaných kontaktních míst25. 
To carry out the NAQ and NAP exercises, the Commission recommends that the national teams include representatives from a wide range of ministries (see Figure 1) and other recognised contact points25.
Z naší analýzy plyne, že národní týmy se na odborníky ze všech oblastí CBRN systematicky neobracely. 
Our analysis shows that the national teams did not systematically include experts drawn from the full range of CBRN fields.
Do října 2017 dokončilo DPP 26 partnerských zemí z 58 (45 %) a pouze 18 partnerských zemí (31 %) vypracovalo NAP. 
By October 2017, 26 partner countries of 58 (45 %) had finalised their NAQ and only 18 partner countries (31 %) had devised a NAP.
Čtyři partnerské země při tom neuplatnily metodiku DPP (viz příloha I). 
Four partner countries did so without applying the NAQ methodology (see Annex I).
Jedním z důvodů, proč ne všechny partnerské země prošly procesem DPP/NAP, je to, že se jedná o dobrovolný proces vyžadující politickou vůli. 
One reason for the fact that not all partner countries have been through the NAQ/NAP processes is that it is a voluntary exercise requiring political will.
Dalším důvodem, proč své DPP a NAP dokončil jen malý počet partnerských zemí, je politická nestabilita v některých z nich, která Národní týmy CBRN ve svých zemích koordinují činnosti a zprostředkují výměnu informací mezi institucemi, jako jsou ministerstva, agentury a výzkumná a vzdělávací zařízení, která jsou na různých úrovních zapojena do zmírňování rizik CBRN. 
Another reason why a limited number of partner countries had finalised their NAQs and NAPs is the political CBRN national teams coordinate the work and share information in their countries among institutions like ministries, agencies and research and educational facilities involved at various levels in CBRN risk mitigation.