natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Směrnice 2011/85 stanoví minimální požadavky na vnitrostátní rozpočtové rámce (přehled příslušných právních aktů a historie jejich schválení jsou uvedeny v příloze I): i) fiskální plánování členských států by mělo vycházet z realistických makroekonomických a rozpočtových prognóz poskytnutých určenou institucí; ii) členské státy by měly mít specifická fiskální pravidla, jejichž dodržování sledují nezávislé subjekty; iii) členské státy by měly mít důvěryhodný a účinný střednědobý rozpočtový rámec, jehož součástí je nejméně tříletý horizont fiskálního plánování; iv) členské státy by měly mít komplexní, konzistentní a transparentní systémy rozpočtového účetnictví a statistického výkaznictví. 
Directive 2011/85 lays down minimum requirements for the NBFs (for an overview of relevant legal acts and the history of their approval, see Annex I): (i) Member States’ fiscal planning should be based on realistic macroeconomic and budgetary forecasts provided by a designated institution; (ii) Member States should have specific fiscal rules, compliance with which is to be monitored by independent bodies; (iii) Member States should have a credible and effective MTBF that includes a minimum three-year fiscal planning horizon and (iv) Member States should have comprehensive, consistent and transparent systems for budgetary accounting and statistical reporting.
06 Druhým krokem byla Smlouva o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii (dále jen „smlouva o stabilitě“), podepsaná v březnu 2012, a zejména rozpočtový pakt (hlava III), které doplňuje sdělení Komise, jež v červnu 2012 stanovilo sedm společných zásad8 (dále jen „společné zásady Komise“). 
06 The second step was the inter-governmental Treaty on Stability, Coordination and Governance in the Economic and Monetary Union (TSCG), signed in March 2012, and in particular, the Fiscal Compact (Title III), complemented by a Commission Communication setting out seven common principles8 in June 2012 (the “Commission’s common principles”).
Smluvní strany vázané rozpočtovým paktem (všech 19 členských států eurozóny, Bulharsko, Dánsko a Rumunsko) jsou povinny zakotvit ve své vnitrostátní legislativě pravidlo strukturálně vyrovnaného rozpočtu a vytvořit automatický mechanismus nápravy a nezávislou fiskální instituci (viz rámeček 2). 
The contracting parties bound by the Fiscal Compact (all 19 euro-area Member States, Bulgaria, Denmark and Romania) are required to enshrine in national legislation a structural balanced-budget rule and to set up an automatic correction mechanism, as well as an IFI (see Box 2).
8 7 8 Směrnice Rady 2011/85/EU ze dne 8. listopadu 2011 o požadavcích na rozpočtové rámce členských států, Úř. věst. L 306, 23. listopadu 2011 (v tomto dokumentu se označuje jako Směrnice 2011/85). 
8 7 8 Council Directive 2011/85/EU of 8 November 2011 on requirements for budgetary frameworks of the Member States, OJ L 306, 23 November 2011 (referred to in this document as Directive 2011/85).
Evropská komise (2012), COM(2012) 342 final, sdělení Komise – Společné zásady pro vnitrostátní rozpočtové mechanismy nápravy. 
European Commission (2012), COM(2012) 342 final, ‘Communication from the Commission, Common principles on national fiscal correction mechanisms’.
07 Obecně se má za to, že s dobře koncipovanými nezávislými fiskálními institucemi je spojena lepší fiskální výkonnost9, lepší dodržování fiskálních pravidel10 a přesnější a méně zkreslené makroekonomické prognózy11. 
07 Well-designed IFIs are generally seen as being associated with better fiscal performance9, better compliance with fiscal rules10 and more accurate and less biased macroeconomic and budgetary forecasts11.
Debrun, X. a Kinda, T. 
Debrun, X. and Kinda, T.
(2014), Strengthening post-crisis fiscal credibility: Fiscal Councils on the rise — A new dataset (Posilování fiskální důvěryhodnosti v době po krizi: fiskální rady na vzestupu – nový datový soubor), pracovní dokument IMF 14/58. 
(2014), ‘Strengthening post-crisis fiscal credibility: Fiscal Councils on the rise — A new dataset’, IMF working paper 14/58.
10 Beetsma, R. a kol. 
10 Beetsma, R. and al.
(2018), The rise of independent fiscal institutions: recent trends and performance (Vzestup nezávislých fiskálních institucí: nové trendy a výsledky), pracovní dokument IMF 18/68. 
(2018), ‘The rise of independent fiscal institutions: recent trends and performance’, IMF working paper 18/68.
11 Jonung, L. a Larch, M. 
11 Jonung, L. and Larch, M.
(2006), Improving fiscal policy in the EU: the case for independent forecasts (Zlepšování fiskální politiky v EU: argumenty pro nezávislé prognózy), Economic Policy 21/47, s. 492–534. 
(2006), ‘Improving fiscal policy in the EU: the case for independent forecasts’, economic policy 21/47, pp. 492-534.
IMF (2013), Case studies of fiscal councils — functions and impact (Případové studie fiskálních rad – funkce a dopad). 
IMF (2013), ‘Case studies of fiscal councils — functions and impact’.
9 20 3 7 
9 20
9 11 20 4. 
9 11 20
Také Evropský parlament k návrhu dosud nevydal stanovisko. 
The European Parliament has not yet issued its opinion on the proposal either.
10 V roce 2015 Komise rozhodnutím zřídila Evropskou fiskální radu (dále jen „rozhodnutí o Evropské fiskální radě“)15. 
10 In 2015, the Commission established the European Fiscal Board (EFB) by means of a Decision (the “EFB Decision”)15.
Toto rozhodnutí vycházelo z doporučení ve zprávě pěti předsedů16 vytvořit poradní Evropskou fiskální radu, která posílí rámec řízení EU tím, že kromě jiného bude koordinovat a doplňovat vnitrostátní nezávislé fiskální instituce a veřejně a nezávisle posuzovat výkonnost rozpočtů a jejich provádění podle fiskálních cílů EU. 
This was based on a recommendation made in the ‘Five Presidents’ report’16 to create an advisory EFB to strengthen the EU governance framework, among other things by coordinating and complementing the national IFIs and by providing public and independent performance assessment of budgets and their execution against EU fiscal objectives.
13 Evropská komise (2017), COM(2017) 824 final, návrh směrnice Rady, kterou se stanoví pravidla pro posílení rozpočtové odpovědnosti a střednědobé rozpočtové orientace v členských státech, s. 3. 
10 13 European Commission (2017), COM(2017) 824 final, ‘Proposal for a Council Directive laying down provisions for strengthening fiscal responsibility and the medium-term budgetary orientation in the Member States’, p. 3.
14 Hospodářský a finanční výbor (2019), Návrh dodatečných zjištění Hospodářského a finančního výboru o provedení rozpočtového paktu ve vnitrostátním právu, ecfin.cef.cpe (2019) 1812588. 
14 Economic and Financial Committee (2019), ‘Draft supplementary EFC findings on the transposition of the Fiscal Compact’, ecfin.cef.cpe(2019)1812588.
15 Rozhodnutí Komise (EU) 2015/1937 ze dne 21. října 2015 o zřízení nezávislé poradní Evropské fiskální rady a Rozhodnutí Komise (EU) 2016/221 ze dne 12. února 2016, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/1937 o zřízení nezávislé poradní Evropské fiskální rady. 
15 Commission Decision (EU) 2015/1937 of 21 October 2015 establishing an independent advisory European Fiscal Board; and Commission Decision (EU) 2016/221 of 12 February 2016 amending Decision (EU) 2015/1937 establishing an independent advisory European Fiscal Board.
16 Juncker, J.-C., Tusk, D., Dijsselbloem, J., Draghi, M. a Schulz, M. 
16 Juncker, J.-C., Tusk, D., Dijsselbloem, J., Draghi, M. and Schulz, M.
(2015), Zpráva pěti předsedů: dokončení hospodářské a měnové unie. 
(2015), ‘The Five Presidents’ report: Completing Europe's Economic and Monetary Union’.
Rozsah a koncepce auditu 11 V letech 2016 až 2018 jsme prověřovali nápravnou17 i preventivní složku18 Paktu o stabilitě a růstu a také postup při makroekonomické nerovnováze19. 
Audit scope and approach 11 Between 2016 and 2018, we examined both the corrective17 and the preventive arm18 of the SGP, as well as the macroeconomic imbalance procedure19.
Abychom získali celkový obraz správy ekonomických záležitostí EU, rozhodli jsme se provést audit mechanismů souvisejících s fiskální stabilitou. 
In order to complete our picture of the EU economic governance, we decided to carry out an audit on arrangements related to fiscal stability.
12 Cílem auditu bylo posoudit, zda opatření Komise na posílení rozpočtového rámce členských států EU s ohledem na tři klíčové složky, tj. i) fiskální pravidla a mechanismus nápravy, ii) střednědobé rozpočtové rámce a iii) nezávislé fiskální instituce (viz rámeček 1), dosáhla zamýšlených výsledků. 
12 The audit was aimed at assessing whether the Commission’s actions to strengthen the budgetary framework of EU Member States, with reference to the three key components of (i) the fiscal rules and correction mechanism, (ii) MTBFs and (iii) IFIs (see Box 1), had achieved the intended results.
Za tímto účelem jsme zkoumali, zda: a) právní předpisy EU upravující vnitrostátní rozpočtové rámce jsou účinné; b) vnitrostátní rozpočtové rámce byly posíleny náležitou a zřetelnou součinností mezi Komisí, nezávislými fiskálními institucemi a Evropskou fiskální radou; c) Komise řádně posoudila, jak jsou právní předpisy EU provedeny a uplatněny v členských státech. 13 Zaměřili jsme se na případy osmi členských států v našem vzorku (Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Lotyšsko, Lucembursko, Portugalsko a Nizozemsko)20. 
To this end, we examined whether: (a) the EU legal requirements on NBFs were effective; (b) the NBFs were strengthened through appropriate and clear interaction between the Commission, the IFIs and the EFB and (c) the Commission assessed appropriately how the EU legal requirements have been implemented and applied in the Member States. 13 We focused on the cases of the eight Member States in our audit sample (Greece, Spain, France, Italy, Latvia, Luxembourg, Portugal and the Netherlands)20.
V případě potřeby jsme však také analyzovali případy dalších členských států. 
Nevertheless, our analysis also addressed, where necessary, the cases of other Member States.
Analyzovali jsme též úlohu a postavení Evropské fiskální rady ve fiskálním rámci EU. 
We also analysed the role and position of the EFB in the EU fiscal framework.
17 Zvláštní zpráva EÚD č. 10/2016 „Pro zajištění účinného provádění postupu při nadměrném schodku jsou zapotřebí další zlepšení“ (http://eca.europa.eu). 
17 ECA special report 10/2016 ‘Further improvements needed to ensure effective implementation of the excessive deficit procedure’ (http://eca.europa.eu).
18 Zvláštní zpráva EÚD č. 18/2018 „Je naplňován hlavní cíl preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu?“ (http://eca.europa.eu). 
18 ECA special report 18/2018 ‘Is the main objective of the preventive arm of the Stability and Growth Pact delivered?’ (http://eca.europa.eu).
19 Zvláštní zpráva EÚD č. 03/2018 „Audit postupu při makroekonomické nerovnováze“ (http://eca.europa.eu). 
19 ECA special report 03/2018 ‘Audit of the Macroeconomic Imbalance Procedure (MIP)’ (http://eca.europa.eu).
20 Jedná se o členské státy eurozóny, které jsme vybrali proto, že měly vysoké zadlužení, jejich rozpočtový rámec se výrazně zlepšil nebo v nich již dlouho existovala nezávislá fiskální instituce. 11 
20 These were euro-area Member States selected either because they had high debt, because their budgetary frameworks had shown significant improvement or because they had had an IFI in place for a long time. 11
15 Důkazní informace jsme shromáždili na základě: a) přezkumu příslušné dokumentace Komise a Evropské fiskální rady; b) přezkumu publikací, pokynů a norem mezinárodních organizací (MMF, OECD, Světové banky) a také příslušných mezinárodních institutů a akademické literatury; c) internetového průzkumu mezi nezávislými fiskálními institucemi v EU, na nějž odpovědělo 31 nezávislých fiskálních institucí z 26 členských států21; d) rozhovorů s pracovníky Generálního ředitelství Komise pro hospodářské a finanční záležitosti (GŘ ECFIN); e) rozhovorů s pracovníky příslušných ministerstev, nezávislých fiskálních institucí, centrálních bank a analytických středisek v našem vzorku osmi členských států, od nichž jsme získali vyjádření k požadavkům EU a jejich uplatňování. 
15 We collected our audit evidence based on: (a) a review of relevant Commission and EFB documentation; (b) a review of publications, guidelines and standards from international organisations (the IMF, the OECD, the World Bank) as well as relevant independent institutes and academic literature; (c) an online survey of IFIs in the EU to which 31 IFIs from 26 Member States21 responded; (d) interviews with staff from the Directorate-General for Economic and Financial Affairs (DG ECFIN); (e) interviews with staff from relevant Ministries, IFIs, Central Banks and think tanks in our sample of eight Member States to obtain feedback on the EU requirements and their application.
16 Tato zvláštní zpráva by měla být příspěvkem do diskuse v Evropském parlamentu a Radě o návrhu směrnice o posílení rozpočtové odpovědnosti a střednědobé rozpočtové orientace v členských státech, který předložila Komise. 
16 This special report is intended to contribute to the discussions at the European Parliament and the Council on the 2017 draft Directive on strengthening fiscal responsibility and the medium-term budgetary orientation in the Member States as proposed by the Commission.
12 21 V pěti z 28 členských států se o úkoly nezávislé fiskální instituce dělí dvě instituce. 
12 21 In 5 of the 28 Member States, 2 institutions share the tasks of an IFI.
Připomínky Právní předpisy EU daly podnět ke zlepšení vnitrostátních rozpočtových rámců, avšak lze je ještě zlepšit 17 Jak se přepokládalo, legislativní opatření EU (viz body 05–10) dala podnět k posilování vnitrostátních rozpočtových rámců v členských státech EU. 
Observations The EU legal requirements provided impetus for improving national budgetary frameworks but leave room for improvement 17 As expected, the EU legislative actions (see paragraphs 05 to 10) provided an impetus to strengthening NBFs in EU Member States.
Jak dokládá obrázek 1, po přijetí směrnice 2011/85 se počet vnitrostátních fiskálních pravidel a nezávislých fiskálních institucí výrazně zvýšil. Obrázek 1 – Vnitrostátní fiskální pravidla v členských státech EU 13 a) Počet vnitrostátních fiskálních pravidel v členských státech podle typu, 1990–2017 120 100 7 b) Počet nezávislých fiskálních institucí zahajujících činnost v EU podle roku 8 80 6 1 77 64 02 103 106 113 60 40 20 5 4 3 02 1990 1995 2000 2006 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 1 Pravidlo vyrovnaného rozpočtu Výdajové pravidlo Pravidlo o zadlužení Příjmové pravidlo 0 1926 1945 1989 1994 2001 2007 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2017 2018 Poznámka: směrnice 2011/85 byla přijata v roce 2011 (červená čára). 
Figure 1 – National fiscal rules and IFIs in the EU Member States 13 (a) Number of national fiscal rules in Member States by type, 1990-2017 113 (b) Number of IFIs becoming operational in the EU per year 0 1926 1945 1989 1994 2001 2007 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2017 2018 120 100 80 60 40 20 8 7 6 5 4 3 2 64 102 103 106 77 01 1990 1995 2000 2006 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 Budget-balance rule Expenditure rule Debt rule Revenue rule Note: In 2011 (red line), Directive 2011/85 was adopted.
18 Jednotlivé složky vnitrostátních rozpočtových rámců však upravuje rozdrobený právní rámec (viz obrázek 2). 
18 However, the different elements of NBFs are currently governed by a fragmented legal framework (see Figure 2).
Jedná se o tyto složky: i) numerická fiskální pravidla, ii) mechanismus nápravy, iii) střednědobé rozpočtové rámce, iv) nezávislé fiskální instituce a v) rozpočtové postupy. 
These different elements are: (i) the numerical fiscal rules, (ii) the correction mechanism, (iii) the MTBFs, (iv) the IFIs, and (v) the budgetary procedures.
19 Existují vedle sebe různé akty rozdílné právní povahy (právo EU a mezivládní smlouva): o o o míra jejich vykonatelnosti se liší (Soudní dvůr Evropské unie může rozhodovat pouze o provedení smlouvy o stabilitě ve vnitrostátním právu; pokud jde o uplatnění smlouvy o stabilitě, orgány EU nemají žádnou pravomoc prosazovat vnitrostátní předpisy, v nichž byla provedena); zatímco určitá ustanovení jsou zakotvena v nařízeních, která jsou přímo použitelná, jiná jsou vymezena ve směrnicích, které musí členské státy v určité lhůtě provést ve vnitrostátním právu a o jejichž použití mohou volně rozhodnout, takže ve výsledku jsou vnitrostátní rámce nesourodější; míra použitelnosti ve vztahu k některým členským státům se liší a závisí zejména na tom, zda jsou v eurozóně. 
19 Various acts of different legal nature (EU law and Intergovernmental Treaty) coexist: o o o their degree of enforceability varies (the Court of Justice of the EU can only rule on the transposition of the TSCG; in relation to the application of the TSCG, the EU institutions do not have any power to ensure that the national legislation transposing it is enforced); while certain provisions are enshrined in regulations, which are directly applicable, others are set out in a directive, which Member States are given time to transpose and are free to decide how to apply, resulting in greater heterogeneity of national frameworks; the degree of applicability to certain Member States varies, in particular depending on whether they are in the euro area.
20 Komise vypracovala směrnici 2011/85 ve velmi krátké době (tři měsíce). 
20 The Commission drafted Directive 2011/85 within a very short period of time (three months).
Zdůraznila, že směrnice 2011/85 by se měla považovat za soubor „minimálních požadavků“ spíše než za osvědčené postupy či dokonce žádoucí charakteristiky střednědobého rozpočtového rámce. 
It emphasised that Directive 2011/85 should be regarded as a set of “minimum requirements”, rather than as representing best practice, or even the desirable features for an MTBF.
Uvedla, že začlenění osvědčených postupů do právního rámce EU by nebylo slučitelné se značnými rozdíly mezi správními a institucionálními strukturami v členských státech22. 
It stated that embedding best practices into the EU legal framework “would not have been compatible with the considerable differences across Member States' administrative and institutional structures”22.
22 Evropská komise (2012), Zpráva o veřejných financích v HMU 2011, s. 101. 
22 European Commission (2012), ‘Report on public finances in EMU 2011’, p. 101.
Vnitrostátní rozpočtové rámce 
National budgetary frameworks
21 Jak je uvedeno v bodě 09, v podobě návrhu směrnice z roku 2017 se mělo do práva EU začlenit jádro smlouvy o stabilitě. 
21 As mentioned in paragraph 09, the 2017 draft Directive was meant to incorporate the substance of the TSCG into EU law.
Komise se nerozhodla pro doslovné převedení, nýbrž pro to, co nazývá teleologickým přístupem, tedy zapracování, které se zaměřuje na základní cíl rozpočtového paktu, tj. konvergenci k obezřetným úrovním veřejného dluhu. 
The Commission did not opt for a word-by-word transposition but for what it calls a “teleological approach”, i.e. incorporation focusing on the Fiscal Compact's underlying objective: convergence to prudent levels of public debt.
Návrh směrnice z roku 2017 v praxi kromě jiného vyžaduje střednědobý rozpočtový cíl v podobě strukturálního salda, které zajišťuje, že bude dodržen limit poměru státního dluhu k HDP zakotvený v SFEU, aniž je však stanoven numerický limit. 
In practice, the 2017 draft Directive requires, among other things, an MTO in terms of a structural balance that ensures compliance with the debt-to-GDP ceiling enshrined in the TFEU, but without setting any numerical ceiling.
22 Evropská centrální banka (ECB) ve stanovisku uvedla, že „ustanovení této směrnice se podstatně odchylují od ustanovení rozpočtového paktu, což může vést k oslabení jeho pravidel“23. 
22 The European Central Bank (ECB) stated in an opinion that “the provisions of this Directive deviate substantially from those of the Fiscal Compact, which may lead to a weakening of the rules of the Fiscal Compact”23.
Kromě toho je třeba připomenout, že návrh směrnice z roku 2017 byl předložen před tím, než byl proveden přezkum vhodnosti směrnice 2011/85 (dále jen „přezkum vhodnosti“) nebo posouzení fungování balíčku dvou právních aktů. 
In addition, it should be noted that the 2017 draft Directive was proposed before carrying out the review of the suitability of Directive 2011/85 (the “suitability review”) or the assessment on the functioning of the Two-Pack.
23 Posuzovali jsme, zda požadavky v současném právním rámci jsou přiměřené a zda návrh směrnice z roku 2017 řešil zjištěné nedostatky. 
23 We assessed whether requirements in the current legal framework were appropriate and whether the 2017 draft Directive addressed any identified shortcomings.
Posouzení se týkalo těchto tří aspektů: a) mechanismu nápravy; b) střednědobých rozpočtových rámců; c) nezávislých fiskálních institucí. 
We did this for the following three aspects: (a) correction mechanism; (b) medium-term budgetary frameworks; (c) independent fiscal institutions.
Nedostatky v ustanoveních o mechanismu nápravy 24 Směrnice 2011/85 poprvé zavedla koncept mechanismu nápravy, označovaný jako „důsledky nedodržení pravidel“. 
Shortcomings in the provisions on the correction mechanism 24 Directive 2011/85 introduced for the first time the concept of a correction mechanism, referred to as “the consequences in the event of non-compliance”.
Kromě tohoto konceptu však nestanovila konkrétní požadavky na jeho koncepci a uplatňování. 
Beyond this, however, it did not lay down specific requirements regarding its design and application.
25 Smlouva o stabilitě vyžaduje, aby v případě zjištěného závažného odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle byl mechanismus nápravy automaticky aktivován. Přímo nestanoví konkrétní požadavky na koncepci a uplatňování mechanismu, ale pověřila Komisi, aby vypracovala společné zásady, kterými se mají členské státy při 23 ECB (2018), CON/2018/25. 
25 The TSCG requires an automatic triggering of the correction mechanism in case of significant observed deviations from the MTO. It does not directly lay down specific requirements on the design and application of the mechanism, but tasked the Commission with producing common principles, which Member States should apply in designing national correction mechanisms.
Komise tyto zásady vydala v červnu 2012. 
The Commission issued these principles in June 2012.
26 Přes podporu na politické úrovni24 nejsou zásady závazné, neboť byly zveřejněny ve sdělení Komise, a nemají tudíž právní účinnost kromě toho, že slouží jako základ pro mechanismy, který měly smluvní strany zavést. Pokud se jedná o mechanismus nápravy (zásada 3), Komise navrhla, že spuštění mechanismu by mohlo záležet buď na kritériích stanovených na úrovni EU, nebo specifických kritériích pro danou zemi nebo na obou. 
26 Despite being endorsed at a political level24, the principles are not binding as they were published in a Commission Communication and thus have no legal effect other than serving as a basis for the mechanisms the contracting parties were to put in place. As regards the activation of the correction mechanism (principle 3), the Commission has suggested that the correction mechanism’s trigger points could rely on either EU-level criteria, country-specific criteria, or both.
Avšak dvě třetiny členských států se rozhodly, že místo specifických vnitrostátních kritérií budou kopírovat kritéria stanovená na úrovni EU. 
However, two-thirds of Member States opted to mirror the EU-level criteria rather than having specific national ones.
Není tedy pravděpodobné, že v těchto členských státech budou vnitrostátní mechanismy nápravy aktivovány dříve než mechanismus nápravy EU podle preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu. 
As a result, for these Member States, national correction mechanisms are unlikely to be triggered earlier than the EU correction mechanism under the preventive arm of the SGP.
473/2013 stanoví určité požadavky, včetně požadavku, aby nezávislé subjekty případně poskytly posouzení týkající se aktivace a provádění mechanismu nápravy. 
27 Regulation 473/2013 lays down certain requirements, including the requirement that independent bodies should provide, where appropriate, assessments regarding the triggering and implementation of correction mechanisms.