natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Neodráží však v plném rozsahu společné zásady Komise, které byly vydány půl roku poté, co Komise předložila návrh nařízení č. 473/2013. 
However, it does not fully reflect the Commission’s common principles, which had been issued half a year after the Commission’s proposal for Regulation 473/2013.
Například neuvádí, že: o náprava by měla být v souladu s doporučeními Komise příslušnému členskému státu podle Paktu o stabilitě a růstu, pokud jde o rozsah a časový harmonogram (zásada 2); o aktivace může být spuštěna na základě kritérií na úrovni EU nebo konkrétních kritérií pro určitou zemi (zásada 3); o větší odchylky od střednědobého rozpočtového cíle nebo od cesty k jeho postupnému dosažení by měly vést k rozsáhlejší nápravě (zásada 4). 
For example, it does not indicate that: o the correction should be consistent with any recommendations made by the Commission to the Member State concerned under the SGP in terms of size and timeline (principle 2); o activation triggers may comprise EU-driven or country-specific criteria (principle 3); o larger deviations from the MTO or the adjustment path towards it should lead to larger corrections (principle 4).
28 Společné zásady Komise neodráží v plném rozsahu ani návrh směrnice z roku 2017. 
28 The 2017 draft Directive likewise does not fully reflect the Commission’s common principles.
Například se nezmiňuje o tom, že spuštění mechanismu nápravy může záležet na buď na kritériích stanovených na úrovni EU, nebo specifických kritériích pro danou zemi nebo na obou. 
For example, it omits to mention that the correction mechanism’s trigger points may rely on either EU-level criteria, country-specific criteria, or both.
29 A konečně, jak upozornila ECB, návrh směrnice z roku 2017 nevymezuje pojem „zjištěného závažného odchýlení“, tj. okolnosti, za nichž se má mechanismus aktivovat, a neobsahuje žádné další pokyny týkající se jeho rozsahu. 
29 Lastly, as highlighted by the ECB, the 2017 draft Directive does not define the term “significant observed deviation”, i.e. the circumstances under which the mechanism is to be activated, and does not contain any further guidance regarding its scope.
16 17 a rozsah odchylky je neurčitý a může vést k nápravným opatřením, která jsou velmi obecná a málo konkrétní25. 
The requirement to take into account the nature and size of a deviation is vague, and may result in correction measures that are very broad and lacking in substance25.
Nedostatky v ustanoveních o střednědobých rozpočtových rámcích 30 Porovnali jsme požadavky stanovené ve směrnici 2011/85 s normami a osvědčenými postupy, které doporučovaly MMF, OECD a Světová banka v době, kdy byla směrnice 2011/85 vypracována. 
Shortcomings in the provisions on medium-term budgetary frameworks 30 We compared the requirements set by Directive 2011/85 with the standards and best practices recommended by the IMF, the OECD and the World Bank at the time Directive 2011/85 was drafted.
Tři z těchto norem a osvědčených postupů nebyly do směrnice 2011/85 převzaty (viz tabulka 1, řádky vytištěné tučně). 
Three of these standards and best practices were not taken up in Directive 2011/85 (see Table 1, lines in bold).
V porovnání s posledními normami a osvědčenými postupy MMF a OECD nedostačuje směrnice 2011/85 ve dvou dalších oblastech. 
Compared with the latest IMF/OECD standards and best practices, Directive 2011/85 falls short in respect of two more issues.
Do směrnice 2011/85 tedy nebylo celkem převzato pět z 13 norem a osvědčených postupů. 
Thus, in total, 5 out of the 13 standards and best practices were not reflected in Directive 2011/85.
Je tomu tak navzdory skutečnosti, že v době vypracování směrnice 2011/85 bylo stanovisko Komise k těmto otázkám (viz příloha II) v souladu se stanoviskem mezinárodních subjektů. 
This is despite the fact that, at the time Directive 2011/85 was drafted, the Commission’s views on these issues (see Annex II) were in line with those of international bodies.
25 ECB (2018), CON/2018/25. 
17 25 ECB (2018), CON/2018/25.
Tabulka 1 – Rozdíly mezi normami a osvědčenými postupy IMF a OECD a požadavky směrnice 2011/85 18 Charakteristiky střednědobého rozpočtového rámce IMF/OECD Směrnice 2011/85 Nejméně tříletý střednědobý rozpočtový rámec  Komplexní pokrytí sektoru vládních institucí  Plný soulad s cíli fiskální politiky vlády a makroekonomickými prognózami  Projekce budoucích příjmů a výdajů při současných politikách odlišné od fiskálního dopadu nových politik  Odhadované náklady na daňové úlevy  Plně integrovaný postup sestavování rozpočtu pro kapitálové a stálé výdaje  Spolehlivé dlouhodobé odhady budoucích výdajů v následujících letech26  Posouzení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí  Jednotný postup vypracování střednědobého rozpočtového rámce a ročního rozpočtu a plně integrovaná dokumentace  Kontrola výdajů zaměřená do budoucnosti (přenosy prostředků, několikaleté výdajové závazky, rezervy apod.)  Mechanismy monitorování a vyvozování odpovědnosti  Orientační stropy pro následující roky  Výdajové odhady pro následující roky posouvány z jednoho střednědobého rozpočtového rámce do dalšího  Poznámka:: obsahuje,: částečně obsahuje,: neobsahuje Zdroj: ECA na základě OECD (2004), The Legal Framework for Budget Systems (Právní rámec pro rozpočtové systémy), MMF (2007), Manual on Fiscal Transparency (Příručka pro fiskální transparentnost), MMF (2010), Lienert, I. and Fainboim, I., Reforming Budget Systems Laws (Reforma zákonů o rozpočtových systémech). 
Table 1 – Differences between IMF/OECD standards and best practices and Directive 2011/85 requirements 18 MTBF Characteristics IMF/OECD Directive 2011/85 At least 3-year MTBF framework  Comprehensive coverage of general government  Full alignment with government's fiscal policy objectives and macroeconomic forecasts  Projections of future revenue and expenditure at current policies distinct from fiscal impact of new policy measures  Estimated cost of tax expenditure  Budget preparation process for capital and recurrent spending fully integrated  Reliable forward estimates of spending in out-years26  Assessment of long-term sustainability of public finance  A single process for preparing MTBF and annual budget, and fully integrated documentation  Forward-looking expenditure controls (carryovers, multiyear expenditure commitments, buffers, etc.)  Monitoring and accountability mechanisms  Indicative ceilings for out-years  Spending estimates for out-years rolled over from one MTBF to the next  Note:: included,: partially included,: not included Source: ECA based on OECD (2004), ‘The Legal Framework for Budget Systems’; IMF (2007), ‘Manual on Fiscal Transparency’; IMF (2010), Lienert, I. and Fainboim, I., ‘Reforming Budget Systems Laws’.
26 Jakýkoli rok následující po běžném rozpočtovém/fiskálním roce. 
26 Any year beyond the current budget/fiscal year.
31 Podle studie MMF nedostatečná integrace mezi plánováním střednědobých výdajů a procesem rozpočtování vede k tomu, že střednědobé plánování účinně neomezuje fiskální politiku27. 
31 According to an IMF paper, the lack of integration between medium-term expenditure planning and the budgeting process makes medium-term planning ineffective in constraining fiscal policy27.
Zatímco však článek 10 směrnice 2011/85 vyžaduje, aby právní předpisy o ročním rozpočtu byly v souladu s ustanoveními střednědobého rozpočtového rámce nebo aby byla jakákoli odchylka řádně vysvětlena, nevyžaduje integraci plánování střednědobých výdajů a procesu rozpočtování28. 
However, while article 10 of Directive 2011/85 requires annual budget legislation to be consistent with provisions of the MTBF or duly explain any departure, there is no requirement for an integrated medium-term expenditure planning and budgeting process28.
Nepožaduje ani, aby rozpočtová dokumentace obsahovala střednědobé projekce a výsledky příjmů, výdajů a financování na témže základě jako roční rozpočet29. 
Moreover, it does not require that budget documentation include projections and outturns of revenues, expenditures and financing over the medium term on the same basis as the annual budget29.
32 Podle studie MMF jsou také důležité čtyři druhy kontrolních mechanismů zaměřených do budoucnosti: i) kontrola nad akumulací, stavem nebo čerpáním přenesených prostředků, ii) pravidelné sledování shody aktualizovaných střednědobých výdajových projekcí se schválenými střednědobými plány, iii) dostatečné marže mezi výdajovými závazky a výdajovými plány umožňující zvládnout neočekávané události bez nutnosti měnit priority politik a iv) důsledná kontrola nad schopností ministerstev a agentur přijímat víceleté výdajové závazky. 
32 Also, according to an IMF paper, four types of forward-looking control mechanisms are important: (i) controls over the accumulation, stock, or drawdown of carryovers, (ii) regular monitoring of consistency of updated medium-term expenditure projections with approved medium-term plans, (iii) sufficient margins between expenditure commitments and expenditure plans to absorb unexpected events without requiring reprioritisation of policies, and (iv) firm controls on ministries’ and agencies’ ability to enter into multi-year expenditure commitments.
Směrnice 2011/85 však nepředpokládá zavedení kontroly výdajů zaměřené do budoucnosti, která zajišťuje dodržování střednědobých plánů, i když se mění vnější podmínky. 
However, Directive 2011/85 does not provide for the establishment of forward-looking expenditure controls to ensure compliance with the medium-term plans even as external conditions change.
33 Směrnice 2011/85 také neupravuje, jak mají vnitrostátní orgány vykazovat rozpočtové výsledky tak, aby byly srovnatelné s víceletými plány, a jak v úplnosti a transparentně provádět sesouhlasení případných odchylek mezi víceletými plány a výdajovými výsledky. 
33 Lastly, Directive 2011/85 does not contain any provision addressing the need for national authorities to report budgetary outturns on a comparable basis with multi-year plans, and to comprehensively and transparently reconcile any deviation between multi-year plans and expenditure outcomes.
Navíc žádné konkrétní ustanovení nevyžaduje, aby se vlády nebo subjekty odpovědné za plnění rozpočtu musely zodpovídat z případných neodůvodněných odchylek od víceletých plánů. 
Moreover, there is no specific provision requiring governments or those involved in budgetary implementation to be held accountable for any unjustified deviations from multi-year plans.
27 MMF (2013), Cangiano, G. a kol., Public Financial Management and its emerging architecture (Správa veřejných financí a její nově vznikající struktura), s. 161. 
27 IMF (2013), Cangiano, G. et al., ‘Public Financial Management and its emerging architecture’, p. 161.
28 OECD (2004), The Legal Framework for Budget Systems (Právní rámec pro rozpočtové systémy), rámeček III.4, MMF (2010), Lienert, I. a Fainboim, I., Reforming Budget Systems Laws (Reforma zákonů o rozpočtových systémech), rámeček 4 a s. 12–13, MMF (2013), Cangiano, G. a kol., Public Financial Management and its emerging architecture (Správa veřejných financí a její nově vznikající struktura), s. 156, MMF (2014), Fiscal transparency code (Kodex fiskální transparentnosti), zásady 2.1.3, 2.3.1 a 2.3.2, Světová banka (2013), Beyond the annual budget – The global experience with medium term expenditure frameworks (Za obzorem ročního rozpočtu – globální zkušenosti se střednědobými výdajovými rámci), s. 58–59. 
28 OECD (2004), ‘The Legal Framework for Budget Systems’, Box III.4; IMF (2010), Lienert, I. and Fainboim, I., ‘Reforming Budget Systems Laws’, Box 4 and pp. 12-13; IMF (2013), Cangiano, G. et al., ‘Public Financial Management and its emerging architecture’, p. 156; IMF (2014), ‘Fiscal transparency code’, Principles 2.1.3, 2.3.1 and 2.3.2; World Bank (2013), ‘Beyond the annual budget.
29 MMF (2014), Fiscal transparency code (Kodex fiskální transparentnosti), zásada 2.1.3. 19 
29 IMF (2014), ‘Fiscal transparency code’, Principle 2.1.3. 19
34 V návrhu směrnice z roku 2017 se zavádí požadavek závazného střednědobého výdajového pravidla stanoveného na počátku volebního období. 
34 The 2017 draft Directive introduces the requirement for a binding medium-term expenditure rule set out at the beginning of the legislature.
Toto pravidlo by zajistilo větší stabilitu pro rozpočtové plánování a posílilo propojení mezi rozpočtem a střednědobým rozpočtovým rámcem. 
Such a rule would provide more stability for budgetary planning and strengthen the link between budget and MTBF.
Mohlo by však ohrozit fiskální stabilitu, pokud by se růst výdajů odchýlil od růstu potenciálního produktu30. 
However, it might put fiscal stability at risk if the growth of expenditure deviates from the potential output30 growth.
Návrh směrnice z roku 2017 žádný z těchto nedostatků31, které jsou uvedeny v tabulce 1, neřeší. 
The 2017 draft Directive did not address any of the other shortcomings31 indicated in Table 1.
Nedostatky v ustanoveních o nezávislých fiskálních institucích 35 Nařízení č. 473/2013, které je pro členské státy eurozóny závazné, vymezuje funkce, které by nezávislé fiskální instituce měly plnit, a také jejich charakteristiky a zásady. 
Shortcomings in the provisions on the independent fiscal institutions 35 Regulation 473/2013, which is binding for the euro-area Member States, defines the functions that IFIs should assume, as well as features and principles.
Posledně jmenované jsou v souladu se společnými zásadami Komise. 
The latter are in line with the Commission’s common principles.
Byly doplněny během legislativního procesu, protože zásady byly přijaty až poté, co Komise předložila návrh nařízení. 
They were added in the course of the legislative process as the principles were adopted after the Commission made its proposal for a regulation.
36 Srovnali jsme ustanovení o nezávislých fiskálních institucích s mezinárodními normami a osvědčenými postupy MMF32 a OECD33. 
36 We compared the provisions on IFIs with the international standards and best practices of the IMF32 and the OECD33.
Shledali jsme, že v předpisech EU chybí požadavky upravující i) počet a délku funkčního období členů správní rady nezávislých fiskálních institucí, ii) jejich politiky v oblasti lidských zdrojů, iii) stanovení jejich rozpočtu a iv) potřebu externího přezkumu. Výsledkem bylo, že byly zřízeny 30 Potenciální produkt je teoretický koncept objemu produktu (HDP) v daný okamžik, který je v souladu se stabilní inflací. 
We observed that EU law lacks requirements with regard to (i) the number and length of the terms of the IFI board members, (ii) IFIs’ human resources policies, (iii) the establishment of the IFIs’ budgets, and 30 The potential output is a theoretical concept of the level of output (GDP) at a given moment that is consistent with stable inflation.
Roste v čase v míře, která není nutně stálá. 
It grows in time at a rate that is not necessarily constant.
Ani objem, ani tempo růstu nelze měřit přímo, ale musí se odhadovat. 
Both the level and the growth rate cannot be measured directly, but have to be estimated.
31 MMF a OECD aktualizovaly své normy a osvědčené postupy pro dobrou rozpočtovou správu v letech 2014 a 2015 a začlenily do nich zkušenosti z hospodářské a finanční krize. 
31 The IMF and the OECD updated their standards and best practices for good budgetary governance in 2014 and 2015 respectively to incorporate lessons learnt from the economic and financial crisis.
Komise však tuto aktualizaci v návrhu směrnice z roku 2017 nezohlednila. 
However, the Commission did not reflect this update in the 2017 draft Directive.
32 MMF (2013), The functions and impact of fiscal councils (Funkce a dopad fiskálních rad): „Tento dokument představuje nejúplnější přehled fiskálních rad, který byl dosud k dispozici“ a také vychází z dalších studií včetně návrhu zásad OECD z roku 2012 a publikace Kopits, G. 
32 IMF (2013), ‘The functions and impact of fiscal councils’: “This paper provides the most comprehensive survey of fiscal councils available so far” and also builds on other papers including the OECD’s 2012 draft principles and Kopits, G.
(2011), Independent fiscal institutions: Developing good practices (Nezávislé fiskální instituce: stanovení osvědčených postupů), s. 35–52. 
(2011), ‘Independent fiscal institutions: Developing good practices’, pp. 35-52.
33 Zásady OECD byly již dostupné v roce 2012 a byly přijaty v roce 2014. 
33 OECD principles were already available in 2012 and were adopted in 2014.
Viz OECD (2014), Recommendation on Principles for IFIs (Doporučení k zásadám nezávislých fiskálních institucí). 20 
See OECD (2014), ‘Recommendation on Principles for IFIs’. 20
21 nestejnorodé nezávislé fiskální instituce, jak dokládá příloha III a jak upozorňuje diskusní dokument Komise34. 
This resulted in heterogeneous IFIs being established, as illustrated by Annex III and also highlighted in a Commission discussion paper34.
37 Již v roce 2004 Komise zdůraznila35, jak je důležité, aby makroekonomické a rozpočtové prognózy vypracovávaly nebo posuzovaly nezávislé instituce, aby se omezila, případně odstranila jejich optimistická předpojatost36. 
37 As far back as 2004, the Commission35 highlighted the importance of both macroeconomic and budgetary forecasts being either produced or assessed by an independent institution in order to reduce and possibly eliminate their optimism bias36.
To později ve svých dokumentech potvrdily MMF37 i OECD38. 
This was also later confirmed by IMF37 and OECD38 papers.
473/2013 obsahovalo obě prognózy, to v podobě, v níž bylo přijato, vyžaduje, aby nezávislé fiskální instituce vypracovaly nebo schválily makroekonomické prognózy, nikoli však prognózy rozpočtové (tj. předpokládané rozpočtové příjmy a výdaje). 
Despite the Commission’s proposal to include both, Regulation 473/2013, in its adopted form, requires only macroeconomic forecasts to be either produced or endorsed by the IFIs, but not the budgetary forecasts (i.e. projected budgeted revenue and expenditure).
38 V diskusním dokumentu Komise z roku 2017 (viz bod 36) byl kromě jiného vyjádřen názor, že legislativa by mohla nezávislým fiskálním institucím vzhledem k jejich úloze v souvislosti s makroekonomickými prognózami dát rozsáhlejší roli při vypracování či schvalování rozpočtových prognóz. 
38 The 2017 Commission discussion paper (see paragraph 36) took the view, among other things, that IFIs could be given a more extensive role in producing or endorsing budgetary forecasts, given their role in relation to macroeconomic forecasts.
Nezávislé fiskální instituce a další zainteresované subjekty, s nimiž jsme se setkali, toto omezení v souvislosti s rozpočtovými prognózami rovněž zdůrazňovaly. 
IFIs and other stakeholders we met also emphasised this limitation with regard to the budgetary forecasts.
39 V roce 2016 Síť nezávislých fiskálních institucí EU, což je platforma pro výměnu názorů a odborných znalostí a sdružování zdrojů, navrhla seznam minimálních norem pro nezávislé fiskální instituce podobný zásadám OECD a současně zřízení „účinného systému jejich ochrany“39. 
39 In 2016, the Network of EU IFIs, a platform for exchanging views and expertise and pooling resources, proposed a list of minimum standards for IFIs similar to the OECD’s principles, as well as the establishment of “an effective system for their safeguarding”39.
Avšak návrh směrnice z roku 2017 tyto otázky neřeší: pokud jde o normy, jeho jediným novým požadavkem je, aby členské státy zajistily soulad 34 Evropská komise (2017), Jankovics, L. a Sherwood, M., Independent fiscal institutions in the EU Member States: The early years (Nezávislé fiskální instituce v členských státech EU: první roky), diskusní dokument 067. 
However, the 2017 draft Directive does not address these issues: in terms of standards, the only new requirement in the 2017 draft Directive is for Member States to ensure that IFIs comply with the principles for IFIs set in Regulation 473/2013. 34 European Commission (2017), Jankovics, L. and Sherwood, M., ‘Independent fiscal institutions in the EU Member States: The early years’, discussion paper 067.
35 Evropská komise (2004), Jonung, L. a Larch, M., Improving fiscal policy in the EU: the case for independent forecasts (Zlepšování fiskální politiky v EU: argumenty pro nezávislé prognózy). 
35 European Commission (2004), Jonung, L. and Larch, M., ‘Improving fiscal policy in the EU: the case for independent forecasts’.
36 Optimistická předpojatost spočívá v nadhodnocení růstu produktu a příjmů a současném podhodnocení mandatorních výdajů. 
36 Optimism bias is the practice of overestimating growth in output and revenue while underestimating non-discretionary expenditure.
37 MMF (2007), Code of good practices on fiscal transparency (Kodex správné praxe pro fiskální transparentnost), zásada 4.3.4. 
37 IMF (2007), ‘Code of good practices on fiscal transparency’, Principle 4.3.4.
38 OECD (2014), Recommendation on Principles for IFIs (Doporučení k zásadám nezávislých fiskálních institucí), zásada 3.3. 
38 OECD (2014), ‘Recommendation on Principles for IFIs’, Principle 3.3.
39 Síť nezávislých fiskálních institucí EU (2016), Defining and enforcing minimum standards for IFIs (Stanovení a dodržování minimálních norem pro nezávislé fiskální instituce). 
39 Network of EU IFIs (2016), ‘Defining and enforcing minimum standards for IFIs’.
40 Síť nezávislých fiskálních institucí EU sice tento nový požadavek uvítala, avšak žádala, aby podmínky stanovené v návrhu směrnice z roku 2017 byly doplněny jasnější definicí minimálních norem a účinného systému jejich ochrany40. 
40 The Network of EU IFIs, while welcoming this new requirement, asked for the “conditions spelled out in the [2017 draft Directive]” to “be complemented with a clearer definition of minimum standards and an effective system for their safeguarding”40.
Síť nezávislých fiskálních institucí EU v tomto prohlášení dokonce uvedla, že v návrhu by mohlo být navíc závazně stanoveno, aby členské zajistily ambiciózní provedení této zásady ve vnitrostátních předpisech tím, že vymezí příslušný postup a minimální požadavky. 
The Network of EU IFIs even suggested in this statement that the “proposal could additionally oblige Members States to ensure an ambitious implementation of this principle in national legislation by fixing the procedure and minimum requirements”.
V lednu 2019 Síť nezávislých fiskálních institucí EU zopakovala svoji výzvu, aby byly vypracovány příslušné normy pro koncepci a provozní kapacitu nezávislých fiskálních institucí a pokud možno začleněny do předpisů EU. 
In January 2019, the Network of EU IFIs reiterated its call for “the development and incorporation possibly into EU legislation of adequate standards for the design and operative capacity of IFIs”.
41 Bereme také na vědomí, že návrh směrnice z roku 2017 předpokládal rozsáhlejší roli pro nezávislé fiskální instituce tím, že je pověřil, aby i) předběžně i následně kriticky posuzovaly přiměřenost střednědobého rozpočtového cíle a střednědobý plán čistých výdajů, ii) vyzývaly k aktivaci mechanismu nápravy a iii) monitorovaly jeho uplatňování a výsledky. 
41 Lastly, we acknowledge that the 2017 draft Directive envisaged a wider role for IFIs by charging them (i) to critically assess both ex-ante and ex-post the adequacy of the MTO and the medium-term net expenditure path, (ii) to call for the activation of the correction mechanism and (iii) to monitor its application and outcome.
Nejednotné posuzování a neadekvátní koncepce vytvářejí pro nezávislé fiskální instituce a Evropskou fiskální radu rizika 42 Legislativa EU vyžaduje, aby členské státy zavedly vnitrostátní fiskální pravidla, a Komisi a nezávislé fiskální instituce pověřuje odlišnými monitorovacími úlohami. 
Inconsistent assessment and weak design create risks for independent fiscal institutions and the European Fiscal Board 42 EU legislation requires Member States to have in place national fiscal rules and assigns distinct monitoring roles to the Commission and to the IFIs.
Zatímco Komise posuzuje, zda jsou návrhy rozpočtových plánů v souladu s fiskálními pravidly EU, nezávislé fiskální instituce posuzují jejich soulad s vnitrostátními fiskálními pravidly. 
While the Commission assesses compliance of draft budgetary plans with EU fiscal rules, IFIs assess compliance with national fiscal rules.