natgillin/translations-raw huggingface dataset:
22 Komise uznává, že se návrh směrnice odchyluje od doslovného výkladu rozpočtového paktu vzhledem k tomu, že navrhuje jiné – a podle názoru Komise lepší – nástroje k dosažení stejných cílů. 
22 The Commission acknowledges that the draft Directive departs from the ad litteram reading of the Fiscal Compact, as it proposes different – better, in the Commission’s view – instruments to reach the same objectives.
Komise však nesouhlasí s citovaným stanoviskem ECB, že ustanovení návrhu směrnice mohou vést k oslabení pravidel rozpočtového paktu. 
However, the Commission does not agree with the quoted opinion of the ECB that the provisions of the draft Directive may lead to weakening of the rules of the Fiscal Compact.
Pokud jde o dobu přípravy návrhu, Komise by ráda připomněla časový rámec, v němž mají smluvní strany dle článku 16 smlouvy o stabilitě přijmout kroky s cílem začlenit obsah této smlouvy do práva EU, tj. „ve lhůtě nejvýše pěti let ode dne vstupu této smlouvy v platnost“. 
As to the timing of the proposal, the Commission would like to recall the timeframe set out by Art. 16 TSCG for the Contracting Parties to take steps to incorporate the substance of the Treaty into EU law, which is “within five years at most following the entry into force”.
Předložením návrhu v prosinci 2017, tj. daleko dříve, než byl proveden přezkum balíčku šesti právních aktů a balíčku dvou právních aktů, usilovala Komise oto, aby umožnila smluvním stranám splnit jejich závazek spočívající v začlenění rozpočtového paktu do práva EU (což je rovněž v souladu s dlouhodobým postojem Komise). 
By putting forward the proposal in December 2017, which was well before the review of the Six and Two-pack legislation, the Commission sought to allow the Contracting Parties to fulfil their commitment to integrate the Fiscal Compact into EU law (which is also in line with the longstanding Commission position).
27 Vzhledem k tomu, že společné zásady byly vydány až poté, co Komise předložila návrh nařízení č. 473/2013, představovalo by přidání nových a věcných ustanovení o vnitrostátních mechanismech nápravy (o kterých se původní návrh nařízení nezmiňoval) významnou změnu návrhu Komise. 
27 As the common principles were adopted after the Commission’s proposal for Regulation 473/2013, adding new and substantive provisions on national correction mechanisms (of which there was no mention in the original draft Regulation) would have amounted to a significant alteration of the Commission proposal.
Komise se domnívá, že taková změna by měla negativní dopad na přijetí uvedeného nařízení. 
The Commission believes that such alteration would have had negative repercussions on the adoption of the Regulation.
Pro vyřešení této otázky Komise navrhla přenést klíčové prvky mechanismů nápravy do právních předpisů EU při první regulační příležitosti po vydání společných zásad, konkrétně prostřednictvím návrhu směrnice z roku 2017. 
To address the issue, the Commission proposed to bring key features of the correction mechanisms into the fold of EU law at the first regulatory opportunity after the issuance of the common principles, namely via the 2017 draft Directive.
28 Návrh směrnice z roku 2017 stanoví klíčové charakteristiky mechanismů nápravy na základě prvků stanovených společnými zásadami – viz čl. 3 odst. 2 písm. b, čl. 
28 The 2017 draft Directive sets out key features of correction mechanisms based on the elements envisaged by the common principles – see Articles 3(2)(b), 3(3), 3(4)(c), 5 and 6.
Návrh směrnice v některých ohledech skutečně poněkud přesahuje rámec těchto prvků, např. tím, že i) uvádí, že by mechanismus nápravy měl kompenzovat zejména odchýlení od střednědobého vývoje veřejných výdajů, nebo ii) stanoví povinnost nezávislých fiskálních institucí vyzvat rozpočtové orgány ke spuštění mechanismu nápravy. 
In some respects, the draft Directive actually goes somewhat beyond those elements, e.g. by (i) indicating that the correction mechanism should in particular compensate for deviations from the medium-term government expenditure path, or (ii) establishing the IFIs’ obligation to call upon the budgetary authorities to activate the correction mechanism.
CS CS 29 Komise uznává, že návrh směrnice neobsahuje definici termínu „zjištěné závažné odchýlení“. 
29 The Commission acknowledges that the draft Directive does not include a definition of the term “significant observed deviation”.
Standardně se sice má za to, že tento termín použitý v návrhu směrnice by mohl být buď totožný s pojmem, který je v současné době definován v nařízeních o Paktu o stabilitě a růstu, případně by s ním mohl být úzce spjat, avšak potenciálně by se od tohoto pojmu mohl rovněž odchylovat. 
While the default understanding is that the term used in the draft Directive could be or could follow closely the concept as currently defined in the Stability and Growth Pact regulations, it could also possibly deviate from that concept.
Podle názoru Komise je vhodné, aby bylo znění ustanovení o povaze a rozsahu odchylky zakotveno ve směrnici. 
In the Commission’s view, the wording of the provision about the nature and size of deviation is appropriate for a Directive.
30 Společná odpověď k bodu 30 a tabulce:1: Komise pozorně sleduje stávající a průběžnou analýzu střednědobých rozpočtových rámců a sama provádí výzkum v této oblasti. 
30 Common reply to paragraph 30 and Table 1: The Commission follows closely existing and ongoing analysis on MTBFs and is itself conducting research in this area.
V této souvislosti jsou normy a osvědčené postupy při předkládání legislativních návrhů vždy náležitě zohledňovány. 
In this context, standards and best practices are given due consideration whenever legislative proposals are initiated.
Směrnice 2011/85 byla sice vypracována ve velmi krátké době, avšak vycházela z předchozí analytické činnosti Komise, která zahrnovala rovněž pojmy z příslušné ekonomické literatury. 
Directive 2011/85, while being prepared in a very short time, was based on prior analytical work of the Commission, which also incorporated notions from the relevant economic literature.
Je rovněž třeba konstatovat, že tato literatura sice zahrnuje celou řadu různých pojmů a charakteristik souvisejících se střednědobým fiskálním plánováním, neexistuje však žádný všeobecně přijatý soubor osvědčených mezinárodních postupů. 
It is also important to note that, while the literature includes a large variety of concepts and features related to medium-term fiscal planning, a universally accepted set of international best practices does not exist.
Komise sice uznává význam prvků uvedených v tabulce 1 jako „rozdíly“, avšak je toho názoru, že ne všechny by měly být nutně považovány za právně závazný standard EU pro střednědobé rozpočtové rámce. 
While acknowledging the importance of the elements presented as ‘differences’ in Table 1, the Commission is of the view that not all of them should necessarily qualify as legally binding EU standard for MTBFs.
Při přípravě legislativních návrhů musí Komise pečlivě zvažovat celou řadu aspektů, mezi které patří především správná rovnováha mezi vhodností předpokládaných požadavků a proveditelností jejich převedení do požadavků právních předpisů EU platných buď pro všechny členské státy, nebo pouze pro členské státy eurozóny. 
When preparing legislative proposals, the Commission has to carefully consider many aspects, including notably the right balance between the desirability of the envisaged requirements and the feasibility of translating them into EU law requirements applicable to all the Member States or the euro area Member States only.
Komise rovněž zdůrazňuje, že je třeba rozlišovat mezi střednědobými rozpočtovými rámci v přístupu Komise (který je definován v čl. 2 písm. e) uvedené směrnice) a různými koncepty, které používá Mezinárodní měnový fond, Světová banka a OECD. 
The Commission also stresses the need to make the distinction between the MTBFs in the Commission approach (defined in Article 2(e) of the Directive) and the various concepts used by the IMF, the World Bank and the OECD.
Směrnice 2011/85 se zaměřila na konkrétní koncept nástroje pro střednědobé fiskální plánování (tj. střednědobého rozpočtového rámce) a na související základní zásady a složky, které byly považovány za zásadní pro dosažení cíle, jímž je prosazovat dodržování fiskálního rámce EU. 
Directive 2011/85 focused on a particular concept of instrument for medium-term fiscal planning (i.e. MTBF) and on related basic principles and components that were deemed crucial to attaining the objective of promoting compliance with the EU fiscal framework.
To vysvětluje, proč neobsahuje některé normy a osvědčené postupy, které výše uvedené mezinárodní organizace používají i nadále (např. přenosy prostředků, závazky a rezervy). 
This explains the absence of some of the standards/best practice retained by the above-mentioned international organisations (e.g. carryovers, commitments and buffers).
31 Komise uznává, že střednědobé plánování a přípravu ročního rozpočtu je nutno provádět ve vzájemném souladu. 
31 The Commission recognizes that medium-term planning and annual budget preparation should be done in consistency with each other.
Směrnice 2011/85 o tomto souladu hovoří výslovně, zejména v článku 10. 
Directive 2011/85 militates explicitly for such consistency, notably in Art. 10.
32 Komise sice uznává, že zásada zajištění kontroly výdajů ve střednědobém horizontu je důležitá, avšak domnívá se, že většina uvedených kontrolních mechanismů by byla příliš specifická či normativní na to, aby je bylo možné zahrnout do směrnice jako společné požadavky pro všechny členské státy. 
32 While acknowledging that the principle of ensuring expenditure control in MTBFs is important, the Commission considers that most of the cited control mechanisms would have been too specific/prescriptive to include in the Directive as common requirements for all Member States.
33 Směrnice 2011/85 nestanoví mechanismus vyvozování odpovědnosti, pokud jde o odchýlení od víceletých plánů ex post nebo ex ante. 
33 Directive 2011/85 does not foresee an accountability mechanism for ex-post or ex-ante deviations from the multi-year plans.
Rozpočtový pakt však stanoví mechanismy nápravy, jejichž cílem je řešit ty odchylky od střednědobých fiskálních plánů, které by bylo možné označit za zjištěná závažná odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle nebo od cesty k jeho postupnému dosažení. 
However, the Fiscal Compact establishes correction mechanisms which are meant to address those departures from medium-term fiscal plans that would qualify as observed significant deviations from the MTO or the adjustment path towards it.
Související stanoviska vnitrostátních nezávislých fiskálních institucí by rovněž aktivovala zásadu splnit doporučení či odůvodnit jeho nesplnění, a znamenala by pro rozpočtové orgány dopady v podobě ztráty dobrého jména. 
Related opinions by the national IFIs would also activate the ‘comply-or-explain’ principle and generate a reputational cost for the budgetary authorities.
CS CS 34 Návrh směrnice z roku 2017 byl zaměřen konkrétně na posílení střednědobé orientace fiskální politiky v členských státech tím, že předložil několik klíčových požadavků na posílení střednědobých rozpočtových rámců (viz odpověď Komise na bod 21). 
34 The 2017 draft Directive aimed specifically at strengthening the medium-term orientation of fiscal policy in the Member States by putting forward several key requirements for reinforcing MTBFs (see Commission reply to paragraph 21).
Komise zdůrazňuje značný potenciál těchto ustanovení z hlediska posílení střednědobých rozpočtových rámců, a to i přesto, že tyto rámce přímo neodpovídají „rozdílům“ uvedeným v tabulce 1. 
The Commission stresses the high potential of those provisions to strengthen the MTBFs, despite the fact that they do not match directly the “differences” identified in Table 1.
Pokud jde o růst výdajů, členské státy jsou na základě Paktu o stabilitě a růstu rovněž povinny dodržovat výdajové kritérium EU, což propojuje růst výdajů s vývojem potenciálního produktu. 
As regards expenditure growth, Member States are also required by the SGP to respect the EU expenditure benchmark, which links the growth of expenditure with the evolution of the potential output.
35 Komise byla průkopníkem ve vytváření zásad, na nichž je založeno zřizování vnitrostátních nezávislých fiskálních institucí, a to prostřednictvím sdělení o společných zásadách pro vnitrostátní rozpočtové mechanismy nápravy zčervna 2012. 
35 The Commission was a pioneer in putting forward principles underpinning the establishment of national IFIs, via the June 2012 Communication regarding common principles on national fiscal correction mechanisms.
Tyto zásady byly následně potvrzeny spolunormotvůrci, neboť byly v plném rozsahu převzaty do nařízení č. 473/2013. 
Those principles were subsequently endorsed by the co-legislators as they were fully taken up in Regulation 473/2013.
Specifikace uvedené ve společných zásadách stanoví klíčové prvky pro zřizování nebo určování nezávislých a kompetentních orgánů působících v oblasti fiskální politiky. 
The specifications in the common principles provide key features for setting up or designating independent and competent bodies to operate in the fiscal policy area.
36 Komise se domnívá, že zásady a žádoucí charakteristiky platné pro vnitrostátní nezávislé fiskální instituce, které vydaly OECD a MMF, jsou ze značné části de facto v souladu s požadavky na úrovni EU, avšak jsou poněkud podrobnější aoperativnější. 
36 The Commission considers that the principles and desirable features for national IFIs issued by the OECD and IMF are in fact largely consistent with the EU level requirements, while being slightly more granular and operational.
Tyto rozdíly lze vysvětlit tím, že tyto zásady/charakteristiky mají sloužit jako vodítko, a nikoli jako právně závazný požadavek. 
The differences are explained by the fact that such principles/features are meant to be used as a guidance and not as legally binding requirement.
Kromě toho ne každá ideální charakteristika nezávislé fiskální instituce musí být nutně vhodná k začlenění do práva EU jako požadavek pro všechny členské státy, zejména z důvodu subsidiarity. 
Moreover, not every ideal IFI feature is necessarily suitable for incorporation into EU law as requirement for all Member States, especially on subsidiarity grounds.
Z tohoto důvodu nebylo záměrem Komise vytvořit univerzální nezávislé fiskální instituce (např. stanovením konkrétních požadavků na počet členů Rady a na délku jejich funkčního období, případně na způsoby financování činností nezávislých fiskálních institucí), a neodráželo by to ani vůli členských států v dané době. 
Having one-size-fits-all IFIs (e.g. by imposing specific requirements on the number and term length of the board members or ways to finance the IFI activities) was therefore not in the Commission’s intention and would have not reflected the will of the Member States at the time.
Je třeba rovněž zdůraznit, že členské státy se při navrhování svých nezávislých fiskálních institucí vyslovily pro zachování značné míry svobody pod záštitou společných zásad. 
It should also be stressed that Member States were in favour of retaining a significant degree of freedom in designing their IFIs under the umbrella of common principles.
Tuto situaci je nutno vnímat rovněž v souvislosti se skutečností, že existence nezávislých fiskálních institucí v některých členských státech předcházela existenci právních předpisů nadnárodního charakteru, a že některé nezávislé fiskální instituce s různým uspořádáním úspěšně fungovaly v různorodých vnitrostátních podmínkách. 
This should also be seen against the fact that existence of IFIs in some Member States predated the supranational legislation, and some IFIs with varied set-up were operating successfully in diverse national settings.
39 Komise zdůrazňuje, že rozsah zlepšení týkajících se nezávislých fiskálních institucí v návrhu směrnice z roku 2017 je širší, než uvedený bod naznačuje. 
39 The Commission underlines that the scope of improvements related to IFIs in the draft 2017 Directive is broader than suggested in this paragraph.
Kromě dodatečných pravomocí pro nezávislé fiskální instituce ve vztahu ke stanovování a sledování klíčových fiskálních parametrů a začlenění zásady splnit doporučení či odůvodnit jeho nesplnění do práva EU přináší uvedený návrh významné kvalifikace týkající se záruk nezávislosti, jakož i možnost rozšířit všechny tyto požadavky na nezávislé fiskální instituce i na členské státy, které nejsou členy eurozóny. 
Apart from additional competences for IFIs in relation to setting and monitoring key fiscal parameters and the incorporation of the ‘comply-or-explain’ principle into EU law, the proposal brings important qualifications for the independence safeguards as well as the possibility to extend all those IFI requirements to non-euro area Member States.
Konkrétněji byly požadavky na nezávislost posíleny takto: do popisu zdrojů bylo zahrnuto zesilující přídavné jméno pro popis zdrojů („stabilní“) a u práva na přístup k informacím bylo stanoveno bližší upřesnění („rozsáhlý a včasný“); cílem těchto kvalifikací je reagovat na obavy vyjádřené nezávislými fiskálními institucemi, ato iprostřednictvím citovaných prohlášení sítě nezávislých fiskálních institucí v EU. 
More concretely, the independence requirements were strengthened as follows: a reinforcing adjective was included for describing resources (“stable”) and there were specifications for the right of access to information (“extensive and timely”); these qualifications aim to cater for concerns expressed by IFIs, including via the cited statements of the Network of EU IFIs.
CS CS 42 Právní předpisy EU týkající se mnohostranného rozpočtového dohledu stanoví konkrétní povinnosti Komise, pokud jde o sledování toho, jak členské státy dodržují fiskální pravidla EU. 
42 The EU legislation concerning the multilateral budgetary surveillance lays down the specific responsibilities of the Commission as regards monitoring the Member States’ compliance with the EU fiscal rules.
Komise sice může zohlednit všechny dostupné prvky, které jsou považovány za užitečné, včetně případných informací poskytnutých vnitrostátními nezávislými fiskálními institucemi, avšak platný právní rámec nepředpokládá formální zapojení nezávislých fiskálních institucí do rozpočtového dohledu EU. 
While the Commission can take into account all available elements which are deemed useful, including as appropriate the information provided by the national IFIs, the legal framework in force does not foresee a formal involvement of IFIs in the EU budgetary surveillance.
46 Smlouva o stabilitě stejně jako Pakt o stabilitě a růstu sice skutečně vyžaduje dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebo cestu kjeho postupnému dosažení, avšak navíc stanoví i spodní limit strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP (případně za určitých okolností ve výši 1 %). 
46 While the TSCG, just as the SGP, indeed requires being at the MTO or on the adjustment path towards it, it additionally specifies a lower limit of the structural deficit of 0.5% of the GDP (or 1% under certain circumstances).
47 Komise konstatuje, že i v případě, že nezávislé fiskální instituce sledují dodržování fiskálních pravidel EU, není nutné, aby všechny zveřejňovaly všechna svá posouzení, zda jsou tato pravidla dodržována. 
47 The Commission notes that even where IFIs monitor compliance with EU fiscal rules they may not necessarily all publish their assessments of compliance.
49 Společná odpověď na body 49-51. Podle Smluv je povinností Komise formálně posoudit dodržování fiskálních pravidel EU v rámci mnohostranného rozpočtového dohledu. 
49 Common reply to paragraphs 49-51: According to the Treaties, it is the Commission’s duty to formally assess compliance with EU fiscal rules in the framework of multilateral budgetary surveillance.
Právo EU nesvěřuje nezávislým fiskálním institucím žádnou pravomoc související s procesem posuzování dodržování fiskálních pravidel EU. 
EU law does not confer upon IFIs any competence related to the process of assessing compliance with EU fiscal rules.
V několika málo případech, kdy nezávislé fiskální instituce takové činnosti skutečně provádějí, tak činí buď na základě vnitrostátního právního povinnosti, nebo dobrovolně. 
In the few cases in which IFIs do conduct such activities, this is either based on a national legal obligation or done on a voluntary basis.
Komise uznává, že v takových případech mohou vznikat rozdíly mezi posouzením dodržování fiskálních pravidel provedeným nezávislými fiskálními institucemi aposouzením provedeným Komisí. 
The Commission acknowledges that, in such cases, differences may arise between IFIs' and the Commission's assessments of compliance.
Může se jednat například orozdíly v interpretaci výchozích právních textů. 
These may be due to, for example, differences of interpretation of underlying legal texts.
Lišit se mohou i závěry v případě, že nezávislé fiskální instituce používají vlastní nebo přizpůsobené metodiky, které nemusí být plně v souladu s metodikou, kterou pro své posouzení používá Komise, případně pokud mezi jednotlivými posouzeními existují časové prodlevy (protože na posouzení mohou mít vliv nové nebo úplnější údaje). 
Conclusions may also diverge because of IFIs using own or adapted methodologies which may not be fully consistent with the methodology used by the Commission for its assessment, or time lags between the assessments (as newer or more complete data can weigh on the assessment).
K těmto rozdílům může přispět rovněž to, že Komise využije svůj prostor pro uvážení, který jí poskytují právní texty, z nichž vychází Pakt o stabilitě a růstu. 
The use by the Commission of the discretion given to it by the legal texts that underlie the SGP can also contribute to such differences.
Komise však využívá flexibilitu v rámci Paktu o stabilitě a růstu v souladu se společně dohodnutým postojem, který Rada schválila v únoru 2016. 
However, the Commission has made use of the flexibility existing within the SGP in line with the commonly agreed position endorsed by the Council in February 2016.
V důsledku toho zohledňovala posouzení Komise v nedávných letech tři faktory: 1) cyklické podmínky (prostřednictvím tzv. „matice požadavků“); 2) strukturální reformy a 3) veřejné investice, které usilují o významné strukturální reformy, doplňují je a jsou jim z ekonomického hlediska rovnocenné. 
Accordingly, the Commission’s assessments in recent years have allowed for three factors: 1) cyclical conditions (via the so-called ‘matrix of requirements’); 2) structural reforms; and 3) government investment aiming at, ancillary to, and economically equivalent to major structural reforms.
Rozhodnutí Komise o případech potenciálních odchýlení od požadované úpravy budou podrobně odůvodněna anásledně budou předmětem rozsáhlých diskusí sčlenskými státy vrámci Rady ECOFIN. 
Decisions taken by the Commission on cases of possible deviations from the required adjustment will be accompanied by a detailed reasoning and will subsequently be extensively discussed with the Member States along the ECOFIN filière.
Pokud Komise využila svůj prostor pro uvážení, poskytovala během celého cyklu dodatečné pokyny a omezovala tak nejistotu, které nezávislé fiskální instituce při svém posuzování čelily. 
Where the Commission has used the discretion given to it, it has provided additional guidance throughout the cycle, thus limiting the uncertainty faced by IFIs in making their assessments.
A konečně Komise poukazuje na to, že důkazy až doposud naznačují, že jen v malém počtu případů došlo k tomu, že nezávislé fiskální instituce a Komise dospěly k odlišným závěrům ohledně toho, jak členské státy dodržují fiskální pravidla EU. 
Finally, the Commission points out that evidence so far suggests that there have only been a small number of instances when IFIs and the Commission reached different conclusions on Member States' compliance with the EU fiscal rules.
53 Komise považuje úzkou spolupráci s nezávislými fiskálními institucemi za důležitý předpoklad účinného fungování unijních a vnitrostátních fiskálních rámců. 
53 The Commission sees close cooperation with IFIs as an important pre-requisite for an effective functioning of the EU and national fiscal frameworks.