natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokyny a podpora Komise se týkaly různých otázek a byly poskytovány průběžně, aby se zlepšila realizace plánů 28. 
The Commission’s guidance and support covered multiple issues and was continuously rolled out to improve implementation 28.
Komise poskytla mnoho pokynů týkajících se řady různých témat. Patřila sem sdělení (například Pokyny EU k použití pravidel státní podpory ve vztahu k rychlému zavádění širokopásmových sítí16), vysvětlující příručky pro různé oblasti, které pro Komisi vypracovaly třetí osoby (například Příručka pro investice do vysokorychlostní širokopásmové infrastruktury17, a The broadband State aid rules explained, An eGuide for Decision Makers (Jak porozumět pravidlům státní podpory v oblasti širokopásmového přístupu, e-příručka pro osoby s rozhodovací pravomocí)18) a rovněž šíření osvědčených postupů. 
The Commission provided a wide range of guidance, covering a number of different topics. This included Communications (such as the EU Guidelines for the application of State aid rules in relation to the rapid deployment of broadband networks16), explanatory guides in different fields, prepared by third parties for the Commission (such as the “Guide to High-Speed Broadband Investment”17 and “The broadband State aid rules explained, An eGuide for Decision Makers”18), as well as the dissemination of good practice.
Příklad užitečných pokynů poskytnutých Komisí je uveden v rámečku 4. 
An example of helpful guidance provided by the Commission is in Box 4.
Rámeček 4 – Mapování širokého pásma Mapování je klíčovým prvkem plánování širokopásmových sítí a na jeho základě se u těchto projektů posuzuje státní podpora podle pravidel EU. 
Box 4 - Broadband Mapping Mapping is a key element of planning broadband networks and provides the basis for EU State aid assessment of these projects.
Mapování širokopásmových sítí pomáhá účinněji zaměřit finanční prostředky a usnadňuje plánování. 
The mapping of broadband networks helps to target funding more effectively and facilitates planning.
Na druhé straně nedostatečné mapování může vést ke slabé finanční životaschopnosti jak veřejných, tak soukromých investic. 
Poor mapping on the other hand can result in poor financial viability of both public and private investment.
Mapování širokého pásma je sbírání a prezentace údajů, které se týkají zavádění širokopásmového připojení. 
Broadband mapping is the gathering and presentation of data related to the deployment of broadband.
Toto mapování nesouvisí jen s georeferenční vizualizací; zahrnuje celý proces Pokyny EU k použití pravidel státní podpory ve vztahu k rychlému zavádění širokopásmových sítí, sdělení Komise 2013/C 25/01. 
This mapping is not only linked to geo-referential visualisation; it comprises the entire EU Guidelines for the application of State aid rules in relation to the rapid deployment of broadband networks, Commission Communication 2013/C 25/01.
10. 2014, které nahradilo dříve zveřejněnou publikaci Guide to Broadband Investment (Příručka pro investice do širokopásmové infrastruktury), 2011. 
Release 1.1, 22.10.2014, which replaced the previously published Guide to Broadband Investment, 2011.
24 16 17 18 Závěrečná zpráva, 2013, WIK-Consult GmbH (SMART 2013/0064). 
24 16 17 18 Final report, 2013, WIK-Consult GmbH (SMART 2013/0064).
shromažďování údajů. 
process of data collection.
Může se jednat o údaje o zavádění samotné širokopásmové infrastruktury, tj. měděných či optických kabelů, a také o údaje o infrastruktuře, například potrubí. 
This can be data on the deployment of broadband infrastructure itself, i.e. copper or fibre cable, and it can also be related to infrastructure, such as ducts and pipes.
Při mapování širokého pásma se navíc musí přihlížet ke skutečné nabídce širokopásmových služeb a poptávce po nich a také k již existujícím a plánovaným investicím do širokopásmové infrastruktury. 
Additionally, broadband mapping needs to consider the actual supply of and demand for broadband services as well as existing and planned investments in broadband infrastructure.
Ve studii vypracované pro Komisi19 se zkoumaly iniciativy týkající se mapování širokého pásma a infrastruktury v Evropě a ve světě a byly v ní stanoveny čtyři typy mapování širokého pásma: mapování infrastruktury, mapování investic, mapování služeb a mapování poptávky. 
A study for the Commission19 reviewed broadband and infrastructures mapping initiatives in Europe and around the world and developed four types of broadband mapping: infrastructure mapping; investment mapping; service mapping and demand mapping.
Nejviditelnějším výsledkem mapování širokého pásma v členských státech EU jsou veřejné dostupné mapy a statistiky, které jsou povětšinou kombinací uvedených čtyř druhů mapování. 
Publicly available maps and statistics are the most visible outcomes of broadband mapping in EU Member States and are in most cases a combination of the four types of broadband mapping.
Kromě písemných pokynů poskytla Komise členským státům praktickou technickou podporu (například JASPERS20), odborné znalosti a vedení v různých souvislostech (například plnění předběžných podmínek, včetně mapování, jak je uvedeno výše21, a provádění operačních programů). 
In addition to written guidance, the Commission provided practical technical support (e.g. JASPERS20), expertise and guidance to the Member States in different contexts (e.g. fulfilment of the ex-ante conditionalities, including mapping, as above21, and the implementation of the Operational Programmes).
Komise rovněž zřídila síť poradenských kanceláří pro širokopásmové připojení (viz rámeček 5). 
The Commission has also set up the European network of Broadband Competence Offices (see Box 5).
Pět zkoumaných členských států nám sdělilo, že formální i neformální podporu poskytovanou Komisí hodnotí kladně. 
The five examined Member States reported to us that they assessed the formal and informal support provided by the Commission as positive.
Rámeček 5 – Evropská síť poradenských kanceláří pro širokopásmové připojení V listopadu 2015 komisaři GŘ CNECT, GŘ AGRI a GŘ REGIO vyzvali členské státy, aby se dobrovolně podílely na zřízení sítě poradenských kanceláří pro širokopásmové připojení. 
Box 5 - The European network of Broadband Competence Offices (BCO) In November 2015, the Commissioners of DG CNECT, DG AGRI and DG REGIO invited the Member States to take part, on a voluntary basis, in the setup of a network of BCOs.
Záměrem bylo, aby každá kancelář poskytovala občanům a podnikům poradenství a zástupcům místních a regionálních Broadband and infrastructure mapping study SMART 2012/0022 (Studie mapování širokopásmového připojení a infrastruktury SMART 2012/0022), TÜV Rheinland a WIK Consult pro Evropskou komisi, 2014. 
The intention was for each BCO to give advice to citizens and businesses and provide technical support to representatives “Broadband and infrastructure mapping study SMART 2012/0022”, TÜV Rheinland and WIK Consult for the European Commission, 2014.
Společná pomoc při podpoře projektů v evropských regionech (Joint Assistance to Support Projects in European Regions). 
Joint Assistance to Support Projects in European Regions.
Podpora širokopásmového připojení v rámci programu JASPERS spočívala hlavně v podpoře členských států při analýze nákladů a přínosů a žádostech o financování velkých projektů z EFRR. 
JASPERS support for broadband consisted mainly in supporting the Member States in their Cost-Benefit analysis and major projects application for funding under ERDF.
Více informací o programu JASPERS naleznete ve zvláštní zprávě EÚD č. 1/2018 „Společná pomoc při podpoře projektů v evropských regionech (JASPERS) – čas na lepší zacílení“. 
For more information on JASPERS, see ECA Special Report 1/2018 “Joint Assistance to Support Projects in European Regions (JASPERS) –time for better targeting”.
25 19 20 21 V roce 2017 se Komise rozhodla zavést společnou metodiku mapování do roku 2018. 
25 19 20 21 In 2017, the Commission decided to implement a common methodology for mapping by 2018.
orgánů technickou podporu, pokud jde o účinné investování do širokopásmového připojení, včetně čerpání fondů EU. 
of local and regional authorities on ways to invest effectively in broadband, including the use of EU funds.
Kanceláře byly ustaveny do konce roku 2016. 
The BCOs were set up by the end of 2016.
V lednu 2017 zřídila Komise nástroj podpory, který kancelářím pomáhá organizovat akce, semináře a školení a spravovat a moderovat internetová fóra o tématech, která jsou pro ně relevantní. 
In January 2017, the Commission set up a Support Facility which helps the BCOs in running events, workshops and training seminars, as well as managing and moderating web-based forums about relevant topics to the BCOs.
Možnou výhodnou sítě poradenských kanceláří je skutečnost, že jsou schopny zabývat se širším okruhem otázek a úkolů, včetně těch, jež souvisí s politikami, než by byl schopen technický odborník. 
The potential advantage of the BCO network is that BCOs are able to deal with a wider range of issues and tasks, including policy matters, than a technical specialist would be able to.
Monitorování Komise bylo pravidelné, avšak nedostatečně koordinované 31. 
The Commission monitored regularly, but in an insufficiently coordinated manner 31.
Komise stav širokopásmového připojení v členských státech pravidelně monitoruje a informace sjednocuje pro celou EU. 
The Commission carries out regular monitoring on the state of play of broadband in the Member States and aggregates the information at EU level.
Generální ředitelství však neprovádějí společné monitorování, které by podporovalo plnění cílů strategie Evropa 2020 souvisejících s širokopásmovým připojením. 32. 
However, there is no common monitoring across the Commission’s Directorates-General to support the achievements of the Europe 2020 broadband targets. 32.
Pracovníci GŘ CNECT každoročně navštěvují členské státy a vypracovávají zprávy o trhu a zprávy o stavu regulace, jako je index digitalizace ekonomiky a společnosti (DESI) a zpráva o digitálním pokroku v Evropě (EDPR). 
DG CNECT staff visits the Member States annually and produces market and regulatory reports such as the Digital Economy and Society Index (DESI) and the European Digital Progress Report (EDPR).
Tyto dokumenty členským státům umožňují porovnávat své výsledky v čase a s jinými členskými státy. 
These documents allow the Member States to compare their achievements over time and with other Member States.
I když Komise shromažďuje příslušné údaje a vykazuje je v EDPR a v předchozích zprávách, mezi ukazateli konektivity v DESI není cíl č. 3 (50 % domácností s připojením rychlejším než 100 Mb/s). 
Although the Commission collects the relevant data and has been reporting it in the EDPR and its predecessors, the connectivity indicators reported in DESI do not include target 3 (50 % of households with subscriptions of over 100 Mbps).
Monitorování GŘ REGIO je založeno na ukazatelích stanovených pro každý operační program a provádí se prostřednictvím monitorovacích výborů, v nichž má Komise poradní roli, a výročních zpráv o provádění. 
DG REGIO’s monitoring is based on the indicators defined for each Operational Programme and takes place through the Monitoring Committees in which the Commission has an advisory role and the Annual Implementation Reports.
Společný ukazatel, které Komise vymezila pro výdaje z EFRR, neumožňuje monitorovat pokrok při plnění všech tří cílů Digitální agendy pro Evropu pro rok 2020, neboť je vymezen jako „domácnosti, které mají nově přístup k širokopásmovým sítím s přenosovou rychlostí nejméně 30 Mb/s“ a není dále rozdělen na rychlé širokopásmové připojení (přes 30 Mb/s) a superrychlé širokopásmové připojení (přes 100 Mb/s). 
The common output indicator defined by the Commission for ERDF spending does not allow progress against the achievement of all three Digital Agenda 2020 targets to be monitored, as it is defined as “Additional households with broadband access of at least 30 Mbps” and is not broken down between fast broadband (above 30 Mbps) and ultra-fast broadband (above 100 Mbps).
Tak tomu je i v případě EZFRV, u něhož GŘ AGRI definovalo ukazatel výstupů jako „obyvatelstvo využívající lepší služby/infrastrukturu (IT nebo jiné)“. 
This is also the case for the EAFRD, for which DG AGRI defined the output indicator as “Population benefiting from improved services/infrastructures (IT or others)”.
Ani u EFRR, ani u EZFRV společné ukazatele nerozlišují mezi rychlým širokopásmovým přístupem a superrychlým širokopásmovým přístupem. 
Both for the 26 ERDF and EAFRD, the common indicators do not distinguish between fast broadband and ultra-fast broadband.
Při prověřování vybraných členských států jsme zjistili mnohá zpoždění, která ovlivňují plnění cílů strategie Evropa 2020. 
Our examination of the selected Member States demonstrated a number of delays which affect the achievement of the EU 2020 targets.
V Irsku se Národní plán pro širokopásmové připojení od roku 2015 potýká s prodleními. 
In the case of Ireland, since 2015 the National Broadband Plan implementation has encountered delays.
V Německu byla jednání o produktu virtuálního zpřístupnění účastnického vedení (virtual unbundled local access – VULA) (bod 48) časově náročná s možnými negativními dopady na hospodářskou soutěž. 
In Germany, the negotiations on the virtual unbundled local access product (VULA) (paragraph 48) have been time consuming with potentially detrimental competitive effects.
V případě Polska monitorování operačního programu nepoukázalo na nedostatečné využívání páteřní sítě (body 76–78). 
Finally, in the case of Poland, the Operational Programmes’ monitoring did not highlight the issue of under-use of the backbone infrastructure (paragraphs 76 to 78).
V době auditu Komise při monitorování na žádný z těchto tří nedostatků výslovně neupozornila a příslušné orgány členských států nepřijaly žádná nápravná opatření. 
At the time of the audit, none of these three shortcomings had been explicitly identified by the Commission’s monitoring, and no remedial action had been taken by the Member State authorities concerned.
Všechny členské státy vypracovaly strategie pro širokopásmové připojení, avšak v těch, které jsme prověřovaly, byly nedostatky 35. 
All Member States developed broadband strategies, but there were weaknesses in those we examined 35.
Prověřovali jsme, zda členské státy vypracovaly strategie a stanovily cíle vycházející z cílů pro širokopásmový přístup obsažených ve strategii Evropa 2020 a zda tyto strategie byly úplné, pokud jde o určení dostupných zdrojů, financování a odpovědnosti za jejich realizaci. 
We examined whether the Member States designed strategies and set objectives based on the Europe 2020 broadband objectives and whether they were complete in terms of identifying the resources available, the funding sources and responsibilities for its implementation.
Rovněž jsme zkoumali, zda členské státy vypracovaly analýzu, která by odůvodňovala technologii (optické kabely, měděné telefonní linky, koaxiální kabely, antény, družice) zvolenou pro různé části širokopásmové přístupové sítě (viz bod 3). 
We also examined whether the Member States provided an analysis justifying the choice of technology (optical fibre, copper phone, coaxial cable, antenna, satellite) for the different parts of the broadband access network (see paragraph 3).
Všechny členské státy vypracovaly strategie, ale ty byly v prodlení a jejich cíle nebyly vždy v souladu s cíli ve strategii Evropa 2020 Načasování strategií 36. 
All Member States developed strategies, but they were late and their targets were not always consistent with those in Europe 2020 Timing of strategies 36.
Podle stěžejní iniciativy „Digitální agenda pro Evropu“ (bod 6) měly členské státy „do roku 2012 vypracovat a uskutečnit národní operační plány pro širokopásmové připojení, které splňují cíle pokrytí, rychlosti přenosu a využívání sítí definované ve strategii Evropa 2020“. 
Under the EU’s ‘Digital Agenda for Europe’ flagship initiative (paragraph 6), Member States were required to “develop and make operational national broadband plans by 2012 that meet the coverage and speed and take-up targets defined in Europe 2020”.
Zjistili jsme, že všechny prověřované členské státy vypracovaly strategii pro širokopásmový přístup, avšak pouze Irsko ji vydalo do lhůty v roce 2012 (viz tabulka 3). 
We found that all the examined Member States developed broadband strategies but only Ireland issued its strategy by the 2012 deadline (see Table 3).
Ostatní čtyři členské státy své strategie zveřejnily v roce 2014 a 2015. 
The other four Member States published their strategies in 2014 and 2015.
Skutečnost, že členské státy své strategie přijaly se zpožděním, zkrátilo dobu, kterou mají na jejich realizaci, ze 27 sedmi na pět či šest let, takže pro tyto členské státy se cíl zvýšit pokrytí širokopásmovým připojením do roku 2020 stal potenciálně náročnější. 
due to the identified market failures. These late adoptions of the Member States’ strategies reduced the time available for implementation from eight years to five or six years, potentially making the targets of increasing broadband coverage by 2020 more challenging for these Member States.
Tabulka 3 – Datum zveřejnění strategií Soulad s cíli strategie Evropa 2020 38. 
Table 3 - Publication dates of strategies Consistency with the Europe 2020 objectives 38.
Prověřovali jsme, zda členské státy stanovily cíle, které vycházely z cílů pro širokopásmový přístup obsažených ve strategii Evropa 2020. 
We examined whether the Member States set objectives based on the Europe 2020 broadband objectives.
Zjistili jsme, jak je označeno v tabulce 4, že všechny prověřované země zahrnuly do své strategie jak cíl 1, týkající se základního širokopásmového pokrytí, tak cíl 2, týkající se rychlého širokopásmového pokrytí. 
We found, as highlighted in Table 4, that all the examined Member States included both targets 1 and 2, for basic and fast broadband coverage respectively, in their strategies.
Čtyři z pěti zkoumaných členských států cíl 1 splnily, již když byly strategie zveřejněny. 
For four of the five Member States examined, target 1 had already been achieved when the strategies were published.
V některých případech byly stanovené cíle ambicióznější než cíle strategie Evropa 2020: • v Německu nespočívá cíl 2 v pokrytí rychlostí 30 Mb/s do roku 2020, nýbrž v pokrytí 100 % obyvatelstva rychlostí 50 Mbps do roku 2018, • v Maďarsku je cílem 2 internet o rychlosti minimálně 30 Mb/s dostupný pro všechny domácnosti do roku 2018 místo do roku 2020. 
In some cases, the targets set were more ambitious than the Europe 2020 targets: • In Germany, for target 2, rather than coverage of 30 Mbps by 2020, the target is to cover 100 % of the population with speeds of 50 Mbps by 2018; and • In Hungary, for target 2, the objective is a minimum of 30 Mbps internet service accessible for each household by 2018, rather than 2020.
28 Členský stát Datum zveřejnění strategie Irsko srpen 2012: Národní plán pro širokopásmové připojení; následně přepracován v prosinci 2015 Polsko leden 2014: Národní plán pro širokopásmové připojení Německo srpen 2014: Digitální agenda 2014–2017 Maďarsko prosinec 2014: Národní infokomunikační strategie Itálie březen 2015: Národní strategie pro superrychlé širokopásmové připojení 
28 Member State Date of publication of the strategy Ireland August 2012: National Broadband Plan.
Ve strategii některých členských států byly cíle vymezeny podrobněji než cíle strategie Evropa 2020. 
39. Some Member States’ strategies provided more detail on their targets than the high level Europe 2020 targets.
V Maďarsku byly ve strategii stanoveny další cíle pro minimální rychlost stahování (7,5 Mb/s) a rychlost odesílání (1,7 Mb/s). 
In Hungary the strategy set additional targets for minimum download and upload speeds of 7.5 and 1.7 Mbps respectively.
V Irsku byla ve strategickém dokumentu stanovena minimální rychlost stahování na 30 Mb/s a další cíle týkající se například minimální rychlosti odesílání a dostupnosti služby. 
In Ireland, the strategy document set the minimum download speed at 30 Mbps and included additional targets relating to, for example, the minimum upload speed and the service availability.
Žádný ze zkoumaných členských států do své strategie nezahrnul vnitrostátní cíl týkající se cíle 3, tj. rozšíření superrychlého širokopásmového připojení o rychlosti nejméně 100 Mb/s do nejméně 50 % evropských domácností. 
None of the examined Member States included in their strategies a national target relating to Target 3, take-up by 50 % of households to ultra-fast broadband of at least 100 Mbps.
Maďarsko, Polsko a Itálie do své strategie začlenily cíle týkající se pokrytí domácností rychlostí 100 Mb/s. 
Hungary, Poland and Italy included targets for the coverage of households at 100 Mbps.
(Pokrytí je nutnou, avšak nikoli dostačující podmínkou pro dosažení cíle rozšíření.) 
(Coverage is a necessary condition for achieving the take-up target, but not sufficient.)
V Itálii je cílem zajistit nejméně 100 Mb/s pro 85 % obyvatelstva a pro všechny veřejné budovy a průmyslové zóny, logistická centra a oblasti velkého hospodářského významu. 
In Italy, the target is to provide at least 100 Mbps to 85 % of the population and to all public buildings as well as industrial areas, logistics hubs, and areas of major economic interest.
Ačkoli italská strategie neobsahuje cíl pro rozšíření, její investiční plán, který popisuje, jak Itálie hodlá svou strategii provádět, cíl pro rozšíření obsahoval. 
Although the Italian strategy does not include a target for take-up, its investment plan, which sets out how it intends to implement its strategy, did include a take-up target.
V Maďarsku a Polsku je cílem, aby přístup ke službám o rychlosti nejméně 100 Mb/s do roku 2020 mělo 50 % domácností. 
In Hungary and Poland, the targets are for 50 % of households to have access to services at speeds of at least 100 Mbps by 2020.
Strategie kontrolovaných členských států předložené Komisi nebyly vždy úplné 41. 
The examined Member States’ strategies submitted to the Commission were not always complete 41.
Komise stanovila na programové období 2014–2020 předběžné podmínky, které jsou navrženy tak, aby byly zajištěny nutné předpoklady pro účinné a efektivní čerpání evropských strukturálních a investičních fondů. Podmínkou financování bylo, aby členské 
Designed to ensure that the necessary conditions for the effective and efficient use of the European Structural and Investment funds are in place, the Commission developed Ex ante conditionalities (EAC) for the 2014-2020 programme period.
státy určily, zda byly příslušné předběžné podmínky splněny, a doložily to ve svých dohodách o partnerství22 nebo operačních programech (OP) (nebo měly plán, jak toho do konce roku 2016 dosáhnout)23. 42. 
Member States were required, as a condition of funding, to determine whether the relevant EACs were fulfilled and document it in their Partnership Agreements22 or Operational Programmes (OP) (or to have plans to do so by the end of 2016).23 42.
Předběžná podmínka týkající se širokopásmové infrastruktury platná pro členské státy usilující o spolufinancování z EFRR stanovila, že musí mít celostátní či regionální plán obsahující: • plán investic do infrastruktury vycházející z ekonomické analýzy a zohledňující stávající soukromou a veřejnou infrastrukturu a plánované investice, • modely udržitelných investic, které posilují hospodářskou soutěž a zajišťují přístup k otevřeným, cenově dostupným, kvalitním a progresivním infrastrukturám a službám v souladu s pravidly hospodářské soutěže a státní podpory, • opatření k podnícení soukromých investic24. 43. 
The EAC related to broadband infrastructure applied to Member States seeking ERDF co-financing and required them to have in place a national or regional broadband plan containing: • a plan of infrastructure investments based on an economic analysis taking account of existing private and public infrastructures and planned investments; • sustainable investment models that enhance competition and provide access to open, affordable, quality and future proof infrastructure and services in line with competition and State aid rules; and • measures to stimulate private investments.24 43.