natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tato zásada je nyní právním závazkem, s nímž se EU ztotožnila ve Smlou-vě55 a ve směrnici o odpovědnosti za životní prostředí56 a na nějž výslovně odkazuje článek 9 RSV. 
Nowadays the princi‐ ple is a legal obligation endorsed by the EU in its Treaty55 and in the Envi‐ ronmental Liability Directive56, and referred to explicitly in Article 9 WFD.
63 Pro životní prostředí znamenají zemědělské postupy přínos i břemeno. 
63 Agricultural practices result in both benefits to and burdens on the envi‐ ronment.
K negativním dopadům zemědělství na životní prostředí často patří zanesení nežádoucích chemických (znečišťu-jících) látek do životního prostředí. 
The negative environmental effects of agriculture often include the introduction of unwanted chemi‐ cals (pollutants) into the environ‐ ment.
Uplatňování zákonů z oblasti životního prostředí a stanovování odpovědnosti za škody ztěžuje rozptýlenost znečištění ze zemědělství a obtíže s určením znečišťovatele54. 
‘The diffuse nature of pollution from agriculture and the difficulty of identifying the polluter hamper en‐ forcement of environmental laws and allocation of responsibility for dam‐ ages’54.
Zásada „znečišťovatel platí“ by se nicméně měla uplatňovat, pokud zemědělské činnosti způsobují životnímu prostředí škody, které mají dopad na veřejné a soukromé vlast-nictví54. 
Nevertheless, ‘the polluter pays principle should apply when agricul‐ tural activities impose environmental harm that affects private and public property’54.
Mechanismy pro uplatňování zásady „znečišťovatel platí“ mohou fungovat (např. sankce ukládané na úrovni členských států), ale nemají vliv na platby ze SZP, které příjemci dostávají. 
Mechanisms to enforce the polluter pays principle may exist (such as fines imposed at Member State level), but they do not influence the payments that CAP beneficiaries receive.
64 Sankce uvalované nyní na zemědělce, kteří neplní požadavky vyplývající z podmíněnosti (např. překračují přijatelnou a právními předpisy danou úroveň znečištění), se nevypočítávají na základě výše způsobené škody, a mohou tedy představovat tedy pouze část této částky. 
64 The penalties currently applied to farmers for not meeting the cross‐compliance requirements (i.e. ex‐ ceeding an acceptable regulatory level of pollution) are not calculated on the basis of the cost of the dam‐ age caused and thus, may represent only a portion of this cost.
V mnoha případech nejsou v poměru k tomu, jak závažně zemědělec závazky podmíněnosti porušil. Účetní dvůr na tuto skutečnost upozorňoval již ve své zvláštní zprávě č. 8/2008. 
In many cases they are not proportionate to the seriousness of the farmer’s breach of cross‐compliance obligations. This was already observed by the Court in Spe‐ cial Report No 8/2008.
V této souvislosti Účetní dvůr znovu poukazuje na nedostatky v uplatňování podmíněnosti uvedené v bodech 40–43. 
In this respect the Court again draws attention to the weaknesses noted in paragraphs 40 to 43 regarding the application of cross‐compliance.
Podmíněnost tak, jak se nyní provádí, tedy může být užitečnou, ale pouze částečnou odpovědí na zásadu „znečišťovatel platí“. 
Therefore, at the moment, as it is currently applied, cross‐compliance can provide a useful but only partial response to the pol‐ luter pays principle.
65 Značný počet plateb v rámci rozvoje venkova není s podmíněností nijak provázán9. 
65 A significant number of payments under rural development are not tied to cross‐compliance9.
Zemědělec, který znečišťuje životní prostředí, bude tedy platby dostávat dál, aniž by byly jakkoliv sníženy. 
As a result, a farmer who pollutes will continue to receive these payments without any reduction.
V současné době neexistuje mechanismus, kterým by se poměrně zohledňovaly náklady na prevenci znečištění v důsledku zemědělské činnosti nebo na jeho likvidaci a příslušným způsobem snižovaly platby v rámci rozvoje venkova. 
At present, no mechanism exists which proportionately takes into account the costs of preventing or cleaning up the pollution that a farmer causes and which reduces the rural development payments accordingly.
54 Grossman, Margaret Rosso: Agriculture and the Polluter Pays Principle (Zemědělství a zásada „znečišťovatel platí“), sv. 11.3 Electronic Journal of Comparative Law, prosinec 2007, http://www.ejcl.org/113/ article113-15.pdf. 
54 Margaret Rosso Grossman, Agriculture and the Polluter Pays Principle, vol.
55 Čl. 191 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. 
55 Article 191(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
56 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES (Úř. věst. L 143, 30.4.2004, s. 56), ve znění směrnice 2006/21/ES (Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 15) a směrnice 2009/31/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 114). 
56 Directive 2004/35/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 143, 30.4.2004, p. 56), amended by Directive 2006/21/EC (OJ L 102, 11.4.2006, p. 15) and Directive 2009/31/EC (OJ L 140, 5.6.2009, p.
Připomínky 41 Systémy monitorování a hodnocení neumožňují utvořit si úplný obraz o situaci 66 Od posílení vodní politiky EU a zavedení nástrojů SZP pro řešení možných problémů s vodou již uplynula řada let: i) podmíněnost byla zavedena v roce 2003 a od roku 2005 je povinná pro všechny zemědělce, kteří jsou příjemci přímých plateb, ii) rozvoj venkova byl začleněn do SZP v roce 2000 a iii) rámcová směrnice o vodě vstoupila v platnost v roce 2000 a stanovila členským státům povinnost zavést do roku 2006 funkční monitorovací programy. 
Observations 41 Monitoring and evalua‐ tion systems do not give the whole picture 66 A number of years have passed since the EU’s water policy was strength‐ ened and CAP instruments with the potential to address water concerns were put in place: (i) cross‐compliance was introduced in 2003 and has been compulsory for all farmers receiving direct pay‐ ments since 2005; (ii) rural development was included in the CAP in 2000; and (iii) the Water Framework Directive entered into force in 2000, with the requirement for Member States to have monitoring programmes operational by the end of 2006.
67 Monitorovací systémy ve své současné podobě neumožňují vytvořit si úplný obraz o vlivech na vodní zdroje způsobovaných zemědělskou činností. 
67 In their present form, monitoring systems do not deliver a compre‐ hensive overview of the pressures of agriculture on water.
Související informace jsou dílčí, roztříštěné a někdy jsou k dispozici pozdě. 
Information in this regard is partial, fragmented and sometimes arrives late.
Důvodem jsou tyto skutečnosti: i) systémy pro monitorování a hodnocení SZP se dají, pokud jde o informace související s vodou, využívat pouze částečně, ii) monitorovací mechanismy pro vodní politiku byly ustaveny pozdě a jsou neúplné a iii) žádný jiný informační systém není schopen poskytnut data potřebná pro propojení informací o kvalitě a množství vody s informacemi o zemědělských postupech. 
Reasons for this are that: (i) CAP monitoring and evaluation systems are of limited use as re‐ gards water‐related information; (ii) water policy monitoring arrange‐ ments were set up late and are incomplete; and (iii) no other existing information system is capable of providing the data needed to link water qual‐ ity and quantity with agricultural practices.
Systémy pro monitorování a hodnocení SZP mají pro měření pokroku při dosahování cílů pro vodu stanovených v nařízeních SZP pouze omezenou hodnotu 68 Právní předpisy EU57 stanoví, že členské státy předkládají Komisi výroční zprávu „s výsledky kontrol souvisejících s pod-míněností“. 
CAP monitoring and evaluation systems are of limited value in measuring progress towards the water objectives set out in the CAP regulations 68 EU law57 requires Member States to submit an annual report to the Com‐ mission containing ‘the results of the controls relating to cross‐compliance’.
Tyto výsledky informují o počtu provedených kontrol a porušení různých požadavků podmíněnosti. 
Those results relate to the number of checks carried out and infringe‐ ments of the various cross‐compliance requirements.
Nezahrnují informace o dopadu podmíněnosti na kvalitu či množství vody, ani to nikdy nebylo jejich účelem. 
They do not include information about the impact of cross‐compliance on water quality or water quantity, and were never intended to do so.
69 Komise monitoruje a hodnotí všechny akce rozvoje venkova v programovém období 2007–2013 s využitím společného rámce pro monitorování a hodnocení (CMEF). 
69 The Commission monitors and evalu‐ ates all rural development actions for the 2007–13 programming period through the Common Monitoring and Evaluation Framework (CMEF).
CMEF využívá ukazatele pro měření pokroku v dosahování cílů rozvoje venkova i hodnocení nezávislých hodnotitelů. 57 Čl. 
The CMEF uses indicators to measure pro‐ gress towards the rural development objectives, as well as evaluations by independent evaluators.
1 písm. e) nařízení (ES) č. 1122/2009. 
57 Article 84(1)(e) of Regulation (EC) No 1122/2009.
Připomínky 42 70 CMEF stanoví pro vodu pět základních ukazatelů výchozího stavu58, jeden ukazatel výsledků („oblast s úspěšným hospodařením s půdou přispívajícím ke kvalitě vody“) a jeden ukazatel dopadu („zlepšení kvality vody“). 
Observations 42 70 Where water is concerned, the CMEF lays down five baseline indicators58, one result indicator (‘area under suc‐ cessful land management contributing to water quality’) and one impact indi‐ cator (‘improvement in water quality’).
Při auditu bylo zjištěno, že ukazatel výsledků není dostatečně přesný, neboť nespecifikuje, co se míní „úspěšným hospodařením s půdou“, že ukazatel dopadu na kvalitu vody se týká pouze dusičnanů a fosforu a že neexistuje žádný ukazatel pro množství vody. 
The audit found that the result indica‐ tor is not sufficiently precise as it does not specify what is meant by ‘success‐ ful land management’, the impact in‐ dicator on water quality refers only to nitrates and phosphorus, and there is no water quantity indicator.
Ukazatele CMEF vykazované členskými státy navíc často nejsou aktuální ani úplné. 
Moreover, reporting by Member States for all of the CMEF indicators is often outdated or incomplete.
V mnoha případech si členské státy nestanovily žádné cíle. 
In many cases, Member States have not set targets.
71 Pokyny k CMEF59 uvádí v souvislosti s vodou pět hodnoticích otázek. 
71 A CMEF guidance document59 sets out five evaluation questions related to water.
Byly zjištěny dobré příklady hodnocení v polovině období, kdy hodnotitelé byli schopni vyčíslit dopad některých (pod)opatření na kvalitu vody s využitím modelů, průzkumů mezi příjemci a kvalitativního výzkumu (viz rámeček 14). 
Some good examples were found of mid‐term evaluations in which the evaluators were able to quantify the impact of certain (sub) measures on water quality using mod‐ els, beneficiary surveys and qualitative research (see Box 14).
Tato koncepce se však neuplatňuje obecně a u systematické kvantifikace výsledků a dopadů a úplnosti, spolehlivosti a konzistentnosti údajů byly zjištěny zřetelné deficity. 
However, this is not a generalised approach and there are clear deficits as regards the sys‐ tematic quantification of results and impacts, data completeness, reliability and consistency.
Několik hodnocení v polovině období upozornilo na skutečnost, že v PRV nejsou uvedeny cíle, což ztěžuje posuzování pokroku v dosahování cílů v oblasti vody. 
Several mid‐term evaluations draw attention to the lack of targets in RDPs, which makes it dif‐ ficult to assess progress towards the water objectives.
58 Kvalita vody (celková nutriční bilance), kvalita vody (znečištění dusičnany a pesticidy), kvalita vody (% území označené jako oblast ohrožená dusičnany), využití vody (% zavlažované využívané zemědělské půdy), ochranné lesy týkající se zejména půdy a vody. 
58 Water quality (gross nutrient balances), water quality (pollution by nitrates and pesticides), water quality (% territory designated as nitrate‐vulnerable zone), water use (% irrigated utilised agricultural land), protective forests concerning primarily soil and water.
59 Příručka ke společnému rámci monitorování a hodnocení. 
59 Handbook on Common Monitoring and Evaluation Framework.
Metodické pokyny, Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova, září 2006. 
Guidance document, DG Agriculture and Rural Development, September 2006.
Dobrý příklad kvantifikace dopadu v hodnocení v polovině období Itálie (Lombardie) – U opatření 214 (agroenvironmentální platby) použil hodnotitel na úrovni parcely modely k výpočtu nadbytku dusičnanů a míry vystavení působení toxických látek naměřených v podzemní vodě v důsledku používání pesticidů. 
A good example of quantifying impact in a mid‐term evaluation Italy (Lombardy) — For measure 214 (agri‐environment payments), the evaluator used models to calculate, at parcel level, the nitrogen surplus and exposure toxicity ratio measured in groundwater as a consequence of the use of pesticides.
Na regionální úrovni činilo celkové snížení nadbytku dusičnanů díky opatření 214 2,6 kg/ha a míra vystavení působení toxických látek se snížila o 3,9 %. 
At regional level, the overall reduction in nitrogen surplus due to measure 214 was 2,6 kg/ha, and there was a 3,9 % reduction in the exposure toxicity ratio.
Účinek byl patrnější v oblastech, kde bylo využívání tohoto opatření rozšířenější. 
The effect was more pronounced in areas where uptake of the measure had been more successful.
Monitorovací mechanismy pro vodní politiku jsou neúplné 72 Článek 8 RSV vyžaduje, aby členské státy zřídily programy „pro monitorování stavu vod za účelem zajištění provázaného a úplného přehledu o stavu vod v každé oblasti povodí“. 
Water policy monitoring arrangements are incomplete 72 Article 8 WFD requires Member States to establish ‘programmes for the moni‐ toring of water status in order to es‐ tablish a coherent and comprehensive overview of water status within each river basin district’.
Monitorovací programy měly být zavedeny do roku 2006 a sestávat z dohledového (pro celou oblast) a z operačního (častější a hustší monitorování k identifikaci problémových oblastí) monitorovacího programu. 
Monitoring programmes were sup‐ posed to be operational by 2006 and to consist of a surveillance monitor‐ ing programme (covering the entire district) and an operational monitor‐ ing programme (more frequent and denser monitoring geared to identify problem areas).
Členské státy se také mohou rozhodnout zavést programy investigativního monitorování (např. pro určité látky). 
Member States may also choose to establish programmes of investigative monitoring (e.g. for specific substances).
Rámeček 14 
Box 14
Připomínky 43 73 Po posouzení monitorovacích programů členských států z roku 2012 agentura EEA ve své zprávě uvedla, že: „existují příklady velmi dobrých a vysoce kvalitních výkazů. 
Observations 43 73 Following an assessment of the Mem‐ ber States’ monitoring programmes in 2012, the EEA reported: ‘There are examples of very good high‐quality reporting.
Byly ale zjištěny i případy, kdy určité skutečnosti nebyly vykázány nebo kdy si výkazy vzájemně odporovaly“60. 
However, there are also cases where reporting contains gaps or contradictions’60.
V jiné zprávě Komise uvádí: „Informace o monitorování předložené Komisi jsou v každém případě velmi neúplné. [...] 
In another report, the Commission states: ‘A clear gap in monitoring emerges from the informa‐ tion reported to the Commission. [...]
V některých členských státech je ekologický a chemický stav neznámý u více než 50 % vodních útvarů“61. 
In some Member States ecological and chemical water status is unknown for more than 50 % of the water bodies’61.
V některých členských státech byly monitorovací sítě zřízeny pozdě anebo mají metodické nedostatky. 
In some Member States, monitoring networks were set up late and/or have methodological weaknesses.
Při auditu bylo zjištěno, že v některých členských státech se monitorování soustřeďuje na shromažďování informací o stavu vodních útvarů a monitorování vlivů na vodu se nevěnuje velká pozornost (viz rámeček 15). 
The audit found that, in some Member States, monitoring focuses on col‐ lecting information on the status of water bodies, with little concern for monitoring the pressures on water (see Box 15).
Na místní úrovni bylo provedeno několik vědeckých studií nebo zde fungovaly experimentální sítě, které propojovaly zemědělské postupy s kvalitou vody (viz rámeček 16). 
At local level, there have been some scientific studies or experimental networks linking agri‐ cultural practices with water quality (see Box 16).
60 Zpráva EEA č. 8/2012 European waters – assesment of status and pressures (Evropské vody – posouzení stavu a vlivů). 
60 EEA Report No 8/2012 ‘European waters — assessment of status and pressures’.
61 COM(2012) 670 final. 
61 COM(2012) 670 final.
Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o provádění rámcové směrnice o vodě (2000/60/ES) – Plány povodí. 
Report from the Commission to the European Parliament and the Council on the Implementation of the Water Framework Directive (2000/60/EC).
Příklady nedostatků v monitorovací síti Francie – Přehled výsledků v plánu povodí neobsahuje konkrétní ukazatele pro monitorování samotných vlivů zemědělských činností. 
River Basin Management Plans. An example of weaknesses in a monitoring network France — The RBMP scoreboard does not contain specific indicators for monitoring agricultural pressures alone.
Jeden z přeložených ukazatelů se týká kumulativního dopadu činností domácností a průmyslových podniků a zemědělských činností na stav vod. 
One of the indicators supplied relates to the cumulative impact of household, industrial and farming activities on water status.
Totéž platí o ukazateli překračování kvantitativních cílů v uzlových bodech. 
The same is true of an indicator on exceeding quantitative targets at nodal points.
Jeden ukazatel objemu vody vyčerpané z podzemních a povrchových vodních útvarů (také ve Francii) podle různých sektorů činnosti vyčísluje objem vody používané k zavlažování, tento ukazatel ale i) nemá žádný kvantifikovaný cíl a ii) neumožňuje srovnání vyčerpaných objemů s objemy, jejichž čerpání je udržitelné v době sucha. 
Still in France, an indicator on the volume of water drawn from groundwater and surface water bodies by different sectors of activity quantifies the water used for irrigation, but this indicator (i) has no quantified ob‐ jective and (ii) does not allow abstracted volumes to be compared with what is sustainable at times of water scarcity.
Dobré příklady monitorovacích sítí Nizozemsko má dvě zvláštní monitorovací sítě propojující zemědělství s vodou. 
Good examples of monitoring networks The Netherlands has two specific monitoring grids linking agriculture with water.
První síť posuzuje koncentrace řady látek v zemědělských podnicích a propojuje je s databází, jež obsahuje informace o typu řízení, hnoji a používaných látkách atd. Druhá síť využívá stávající testovací stanoviště v zemědělských oblastech k posouzení vlivu zemědělství na kvalitu vody (obsah fosforu a dusičnanů). 
The first network assesses concentrations of a number of substances on agricultural holdings and links these with a database contain‐ ing information about management type, manure and substances used, etc. The other network uses existing testing points in agricultural areas to assess the influence of agriculture on water quality (phosphorus and nitrogen content).
Dánsko má program monitorování zaměřený na dokumentaci účinku národních plánů pro vodstvo a dalších zemědělských sektorových programů na prosakování živin do vodního prostředí. 
Denmark has a monitoring programme aimed at documenting the effect of national aquatic environment plans and other agricultural sector programmes on the leaching of nutrients into the aquatic environment.
Monitoruje se šest reprezentativních povodí formou přímých měření, pohovorů se zemědělci o jejich zemědělských postupech a modelo-váním vztahu mezi zemědělstvím a únikem živin do životního prostředí. 
Six representative catchment areas are monitored through direct measurements, interviews with farmers about their farming practices and modelling of the relationship between agriculture and the loss of nutrients into the environment.
Připomínky 44 74 Monitorování v rámci RSV tak zvýšilo povědomí o stavu evropských vod a tlacích, jež na ně působí, je ale stále neúplné a výsledky je nutno interpretovat obezřetně, neboť některé údaje chybí a metodika má určité nedostatky. 
Observations 44 74 Monitoring under the WFD has thus increased knowledge about the status of European waters and the pressures affecting them, but it is still incom‐ plete and results must be interpreted with care owing to data gaps and methodological shortcomings.
Ve většině případů členské státy jednotlivá opatření v programech plánů povodí nemonitorují (viz tabulka 2). 
In most cases, there is no monitoring by Mem‐ ber States of the individual measures in RBMP programmes (see Table 2).
75 Pokud jde o monitorování obsahu dusičnanů v povrchové a podzemní vodě, směrnice o dusičnanech62 stanoví, že „členské státy připraví a zavedou odpovídající monitorovací programy k posuzování účinnosti akčních programů“. 
75 As regards monitoring the nitrate content of surface water and ground‐ water, the Nitrates Directive62 requires Member States to ‘draw up and imple‐ ment suitable monitoring programmes to assess the effectiveness of action programmes’.
Členské státy jsou povinny podávat každé čtyři roky zprávy o koncentracích dusičnanů v podzemní a povrchové vodě, eutrofizaci povrchové vody, dopadu akčních programů na kvalitu vody a zemědělské postupy, revizi oblastí ohrožených dusičnany a akčních programů a o očekávaných budoucích trendech v kvalitě vody63. 
Every 4 years they are required to report on nitrate concen‐ trations in groundwater and surface water, the eutrophication of surface water, the impact of action pro‐ grammes on water quality and agricul‐ tural practices, revisions of nitrate‐vul‐ nerable zones and action programmes and anticipated future trends in water quality63.
Zprávy členských států jsou pak pro Komisi východiskem při přípravě souhrnné zprávy o provádění této směrnice. 
These reports by the Member States are used as the basis for a sum‐ mary report by the European Com‐ mission on the implementation of the Directive.
Členské státy však zprávy podle směrnice o dusičnanech předkládaly pozdě. 
However, there have been delays in the Member States’ reporting under the Nitrates Directive.
Souhrnná zpráva EU za období 2008–2011 byla zveřejněna až 4. října 201364. 
The sum‐ mary EU report for 2008–11 was not published until 4 October 201364.
76 Zprávy jednotlivých členských států za období 2008–2011 se liší kvalitou i koncepcí. 
76 The individual Member States’ re‐ ports for 2008–11 show differences in quality and approach.
Komise ve své souhrnné zprávě uvádí: „Zprávy členských států se lišily jak formátem, tak kvalitou obsahu zprávy, a vytvoření konzistentní souhrnné syntézy na úrovni EU bylo z řady příčin obtížné. 
In its summary report, the Commission states: ‘There was a large variety in both the format and the quality of the report content among Member States, with conse‐ quent challenges in developing a con‐ sistent aggregate synthesis at the EU level.
V řadě případů byly také údaje poskytnuté elektronicky nekonzistentní s písemnými zprávami, vznikaly potíže s výkladem a členské státy musely být žádány o vysvětlení.“ Nejenže nejsou vždy k dispozici údaje pro všechny členské státy, ale v některých případech nelze údaje členských států srovnávat. 
Likewise, in a number of cases, digital data provided together with the written reports by Member States, presented inconsistencies and difficul‐ ties of interpretation, which required clarifications from Member States’. Not only are data not always available for all Member States, in some cases there is no data comparability between Member States.
5 odst. 6 směrnice o dusičnanech (91/676/EHS). 
62 Article 5(6) of the nitrates directive (91/676/EEC).