natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise v tomto ohledu svou analýzu pravidelně aktualizovala a přesnost prognóz byla při porovnání s jinými mezinárodními organizacemi podobná. 
The Commission regularly updated its analysis in this respect and the accuracy of projections was similar when compared to other international organisations.
Zjistili jsme však nedostatky v dokumentaci, odůvodňování předpokladů a kontrolách kvality. 
However, we found weaknesses in documentation, justification of the assumptions and quality controls.
Hloubková analýza návrhu a provádění reforem ve čtyřech zásadních oblastech politiky (daňový systém, veřejná správa, trh práce a finanční sektor) poskytuje smíšený obrázek. 
An in-depth analysis of the design and implementation of reforms in four crucial policy fields (taxation, public administration, labour market and the financial sector) provides a mixed picture.
Reformy daňového systému a veřejné správy přinesly fiskální úspory, provádění strukturálních reforem však bylo méně úspěšné. 
The taxation and public administration reforms brought fiscal savings, but the implementation of structural components was weaker.
Trh práce se stal pružnější a konkurenceschopnější a současně stále probíhají další regulační změny v rámci třetího programu. 
The labour market has become more flexible and competitive, while further regulatory changes are still on the way in the third programme.
Finanční sektor byl podstatně restrukturalizován, avšak za cenu více než 45 miliard EUR vložených do bankovního systému, z nichž se potenciálně může vrátit jen malá část. Ve všech oblastech politiky probíhalo provádění řady klíčových reforem s významným zpožděním, nebo nebylo účinné. 
The financial sector was substantially re-structured, but this came at a cost of over 45 billion euros injected into the banking system, out of which only a small part can potentially be recovered. Across all policy fields, the implementation of a number of key reforms happened with significant delays or was not effective.
Celkově návrh podmínek skutečně umožnil pokrok reforem, zjistili jsme však nedostatky. 
Overall, the design of the conditions did make the progress of reform possible, but we found weaknesses.
Některá klíčová opatření nebyla dostatečně zdůvodněna nebo přizpůsobena konkrétním slabinám sektoru. 
Some key measures were not sufficiently justified or adapted to specific sector weaknesses.
U ostatních Komise během procesu návrhu nezvážila komplexně prováděcí kapacitu Řecka, a tudíž odpovídajícím způsobem neupravila rozsah působnosti a načasování. 
For others, the Commission did not comprehensively consider Greece’s implementation capacity in the design process and thus did not adapt the scope and timing accordingly.
Rovněž jsme nalezli případy podmínek, které měly příliš úzký rozsah na to, aby umožnily řešit hlavní sektorové nerovnováhy, a kdy došlo k pozdnímu zařazení opatření zaměřených na hlavní nerovnováhy programu. 
We also found cases of conditions with too narrow a scope to address key 9 sector imbalances and late inclusion of measures addressing key imbalances in the programme.
Komise neprovedla komplexní hodnocení prvních dvou programů, přestože by taková analýza mohla být vhodná pro účely úprav reformního procesu. 
The Commission did not carry out a comprehensive evaluation of the first two programmes, although such an analysis could be pertinent for adjusting the reform process.
V polovině roku 2017 Řecko stále požaduje vnější finanční podporu, což naznačuje, že předešlé programy, mimo jiné kvůli 9 nedostatkům v jejich provádění, nebyly schopny obnovit schopnost země tržně financovat své potřeby. 
As of mid-2017, Greece still requires external financial support, which indicates that the earlier programmes, also due to implementation weaknesses, were not able to restore the country’s ability to finance its needs on the markets.
Konkrétní cíle programů byly splněny jen v omezené míře: • Návrat k růstu: HDP se během programů snížil více než o čtvrtinu a Řecko v roce 2012 neobnovilo růst, jak se původně předpokládalo. • Fiskální udržitelnost: došlo k rozsáhlé fiskální konsolidaci z hlediska strukturálních rozpočtových sald. 
The specific objectives of the programmes were met only to a limited extent: • Return to growth: GDP shrank during the programmes by over a quarter and Greece did not return to growth, as initially envisaged, in 2012. • Fiscal sustainability: there was large scale fiscal consolidation in terms of structural balances.
V důsledku nepříznivého makroekonomického vývoje a nákladů na úroky ze stávající zadluženosti se poměr dluhu k HDP nadále zvyšoval. • Finanční stabilita: programy zajistily krátkodobou finanční stabilitu, avšak hlavně kvůli nepříznivému makroekonomickému a politickému vývoji nebyly schopny zabránit prudkému zhoršení rozvah bank a schopnost bank zajistit financování pro reálnou ekonomiku byla omezená. 
But due to adverse macroeconomic developments and interest costs on existing debt, the debt to GDP ratio kept increasing. • Financial stability: the programmes ensured short-term financial stability, but were unable to avert a sharp deterioration of the banks’ balance sheets, primarily due to adverse macroeconomic and political developments, and the banks’ ability to provide finance to the real economy was restricted.
Naše doporučení XIV. 
What we recommend XIV.
Evropské komise by měla: a) Zlepšit postupy pro návrh programů podpory, zejména vymezením rozsahu veškeré analytické práce potřebné k odůvodnění obsahu podmínek. b) Lépe stanovit priority podmínek a upřesnit opatření naléhavě nutná k řešení nerovnováh, jež mají zásadní význam pro dosažení cílů programů. c) V případech, kdy to bude potřebné pro řešení ekonomické nerovnováhy, zajistit, aby byly programy zakotveny v celkové strategii růstu země. d) Zavést jasné postupy a ve vhodných případech vymezit klíčové ukazatele výkonnosti, aby bylo sledování programu systematické a přesně dokumentované. e) Komplexněji řešit chybějící údaje od samého počátku. f) Snažit se nalézt shodu s programovými partnery, aby byly úlohy a metody spolupráce specifikovány a byly transparentní. 10 
The European Commission should: (a) Improve the procedures for the design of support programmes, in particular by outlining the scope of any analytical work necessary to justify the content of the conditions. (b) Better prioritise the conditions and specify measures urgently needed to address the imbalances that are crucial for achieving the objectives of the programmes. (c) Where relevant to address the underlying economic imbalances, ensure that the programmes are embedded in an overall growth strategy for the country. 10
g) Lépe dokumentovat předpoklady a provedené úpravy ekonomických výpočtů, které jsou základem návrhu programu. h) Postupovat systematičtěji při posuzování správní kapacity členského státu k provádění reforem a potřeby technické pomoci. 
(d) Have in place clear procedures and, where appropriate, define KPIs to ensure that programme monitoring is systematic and accurately documented. (e) More comprehensively address data gaps from the outset. (f) Seek to reach an agreement with programme partners so that the roles and methods of co-operation are specified and transparent. (g) Better document the assumptions and modifications made to the economic calculations underlying the programme’s design. (h) Be more systematic in assessing the administrative capacity of the Member State to implement the reforms and the need for technical assistance.
Podmínky by měly být upraveny podle výsledků uvedené analýzy. i) Zlepšit svou analytickou práci při návrhu programu. 
The conditions should be adapted to the results of this analysis. (i) Enhance its analytical work on programme design.
Měla by se zejména zaměřit na vhodnost a načasování opatření s ohledem na konkrétní situaci v členském státě. j) Provádět průběžné hodnocení následných programů, jejichž celkové trvání přesáhne tři roky, a na základě výsledků vyhodnotit jejich koncepci a způsob monitorování. k) Analyzovat vhodný rámec podpory a dohledu na období po konci programu. 11 
It should, in particular, address the appropriateness and timing of measures, given the specific situation in the Member State. (j) Carry out interim evaluation for successive programmes of combined duration exceeding three years and use the results to assess their design and monitoring arrangements. (k) Analyse the appropriate support and surveillance framework for the period after the programme ends. 11
ÚVOD Tři řecké ekonomické ozdravné programy 1. 
INTRODUCTION The three Greek Economic Adjustment Programmes 1.
S nástupem celosvětové finanční krize se mezinárodní prostředí drasticky změnilo. 
With the onset of the global financial crisis, the international environment changed drastically.
Krize si vyžádala bezprecedentní rekapitalizaci finančních institucí z vnějších zdrojů a další výjimečné měnové a fiskální politiky. 
The crisis required unprecedented bail-outs of financial institutions and other exceptional monetary and fiscal policies.
Přesto na krizi navázal celosvětový hospodářský útlum a dluhová krize v Evropě. 
The crisis was nonetheless followed by a global economic downturn and a debt crisis in Europe.
Zemím se zdravým základem se podařil návrat k růstu v poměrně krátké době, země s makroekonomickými nerovnováhami a strukturálními nedostatky se však potýkaly s velkými obtížemi1. 2. 
Although countries with sound fundamentals managed to get back on a growth track within a relatively short space of time, countries with macroeconomic imbalances and structural weaknesses faced great difficulties.1 2.
V kontextu celosvětové finanční krize se Řecko v důsledku akumulace makroekonomických nerovnováh, vysokého veřejného a vnějšího dluhu, slabé vnější konkurenceschopnosti, neudržitelného důchodového systému a slabých institucí stalo mimořádně zranitelné vůči zvýšené averzi k riziku na mezinárodních trzích. 
In the context of the global financial crisis, the accumulation of macroeconomic imbalances, large stocks of public and external debt, weak external competitiveness, an unsustainable pension system and weak institutions all made Greece particularly vulnerable to increased risk aversion in the international markets.
Tyto faktory spolu s tím, že vyšlo najevo nesprávné vykazování oficiálních statistik a došlo k významné revizi fiskálních údajů za roky 2008 a 2009, negativně ovlivnily důvěru trhu. 
These factors, together with the disclosed misreporting of official statistics and the significant revision to the fiscal data for 2008 and 2009, negatively affected market confidence.
V důsledku toho přední ratingové agentury snížily rating státu (z úrovní A na konci roku 2008 na úrovně C v roce 2011). 
As a result, leading credit rating agencies downgraded the sovereign ratings (from A-levels end of 2008 to C-levels in 2011).
Trh na tento nepříznivý vývoj důrazně zareagoval a v týdnech před žádostí země o finanční pomoc narostly náklady na financování řeckého dluhu na neudržitelnou úroveň. 
The market reacted strongly to this negative development, with the costs of financing for Greek debt increasing to unsustainable levels in the weeks before the country’s request for financial assistance.
V důsledku toho, že ztratilo přístup na trh za přiměřenou cenu, požádalo Řecko dne 23. dubna 2010 o finanční pomoc členských států eurozóny a MMF2. 
As a result of losing market access at a reasonable price, Greece requested financial assistance from Euro area member states and the IMF2 on 23 April 2010.
I přes fiskální a strukturální opatření, která Řecko přijalo, nebyl první ekonomický ozdravný program 1 2 12 V roce 2008 požádaly o mezinárodní finanční podporu vedle Řecka i další čtyři země eurozóny (Portugalsko, Irsko, Španělsko a Kypr) a tři země mimo eurozónu (Lotyšsko, Maďarsko a Rumunsko). 
Despite fiscal and structural measures undertaken by Greece, the first Economic Adjustment Programme (EAP) 1 2 12 As of 2008, besides Greece four other euro area countries (Portugal, Ireland, Spain and Cyprus) and three non-euro area countries (Latvia, Hungary and Romania) requested international financial support.
Mezinárodní měnový fond (MMF) je organizace 189 zemí a jejím primárním cílem je zajistit stabilitu mezinárodního měnového systému. 
The International Monetary Fund (IMF) is an organisation of 189 countries and its primary purpose is to ensure the stability of the international monetary system.
MMF kromě jiných činností poskytuje půjčky členským zemím, které pociťují aktuální nebo potenciální problémy v oblasti platební bilance, přičemž tyto půjčky jsou podmíněny prováděním politik, jejichž cílem je náprava příslušných problémů. 
Among other actions, the IMF provides loans to member countries experiencing actual or potential balance of payments problems, which are conditional to the implementation of policies aimed at correcting the underlying problems.
13 dostatečný k tomu, aby se země vrátila k tržnímu financování, a byly tudíž schváleny dva další programy v roce 2012, resp. 2015 (viz tabulka 1). 
was not sufficient for the country to return to market financing, and so two further programmes were agreed, in 2012 and 2015, respectively (see Table 1).
První ozdravný program byl podepsán v květnu 2010 (viz obrázek 1 a příloha I). 
The first adjustment programme was signed in May 2010 (see Figure 1 and Annex I).
Program byl naplánován do června 2013 s finančním krytím ve výši 110 miliard EUR (z MMF a členských států eurozóny), které mělo pokrýt potřeby financování ekonomiky a podpořit bankovní systém (viz tabulka 1). 
It was designed to run until June 2013 with funding of 110 billion euros (from the IMF and Euro area member states) intended to cover the economy’s financing needs and support the banking system (see Table 1).
Výměnou za to se Řecko zavázalo k provádění programu strukturálních reforem, který zahrnoval hospodářské, fiskální a finanční politiky a politiku trhu práce. 
In exchange, Greece agreed to implement a structural reform programme covering economic, fiscal, financial and labour-market policies.
První program skončil předčasně v březnu 2012, neboť neudržitelná výše dluhu a hlubší než očekávaná recese hospodářské činnosti ukázaly potřebu dalšího financování. 
The first programme ended prematurely in March 2012, as the unsustainable debt level and the deeper-than-expected contraction in economic activity revealed a need for further funding.
Do té doby bylo vyplaceno 73,6 miliardy EUR. 
By that time, 73.6 billion euros been disbursed.
Druhý balíček finanční pomoci byl sjednán s členskými státy eurozóny a s MMF v březnu 2012 a jeho celkové finanční krytí činilo 172,6 miliardy EUR. 
The second financial assistance package was agreed with the Euro area member states and the IMF in March 2012 with total funding of 172.6 billion euros.
Země eurozóny nakonec přispěly částkou 141,8 miliardy EUR ve formě půjček z Evropského nástroje finanční stability (EFSF), který byl k tomuto účelu zřízen. 
The Euro area countries finally contributed 141.8 billion euros in the form of loans from the European Financial Stability Facility (EFSF) that had been created for this purpose.
Klíčovým prvkem druhého programu bylo zapojení soukromého sektoru, v jehož rámci soukromí investoři přispěli přibližně 107 miliardami EUR formou odpisu části dluhů v jejich držení. 
A key element of the second programme was the Private Sector Involvement (PSI), under which private investors contributed approximately 107 billion euros by writing down part of the value of their debt holdings.
Po skončení druhého programu v prosinci 2014 a jeho dvou prodloužení3 a s ohledem na probíhající jednání o třetím balíčku finanční pomoci byl Řecku v červenci 2015 poskytnut překlenovací úvěr z evropského mechanismu finanční stabilizace. 
Following the expiry of the second programme in December 2014 and its two extensions3, and in view of the ongoing negotiations on the third package of financial assistance, Greece was granted a bridge loan from the European Financial Stabilisation Mechanism in July 2015.
Vzhledem k nejistotě situace byla v červnu 2015 zavedena omezení volného pohybu kapitálu v zájmu ochrany finanční stability (viz příloha II). 
Given the uncertainty of the situation, in June 2015 restrictions in in the free movement of capital were introduced to safeguard financial stability (see Annex II).
V srpnu 2015 se řecké orgány a partneři z eurozóny dohodli na třetím programu, který měl podobu půjčky vládě z evropského mechanismu stability (ESM). 
In August 2015, the Greek authorities and the Euro area partners agreed on the third programme proper, which took the form of a government loan from the European Stability Mechanism (ESM).
Program má probíhat až do roku 2018. 
The programme is scheduled to run until 2018.
Dne 20. července 2017 Výkonná rada MMF na žádost Řecka v zásadě schválila preventivní pohotovostní úvěr ve výši 1,6 miliardy EUR, který byl podmíněn dalšími zárukami. 
On 20 July 2017, the IMF Executive Board, at the request of Greece, approved in principle a precautionary Stand-by Arrangement of 1.6 billion euros, subject to further assurances.
Do září 2017 nevyplatil MMF žádné prostředky. 
By September 2017 the IMF has not made any disbursements.
14 3 Do konce února, resp. do konce června 2015. 
14 3 Respectively until end of February and end of June 2015.
Obrázek 1 – Chronologie řecké krize Zdroj: EÚD. 
Figure 1 – The chronology of the Greek crisis 15 Source: ECA.
Cíle programu 7. 
Programme objectives 7.
Hlavní intervenční logikou řeckých ozdravných programů bylo řešit hospodářské nerovnováhy v Řecku, a tím zabránit přenesení řecké hospodářské krize do zbývajících částí eurozóny. 
The main intervention logic of the Greek Adjustment Programmes has been to address the economic imbalances in Greece and thereby to prevent contagion between the Greek economic crisis and the rest of the euro area.
Programy se tudíž snažily nastolit v Řecku zdravou a udržitelnou hospodářskou a finanční situaci a obnovit jeho úplnou finanční soběstačnost na finančních trzích. 
To this end, the programmes aimed to establish a sound and sustainable economic and financial situation in Greece and to restore its capacity to finance itself fully on the financial markets.
Aby tohoto cíle dosáhly, zaměřovaly se řecké programy4 na tři klíčové problémy, které se Řecko zavázalo řešit prostřednictvím komplexního souboru reformních opatření: A) Obnovení důvěry finančního trhu a fiskální udržitelnosti: programy předpokládaly zásadní fiskální opatření (včetně snížení výdajů na důchody, zdravotnictví a veřejnou správu), jakož i reformy daňové politiky a daňové správy. 
To achieve this objective, the Greek programmes4 focused on three key challenges which Greece committed to address through a comprehensive set of reform measures: (A) Restoring financial market confidence and fiscal sustainability: the programmes envisaged robust fiscal measures (including reductions in expenditure on pensions, the health system and public administration), as well as reforms of tax policy and tax administration.
Fiskální reformy měly podpořit důvěru, obnovit přístup na trh a dostat poměr dluhu k HDP na udržitelnou cestu. 
The fiscal reforms were intended to bolster confidence, regain market access and put the debt-to-GDP ratio on a sustainable path.
B) Zajištění stability finančního sektoru: programy poskytovaly finanční podporu řeckým bankám prostřednictvím Řeckého fondu finanční stability, který měl řešit jejich naléhavé potřeby kapitálu. 
(B) Safeguarding financial-sector stability: the programmes provided financial support to Greek banks via the Hellenic Financial Stability Fund (HFSF) aimed to address their urgent capital needs.
K oblastem, které reformy zahrnovaly, patřila i restrukturalizace a konsolidace odvětví, řízení úvěrů v selhání, řádná správa a řízení, dohled a likvidita C) Podpora hospodářského růstu a posílení konkurenceschopnosti: pomocí strukturálních reforem měly programy zlepšit nákladovou konkurenceschopnost a celkové podnikatelské prostředí. 
The areas covered by the reforms also included the sector’s restructuring and consolidation, management of Non-Performing Loans (NPLs), governance, supervision and liquidity. (C) Promoting economic growth and restoring competitiveness: by means of structural reforms, the programmes aimed to improve cost-competitiveness and the overall business environment.
Účelem bylo usnadnit přechod Řecka k modelu růstu vycházejícího více z investic a vývozu. 
This was intended to facilitate Greece’s transition towards a more investment-and export-led growth model.
K oblastem zahrnutým do reforem patřily trh práce a trh zboží a služeb, veřejná správa, právní systém a vzdělávání. 
The areas covered by the reforms included labour and product markets, public administration, the legal system and education.
4 16 Všechny tři programy měly tytéž cíle. 
4 16 All three programmes shared the same objectives.
Ve třetím programu byla v rámci specializovaného cíle řešena modernizace veřejné správy, neboť byla uznána důležitost reforem v tomto ohledu, první a druhý program se však také zabývaly reformou veřejné správy, a to v rámci cíle „Růst a konkurenceschopnost“. 
Under the third programme, the modernisation of public administration was addressed under a dedicated objective, in recognition of the importance of the reforms in this respect, but the first and second programmes also addressed public administration reform under the objective “Growth and competitiveness”.
Partneři programu a úloha evropských institucí 8. 
The programme partners and the role of the European institutions 8.
První dva programy byly vypracovány během jednání řeckých orgánů a tzv. „Trojky“, kterou tvořila Komise, ECB a MMF (v rámci třetího programu uváděné jako „instituce“). 
The first two programmes were designed in the course of discussions between the Greek authorities and the so-called “Troika” consisting of the Commission, the ECB and the IMF (under the third programme referred to as “Institutions”).
Neexistovala žádná formální ujednání, která by vymezovala podrobnosti jejich spolupráce. 
There were no formal arrangements defining the details of their cooperation.
V rámci třetího programu se v souladu se smlouvou o svém zřízení5 zapojil do návrhu a sledování programu i Evropský mechanismus stability. 
Under the third programme, in line with its treaty5, the ESM has also been involved in the design and monitoring of the programme.
Ačkoli MMF nepřispěl k financování třetího programu, zůstal plně aktivní v jednáních o rozsahu působnosti podmínek a ozdravném postupu. 
Although the IMF has not contributed to the financing of the third programme, it has remained fully active in the discussions on the scope of conditions and the adjustment path.
Po celou dobu programů bylo úlohou Komise jednat v zastoupení členských států eurozóny v úzké spolupráci s ostatními partnery. 
Throughout the programmes, the Commission’s role has been to act on behalf of the Euro area member states in close cooperation with other partners.
V rámci úvěrového nástroje pro Řecko byla Komise odpovědná za koordinaci a provádění programu v zastoupení a podle pokynů členských států eurozóny, za poskytování podpory i za sjednání a podepsání dohody o úvěrovém nástroji a memoranda o porozumění týkajícího se podmínek politiky s Řeckem. 
Under the GLF, the Commission was responsible for coordinating and implementing the programme on behalf and under the instructions of the Euro area member states, providing support for, as well as negotiating and signing, a Loan Facility Agreement (LFA) and Memorandum of Understanding (MoU) on policy conditionality with Greece.
Rámcová dohoda o EFSF a nařízení EU6 použitelné pro druhý program svěřovaly Komisi obdobné odpovědnosti. 
The EFSF framework agreement and EU Regulation6, applicable to the second programme, entrusted similar responsibilities to the Commission.
Smlouva o ESM žádala Radu guvernérů ESM, aby Evropskou komisi zmocnila „vyjednat ve spojení s ECB podmínky hospodářské politiky, kterými bude podmíněna každá finanční pomoc“. 
The ESM Treaty called on the ESM’s Board of Governors to mandate the European Commission “to negotiate, in liaison with the ECB, the economic policy conditionality attached to each financial assistance”.