natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Praktický průvodce pro řídicí orgány“ (2013) (Detection of forged documents in the field of structural actions, A practical guide for managing authorities), o „Identifikace střetu zájmů při zadávání veřejných zakázek týkajících se strukturálních opatření. Praktický průvodce pro vedoucí pracovníky“ (2013) (Identifying conflicts of interests in public procurement procedures for structural actions, A practical guide for managers), o „Přehledanonymizovanýchpřípadů–strukturálníopatření“(2012)(Compendiumofanonymised cases – Structural Actions). Některé postupy aplikované v členských státech uvedené v externí studii o účinných a přiměřených opatřeních proti podvodům, kterou zadala Komise, byly zveřejněny v dokumentu „Přehled postupů v boji proti podvodům v rámci prevence a odhalování podvodů a korupce týkajících se ESI fondů“ (Compendium of anti-fraud practices for preventing and detecting fraud and corruption in ESIF), který je k dispozici na stránkách Europa. c) Komise toto doporučení částečně přijímá. 
Examples of such documents issued over the past years under the auspices of the Advisory Committee for Coordination of Fraud Prevention (COCOLAF) include: o Fraud in Public Procurement, A collection of Red Flags and Best Practices (2017) o Handbook: The role of Member States' auditors in fraud prevention and detection for EU Structural and Investment Funds, Experience and practice in the Member States (2014) o Detection of forged documents in the field of structural actions, A practical guide for managing authorities (2013) o Identifying conflicts of interests in public procurement procedures for structural actions, A practical guide for managers (2013) o Compendium of anonymised cases – Structural Actions (2012) Finally, some of the practices identified in the Member States by the external study on effective and proportionate anti-fraud measures outsourced by the Commission are made publicly available in a Compendium of anti-fraud practices for preventing and detecting fraud and corruption in ESIF on the Europa site. (c) The Commission partially accepts this recommendation.
Měření účinnosti metod prevence a odhalování podvodů představuje velmi složitý a náročný úkol, protože na podvody má vliv celá řada různých exogenních faktorů, z nichž ne všechny jsou specifické pro konkrétní oblast politiky. 
Measuring the effectiveness of fraud prevention and detection methods is a highly complex and challenging task, as fraud is influenced by a great variety of exogenous factors, of which not all are policy domain specific.
Komise však v rámci své revidované strategie boje proti podvodům vytváří profily zemí mapující schopnosti členských států v oblasti boje proti podvodům, mimo jiné z hlediska jejich prevence a odhalování. 
However, the Commission, in the framework of the revised Commission Anti-Fraud Strategy, is developing country profiles on the anti-fraud capabilities of Member States in relation to, inter alia, prevention and detection.
Profily zemí přispějí k lepšímu hodnocení realizace opatření pro prevenci a odhalování podvodů v členských státech. 88. 
These country profiles will help to better assess the implementation of fraud prevention and detection measures in the Member States. 88.
Komise aktivně podporuje členské státy, aby používaly nástroje pro vytěžování dat, zejména Arachne. 
The Commission is actively encouraging the Member States to use data-mining tools, in particular Arachne.
Komise ve zprávách PIF opakovaně upozorňovala na konkrétní možnost nedostatečného hlášení ze strany některých členských států. 
The Commission pointed out several times in the PIF Reports the concrete possibility of under-reporting by some Member States.
Komise se v rámci své revidované strategie boje proti podvodům snaží vylepšit svou analýzu doplněním dalších prvků, zejména vytvářením profilů zemí, s cílem lépe pochopit rozdíly mezi členskými státy při odhalování a hlášení. 
The Commission is aiming, in the framework of its revised Anti-Fraud Strategy, at enhancing its analysis based on additional elements, in particular by developing country profiles to better understand differences in detection and reporting among Member States.
Navíc analýza důvodů, proč řídicí orgán zamítl podezření z podvodu, je sdílenou odpovědností řídicích orgánů a vyšetřujících subjektů. 
Furthermore, the analysis of the reasons for rejection of a potential fraudulent case by the competent authority is a shared responsibility between the managing authorities and the investigative bodies.
V tomto kontextu by koordinační služba pro boj proti podvodům mohla hrát významnější roli při zajišťování lepší koordinace mezi řídicími orgány a soudním orgánem. 
In this context, AFCOS could play a larger role in ensuring a better coordination between the managing authorities and the judicial authority.
V rámci sdíleného řízení Komise vůči členským státům uplatňuje pozastavení plateb, přerušení a finanční opravy, aby zajistila účinnou ochranu rozpočtu EU. 
In shared management, the Commission applies suspension of payments, interruption and financial corrections to Member States to ensure that the EU budget is effectively protected. Member States 15
Členské státy rovněž chrání rozpočet EU tím, že ze spolufinancovaných programů stahují neoprávněné nebo podvodné výdaje. 
also protect the EU budget by withdrawing irregular or fraudulent expenditure from co-funded programmes.
Právě členské státy nesou odpovědnost za zpětné získávání veřejných finančních prostředků od pachatelů podvodů, a to v souladu s vnitrostátními právními předpisy, případně jakmile vnitrostátní soudní řízení potvrdí spáchání podvodu. 
It is the Member States' responsibility to recover public funds from fraudsters, in line with national legislation or once national judicial proceedings confirmed fraud.
Na základě bodu 4.4 pokynů k hodnocení rizika podvodu Komise členským státům pravidelně připomíná jejich povinnosti týkající se možných horizontálních dopadů i jediného podvodu zjištěného na programové úrovni. 
The Commission regularly recalls the Member States' obligations regarding the possible horizontal implications of a single fraud case identified at programme level, based on the guidance note on fraud risk assessment, section 4.4.
Některé členské státy posoudily horizontální dopady možných podvodů na své systémy nebo na konkrétního příjemce a použily nápravná opatření. 
There are examples of Member States who have assessed the horizontal implications of potential fraud cases on their systems or for a specific beneficiary and applied corrective measures.
Doporučení 4 – Monitorovat mechanismy reakce na podvody s cílem zajistit jejich soustavné uplatňování a) Komise toto doporučení přijímá. 
Recommendation 4 – Monitor fraud response mechanisms to ensure they are consistently applied (a) The Commission accepts this recommendation.
Návrh nařízení o společných ustanoveních na období po roku 2020 představuje právní základ pro hlášení nesrovnalostí. 
The CPR proposal for post 2020 provides the legal basis for the reporting of irregularities.
Prováděcí ustanovení budou brát v úvahu definici podvodu ve směrnici PIF. 
The implementing provisions will take into account the definition of fraud in the PIF Directive.
Nejdůležitější povinností řídicích orgánů v souvislosti s podezřením z podvodu je takové případy nahlásit vnitrostátním subjektům příslušným k vyšetřování a stíhání podvodů. 
The managing authorities’ prime responsibility with regard to suspected fraud is to report such cases to the national bodies competent to investigate and to prosecute fraud.
Je na úřadu OLAF, vnitrostátních subjektech pro vyšetřování podvodů a vnitrostátních soudech, aby posoudily, zda se jednalo o záměrné jednání, které by mělo být klasifikováno jako „podezření z podvodu“. 
It is for OLAF, National Fraud-Investigation Bodies and national Courts to establish whether conduct was intentional and should be categorised as ‘suspected fraud’.
Povinnost ohlášení je stanovena i v právním rámci Fondů soudržnosti na období 2021–2027. 
Reporting duties are included in the 2021 – 2027 legal framework for Cohesion Funds as well.
Komise nedoporučuje tuto povinnost omezit na případy, kdy byl podvod již odhalen. b) Komise toto doporučení přijímá. 
The Commission would not suggest limiting these obligations to instances in which fraud has already been identified. (b) The Commission accepts this recommendation.
Komise bude i nadále vyzývat členské státy, aby systematicky posuzovaly horizontální dopad podezření z podvodu zjištěných na programové úrovni, v souladu s bodem 4.4. pokynů k hodnocení rizika podvodu. c) Komise toto doporučení přijímá. 
The Commission will continue to encourage Member States to systematically assess the horizontal implication of suspected fraud identified at programme level, as provided in section 4.4. of the guidance note on fraud risk assessment. (c) The Commission accepts this recommendation.
Komise připomene členským státům jejich povinnost hlásit podvody příslušným vyšetřujícím orgánům (viz bod 4.3.3 o mechanismech oznamování v pokynech Hodnocení rizika podvodu a účinná a přiměřená opatření proti podvodům z roku 2014). 
The Commission will remind Member States about their obligation to report fraud to competent investigative authorities (see section 4.3.3 on reporting mechanisms of the2014 Guidance on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures).
Již nařízení, kterým se zřizuje EPPO, stanoví povinnost ohlášení pro všechny příslušné orgány (článek 24), což bude zahrnovat řídicí orgány, jakmile úřad EPPO vznikne (nejdříve v listopadu 2020). Poslední pododstavec: Komise podotýká, že toto doporučení je určeno členským státům. Komise souhlasí, že účinné zpětné získání prostředků od pachatelů je součástí přijatých odrazujících opatření. 
The Regulation establishing the EPPO already provides a reporting duty for all competent authorities (Article 24), and this will include managing authorities when the EPPO has been set up (by November 2020 at the earliest). Last alinea: The Commission notes that this recommendation is addressed to the Member States. The Commission agrees that effective recovery from perpetrators is part of the deterrent effect of measures taken.
883/2013 je úlohou koordinačních služeb pro boj proti podvodům (AFCOS) napomáhat účinné spolupráci a výměně informací s úřadem OLAF. 
According to the current provisions of Regulation 883/2013, the role of AFCOSs is to facilitate effective cooperation and exchange of information with OLAF.
Organizace a pravomoci koordinačních služeb pro boj proti podvodům jsou však rozhodnutím každého členského státu. 
However, the organisation and powers of AFCOSs is left for the decision of each Member State.
Jejich konkrétní podoba se tudíž v jednotlivých členských státech liší, zejména z důvodů různých vnitrostátních systémů, a efektivitu koordinačních služeb pro boj proti podvodům tak občas ovlivňují omezené pravomoci a zdroje, které jim některé členské státy poskytují. 
Thus, their set-up differs across the Member States, not least because of different national systems, and the effectiveness of AFCOSs is sometimes affected by the limited powers and resources that some Member States grant to them. 16
Komise v roce 2013 vydala pokyny na pomoc členským státům při zřizování vlastních koordinačních služeb pro boj proti podvodům, v nichž byla představena jejich případná širší role. 
The Commission issued a guidance note in 2013 to assist the Member States in setting up their AFCOSs, outlining a potentially broader role for AFCOS, but this document had no binding effect.
Hodnocení nařízení o úřadu OLAF ukázalo, že zřízení koordinačních služeb pro boj proti podvodům přineslo jednoznačné zlepšení spolupráce a výměny informací mezi úřadem OLAF a členskými státy, ale zároveň konstatovalo i prostor pro další zlepšování. 
The evaluation of the OLAF Regulation showed that the creation of the AFCOSs had brought about a clear improvement in the cooperation and exchange of information between OLAF and the Member States, but it also identified room for further improvement.
Návrh Komise na změnu nařízení o úřadu OLAF vyjasňuje povinnosti koordinační služby pro boj proti podvodům v souvislosti s poskytováním pomoci úřadu OLAF; k tomuto účelu stanoví koordinační službě pro boj proti podvodům povinnost dosáhnout výsledku, avšak nezavádí harmonizaci v oblasti jejich organizace a pravomocí stanovením minimálních funkcí. 
The Commission’s proposal to amend OLAF Regulation clarifies the responsibilities of AFCOS as regards providing assistance to OLAF; to this end, it provides for an obligation of result on AFCOS, while abstaining from harmonisation of their organisation and powers by way of introducing minimum functions.
Dále návrh stanoví právní základ pro horizontální spolupráci mezi koordinačními službami pro boj proti podvodům. Komise souhlasí, že dobrá koordinace mezi orgány členských států je pro úspěšný boj proti podvodům nezbytná. 
In addition, the proposal also provides for a legal basis for horizontal cooperation between AFCOS. The Commission agrees that good coordination among the Member State's authorities is vital for successful fight against fraud.
Doporučení 5 – Podpořit rozšíření funkcí koordinačních služeb pro boj proti podvodům s cílem zlepšit koordinaci Komise toto doporučení přijímá. 
Recommendation 5 – Support expansion of the AFCOSs’ functions to improve coordination The Commission accepts this recommendation.
Koordinační služby pro boj proti podvodům mají nejlepší podmínky k tomu, aby mohly určit dotčené orgány, kterých může být mnoho a mohou se v jednotlivých členských státech lišit. 92. 
The AFCOSs have a general role to support OLAF’s investigations in the Member State, and this task can indeed require liaising between and coordination with managing authorities and other Member State bodies involved in the fight against fraud.
Komise souhlasí s EÚD, že je důležité zajistit účinné fungování koordinační služby pro boj proti podvodům. Zároveň by mohla podpořit jasnější vymezení jejích funkcí. 
92. The Commission agrees with the ECA on the importance of ensuring the effectiveness of the AFCOS and could support a clearer definition of the functions of AFCOS.
Návrh Komise na změnu nařízení o úřadu OLAF však ponechává v nezměněné podobě obecnou zásadu, že organizace a úkoly koordinační služby pro boj proti podvodům by měly být stanoveny podle vnitrostátního práva. 
The Commission’s proposal to amend the OLAF Regulation, however, leaves unchanged the general principle that the organisation and tasks of AFCOS should be determined by national law.
Oblast působnosti nařízení č. 883/2013 je omezena na mandát úřadu OLAF k vyšetřování, a proto se ve vztahu k roli koordinační služby pro boj proti podvodům soustředí na podporu, kterou by koordinační služba pro boj proti podvodům měla úřadu OLAF poskytnout při plnění tohoto mandátu. 
The scope of Regulation 883/2013 is limited to the investigative mandate of OLAF and therefore, as regards the role of AFCOS, it focuses on the support that AFCOS should provide to OLAF in exercising this mandate.
Ačkoli nezavádí žádnou harmonizaci, návrh stanoví, že koordinační služby pro boj proti podvodům by měly „poskytovat“ nebo „získat“ pomoc požadovanou úřadem OLAF (povinnost koordinační služby pro boj proti podvodům dosáhnout výsledku). 
While abstaining from any harmonisation, the proposal stipulates that AFCOS should either “provide” or “obtain” the assistance required by OLAF (an obligation of result on the AFCOS).
Návrh Komise proto již představuje významné zlepšení oproti stávající situaci, protože koordinační služby pro boj proti podvodům podle něj budou muset zajistit, aby byla pomoc úřadu 17 
Therefore, the Commission proposal represents already a significant improvement over the current situation, as the AFCOS would need to ensure that assistance to OLAF is provided, regardless of whether assistance is directly provided by the AFCOS, or by a different authority acting on the AFCOS’ request).
Tento audit výkonnosti provedl auditní senát II, který se zaměřuje na výdajové oblasti týkající se investic ve prospěch soudržnosti, růstu a začleňování a jemuž předsedá členka EÚD Iliana Ivanovová. 
This performance audit was carried out by Audit Chamber II: Investment for cohesion, growth and inclusion spending areas, which is headed by ECA Member Iliana Ivanova.
Audit vedl člen EÚD Henri Grethen a podporu mu poskytovali vedoucí kabinetu Ildikó Preissová, vyšší manažer Juan Ignacio González Bastero, vedoucí úkolu Jorge Guevara López a auditoři Dana Christina Ionitaová, Sandra Dreimaneová (CFE), Florence Fornaroliová, Efstratios Varetidis, Márton Baranyi, Zhivka Kalaydzhievová a Janka Nagy-Babosová. 
The audit was led by ECA Member Henri Grethen, supported by Ildikó Preiss, Private Office Attaché; Juan Ignacio González Bastero, Principal Manager; Jorge Guevara López, Head of Task (CFE); Dana Christina Ionita, Sandra Dreimane (CFE), Florence Fornaroli, Efstratios Varetidis, Márton Baranyi, Zhivka Kalaydzhieva, and Janka Nagy-Babos Auditors.
Jazykovou podporu zajišťoval Thomas Everett. 
Thomas Everett provided linguistic support.
56 Zleva doprava: Márton Baranyi, Thomas Everett, Efstratios Varetidis, Henri Grethen, Ildikó Preiss, Dana Christina Ionita, Juan Ignacio González Bastero, Janka Nagy-Babos, Jorge Guevara López, Florence Fornaroli, Sandra Dreimane. 
From left to right: Márton Baranyi, Thomas Everett, Efstratios Varetidis, Henri Grethen, Ildikó Preiss, Dana Christina Ionita, Juan Ignacio González Bastero, Janka Nagy-Babos, Jorge Guevara López, Florence Fornaroli, Sandra Dreimane.
Činnost Datum Přijetí memoranda o plánování auditu / zahájení auditu 10.1.2018 Oficiální zaslání návrhu zprávy Komisi (nebo jinému kontrolovanému subjektu) 23.1.2019 Přijetí závěrečné zprávy po řízení o sporných otázkách 27.3.2019 Obdržení odpovědí Komise (nebo jiného kontrolovaného subjektu) ve všech jazycích 6.5.2019 PDF ISBN 978-92-847-0163-6 doi:10.2865/76255 QJ-AB-19-004-CS-N HTML ISBN 978-92-847-0056-1 doi:10.2865/042168 QJ-AB-19-004-CS-Q 
Event Date Adoption of Audit Planning Memorandum (APM) / Start of audit 10.1.2018 Official sending of draft report to Commission (or other auditee) 23.1.2019 Adoption of the final report after the adversarial procedure 27.3.2019 Commission’s (or other auditee’s) official replies received in all languages 6.5.2019 PDF ISBN 978-92-847-0170-4 doi:10.2865/450308 QJ-AB-19-004-EN-N HTML ISBN 978-92-847-0072-1 doi:10.2865/98146 QJ-AB-19-004-EN-Q
Odpovědnost za boj proti podvodům a jinému protiprávnímu jednání poškozujícímu finanční zájmy Unie sdílí Komise s členskými státy. 
The Commission and the Member States share the responsibility to counter fraud and any other illegal activities affecting the EU’s financial interests.
V oblasti politiky soudržnosti EU, kde je v porovnání s jinými výdajovými oblastmi významný výskyt nahlášených případů podvodu, jsou v první linii boje proti podvodům orgány členských států odpovědné za řízení programů EU. 
In the field of EU cohesion policy, where there is a significant incidence of reported fraud compared to other spending areas, the bodies in the front line of the fight against fraud are the Member State authorities responsible for managing EU programmes.
V rámci tohoto auditu jsme posuzovali, zda řídicí orgány řádně plní své povinnosti ve všech fázích „procesu řízení boje proti podvodům“: při prevenci podvodů, odhalování podvodů a reakci na podvody. 
In this audit, we assessed whether managing authorities have properly fulfilled their responsibilities at each stage of the anti-fraud management process: fraud prevention, fraud detection and fraud response.
Zjistili jsme, že řídicí orgány zlepšily způsob, jakým posuzují rizika podvodu a koncipují preventivní opatření, musí ale ještě zlepšit odhalování podvodů, reakci na podvody i související koordinaci různých orgánů členských států. 
We found that managing authorities have improved the way they assess fraud risks and design preventive measures, but they still need to strengthen fraud detection, response and coordination among different Member State bodies.
Nijak výrazně zatím nepokročily s proaktivním odhalováním podvodů a využíváním nástrojů pro datovou analýzu. 
In particular, they have made no significant progress towards proactive fraud detection and the use of data analytics tools.
Nehlásily všechny případy podvodu Komisi, což má dopad na spolehlivost zveřejněných měr odhalených podvodů. 
Managing authorities under-report fraud cases to the Commission, which affects the reliability of published fraud detection rates.
Odrazující efekt se omezuje na hrozbu odnětí financování EU, bez dalších odrazujících pokut nebo sankcí. 
Deterrence is limited to the threat of withdrawing EU funding, with no other dissuasive penalties or sanctions.
Vyšetřující orgány nebo orgány činné v trestním řízení navíc nejsou o podezřeních z podvodu systematicky informovány. 
Moreover, suspicions of fraud are not systematically communicated to investigation or prosecution bodies.
CS 2019 Zvláštní zpráva č. 07 Opatření EU v oblasti přeshraniční zdravotní péče: velké ambice, ale je třeba zlepšit řízení (podle čl. 
EN 2019 Special Report NO 07 EU actions for cross-border healthcare: significant ambitions but improved management required (pursuant to Article 287(4), second subparagraph, TFEU)
Rozpočet EU neobsahuje konkrétní rozpočtovou položku pro evropské referenční sítě Nehledě na zpoždění Komise nyní zahajuje provoz unijní platformy pro registry vzácných onemocnění Závěry a doporučení Přílohy Příloha I – Porovnání práv pacientů na přeshraniční zdravotní péči podle směrnice a podle nařízení Příloha II – Aktuální stav plánovaného spuštění přeshraničních výměn zdravotních údajů v EU Příloha III – Seznam evropských referenčních sítí Zkratková slova a zkratky Glosář Odpovědi Komise Auditní tým 58–62 63–65 66–72 3 
The EU budget does not contain a specific budget line for the European Reference Networks Despite delays, the Commission is now launching an EU wide platform for rare disease registries Conclusions and recommendations Annexes Annex I – Comparison of patients’ rights to cross-border healthcare under the Directive and the Regulation Annex II – State of play of planned deployment for cross-border health data exchanges in the EU Annex III – List of European Reference Networks Acronyms and abbreviations Glossary Replies of the Commission Audit team 58-62 63-65 66-72 3
Shrnutí I Přestože je využívání přeshraniční zdravotní péče ve srovnání s vnitrostátní zdravotní péčí stále marginální záležitostí, v některých situacích je nejpřístupnější nebo nejvhodnější léčba pro pacienty k dispozici pouze v jiném než domovském členském státě. 
Executive summary I While cross-border healthcare remains marginal in comparison to healthcare delivered domestically, in some situations, the most accessible or appropriate care for patients is available in a Member State other than their home country.
II Směrnice o přeshraniční zdravotní péči z roku 2011 zaručuje pacientům v EU právo na přístup k bezpečné a vysoce kvalitní zdravotní péči v rámci EU a právo na to, aby jim byla proplacena. 
II The 2011 Cross-border Healthcare Directive seeks to guarantee EU patients’ right of access to safe and high-quality healthcare across national borders within the EU, and their rights to be reimbursed for such care.
Směrnice umožňuje užší spolupráci v celé řadě případů, zejména pokud jde o přeshraniční výměnu údajů o pacientech a přístup ke zdravotní péči pro pacienty se vzácnými onemocněními. 
The Directive facilitates closer cooperation in a number of areas: notably the cross-border exchange of patients’ data and access to healthcare for patients with rare diseases.
III Systémy umožňující získat zdravotní péči v zahraničí, které byly na základě směrnice zavedeny, využívá ročně přibližně 200 000 pacientů, což je méně než 0,05 % občanů EU. 
III Approximately 200 000 patients a year take advantage of the systems put in place under the Directive to receive healthcare treatments abroad: less than 0.05 % of EU citizens.