natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V roce 2017 uplatňovalo nařízení v plném rozsahu pouze pět členských států17. 
In 2017, only five Member States17 were applying the regulation in full.
To znamená, že 90 % cestujících vlakem v Evropě nepožívá většiny svých práv cestujících daných předpisy EU18. 
This means that 90 % of train users in Europe are not benefiting from most of their EU passenger rights18.
Rovněž jsou v současnosti z působnosti nařízení vyloučeny mezinárodní spoje, pokud značná část cesty probíhá na území mimo EU, a to i když spoj provozuje dopravce z EU. 
International services, if a significant part of the journey is provided outside the EU, even if operated by an EU carrier, are also currently excluded from the regulation.
Většina ustanovení nařízení o právech cestujících v autobusové dopravě se týká linkových spojů s přepravní vzdáleností podle jízdního řádu 250 km nebo více. 
Most provisions of the bus regulation apply to regular services with a scheduled distance of service of 250 km or longer. Different interpretations of how to measure these 250 kilometres exist.
Existují různé výklady toho, jak těchto 250 kilometrů měřit. Některé vnitrostátní orgány pověřené prováděním práva a někteří dopravy považují za základ měření celou délku trasy a cestující, kteří cestují mezi dvěma body na této trase, jsou proto zahrnuti do působnosti nařízení, i když je jejich cesta kratší než 250 km. 
Some NEBs and carriers take the full length of a route as the basis for the measurement and passengers travelling between two points along the route are thereby covered even though their journey is shorter than 250 km.
Jiní konzultovaní dopravci měli za to, že nařízení se uplatní pouze v případě, že daný majitel přepravního dokladu urazí nejméně 250 km. 
Other carriers consulted assumed that the coverage started only if the distance travelled by the ticket holder was at least 250 km.
Cestující si nejsou dostatečně vědomi svých práv Míra povědomí se nezměnila, ačkoliv o právech cestujících slyšelo více lidí 28. 
Passengers are not well aware of their rights Level of awareness has not changed but more people have heard about passenger rights 28.
V našem statistickém průzkumu jsme se respondentů zeptali, zda v minulých dvou letech cestovali leteckou dopravou, využili dálkový vlakový spoj, jeli trajektem nebo výletní lodí nebo cestovali dálkovým autobusovým spojem. 
In our statistical survey we asked respondents whether in the last 2 years they had travelled by air, used a long distance train service, been on a ferry or a cruise ship or travelled long distance by bus.
Z odpovědí vyplývá, že většina Evropanů (86 %) cestuje poměrně často a pouze 13 % respondentů v uplynulých dvou letech nevykonalo cestu na větší vzdálenost. 
The replies show that majority of Europeans, 86 %, travel rather often, and only 13 % of respondents have had no long distance travel experience within the last 2 years.
Celkový podíl jednotlivých druhů dopravy je uveden v grafu 1. 
The overall share of different transport modes used is presented in Graph 1.
Belgie, Dánsko, Itálie, Nizozemsko a Slovinsko. https://ec.europa.eu/transport/themes/passengers/rail_en. 
The most common frequency of travelling, 34 %, is between 2 to 5 times a year; Belgium, Denmark, Italy, the Netherlands and Slovenia. https://ec.europa.eu/transport/themes/passengers/rail_en.
Podle analýzy trhu představují regionální a příměstské železniční spoje v Evropě 90 % celkového počtu cestujících na železnici a 50 % osobokilometrů. 
According to market analysis, regional and suburban railways in Europe account for 90 % of total railway passengers and 50 % of passenger-kilometres.
Regionální a příměstské vlaky přepravují stejný počet cestujících jako všechna metra v Evropě a desetkrát více cestujících než letecká doprava. 
Regional and suburban trains carry as many passengers as all metros in Europe and 10 times more passengers than air travel.
Pro více informací viz: http://www.uitp.org/regional-and-suburban-railways-market-analysis-update. 
For more see: http://www.uitp.org/regional-and-suburban-railways-market-analysis-update.
17 17 18 
15 17 18
18 Evropané nejčastěji (34 %) cestují dvakrát až pětkrát ročně a 84 % respondentů cestuje více než jednou ročně (viz celý dotazník v příloze II). 
16 84 % of the respondents travel more than once a year (see the complete questionnaire in Annex II).
Graf 1 – Podíl druhů dopravy, jimiž respondenti cestovali v uplynulých dvou letech 70,0 % 60,0 % 50,0 % 40,0 % 30,0 % 20,0 % 10,0 % 0,0 % 61,0 % 54,6 % 47,9 % 24,6 % Trajekt 16,2 % 13,4 % Letadlo Vlak (dálkový spoj) Autobus (dálkový spoj) Výletní loď Nic z uvedeného Zdroj: statistický průzkum EÚD u cestujících. 
Graph 1 - Share of the modes of transport on which the respondents have travelled within last 2 years 70.0% 60.0% 50.0% 40.0% 30.0% 20.0% 10.0% 0.0% 61.0% 54.6% 47.9% 24.6% 16.2% 13.4% None of the above Aeroplane Train (long distance) Bus (long distance) Ferry Cruise ship Source: ECA statistical passenger survey.
Řada aspektů práv cestujících vyžaduje aktivní chování, například žádost o pomoc nebo o odškodnění. 
Many aspects of passenger rights require active behaviour, for example requesting assistance or compensation.
Cestující tudíž musejí být informovaní o svých právech. 
Thus, passengers must be aware of their rights.
Za účelem zhodnocení míry povědomí Evropanů byla do našeho statistického průzkumu zahrnuta tři měření: a) hodnocení toho, nakolik si jsou respondenti vědomi svých práv cestujících v EU podle vlastního hodnocení, b) hodnocení, zda jsou respondenti obeznámeni s pojmem „práva cestujících“, c) hodnocení znalostí o právech cestujících. 
In order to evaluate the level of awareness among Europeans, our statistical survey included three measurements: (a) evaluation of the self-proclaimed awareness; (b) evaluation of the reach of the term “passenger rights”; (c) evaluation of the knowledge of passenger rights.
V našem statistickém průzkumu se 39 % respondentů domnívalo, že si jsou poměrně dobře nebo v plném rozsahu vědomi svých práv cestujících. 
In our statistical survey 39 % of respondents considered themselves to be quite aware or entirely aware of their passenger rights.
3,6 % se domnívalo, že si jsou v plném rozsahu vědomi svých práv, zatímco 13,5 % uvádělo, že si jich vědomi vůbec nejsou 
While 3.6 % considered themselves to be entirely aware, 13.5 % declared themselves as not having any awareness at all (see Table 2 and
(viz tabulka 2 a rámeček 7). 
Box 7).
Podobný výsledek přinesla zpráva Eurobarometru z roku 201419, podle které se týchž 39 % respondentů domnívalo, že si jsou plně vědomi práv cestujících v EU. 
A similar result was obtained in the 2014 Eurobarometer report19, where the same 39 % of the respondents considered themselves to be aware of EU passenger rights.
Tabulka 2 – Hodnocení toho, jak respondenti hodnotí vlastní povědomí o právech cestujících v EU na stupnici od 1 do 4 19 1 = Nejsem si vůbec vědom(a) práv, která mám jako cestující 2 3 4 = Jsem si plně vědom(a) svých práv n 1 396 4 954 3 626 374 % 13,5 47,9 35,0 3,6 61,4 Zdroj: statistický průzkum EÚD u cestujících. 
Table 2 - An evaluation of respondents’ self-proclaimed awareness of EU passenger rights on a scale from 1 to 4 17 1 - I am entirely unaware of my rights as a passenger 2 3 4 - I am entirely aware of my rights as a passenger n 1 396 4 954 3 626 374 % 13.5 47.9 35.0 3.6 61.4 Source: ECA statistical passenger survey.
38,6 Rámeček 7 – Zkušenosti cestujících: Neměl jsem tušení! 
38.6 Box 7 - Passenger experience: I just didn’t know!
Jürgen: Můj let byl zrušen den před odletem bez jakéhokoliv odůvodnění. 
Jürgen: My flight was cancelled a day before departure without any justification.
Automaticky (bez mého souhlasu) mi byl vystaven jiný přepravní doklad. 
I was automatically (without consent) issued another ticket.
Kvůli novému letu jsem dorazil do své destinace o 3,5 hodiny později. 
With the new flight I arrived at my destination 3.5 hours later.
Stěžoval jsem si u letecké společnosti, ale odpověděli mi, že na odškodnění nemám právo. 
I complained to the airline but they replied that I had no right for compensation.
Nevěděl jsem, jaká mám práva, proto jsem nepožádal o 250 EUR, ale o jakýkoliv druh „obecného“ odškodnění. 
In fact I did not know my rights, so I did not ask for €250, but for any kind of "general" compensation.
To mě přimělo, aby si udělal náležitou rešerši, a zjistil jsem, že skutečně mám právo na odškodnění a že mě měli informovat o mých dalších právech. 
This made me do a proper research and I found that I had indeed the right for compensation and that I was supposed to be informed about my other rights.
Znovu jsem napsal dopravci a citoval dané nařízení a judikaturu a nakonec jsem byl odškodněn 250 eury. Zdroj: otevřený průzkum EÚD. 
I wrote again to the carrier quoting the regulation and the case law and finally I was compensated €250. Source: ECA open survey.
Povědomí neznamená informovanost 31. 
Awareness does not mean knowledge 31.
Součástí statistického průzkumu byla i série otázek, která měla ověřit znalosti cestujících. 
The statistical survey included a series of questions to test passengers’ knowledge.
Respondentům byla předložena teoretická situace pětihodinového zpoždění jejich letu kvůli 19 Zvláštní průzkum Eurobarometru č. 
Respondents were given a theoretical situation of a 5-hour delay of their flight due to the airline’s staffing issues.
Nabídli jsme jim 15 možností, z nichž pět vycházelo z nařízení o právech cestujících v letecké dopravě a zbylých deset bylo smyšlených. 
They were provided with 15 options, out of which five came from the 19 Special Eurobarometer 420, Passenger Rights, December 2014. air passenger rights regulation and the other 10 were fictional.
Průměrně respondenti zvolili dvě z pěti správných odpovědí. 
On average, the respondents selected two out of the five correct options.
Ze tří nejčastěji zvolených možností byla první uvedena v nařízení o právech cestujících (78 % respondentů) (viz tabulku 3). 
Out of the three most selected options, the first is included in the passenger rights regulation (78 % of the respondents) (see Table 3).
Toto byla druhá a třetí nejčastěji uváděná možnost: „náhrady dalších odůvodněných výdajů“ a „let do stejné destinace s jinou leteckou společností“. 
The 2nd and 3rd most preferred options were: “Reimbursement of other substantiated expenses” and “A flight with a different airline to the same destination.”
Ačkoliv ani jedna z těchto možností v nařízení výslovně uvedena není, jedná se o nejčastější žádosti, s nimiž se na dopravce cestující obracejí. 
Although neither of the two are expressly provided for in the regulation, they are among the most common requests that passengers approach carriers with.
Tabulka 3 – Podíl možností vybraných respondenty, o nichž se domnívají, že na ně mají nárok, pokud bude let zpožděn o pět či více hodin kvůli personálním problémům letecké společnosti. 
Table 3 - The share of options selected by respondents to what they believe they are entitled to if a flight is delayed by five hours or more due to airline’s staffing issues.
Každý respondent mohl vybrat pět možností, správné možnosti jsou vyznačeny zeleně20 20 Proplacení plných nákladů na letenku Přeprava do vaší destinace jiným druhem dopravy (vlak, autobus apod.) 
Each respondent could select five options, correct answers are marked in green20 18 Free meals, refreshments and hotel accommodation if the delay is overnight A flight with a different airline to the same destination Reimbursement of the full cost of the ticket Share of the responses % 77.8 Reimbursement of other substantiated expenses 54.2 49.5 Monetary compensation of at least €250 if this results in at least three hours of delay at the arrival to your final destination 49.2 Free transport to return you to your accommodation, whatever the time of the day 45.2 39.3 Transport to your destination by a different means (train, bus, etc.)
20 Články 7, 8 a 9 nařízení (ES) č. 261/2004. 
20 Articles 7, 8 and 9 of the Regulation (EC) No 261/2004.
Cestující se setkávají s potížemi při prosazování svých práv Právo na náhradu škody v případě zpoždění nebo zrušení spoje je nejvýznamnějším právem cestujících 33. 
Passengers have difficulties to obtain their rights Right to compensation for delay and cancellation dominates the passenger rights landscape 33.
Všechna nařízení za určitých okolností nabízejí odškodnění, avšak tyto okolnosti se značně liší. 
All regulations offer compensation under certain circumstances; however, these circumstances differ significantly.
Pro každý ze čtyř druhů dopravy je stanovena jiná časová lhůta k tomu, aby bylo možné uplatnit právo na odškodnění: v letecké dopravě jde o zpoždění v délce 3 až 4 hodin (podle vzdálenosti), v železniční dopravě o zpoždění v délce jedné hodiny, v lodní dopravě o zpoždění v délce 90 minut a v autobusové dopravě o zpoždění v délce 120 minut. 
Each of the four modes sets a different time limit for the right to compensation to become applicable: 3 to 4-hour delay in air (depending on the distance), 1 hour for rail, 90 minutes for waterborne and 120 minutes for bus.
Částka odškodnění se u jednotlivých druhů dopravy značně liší: u letecké dopravy je pevně stanovena v rozmezí od 250 EUR do 600 EUR (viz tabulka 4). 
The compensation amount varies greatly between the four modes of transport: for air it is fixed between €250 and €600 (see Table 4).
U jiných druhů dopravy je spojena s cenou přepravního dokladu (25 až 50 %). 
For other modes it is linked to the price of the ticket (25 to 50 %).
Výše částek v letecké dopravě nebyla upravena s ohledem na inflaci od doby, kdy nařízení vstoupilo v roce 2004 v platnost. 
The amounts in the air regulation have not been adjusted for inflation since coming into force in 2004.
Pokud by výše odškodnění držela krok s inflací, zvýšila by se o 25 %, což je kumulativní výše inflace (viz tabulka 4). 
If the compensation had kept pace with inflation, it would have increased by 25 %, the cumulative inflation rate (see Table 4).
261/2004 Teoretický ekvivalent v eurech po započtení inflace 1 500 km nebo méně 250 313 Více než 1 500 km v rámci EU a všechny ostatní lety na vzdálenost od 1 500 do 3 500 km 400 500 Větší než 3 500 km 600 751 Zdroj: nařízení EU o právech cestujících v letecké dopravě a výpočty EÚD. 
Table 4 - Compensation rates as a result of a delay in air passenger rights 19 Distance travelled Compensation in euro in Regulation (EC) No 261/2004 Theoretical equivalent in euro after inflation 1 500 km or less 250 313 More than 1 500 km within the EU and all other flights between 1 500 and 3 500 km 400 500 More than 3 500 km 600 751 Source: EU air passenger regulations and ECA calculations.
Právo na odškodnění za zpoždění nebo zrušení spoje je z administrativního hlediska nejvíce zatěžující právo z deseti základních práv cestujících. 
The right to be compensated for delay and cancellation is the most administratively burdensome of the 10 core passenger rights.
Připadá na ně asi 90 % nároků 
It accounts for some 90 % of the claims submitted to carriers and NEBs.
Většina sporných nároků mezi dopravci a cestujícími se týká příčin zpoždění a zrušení spojů. 
The most contentious issue between carriers and passengers lies in the causes of delays and cancellations.
Pokud se má za to, že příčina je ze své podstaty mimořádná, nemusejí dopravci platit (s výjimkou železniční dopravy, kde musí dopravci odškodňovat bez ohledu na příčinu problémů během cesty). 
If the cause is considered as being extraordinary by nature, carriers are exempt from payment (except for rail, where carriers have to compensate whatever the cause of the disruption).
Jelikož informace o důvodech problémů během cesty nejsou veřejně dostupné, musejí všichni cestující napadnout taková tvrzení jednotlivě. 
Since information on the reasons of disruptions is not publicly available, all passengers have to challenge such statements individually.
Vnitrostátní orgány pověřené prosazováním práva v letecké dopravě, s nimiž EÚD vedl pohovor, odhadovaly, že asi 60 % nároků cestujících, které neuspokojila odpověď leteckých společností, že došlo k mimořádným okolnostem, tyto orgány přehodnotily jako případy, kdy nedošlo k mimořádným okolnostem. 
The air NEBs interviewed estimated that approximately 60 % of the claims filed by passengers not satisfied with the airlines’ replies that there were extraordinary circumstances, were reclassified by the NEBs as not to have been extraordinary.
To znamená, že dopravci mohou odškodnit jednoho cestujícího, ale už ne jiného, který též letěl týmž letem (viz rámeček 8). 
This means that carriers can compensate one passenger and not another on the same flight (see Box 8).
22 Rámeček 8 – Zkušenosti cestujících: nerovné zacházení Karol: Všechny lety z Gdaňsku byly zpožděné kvůli špatnému počasí. 
20 Box 8 - Passenger experience: unequal treatment Karol: All flights from Gdansk were delayed because of bad weather.
Když byl letecký provoz obnoven, bylo letadlo, které mělo letět na mé trase, nakonec použito pro jiný let. 
When air traffic was restored, the plane allocated to my route was eventually used to operate another flight.
Podala jsem stížnost, stejně jako další cestující z mého letu. 
I filed a complaint as did other passengers from my flight.
Někteří z nás odškodnění nedostali a jiní ano, ačkoliv okolnosti zpoždění byly stejné. 
Some of us did not get any compensation while others did, although the conditions for the delay were the same.
Požádali jsme všechny dopravce, s nimiž jsme vedli pohovor, aby zveřejnili informace o počtu obdržených stížností a jejich finančním dopadu. 
We requested all carriers interviewed to disclose information about the number of complaints received and their financial effect.
Získali jsme pouze omezené informace, které nám neumožnily vyvodit závěry o finanční zátěži těchto závazků. 
The information we obtained was limited and did not allow us to draw conclusions on the financial burden of these obligations.
Tyto informace nebyly k dispozici, neboť sdílet takovéto údaje s Komisí je ochotno jen velmi málo dopravců. 
This information was not available as very few carriers are willing to share this data with the Commission.
Komise ve svém návrhu na aktualizaci nařízení o letecké dopravě (viz bod 4) usiluje o snížení nákladů na pomoc a odškodnění, které nesou dopravci s ohledem na práva cestujících. 
The Commission in its proposal for updating the air regulations (see paragraph 4) seeks to reduce the cost of assistance and compensation borne by carriers stemming from passenger rights.
Proto navrhla zvýšení čekací doby, po které vzniká nárok na odškodnění, ze tří na čtyři hodiny. 
To this end, it proposed increasing the waiting times which trigger compensation from three to five hours.
Dále navrhla omezit přípustnou dobu poskytování ubytování na dvě noci s maximálními náklady 80 EUR za noc. 
Additionally, it proposed to cap the allowable period of accommodation to two nights with a maximum cost of €80 per night.
Tento návrh však vychází jen z velmi omezených údajů, které letecké společnosti Komisi poskytly. 
However, this proposal was only based on very limited data made available to the Commission by the airlines.
Práva cestujících se složitě vymáhají u návazných spojů 38. 
Passenger rights are difficult to enforce for connecting journeys 38.
Zvláštním problémem u návazných spojů (tj. cest, které v rámci jedné přepravní smlouvy zahrnují několik úseků) je nedostatečná jasnost ve věci odškodnění a organizace dohledu ze strany vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním práva. 
The specific problems of connecting journeys (i.e. travels that include several segments under one contract of carriage) are the lack of clarity concerning compensation and the organisation of supervision by the NEBs.
V těchto situacích, i když jsou zpoždění na jednotlivých úsecích taková, že tím nevzniká nárok na odškodnění, konečné celkové zpoždění může přesto překročit práh stanovený v nařízeních. 
In these situations, even if the individual segments had delays that alone would not trigger compensation, the ultimate overall delay may nevertheless exceed the threshold set in the regulations. This situation requires the
Tato situace vyžaduje zásah vnitrostátního orgánu pověřeného prosazováním práv, protože žádný z dotčených přepravců necítí odpovědnost za poskytování pomoci nebo výplatu odškodného, pokud problémy nebyly zaviněny přímo jím (viz rámeček 9). 
21 intervention of NEBs as none of the carriers concerned feel responsible for providing assistance or compensation if the disruption was not directly their fault (see Box 9).
Není zjevné, který vnitrostátní orgán pověřený prosazováním práva by měl v takových případech vyřizovat stížnosti. 
It is not evident which NEB should handle potential complaints in such cases.
Vnitrostátní orgány pověřené prosazováním práva podnikají kroky k nalezení společného přístupu k tomuto problému, ale nemají k této věci jednotné stanovisko. 
The NEBs have taken steps to find a common approach to this problem but their position is not unanimous.
23 Rámeček 9 – Zkušenosti cestujících: běžný problém s návaznými spoji Greta: V Praze na cestě z Düsseldorfu do Krakova mi ujel návazný vlak. 
Box 9 - Passenger experience: typical problem with a connecting journey Greta: I missed a train connection in Prague on a journey from Düsseldorf to Cracow.
Přímý přepravní doklad mi prodal německý dopravce, ale část cesty provozoval český přepravce. 
The through-ticket was sold by the German carrier but part of the journey was operated by a Czech carrier.
Kvůli zpoždění jsme mohla pokračovat v cestě až následující den. 
Due to the delay the journey could only continue the next day.
Obě železniční společnosti mi odmítly zaplatit ubytování v hotelu, a tak jsem si musela zarezervovat hotel v Praze na vlastní náklady. 
Both rail companies denied me hotel accommodation and I had to book a hotel in Prague at my own expense.
Ani jedna společnost necítila odpovědnost za náhradu těchto nákladů a za odškodnění kvůli zpoždění. 
Neither of the two felt responsible for the reimbursement of this cost and compensation due for the delay.
Zdroj: otevřený průzkum EÚD. 
Source: ECA open survey.
Cestující by chtěli náhradní dopravu 40. 
Passengers wish for alternative transport 40.
Požádali jsme respondenty, aby z deseti základních práv cestujících vybrali tři, která jsou pro ně nejdůležitější. 
Of the 10 core passenger rights, we asked respondents to choose the three most important for them.
Nejčastější odpovědí bylo „právo na náhradní dopravu v případě významného zpoždění, zrušení spojů nebo odepření nástupu na palubu“ (viz tabulka 1), kterou uvedlo na prvním místě 42 % lidí. 
The most common response was the “right to receive alternative transport in the event of long delays, cancellations or denied boarding (see Table 1)” with 42 % of people putting it as their first choice.
Těsně za ním následovalo „právo na odškodnění v případě významného zpoždění, zrušení spojů nebo odepření nástupu na palubu“, které uvedlo 40 % respondentů. 
This was closely followed by “right to compensation in the event of long delays, cancellations or denied boarding,” with 40 %.
Téměř stejně důležité bylo právo na pomoc. 
Almost equally important was the right to assistance.
24 v otevřeném průzkumu vybrali respondenti totéž právo jako nejdůležitější, ale získalo 65% podporu (viz tabulku 5). 
To compare, in the open survey the most appreciated right was the same but it received 65 % support (see Table 5).
Tabulka 5 – Která práva považují cestující za nejdůležitější? 
Table 5 - Which rights do passengers consider most important?