natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1/2012 – Účelnost rozvojové pomoci Evropské unie pro zajištění potravin v subsaharské Africe RCT: Rozvojový cíl tisíciletí RCT 1: Rozvojový cíl tisíciletí 1 (Vymýtit extrémní chudobu a hlad) RCT 4: Rozvojový cíl tisíciletí 4 (Snížit dětskou úmrtnost) RCT 5: Rozvojový cíl tisíciletí 5 (Zlepšit zdraví matek) ROM: Monitorování zaměřené na výsledky (Results-Oriented Monitoring) RV: Rozvoj venkova SNNPR: Region jižních národů, národností a lidu (Southern Nations, Nationalities and People’s Region) SPTA: Strategický plán transformace zemědělství (Strategic Plan for the Transformation of Agriculture) ZP: Zajištění potravin 6 Zvláštní zpráva č. 
MDG: Millennium Development Goal MDG1: Millennium Development Goal 1 (Eradicate extreme poverty and hunger) MDG4: Millennium Development Goal 4 (Reduce child mortality) MDG5: Millennium Development Goal 5 (Improve maternal health) NGO: Non-Governmental Organisation NIP: National Indicative Programme OCTs: Overseas Countries and Territories ODA: Official Development Assistance OECD: Organisation for Economic Cooperation and Development PASDEP: Plan for Accelerated Sustained Development to End Poverty RD: Rural Development ROM: Results-Oriented Monitoring SBS: Sector Budget Support Programme SNNPR: Southern Nations, Nationalities and People’s Region SPTA: Strategic Plan for the Transformation of Agriculture UN: United Nations 6 Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
7 I. Zajištění potravin představuje v subsaharské Africe, kde 30 % obyvatelstva trpí hladem, zásadní problém. II. 
7 I. Food security is a major problem in sub-Saharan Africa, where 30 % of the population suffer from hunger.
Účetní dvůr zkoumal, zda je rozvojová pomoc Evropské unie (EU) pro zajištění potravin v subsaharské Africe účelná: zda rozvojová pomoc EU pro zajištění potravin odpovídá potřebám a prioritám daných zemí a zda jsou intervence EU účelné. 
II. The Court examined whether European Union (EU) development aid for food security in sub-Saharan Africa is effective: whether EU development aid for food security is relevant to the countries’ needs and priorities and whether the EU interventions are effective.
Audit se zaměřil na přímou rozvojovou podporu EU, pokud jde o tři aspekty zajištění potravin, tzn. dostupnost potravin, přístup k potravinám a výživové využití potravin. 
The audit focused on EU direct development support for the three dimensions of food security, i.e. food availability, access to food and utilisation of food (nutrition).
Audit nezkoumal, zda byl aspekt zajištění potravin začleněn ve všech příslušných oblastech spolupráce EU, jako je zdraví, vzdělávání nebo voda a hygiena. 
It did not examine whether food security was mainstreamed in all relevant areas of EU cooperation, such as health, education, or water and sanitation. III.
SHRNUTÍ V. Evropský rozvojový fond (ERF) a tematický program zajišťování potravin (FSTP) se navzájem doplňují. 
EXECUTIVE SUMMARY V. The European Development Fund (EDF) and the Food Security Thematic Programme (FSTP) complement each other.
Potravinový nástroj, který byl zřízen jako reakce na dopad krize cen potravin v letech 2007–2008, nebyl koncipován jako řešení dlouhodobé nestability cen potravin. 
The Food Facility, set up in order to react to the impact of the 2007–08 food price crisis, was not designed to address long-term food price volatility.
Pomoc EU řádně reaguje na potřeby a priority zemí, pokud jde o dostupnost potravin a přístup k potravinám. Komise však nepřikládá dostatečný důraz otázce výživy a mohla učinit více, aby země v ranější fázi povzbudila k vypracování výživových politik a programů. 
EU aid properly addresses countries’ needs and priorities as regards food availability and access to food. However, the Commission has not placed adequate emphasis on nutrition and could have done more to encourage countries to set up appropriate nutrition policies and programmes at an earlier stage.
Komise v nedávné době provedla řadu iniciativ, které mají tento problém řešit. VII. 
The Commission has recently taken a number of initiatives to address this problem. VII.
Intervence EU jsou převážně účelné. 
EU interventions are mostly effective.
Jsou dobře připravené, vycházejí z dobré znalosti potřeb a priorit a jejich součástí je těsný dialog s vládami partnerských zemí a širokou škálou zúčastněných stran. 
They are well designed, are based on a sound knowledge of needs and priorities, and involve close dialogue with the governments of the partner countries and a wide range of stakeholders.
Pro intervence však často nejsou stanoveny dostatečně jasné cíle. 
Often, however, the interventions do not set sufficiently clear objectives.
Někdy jsou rovněž příliš ambiciózní, zvláště v případě projektů nevládních organizací. 
They are also sometimes overly ambitious, in particular in the case of Non-Governmental Organisation (NGO) projects.
Intervence se snaží dosahovat dlouhodobých výsledků tím, že dávají místním obyvatelům pravomoc řešit základní příčiny nedostatečného zajištění potravin, zejména zvyšováním zemědělské produkce a podporou výdělečných činností. 
Interventions aim to achieve long-lasting results by empowering local populations to address the underlying causes of food insecurity, mainly by increasing agricultural production and promoting income-earning activities.
III. 
VIII.
Intervence ve většině případů pro příjemce zlepšují dostupnost potravin a přístup k nim. 
The interventions in most cases improve availability of and access to food for beneficiaries.
Pomáhají zvyšovat a diverzifikovat zemědělskou produkci a příjmy a podporují programy záchranné sítě pro ty nejzranitelnější. 
They help to increase and diversify agricultural production and incomes, and support safety-net programmes for the most vulnerable.
Polovina intervencí má dobré vyhlídky na udržitelnost, u druhé poloviny je však udržení výsledků méně jasné. 
Half of the interventions have reasonable prospects of being sustainable, but continued results are less clear for the other half.
Velké vládní programy pro zemědělství a programy sociálních transferů nejsou finančně udržitelné a do velké míry závisejí na nepřetržité dárcovské podpoře. 
Large government agricultural and social transfer programmes are not financially sustainable and largely depend on continued donor support.
Účetní dvůr vydává tato doporučení pro zlepšení účelnosti rozvojové pomoci EU pro zajištění potravin v subsaharské Africe: a) Pro programové období po roce 2013 by Komise a Evropská služba pro vnější činnost měly provést strukturované posouzení stavu zajištění potravin v každé zemi a systematicky zvážit potenciální prostor pro podporu EU v této oblasti. b) Komise by měla vyhodnotit, pokud možno s ostatními rozvojovými partnery, proveditelnost stálého nástroje pro financování neodkladných a doplňkových opatření, která by mohlo vyžadovat řešení důsledků budoucích potenciálních potravinových krizí v rozvojových zemích. 
The Court makes the following recommendations to improve the effectiveness of EU development aid for food security in sub-Saharan Africa: (a) For the programming period after 2013, the Commission and the European External Action Service should carry out a structured assessment of the food security situation in each country and systematically consider the potential scope for EU support in this area. (b) The Commission should examine, possibly with other development partners, the feasibility of a permanent instrument for financing urgent and supplementary measures that may be required to address the consequences of potential future food crises in developing countries.
SHRNUTÍ c) Když Komise a Evropská služba pro vnější činnost definují strategii spolupráce, určují a připravují intervence a využívají dialogu o příslušných politikách s partnerskými vládami, měly by přiznat odpovídající prioritu otázce výživy, zejména v rámci programů rozpočtové podpory. d) Komise by měla stanovit cíle intervencí, které budou dostatečně přesné a měřitelné pomocí ukazatelů výkonnosti. 
EXECUTIVE SUMMARY (c) The Commission and the European External Action Service should give adequate priority to nutrition when defining the cooperation strategy, identifying and designing interventions, and using policy dialogue with partner governments, notably in the framework of budget support programmes. (d) The Commission should set out intervention objectives that are sufficiently precise and measurable through performance indicators.
Měla by zajistit dosažitelnost těchto cílů tím, že bude lépe posuzovat rizika a předpoklady týkající se úspěšného provádění intervencí. e) Komise by měla lépe podporovat finanční udržitelnost programů pro zemědělství a programů sociálních transferů. 
It should ensure that the objectives are achievable by better assessing the risks and assumptions concerning the successful implementation of interventions. (e) The Commission should better support the financial sustainability of agricultural and social transfer programmes.
Přitom by Komise měla: i) klást větší důraz na rozvoj efektivních školicích služeb v oblasti zemědělství, posklizňové infrastruktury a úvěrů pro venkov; ii) zajistit, aby programy sociálních transferů poskytovaly odpovídající podporu rozvoji výdělečných kapacit příjemců. 8 Zvláštní zpráva č. 1/2012 – Účelnost rozvojové pomoci Evropské unie pro zajištění potravin v subsaharské Africe 
In doing so, the Commission should: (i) place more emphasis on the development of effective agricultural extension services, post-harvest infrastructure and rural credit; (ii) ensure that social transfer programmes provide for adequate support to the development of income-earning capacities of the beneficiaries. 8 Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
9 ÚVOD DEFINICE ZAJIŠTĚNÍ POTRAVIN 1. 
9 INTRODUCTION DEFINITION OF FOOD SECURITY 1.
Zajištění potravin je definováno jako stav, kdy „mají všichni lidé za všech okolností fyzický, sociální a ekonomický přístup k dostatečnému množství bezpečných a výživných potravin pro uspokojení svých stravovacích potřeb a potravinových preferencí pro aktivní a zdravý život“1. 
Food security has been defined as a condition where ‘all people, at all times, have physical, social and economic access to sufficient, safe and nutritious food to meet their dietary needs and food preferences for an active and healthy life’1.
Obecně se má za to, že zajištění potravin má tři zřetelné aspekty, které je třeba souběžně a stabilně naplňovat: a) dostupnost potravin na vnitrostátní a regionální úrovni; b) fyzický a ekonomický přístup k potravinám na úrovni domácnosti; c) výživa, tzn. využití potravin na úrovni jednotlivce. 
It is generally seen as having three distinct dimensions which need to be fulfilled simultaneously and in a stable manner over time: (a) food availability at national and regional levels; (b) physical and economic access to food at household level; and (c) nutrition, i.e. food utilisation at individual level.
PŘETRVÁVAJÍCÍ NEDOSTATEČNÉ ZAJIŠTĚNÍ POTRAVIN V SUBSAHARSKÉ AFRICE 2. 
PERSISTENT FOOD INSECURITY IN SUB-SAHARAN AFRICA 2.
Zajištění potravin dlouho bylo a stále je celosvětovým problémem, protože odhadem jedna miliarda lidí ve světě trpí hladem2 (viz graf 1). 
Food security has long been, and still is, a global problem with an estimated 1 billion people in the world suffering from hunger2 (see Figure 1).
Tento počet se počátkem 90. let 20. století snížil a v polovině 90. let těsně přesahoval zhruba 800 milionů. 
This figure fell during the early 1990s and stood at just over 800 million around the mid-1990s.
V posledním desetiletí celkový počet znovu rostl, zvláště po náhlém a prudkém vzestupu cen potravin na celém světě v letech 2007 a 2008 a po následné hospodářské krizi let 2008–2009. 
Over the last decade, the total has been increasing again, especially following the sudden sharp increase in food prices all around the world in 2007 and 2008 and following the subsequent economic crisis of 2008–09.
1 Římská deklarace pro světové zabezpečení potravinami a akční plán Světového potravinového summitu. Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO), 1996. 
1 ‘Rome Declaration on World Food Security’ and ‘World Food Summit Plan of Action’, Food and Agriculture Organisation (FAO), 1996.
2 Podvýživa či chronický hlad je stav osoby, jejíž potravinový příjem zajišťuje méně, než jsou její minimální energetické požadavky. 
2 Undernourishment or chronic hunger is the status of persons whose food intake regularly provides less than their minimum energy requirements.
Průměrný minimální energetický požadavek na osobu činí zhruba 1 800 kcal denně. 
The average minimum energy requirement per person is about 1 800 kcal per day.
Přesný požadavek je určen věkem dané osoby, tělesnou velikostí, těhotenstvím a laktací (Zdroj: FAO, viz www.fao.org/hunger/en). 
The exact requirement is determined by a person’s age, body size, pregnancy and lactation (Source: FAO, see www.fao.org/hunger/en).
GRAF 1 POČET LIDÍ TRPÍCÍCH HLADEM Afrika 2005 2006 00 Asie 2005 V mil. 
FIGURE 1 NUMBER OF PEOPLE WHO SUFFER FROM HUNGER Africa 2005 2006 00 Source: Food and Agriculture Organisation.
240 230 220 210 200 2008 V mil. 600 590 580 2003 570 560 2004 2007 2004 2003 2006 2007 2008 Zdroj: Organizace OSN pro výživu a zemědělství. 
Asia 2005 Millions 240 230 220 210 200 2004 Millions 600 2008 590 580 2003 570 560 2004 2003 2007 2006 2007 2008 Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa
Tento problém má stále mimořádnou závažnost a přetrvává v jižní Asii a subsaharské Africe. 
The problem is still particularly serious and persistent in south Asia and sub-Saharan Africa.
Největší počet lidí trpících hladem žije v jižní Asii, kde však bylo zejména v 90. letech 20. století dosaženo jistého pokroku. 
The largest number of people suffering from hunger live in south Asia, where some progress has, however, been made in particular during the 1990s.
Prostor pro další pokrok je největší v subsaharské Africe, kde je počet lidí trpících hladem vyšší než v roce 1990 a v roce 2010 dosáhl 239 milionů, tj. 30 % celkového počtu obyvatel (viz mapa v příloze I). 
Scope for further progress is greatest in sub-Saharan Africa, where the number of people suffering from hunger is higher than in 1990, reaching 239 million in 2010, i.e. 30 % of the total population (see the map in Annex I).
V září 2011, po dvou po sobě jdoucích obdobích s nedostatkem srážek, trpí Africký roh nejhorším suchem za 60 let, což způsobuje vážnou potravinovou krizi, která v určitých oblastech Keni a Somálska přináší podmínky předznamenávající hladomor. 
In September 2011, after two consecutive poor rainy seasons, the Horn of Africa suffered from the worst drought in 60 years, leading to a severe food crisis with pre-famine conditions in certain parts of Kenya and Somalia.
Kombinace prudkého vzestupu cen potravin, nadměrné úmrtnosti dobytka, konfliktů a omezeného přístupu pro humanitární pomoc zhoršila stav zajištění potravin pro více než 12 milionů lidí a zvýšila míru podvýživy a dětskou úmrtnost. 
The combination of sharp rises in food prices, excessive livestock mortality, conflicts and restricted humanitarian access have deteriorated the food security situation of more than 12 million people and increased malnutrition and mortality rates among children.
10 GRAF 2 PODVÝŽIVA DĚTÍ MLADŠÍCH PĚTI LET V SUBSAHARSKÉ AFRICE: PREVALENCE PODVÁHY 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů Organizace OSN pro výživu a zemědělství. 
FIGURE 2 MALNUTRITION OF CHILDREN UNDER THE AGE OF FIVE IN SUB-SAHARAN AFRICA: PREVALENCE OF UNDERWEIGHT 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% 10 Source: ECA based on Food and Agriculture Organisation data.
1/2012 – Účelnost rozvojové pomoci Evropské unie pro zajištění potravin v subsaharské Africe Niger Burundi Madagaskar Eritrea Čad Etiopie Somálsko Mali Džibuti Súdán Angola Demokratická rep. 
Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa Niger Burundi M ad ag asc ar Eritrea Chad Ethiopia Somalia Mali Djibouti Sudan Angola DR Congo Mauritania Sierra Leone Central African Republic Nigeria Guinea Burkina Faso Liberia Benin Rwanda United Republic of Tanzania Comoros Kenya Malawi Uganda Cameroon Côte d'Ivoire Gambia Lesotho Namibia Togo Equatorial Guinea G uinea-Bissau Mozambique Zambia Ghana Senegal Zimbabwe Congo Mauritius Botswana South Africa Gabon Cape Verde Sao Tome and Principe Swaziland
Subsaharská Afrika se nachází v situaci chronické podvýživy s přetrvávající vysokou mírou obzvláště u dětí (viz graf 23). 
Sub-Saharan Africa is in a situation of chronic malnutrition with persistently high rates, particularly for children (see Figure 23).
Podle posledních průzkumů Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) v průměru 47 % dětí mladších pěti let trpí chronickou podvýživou (zaostávání růstu4), 30 % trpí podváhou5 a akutní proteinově energetická podvýživa (nízká váha ve vztahu k tělesné výšce6) spojená s vysokou úmrtností postihuje 9 % dětí. 
According to the Food and Agriculture Organisation’s (FAO) latest surveys, an average of 47 % of children under five years of age suffer from chronic malnutrition (stunting4), 30 % are underweight5, and acute protein energy malnutrition (wasting6) — associated with a high death rate — affects 9 % of children.
Podvýživou trpí i dospělí, přičemž v průměru je postiženo 12 % žen. 
Adults also suffer from malnutrition, with an average of 12 % of women affected.
Nej-škodlivější účinky podvýživy se projevují v těhotenství a v prvních dvou letech života. 
The most harmful effects of malnutrition occur during pregnancy and the first two years of life.
Její dopad na fyzický a kognitivní vývoj je nezvratný a je hlavní příčinou úmrtí matek a dětí a onemocnění dětí mladších pěti let. 
Its impact on physical and cognitive development is irreversible and it is a main cause of mother and child death and of disease among children under five.
Přílohy II až IV uvádějí přehled stavu zajištění potravin v Etiopii, Malawi a Rwandě, tedy zemích, které Účetní dvůr v rámci svého auditu navštívil (viz bod 16). 
Annexes II to IV give an overview of the food security situation in Ethiopia, Malawi and Rwanda, which were visited by the Court as part of its audit (see paragraph 16).
HLAVNÍ FAKTORY NEDOSTATEČNÉHO ZAJIŠTĚNÍ POTRAVIN 7. 
MAIN FACTORS OF FOOD INSECURITY 7.
K nedostatečnému zajištění potravin přispívá mnoho faktorů, které jsou příčinami chudoby a nedostatečného rozvoje: a) Nízká zemědělská produktivita: v subsaharské Africe žije 70–80 % obyvatelstva na venkově a obživu si zajišťuje samozásobitelským hospodařením7. 
Many factors, which are all causes of poverty and lack of development, contribute to food insecurity: (a) Low agricultural productivity: in sub-Saharan Africa, 70–80 % of the population is rural and lives on subsistence agriculture7.
Produktivita neroste o více než 1–2 % ročně, což je míra nedostačující ani k udržení kroku s roční mírou růstu počtu obyvatel, která činí 2,2 %8. 
Productivity has been growing at no more than 1–2 % per year, a rate not even sufficient to keep up with an annual population growth rate of 2,2 %8.
K hlavním důvodům patří malá velikost zemědělských podniků, příliš velká závislost na zemědělství vyžadujícím srážky a nedostatečný přístup k produktivním vstupům (osivo, hnojiva, pesticidy). b) Nízká míra investic a klesající podíl dárcovské pomoci směřující do zemědělství a rozvoje venkova: rozvojové země přidělují na zemědělství a rozvoj venkova v průměru 5 % svého státního rozpočtu, tedy mnohem méně, než činí cíl ve výši 10 % stanovený v deklaraci z Maputa (viz bod 9)9. 
The small size of farm holdings, over-reliance on rain-fed agriculture and inadequate access to productive inputs (seeds, fertilisers, pesticides) are among the main reasons. (b) Low rate of investment and decreasing share of donor aid allocated to agriculture and rural development: developing countries allocate on average 5 % of their national budget to agriculture and rural development, i.e. much less than the 10 % target set in the Maputo Declaration (see paragraph 9)9.
V subsaharské Africe všichni dárci toto odvětví opomíjejí, přičemž zemědělství dostalo v roce 2009 pouze 8 % celkové oficiální rozvojové pomoci určené pro daná odvětví oproti 16 % v roce 1996 (viz graf 3). c) Nízká kupní síla: v důsledku malého počtu pracovních a výdělečných příležitostí a neexistence mechanismů sociálních transferů chudým lidem často chybí finanční prostředky na nákup potravin. 
In sub-Saharan Africa, donors alike have neglected the sector with agriculture receiving only 8 % of sector-specific official development assistance in 2009, compared to 16 % in 1996 (see Figure 3). (c) Poor purchasing power: due to scarce employment and income-generating opportunities and the absence of social transfer mechanisms, the poor frequently lack the means to buy food.
3 Údaje se vztahují k poslednímu zkoumanému roku pro každou zemi. 
3 The data refers to the latest survey year for each country.
4 Zaostávání růstu: výška podle věku je měřítkem lineárního růstu, a tedy i ukazatelem dlouhodobých účinků podvýživy bez vlivu sezónních změn. 5 Podváha: váha podle věku kombinuje informace o zaostávání růstu a nízké váze ve vztahu k tělesné výšce. 
4 Stunting: height by age is a measure of linear growth and as such an indicator of long-term effects of undernutrition not affected by seasonal changes. 5 Underweight: weight by age combines information from stunting and wasting. Children can be underweight because they are stunted, wasted or both.
6 Nízká váha ve vztahu k tělesné výšce: poměr výšky a váhy je ukazatelem aktuálního výživového stavu dítěte a odrazem výživového příjmu v poslední době a/nebo epizody onemocnění. 
6 Wasting: height by weight is an indication of the current nutritional status of a child and reflects recent nutritional intake and/or episode of illness.
Závažně nízká váha ve vztahu k tělesné výšce je často spojena s akutním nedostatkem potravin. 
Severe wasting is often linked to an acute shortage of food.
7 Zdroj: Světová banka a FAO. 
7 Source: World Bank and FAO.
8 Zdroj: Populační fond OSN. 
8 Source: United Nations Population Fund.
9 11 Některé země tohoto cíle skutečně dosáhly nebo jej překročily, například Malawi a Etiopie. 
9 Some countries do achieve or exceed this target, such as Malawi and Ethiopia.
d) Nevhodná infrastruktura pro skladování, zpracování a distribuci: tyto faktory narušují fyzický přístup k potravinám na úrovni domácnosti. e) Nedostatečný příjem potravy a nevhodné stravovací zvyklosti: tyto faktory přispívají k podvýživě. 
(d) Inadequate storage, processing and distribution infrastructure: these factors hinder physical access to food at household level. (e) Insufficient food intake and inappropriate dietary practices: such factors contribute to malnutrition.
Jsou spojeny s nedostatečným vzděláním o řádné výživě nebo nedostatečnou rozmanitostí zdrojů potravin, neodpovídající zdravotní péčí, nedostatečným přístupem k pitné vodě a hygienickým zařízením nebo negramotností žen. f) Faktory, které jednotlivé rozvojové země do značné míry nemohou ovlivnit: i) oběti přírodních nebo člověkem způsobených katastrof jsou často nuceny opustit své domovy a hospodářství a čelí nejen hrozbě hladu, ale přímo vyhladovění; ii) vazby mezi finančními trhy a spekulace na termínových trzích se zemědělskými komoditami i vývoj v oblasti biopaliv přispívají k nedostatku potravin a růstu jejich cen. 
They are linked to a lack of education about proper nutrition or insufficient diversity of food sources, inadequate healthcare, inadequate access to drinking water and sanitation facilities, or illiteracy among women. (f) Factors which are largely beyond the control of individual developing countries: (i) victims of natural or man-made disasters are often forced to leave their homes and farms and are faced with the threat not just of hunger but of outright starvation; (ii) the links between the financial markets and speculation within agricultural futures markets, as well as the development of bio-fuels contribute to the unavailability of food and to price increases.