natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jak je zmíněno v bodech 41 až 45, podávání zpráv ze strany členských států Komisi je velmi omezené, často neúplné a je zatíženo velkými prodleními. 
As mentioned in paragraphs 41 to 45, Member States’ reporting to the Commission is very limited, often incomplete and subject to major delays.
V důsledku toho Komise nemá k dispozici základní údaje k tomu, aby zlepšila své vlastní monitorování, informovala veřejnost nebo odpovídala na otázky Parlamentu a poskytla spolehlivý základ pro politický rozhodovací proces. 
As a consequence, the Commission does not have the basic data available that it would need to improve its own monitoring, inform to the public or to reply to Parliamentary questions and to provide a reliable basis for the policy-making process.
Pokud jde o víceleté vnitrostátní plány kontrol a související výroční zprávy, odbory Komise nepodnikly žádné kroky, aby získaly od členských států výroční zprávy včas. 
Concerning the multiannual national control plans and the related annual reports, the Commission services have not taken any action in order to obtain from Member States the annual reports in a timely manner.
Jakmile zprávy dorazí, GŘ AGRI je přezkoumá, zjistí, jaké informace chybí, provede analýzu zpráv a popřípadě se vyjádří k obsahu poskytnutých informací. 
Once the reports are received, the Agriculture and Rural Development DG reviews them, identifies missing information, analyses them and, where necessary, comments on the content of the information provided.
Od roku 2001 Komise neprováděla audity v členských státech38, aby ověřila, že úřední kontroly ekologické produkce se uskutečňují v souladu s nařízeními EU. 
Since 2001, the Commission has not carried out audits in Member States38 to verify that official checks regarding organic production are being undertaken in accordance with the EU regulations.
Podle Komise jsou nadále diskutována pracovní ujednání mezi GŘ AGRI a GŘ SANCO a od roku 2012 by ekologické zemědělství mělo být řádnou součástí ročního kontrolního programu PVÚ39. 
According to the Commission, working arrangements between the Agriculture and Rural Development DG and the Health and Consumers DG continue to be discussed and, as of 2012, organic farming should be a regular part of the FVO39 annual inspection programme.
Stanovení priorit kontrolního programu PVÚ však vychází z rizik a hlavním uvažovaným rizikovým faktorem je nadále „bezpečnost potravin“. 
However, the prioritisation of the FVO audit programme is risk based and the main risk factor considered continues to be ‘food safety’.
V době konání auditu nebyly otázky ekologické produkce do ročního kontrolního programu zatím zařazeny. 
At the time of the audit organic production issues were not included in the annual inspection programme.
Při auditech výdajů na rozvoj venkova provádí Komise (GŘ AGRI) návštěvy členských států. 
The Commission (the Agriculture and Rural Development DG) does carry out audit visits to Member States when auditing rural development expenditure.
Přezkum příslušných auditních zpráv40 však ukazuje, že informace získané od členských států nelze vzájemně srovnávat. 
However, the review of the corresponding audit reports40 shows that the information obtained is not comparable between Member States.
38 Audity, které provedl Potravinový a veterinární úřad (PVÚ) před rokem 2001, upozornily na významné nedostatky kontrolního systému pro ekologickou produkci. 
38 Before 2001 audits carried out by the Food and Veterinary Office (FVO) highlighted important shortcomings in the control system for organic production.
39 PVÚ je útvarem GŘ SANCO. 
39 The FVO is a service of the Health and Consumer DG.
40 Jeden z nedostatků, které Komise zjistila, se týká chybějící řádné výměny informací mezi systémem pro ekologickou produkci a režimem podpory pro agroenvironmentální platby. 
40 One of the weaknesses identified by the Commission concerns the lack of a proper exchange of information between the system for organic production and the support scheme for agri-environment payments.
V případě neuplatňování platných právních předpisů EU na ekologickou produkci má Komise obecnou možnost zaslat členským státům oznámení předcházející řízení o nesplnění povinnosti nebo zahájit řízení o nesplnění povinnosti. 
In case of non-application of EU legislation applicable to organic production the Commission has the general possibility to send pre-infringement letters to Member States or to initiate an infringement procedure.
Nařízení týkající se ekologické produkce však nestanoví žádná konkrétní prováděcí opatření, která by Komise mohla uplatnit, jestliže členské státy nesplní své povinnosti. 
However, the regulations pertaining to organic production do not provide for any specific enforcement measures that the Commission could apply when Member States do not comply with their responsibilities.
Komise adresovala šest oznámení před zahájením řízení o nesplnění povinnosti čtyřem členským státům41. 
The Commission addressed six pre-infringement letters to four Member States41.
PROVÁDĚNÍ KONTROLNÍCH POSTUPŮ PRO DOVOZ PRODUKTŮ NEDOSTATKY ZJIŠTĚNÉ VE SPRÁVĚ SEZNAMU ROVNOCENNÝCH TŘETÍCH ZEMÍ 55. 
IMPLEMENTATION OF CONTROL PROCEDURES FOR IMPORTING PRODUCTS WEAKNESSES FOUND IN THE MANAGEMENT OF THE LIST OF EQUIVALENT THIRD COUNTRIES 55.
33 odst. 2 nařízení (ES) č. 834/2007 může Komise uznat třetí země, jejichž systém produkce je rovnocenný se zásadami a pravidly produkce stanovenými v nařízení (ES) č. 
According to Article 33(2) of Regulation (EC) No 834/2007, the Commission may recognise third countries whose system of production is equivalent to the principles and production rules laid down in Regulation (EC) No 834/2007 and whose control measures are of equivalent effectiveness to those laid down in this same regulation, and establish a list of these countries.
V současné době jsou jako rovnocenné uznány tyto země: Argentina, Austrálie, Kanada, Kostarika, Indie, Izrael, Japonsko, Švýcarsko, Nový Zéland, Tunisko a s účinností od 1. června 2012 Spojené státy. 
The countries currently recognised as equivalent are Argentina, Australia, Canada, Costa Rica, India, Israel, Japan, Switzerland, New Zealand, Tunisia and, with effect from 1 June 2012, the United States.
Ekologické produkty certifikované jako ekologické v těchto třetích zemích jsou proto akceptovány jako ekologické i v EU. 
The organic products certified as organic in these third countries are therefore accepted as organic in the EU.
Celkovou odpovědnost za správu tohoto seznamu nese Komise. Tuto odpovědnosti ale částečně sdílí s členskými státy, které jsou jí nápomocny v rámci postupů pro uznávání a dohled. 
The Commission has overall responsibility for managing this list but partly shares this responsibility with the Member States, who assist the Commission in the recognition and supervision process.
Řádná správa seznamu by měla zahrnovat vhodné provádění jasných postupů pro zařazování třetích zemí v souladu s cílem a oblastí působnosti nařízení EU, jakož i zajištění dostatečných záruk trvalého plnění daných požadavků třetími zeměmi, které byly uznány za rovnocenné. 
Correct management of the list should include the appropriate implementation of clear procedures for inclusion of third countries in line with the aim and scope of the EU regulation as well as the provision of sufficient guarantees to ensure that third countries once recognised as equivalent keep fulfilling the requirements.
KAPACITA KOMISE PRO ZPRACOVÁNÍ ŽÁDOSTÍ O ZAŘAZENÍ NA SEZNAM ROVNOCENNÝCH TŘETÍCH ZEMÍ JE NEDOSTATEČNÁ 57. 
COMMISSION’S CAPACITY FOR TREATING REQUESTS OF INCLUSION IN THE LIST OF EQUIVALENT THIRD COUNTRIES IS INADEQUATE 57.
Při zkoumání žádostí o uznání musí Komise vyhodnotit informace42, které poskytla daná třetí země, a může se rozhodnout prošetřit pravidla produkce a kontrolní opatření dotčené třetí země na místě. 
When examining requests for recognition, the Commission has to assess the information42 provided by the third country and may decide to examine on-the-spot the rules of production and the control measures of the third country concerned.
41 Čtyři oznámení se týkala akreditace kontrolních subjektů. 
41 Four letters concerned the accreditation of control bodies.
Páté oznámení se týkalo počtu a výsledků provedených kontrol, opatření návazných na zjištěné nesrovnalosti, následných kroků v konkrétním případě pozastavení a opatření navazujících na audit PVÚ v roce 2000. 
A fifth letter concerned the number and results of performed controls, the follow-up of detected irregularities, the follow-up of a particular case of suspension and the follow-up of an audit mission by the FVO in 2000.
Další oznámení bylo zasláno v červenci 2011, kdy probíhal audit Účetního dvora. 
A further letter was sent in July 2011, while the Court’s audit was taking place.
V praxi Komise posuzuje rovnocennost žadatelských zemí obecně v souladu s ustanoveními nařízení. 
In practice, the Commission assesses equivalence of applicant countries generally in line with the provisions of the regulation.
Komise používá standardizovanou „srovnávací tabulku“, aby dokumentovala kontroly provedené při posuzování rovnocennosti standardů produkce a účelnosti kontrolního systému uplatňovaného ve třetí zemi. 
The Commission uses a standardised ‘comparison table’ to document the checks carried out when assessing the equivalence of the production standards and the effectiveness of the control system applied in the third countries.
Navíc, kromě Argentiny, Austrálie, Nového Zélandu a Švýcarska (viz tabulka 4), provedla Komise před zápisem na seznam nejméně jednu návštěvu u každé žadatelské země. 
In addition, except for Argentina, Australia, New Zealand and Switzerland (see Table 4), it has carried out at least one visit to each applicant country before including it in the list.
Od roku 2010 Komise používá při návštěvách třetích zemí standardizované kontrolní seznamy. 
Since 2010, for the visits to third countries, the Commission has adopted the use of standardised checklists.
Počet třetích zemí žádajících o zařazení na seznam rovnocenných třetích zemí se zvyšuje. 
The number of third countries applying for inclusion in the list of equivalent third countries is increasing.
V letech 2000 až 2011 bylo přijato dvacet pět žádostí, z nichž byla Komise schopna přezkoumat pouze osm. 
Twenty-five applications have been received between 2000 and 2011, of which the Commission has been able to examine only eight.
Kromě toho několik zemí již zařazených na seznam požádalo o rozšíření rozsahu rovnocennosti. 
In addition, several of the countries already listed have requested an extension of the scope of the equivalence.
Široká a narůstající škála povinností, které musí Komise plnit v situaci, kdy má k dispozici jen omezené zdroje, vedla k velmi značným prodlením při vyřizování konkrétních žádostí (např. Bolívie zaslala svou žádost v roce 2006 a Chile zaslalo svou první žádost v roce 2000 a dodatečné informace v roce 2009, Komise však šetření poskytnutých informací dosud nedokončila). 
The widespread and growing range of responsibilities the Commission has to fulfil in a situation where limited resources are available has resulted in very long delays when managing specific applications (e.g. Bolivia sent its application in 2006, and Chile sent its first application in 2000 and additional information in 2009, but the Commission has not yet finalised the examination of the information provided).
POSTUPY KOMISE, JEŽ MAJÍ ZARUČOVAT TRVALÉ PLNĚNÍ POŽADAVKŮ NAŘÍZENÍ ZE STRANY TŘETÍCH ZEMÍ UZNANÝCH ZA ROVNOCENNÉ, NEJSOU DOSTATEČNÉ 60. 
INADEQUATE COMMISSION PROCEDURES TO GUARANTEE THAT THIRD COUNTRIES RECOGNISED AS EQUIVALENT CONTINUE TO FULFIL THE REQUIREMENTS OF THE REGULATION 60.
Uznané rovnocenné třetí země jsou povinny podávat Komisi každoročně zprávy o kontrolních činnostech provedených v předešlém roce43. 
Recognised equivalent third countries have the obligation to report yearly to the Commission on the control activities carried out in the previous year43.
Nařízení stanoví, že při hodnocení výročních zpráv budou Komisi nápomocny členské státy44. 
The regulation foresees that Member States will assist the Commission in assessing the annual reports44.
Na základě informací uvedených v těchto výročních zprávách Komise za pomoci zástupců členských států spolupracujících na sestavení zprávy musí zajistit odpovídající dohled nad uznanými třetími zeměmi. 
Based on the information in these annual reports, the Commission, assisted by Member States co-reporters, has to ensure appropriate supervision of the recognised third countries.
Povaha dohledu musí být stanovena na základě hodnocení rizik výskytu nesrovnalostí nebo porušení ustanovení stanovených v nařízení EU45. 
The nature of the supervision has to be determined on the basis of an assessment of the risk of the occurrence of irregularities or infringements of the provisions set out in the EU regulation45.
Komise však nemá podrobné postupy pro správu a přezkum seznamu rovnocenných třetích zemí a hodnocení rizik třetích zemí nebylo formálně stanoveno. 
However, the Commission lacks detailed procedures for the management and review of the list of equivalent third countries and a risk assessment of the third countries has not been formalised.
43 Čl. 12 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 
43 Article 12(1)(b) of Regulation (EC) No 1235/2008.
44 Čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 
44 Article 16(2) of Regulation (EC) No 1235/2008.
45 Čl. 33 odst. 2 nařízení (ES) č. 
45 Article 33(2) of Regulation (EC) No 834/2007.
Analýza výročních zpráv ze strany Komise není standardizována (např. nejsou používány žádné kontrolní seznamy ani standardní formáty zpráv) a analýza nevede ke konkrétním opatřením (např. písemnému upozornění Komise). 
The Commission’s analysis of annual reports is not standardised (e.g. no checklists or standard report formats are used) and the analysis does not lead to specific actions (e.g. a Commission written note).
V některých případech (např. zpráva Izraele za období 2008/09, zprávy Argentiny) nebylo možné nalézt doklady o tom, že Komise zprávu přezkoumala (např. chyběly rukou psané poznámky či jiné listinné důkazy). 
In some cases (e.g. Israel report 2008/09, Argentina) no evidence could be found that the Commission reviewed the report (e.g. no handwritten notes or other documentary evidence).
Často nelze nalézt doklady o tom, že přidělení zástupci členských států spolupracující na sestavení zprávy byli nápomocni Komisi s cílem zajistit vhodný dohled (např. formou zpětné vazby k výročním zprávám), jak předpokládá nařízení. 
Frequently no evidence could be found that the Member States co-reporters assigned assisted the Commission to ensure appropriate supervision (e.g. by giving feedback on annual reports) as considered in the regulation.
Komise neposkytla zástupcům členských států spolupracujícím na sestavení zprávy pokyny ohledně očekávaného obsahu jejich zpráv. 
The Commission has not provided Member States co-reporters with guidelines on the expected content of their reports.
Účetní dvůr analyzoval vzorek výročních zpráv třetích zemí aktuálně uznaných za rovnocenné. 
The Court analysed a sample of the annual reports of third countries currently recognised as equivalent.
Tyto výroční zprávy nejsou úplné, protože v nich chybí informace o monitorovacích činnostech, o počtu a druhu inspekcí provedených kontrolními subjekty nebo o počtu provedených laboratorních testů a o výsledcích. 
These annual reports are not complete as they lack information about monitoring activities, about the number and type of inspections conducted by control bodies or about the number of laboratory tests carried out and the results.
Ve dvou případech zprávy neobsahovaly žádné vysvětlení nápravných opatření přijatých v návaznosti na nesrovnalosti zjištěné během účetního období, o nichž proběhla komunikace s Komisí (viz tabulka 3). 
In two cases they do not include any explanation regarding corrective actions taken following irregularities detected during the reporting period and for which there has been communication with the Commission (see Table 3).
Komise zaslala třetím zemím pokyny o obsahu těchto výročních zpráv teprve nedávno (2011). 
The Commission has only recently (2011) sent guidelines to third countries about the content of these annual reports.
TABULKA 3 VÝSLEDKY ANALÝZY ÚČETNÍHO DVORA TÝKAJÍCÍ SE OBSAHU POSLEDNÍ VÝROČNÍ ZPRÁVY DOSTUPNÉ V DOBĚ AUDITU 38 Téma Argentina Izrael Indie Nový Zéland Tunisko1 Kostarika Monitorovací a dohledové činnosti prováděné příslušným orgánem ve třetí zemi Ano Ne Ano Ano – Ano Nápravná opatření přijatá příslušným orgánem ve třetí zemi Ano Ne Ano Ano – Ne Počet kontrolních subjektů činných ve třetí zemi Ano Ano Ano Ano – Ano Počet a druh inspekcí provedených kontrolními subjekty Ne Ne Ne Ne – Ne Počet a výsledky provedených laboratorních testů Ne Ano Ne Ne – Ano 1 Tunisko bylo zařazeno na seznam rovnocenných zemí v roce 2009, ale do září 2010 nepředložilo žádnou výroční zprávu. 
TABLE 3 RESULTS OF THE COURT’S ANALYSIS OF THE CONTENT OF THE LAST ANNUAL REPORT AVAILABLE AT THE TIME OF THE AUDIT 38 Subject Argentina Israel India New Zealand Tunisia1 Costa Rica Monitoring and supervisory activities carried out by the competent authority in the third country Yes No Yes Yes n.a. Yes Corrective actions taken by the competent authority in the third country Yes No Yes Yes n.a. No Number of control bodies operating in the third country Yes Yes Yes Yes n.a.
V listopadu 2010 předložilo výroční zprávu za rok 2009. Zvláštní zpráva č. 9 / 2012 – Audit kontrolního systému produkce, přípravy, distribuce a dovozu ekologických produktů 
It provided the 2009 annual report in November 2010. Special Report No 9/2012 – Audit of the control system governing the production, processing, distribution and imports of organic products
Vzhledem k tomu, že útvary Komise nemají žádné interní postupy upravující provádění dohledu nad uznanými třetími zeměmi, není jisté, kdy by měly být návštěvy Komise na místě po zařazení třetích zemí na seznam prováděny. 
Given that the Commission services have no internal procedures on how the supervision of recognised third countries should be carried out, it is uncertain when the Commission on-the-spot visits should be conducted after third countries are included in the list.
Účetní dvůr v tomto ohledu upozorňuje, že ve třetích zemích nebyly prováděny žádné pravidelné kontrolní návštěvy na místě (např. poslední návštěva Izraele v roce 1999, poslední návštěva Kostariky v roce 2000) (viz tabulka 4). 
The Court notes in this regard that no regular on-the-spot visits have been conducted to third countries (e.g. last visit to Israel in 1999, last visit to Costa Rica in 2000) (see Table 4).
Skutečnost, že informace obsažené ve výročních zprávách, které předkládají rovnocenné třetí země, jsou nekvalitní, společně s faktem, že Komise neprovádí v rovnocenných třetí země pravidelné kontrolní návštěvy na místě, neumožňuje Komisi zaručit, že normy produkce a účelnost kontrolních systémů ve třetích zemích zařazených na seznam jsou nadále rovnocenné. 
The fact that the information contained in the annual reports provided by the equivalent third countries is poor, together with the fact that the Commission does not regularly visit the equivalent third countries on the spot, does not allow the Commission to guarantee that the production standards and the effectiveness of the control systems in the third countries included in the list remain equivalent.
TABULKA 4 PODROBNOSTI O NÁVŠTĚVÁCH KOMISE NA MÍSTĚ VE TŘETÍCH ZEMÍCH 39 Třetí země uznaná za rovnocennou Datum zařazení na seznam Návštěvy na místě provedené (rok) před zařazením třetí země na seznam rovnocenných třetích zemí Návštěvy na místě provedené (rok) po zařazení třetí země na seznam rovnocenných třetích zemí1 Argentina 1996 – 1999 a 2000 Austrálie 1996 – 1999 Kanada 2011 2010 – Kostarika 2003 2000 – Indie 2006 2004 – Izrael 1996 1994 1999 Japonsko 2010 2001 a 2009 – Nový Zéland 2002 – 2003 Švýcarsko 1996 – 2001 Tunisko 2009 2008 – 1 Červeně jsou vyznačeny země, u nichž po jejich zařazení na seznam neproběhla žádná návštěva na místě nebo u nichž poslední návštěva na místě proběhla před více než 7 lety; zeleně jsou vyznačeny země, u nichž po jejich zařazení na seznam rovnocenných zemí proběhla v nedávné době návštěva na místě nebo které byly na tento seznam zařazeny teprve nedávno. Zvláštní zpráva č. 9 / 2012 – Audit kontrolního systému produkce, přípravy, distribuce a dovozu ekologických produktů 
TABLE 4 DETAILS OF THE COMMISSION’S ON-THE-SPOT VISITS TO THIRD COUNTRIES 39 Third countries recognised as equivalent Date of inclusion in the list On-the-spot visits carried out (year) before acceptance of the third country in the list of equivalent third countries On-the-spot visits carried out (year) after acceptance of the third country in the list of equivalent third countries1 Argentina 1996 - 1999 and 2000 Australia 1996 - 1999 Canada 2011 2010 - Costa Rica 2003 2000 - India 2006 2004 - Israel 1996 1994 1999 Japan 2010 2001 and 2009 - New Zealand 2002 - 2003 Switzerland 1996 - 2001 Tunisia 2009 2008 - 1 Marked in red the countries for which an on-the-spot visit has not taken place after their inclusion in the list or for which the last on-the-spot visit took place more than 7 years ago; marked in green the countries for which a recent on-the-spot visit has taken place after their acceptance as equivalent, or for which the date of inclusion in the list is recent. Special Report No 9/2012 – Audit of the control system governing the production, processing, distribution and imports of organic products
40 NEDOSTATKY ZJIŠTĚNÉ VE SPRÁVĚ REŽIMU DOVOZNÍCH POVOLENÍ 65. 
40 WEAKNESSES FOUND IN THE MANAGEMENT OF THE IMPORT AUTHORISATION REGIME 65.
Ekologické produkty produkované mimo EU lze dovážet prostřednictvím režimu dovozních povolení. 
Organic products produced outside the EU can be imported through the import authorisation regime.
Dovozní povolení vydává na konkrétní období příslušný orgán každého jednotlivého členského státu, povolení jsou platná maximálně po dobu jednoho roku46, pro konkrétního dovozce i pro určené produkty, a mohou být odejmuta, pokud již nejsou dodržovány požadavky uvedené v čl. 33 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 
Import authorisations are issued for specified periods by the competent authority of each individual Member State; they are valid for a maximum of one year46, for a specific importer and for well-identified products and can be withdrawn if the requirements referred to in Article 33(1)(a) and (b) of Regulation (EC) No 834/2007 are no longer satisfied.
46 V nedávné době byla tato maximální doba platnosti omezena na 12 měsíců (nařízení (EU) č. 
46 Recently, the maximum period of validity has been limited to 12 months (Regulation (EU) No 1267/2011).
Dříve nebyla přesná doba platnosti dovozních povolení v právních předpisech EU specifikována. 
Previously, the exact length of validity of import authorisations was not specified in the EU regulations.
834/2007, článek 33 – Dovoz produktů poskytujících rovnocenné záruky „1. 
Regulation (EC) No 834/2007, Article 33 — Import of products providing equivalent guarantees ‘1.
Produkt dovezený ze třetí země může být rovněž uveden na trh Společenství jako ekologický, pokud: a) produkt byl získán v souladu s pravidly produkce, jež jsou rovnocenné pravidlům uvedeným v hlavách III a IV; b) hospodářské subjekty podléhají kontrolním opatřením s účinností rovnocennou opatřením uvedeným v hlavě V a tato opatření jsou používána nepřetržitě a účinně; [...].“ 66. 
A product imported from a third country may also be placed on the Community market as organic provided that: (a) the product has been produced in accordance with production rules equivalent to those referred to in Titles III and IV; (b) the operators have been subject to control measures of equivalent effectiveness to those referred to in Title V and such control measures have been permanently and effectively applied; [...].’ 66.
Komise vykonává úlohu dohledu a může požadovat, aby členský stát, který povolení vystavil, toto povolení odejmul, pokud se Komise domnívá, že uvedené požadavky nejsou splněny (viz rámeček 8). 
The Commission has a supervisory role and may require a Member State which granted an authorisation to withdraw it when it considers that those requirements are not satisfied (see Box 8).