natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V roce 2010 stanovila EU v rámci své strategie Evropa 2020 tři cíle pro širokopásmový přístup: do roku 2013 vybavit základním širokopásmovým připojením (až 30 megabitů za sekundu, Mb/s) všechny obyvatele Evropy, do roku 2020 zajistit pro všechny obyvatele Evropy pokrytí rychlým širokopásmovým připojením (přes 30 Mb/s) a do roku 2020 zajistit rozšíření superrychlého širokopásmového připojení (přes 100 Mb/s) do nejméně 50 % evropských domácností. 
As part of its Europe 2020 strategy, in 2010 the EU set three targets for broadband: by 2013, to bring basic broadband (up to 30 Megabits per second, Mbps) to all Europeans; by 2020, to provide all Europeans with fast broadband (over 30 Mbps); and by 2020, to ensure take-up by 50 % or more of European households to ultra-fast broadband (over 100 Mbps).
EU na podporu těchto cílů přijala řadu opatření v oblasti regulace a politik a poskytla členským státům na období 2014–2020 prostřednictvím různých zdrojů a typů financování asi 15 miliard EUR, včetně 5,6 miliardy EUR v podobě úvěrů od Evropské investiční banky (EIB). 
To support these objectives, the EU has implemented a series of policy and regulatory measures and has made some 15 billion euro available to Member States in the period 2014-2020, through a variety of funding sources and types, including 5.6 billion euro in loans from the European Investment Bank (EIB).
Jak jsme audit prováděli III. 
How we conducted our audit III.
Prověřovali jsme, jak účinná byla opatření Komise a členských států, která mají vést ke splnění cílů v oblasti širokopásmového přístupu stanovených ve strategii Evropa 2020. 
We addressed the effectiveness of action taken by the European Commission and the Member States to achieve the Europe 2020 broadband objectives.
Audit se vztahoval na programová období 2007–2013 a 2014–2020 a všechny zdroje financování z EU, včetně podpory, kterou poskytuje EIB. 
The audit covered the 2007-2013 and the 2014-2020 programme periods and all the EU funding sources, including support provided by the EIB.
Naše auditní práce se týkala všech útvarů Komise, které hrají v širokopásmovém přístupu významnou roli, a také EIB. 
Our audit work extended to all those parts of the Commission with significant roles to play in broadband, and the EIB.
Abychom lépe pochopili situaci v členských státech, zaměřili jsme se na pět z nich: Irsko, Německo, Maďarsko, Polsko a Itálii. 
For a more detailed understanding of the national issues, we focused on five Member States: Ireland, Germany, Hungary, Poland and Italy.
Také jsme navštívili celou řadu dalších zainteresovaných subjektů (například národní regulační orgány, podnikatelská a telekomunikační sdružení, sdružení spotřebitelů a odbory). 6 
We also visited a range of other stakeholders (such as National Regulatory Authorities, business and telecommunications associations, consumer associations and trade unions). 6
Co jsme zjistili V. Zjistili jsme, že širokopásmové pokrytí se v celé EU obecně zlepšuje, ale že cílů strategie Evropa 2020 nebude dosaženo. 
What we found V. We found that broadband coverage has generally been improving across the EU, but that the Europe 2020 targets will not all be achieved.
Venkovské oblasti, kde je soukromý sektor méně motivován investovat do poskytování širokopásmového připojení, zůstávají hůře připojené a rozšíření superrychlého širokopásmového připojení výrazně zaostává za plánem. 
Rural areas, where there is less incentive for the private sector to invest in broadband provision, remain less well connected than cities, and take-up of ultra-fast broadband is significantly behind target.
Pokud jde o tři výše uvedené cíle, téměř všechny členské státy sice splnily cíl základního širokopásmového pokrytí do roku 2013, s velkou pravděpodobností však nesplní cíl rychlého širokopásmového přístupu do roku 2020. 
In terms of the three targets, while nearly all Member States achieved the basic broadband coverage target by 2013, this will most likely not be the case for the 2020 target for fast broadband.
Ve většině členských států zůstávají problematické venkovské oblasti: do poloviny roku 2017 bylo ve 14 z nich pokrytí ve venkovských oblastech nižší než 50 %. 
Rural areas remain problematic in most Member States: by mid-2017 14 had coverage in rural areas of less than 50 %.
Pokud jde o třetí cíl – rozšíření superrychlého širokopásmového připojení – internetové připojení s touto rychlostí mělo do poloviny roku 2017 pouze 15 % domácností, přičemž cíl stanoví 50 % do roku 2020. 
For the third target, take-up of ultra fast broadband, only 15 % of households had subscribed to internet connections at this speed by mid-2017, against a target of 50 % by 2020.
Přes tyto problémy by tři z pěti kontrolovaných členských států, pokud své plány realizují dle původního záměru, mohly dosáhnout cílů Komise pro rok 2025, jedním z nichž je, že všechny domácnosti by měly mít přístup k superrychlému širokopásmovému připojení, které lze zvýšit na 1 Gb/s. Členské státy podporu Komise hodnotily kladně, ale monitorování je mezi generálními ředitelstvími nekoordinované. 
Despite these problems, if their plans are implemented as intended, three of the five examined Member States may be in good position to achieve the Commission’s objectives for 2025, one of which is that all households should have access to ultra-fast broadband, upgradable to 1 Gbps. The Commission’s support was positively assessed by the Member States but the monitoring is uncoordinated across Directorates-General.
Všechny členské státy vypracovaly strategie pro širokopásmové připojení, avšak v těch, které jsme prověřovaly, byly nedostatky. 
All Member States had developed broadband strategies, but there were weaknesses in the ones we examined.
Některé členské státy dokončily své strategie se zpožděním a jejich cíle nebyly vždy v souladu s cíli ve strategii Evropa 2020. 
Some Member States were late in finalising their strategies, and their targets were not always consistent with those in Europe 2020.
Ne všechny členské státy vyřešily problémy související se svou starší internetovou infrastrukturou (svou telefonní infrastrukturou), což může mít důsledky pro dostatečnou rychlost ve střednědobém a dlouhodobém výhledu. 
Not all the Member States had addressed the challenges related to their legacy internet infrastructure (their telephone infrastructure), with potential implications for adequate speed in the medium and long term.
Ve třech z členských států, které jsme zkoumali, nebylo řádně vyřešeno financování ve venkovských a příměstských oblastech a velký projekt EIB podporovaný z Evropského fondu pro strategické investice se nezaměřoval na oblasti, kde je podpory z veřejného sektoru nejvíce zapotřebí. 
Financing in rural and sub-urban areas was not properly addressed in three of the Member States we examined, and a major EIB project supported through the European Fund for Strategic Investments did not focus on those areas where public sector support is most needed.
Zjistili jsme, že ve dvou členských státech představuje problém právní a konkurenční prostředí. 
We found that the legal and competitive environments posed problems in two Member States.
Nadto jsme v jednom 7 kontrolovaném členském státě zjistili nedostatečnou koordinaci mezi programovými obdobími. 
In addition, we found a lack of coordination across programme periods in one Member State.
Předkládáme doporučení ve třech oblastech, kterými jsou strategické plánování, právní prostředí a podpora hospodářské soutěže financováním. Doporučujeme následující: • Členské státy by měly vypracovat nové plány na období po roce 2020. • Komise by měla vyjasnit, jak uplatňovat pokyny pro státní podporu, neboť některé členské státy ji vykládají způsobem, který může jejich investice do širokopásmového přístupu omezovat. 
We make recommendations in three areas, on strategic planning, the regulatory environment and fostering competition through financing. These recommendations include the following: • Member States should develop new plans for the period after 2020. • The Commission should clarify the application of the State aid guidelines , as some Member States are interpreting them in a way which may limit their investment in broadband.
Také by měla členským státům napomáhat v tom, aby podporovaly větší konkurenci v poskytování širokopásmových služeb tím, že budou podněcovat zřizování vhodných sítí a v patřičných případech sdružovat menší projekty do projektů kritické velikosti. • EIB by měla svoji podporu z EFSI a fondu pro širokopásmové připojení v rámci propojení Evropy zaměřit na malé a střední projekty v oblastech, kde je veřejné pomoci nejvíce zapotřebí, v souladu s cílem podporovat rizikovější projekty. 8 
It should also support Member States’ efforts to foster more competition in broadband service provision by incentivising the set up of appropriate networks and aggregating smaller projects into those of a critical size where appropriate. • The EIB should focus its support through the EFSI and the Connecting Europe Broadband Fund on small and medium size projects in areas where public sector support is most needed, in line with the aim of supporting riskier projects. 8
ÚVOD Širokopásmový přístup a jeho význam 1. 
INTRODUCTION Broadband and its importance 1.
Digitální data přenášená přes internet hrají v životě občanů, veřejné správy a podniků stále větší význam. 
Digital data via the internet is playing an increasingly large role in the lives of citizens, government and business.
Pro to, aby si Evropa zachovala konkurenceschopnost v globální ekonomice, je nepostradatelná dobrá úroveň rychlosti internetu a přístupu k němu, kterou poskytuje širokopásmový přístup. 
For Europe to remain competitive in the global economy, good levels of internet speed and access, as provided by broadband, are essential.
Například: • zvýší-li se v určité zemi počet širokopásmových připojení o 10 %, výsledkem může být nárůst HDP o 1 % na obyvatele za rok1, • zvýší-li se počet širokopásmových připojení o 10 %, v následujících pěti letech se může produktivita práce zvýšit o 1,5 %2, • investice do širokopásmového připojení také pomáhají poskytovat kvalitní vzdělání, podporují sociální začleňování a jsou přínosné pro venkovské a odlehlé regiony. 
For example: • an increase of 10 % in broadband connections in a country could result in 1 % increase in GDP per capita per year1; • a 10 % increase in broadband connections could raise labour productivity by 1.5 % over the next five years2; and • investments in broadband will also help deliver quality education, promote social inclusion and benefit rural and remote regions.
Některé zainteresované subjekty3 se domnívají, že širokopásmové připojení je třeba podobně jako silnice a vodovodní, elektrické a plynové sítě považovat za veřejnou službu. 
Some stakeholders3 consider that broadband is so important that it should be seen as an essential utility, alongside other utilities such as road, water, electricity and gas.
Pojem „širokopásmové připojení“ nemá v souvislosti s přístupem k internetu konkrétní technický význam, ale označuje se jím jakákoli infrastruktura pro vysokorychlostní přístup k internetu, který je vždy k dispozici a je rychlejší než tradiční telefonické připojení. 
The term ‘broadband’, in the context of internet access, does not have a specific technical meaning but is used to refer to any infrastructure for high-speed internet access that is always on and faster than traditional dial-up access.
Komise vymezila tři kategorie rychlosti stahování: • základní širokopásmové připojení pro rychlosti od 144 Kb/s do 30 Mb/s, L. Holt, M. 
The Commission has defined three categories of download speeds: • ‘Basic broadband’ for speeds between 144 Kbps and 30 Mbps; • ‘Fast broadband’ for speeds between 30 and 100 Mbps; and L. Holt, M. Jamison, “Broadband and contributions to economic growth: lessons from the US experience”, Telecommunications Policy v. 33 p.
Jamison, Broadband and contributions to economic growth: lessons from the US experience (Širokopásmové připojení a příspěvek k hospodářskému růstu: poučení ze zkušeností USA), Telecommunications Policy sv. 33 s. 575–581; Global Industry Leaders' Forum, Broadband enabled innovation (Inovace umožněné širokopásmovým připojením), ITU, 2011. 
575-581; Global Industry Leaders' Forum, Broadband enabled innovation, ITU, 2011.
Viz přepracované znění Digitální agendy pro Evropu (2012). 
See the revised version of the Digital Agenda for Europe (2012).
Například Intelligent Community Forum Canada a BDO Canada. 
For example, Intelligent Community Forum Canada and BDO Canada.
9 1 2 3 
9 1 2 3
• • rychlé širokopásmové připojení pro rychlosti od 30 Kb/s do 100 Mb/s, superrychlé širokopásmové připojení pro rychlosti vyšší než 100 Mb/s. Širokopásmová přístupová síť se obvykle skládá ze tří částí: páteřní sítě, střední míle a 3. účastnického vedení (tzv. poslední míle) ke konečným uživatelům (viz obrázek 1)4. 
• ‘Ultra-fast broadband’ for speeds higher than 100 Mbps. 3. A broadband access network is generally made of three parts: the backbone network, middle mile and the last mile connections to the end users (see Figure 1)4.
Obrázek 1 – Části širokopásmové sítě 10 Internet Páteřní (hlavní) síť Střední míle Spojení optickým vláknem Bezdrátové nebo optické spojení Účastnické vedení Optické vlákno Distribučníuzel Koaxiálníkabel Měděnýkabel Bezdrátový Bezdrátové transceiver spojení Spojení Družicové optickým spojení Družicové spojení vláknem Zdroj: EÚD. 
Figure 1 - Segments of a broadband network 10 Internet Source: ECA. Backbone (Core network) Middle Mile Fibre link Wireless or fibre link Fibre Satellite link link Last Mile Fibre Distributionnode Coaxial Copper Wireless Wireless transceiver link Satellite link 4.
Při posuzování rychlosti internetu je důležité rozlišovat mezi rychlostí stahování a rychlostí odesílání. 
In assessing internet speed, there is an important distinction between download and upload speeds.
Rychlost stahování označuje rychlost, jakou jsou data přijímána ze vzdáleného systému, například při procházení internetu nebo sledování videa při streamingu. Rychlost odesílání označuje rychlost, jakou jsou data odesílána do vzdáleného systému, například při videokonferencích. 
Download speed refers to the rate data is received from a remote system, such as when browsing the internet or streaming videos; upload speed refers to the rate data is sent to a remote system, such as when video-conferencing.
Stále větší význam pro poskytování určitých služeb (jako jsou videokonference, cloud computing, propojené řízení a elektronické zdravotnictví) mají další technické charakteristiky. 
Other technical characteristics are becoming increasingly relevant for the provision of certain services (such as videoconference, cloud computing, connected driving and e-health).
Horní hranice rychlosti připojení je určena druhem použité infrastruktury. 
The type of infrastructure used defines the upper limit of the connection speed.
K poskytování širokopásmových služeb může sloužit pět druhů infrastruktury: spoje optickými vlákny, koaxiální kabely, měděné telefonní linky, pozemní bezdrátové spojení (anténní stanoviště/věže) a družice (viz tabulka 1). 
There are five types of infrastructure that can deliver broadband services: optical fibre lines, coaxial cable, copper phone lines, terrestrial wireless (antenna sites/towers) and satellite (see Table 1).
11 vývoji získávají schopnost poskytovat rychlé širokopásmové služby také další technologie (viz rámeček 1). 
Due to rapid technological development, other technologies are also becoming capable of delivering fast broadband services (see Box 1).
Zdroj: analýza EÚD na základě Acreo Swedish ICT. 
1 Source: ECA analysis based on Acreo Swedish ICT.
Toto řešení se již uplatňuje v Belgii a Nizozemsku s rychlostí 30 Mb/s v oblastech s dříve nedostatečným pokrytím. – Odvětví družic v současnosti poskytuje družicový širokopásmový přístup nové generace. 
This solution is already in use in Belgium and the Netherlands with speeds of 30 Mbps in previously under-served areas. - The satellite industry is currently delivering the next-generation satellite broadband.
Dvěma nedávnými inovacemi jsou vysoce výkonné družice a družice na negeostacionární oběžné dráze. 
Two recent innovations are the high-throughput satellites and the non-geostationary orbit satellites.
Pomocí těchto typů družic může být v budoucnosti poskytováno připojení o kapacitě přes 30 Mb/s většímu počtu zákazníků ve venkovských a odlehlých oblastech. – 5G, mobilní sítě páté generace jsou budoucím standardem bezdrátových telekomunikací. 
By using these types of satellites, connections over 30 Mbps may be offered in the future to a larger number of rural or remote customers. - 5G, 5th generation mobile networks are the next wireless telecommunications standards.
Sítě 5G se plánují s vyšší kapacitou než současné sítě 4G a umožňují vyšší hustotu uživatelů mobilního širokopásmového připojení a podporují spolehlivější komunikaci mezi zařízeními a hromadnou komunikaci mezi stroji. 
5G planning aims at higher capacity than current 4G, allowing a higher density of mobile broadband users, and supporting device-to-device, more reliable, and massive machine communications.
Sítě 5G mají tři prvky: 1) pokročilý mobilní vysokorychlostní přístup, 2) masivní internet věcí, 3) služby s kritickým posláním (jako jsou samořídící automobily). 
5G has three elements: (1) enhanced mobile broadband, (2) massive Internet of Things, (3) mission critical services (such as self-driving cars).
Technologie 5G vyžaduje infrastrukturu střední míle založenou na optických vláknech, takže doplňuje, avšak nenahrazuje vysokorychlostní širokopásmové sítě blízko konečného uživatele. 
5G requires a middle mile infrastructure based on fibre making 5G a complement to, but not a replacement for, high speed broadband networks close to the end user.
Každá z těchto technologií má své vlastní charakteristiky a také náklady a přínosy, přičemž stávající měděné telefonní linky představují nejlevnější technologii pro nízké rychlosti a optická vlákna poskytují nejvyšší rychlost za vyšších nákladů. 
Each of these technologies has its own characteristics, as well as costs and benefits, with existing copper phone being the cheapest technology for a lower speed, and fibre delivering the highest speed at a higher cost.
Budoucí využití související s internetem věcí (viz rámeček 2) budou od těchto sítí vyžadovat vyšší rychlost, rozsah a spolehlivost5. 
Future applications related to the Internet of Things (see Box 2) will require higher speeds, scale and reliability from these networks5.
Obecně lze říci, že zavedení technologie poskytující vyšší rychlost je nákladnější než technologie poskytující nižší rychlost, ačkoli náklady na údržbu jsou nižší. 
In general, the roll out of technology which provides higher speeds is more expensive than technology delivering lower speeds although maintenance costs are lower.
Navíc s tím, jak budou z provozu vyřazovány starší sítě, budou také náklady na řízení vznikající provozovatelům nejspíše postupně klesat. 
In addition, operators’ management costs are also likely to be reduced progressively as legacy networks are decommissioned.
12 Rámeček 2 – Internet věcí Internet věcí je síť fyzických zařízení, která jsou schopna přenášet data bez interakce mezi lidmi nebo bez interakce mezi člověkem a počítačem. 
12 Box 2 – The Internet of Things The Internet of Things is a network of physical devices with the ability to transfer data without the need for human-to-human or human-to-computer interaction.
Jako příklady lze uvést: inteligentní domácnosti (například ovládání termostatů, světel, hudby), inteligentní města (například ovládání pouličního osvětlení, světelné signalizace, parkování), samořídící automobily, inteligentní zemědělství (spojování údajů o půdní vlhkosti nebo používání pesticidů s pokročilými zobrazovacími metodami). 
Examples are: Smart homes (e.g. controlling thermostat, lights, music), Smart cities (e.g. controlling street lights, traffic lights, parking), self-driving cars, Smart farming (combining data on soil moisture or pesticide usage with advanced imaging).
Politiky EU v oblasti širokopásmového přístupu 6. 
EU policies for broadband 6.
Evropa 2020 je dlouhodobá strategie EU pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, která byla vyhlášena v roce 20106. 
Launched in 2010, Europe 2020 is the EU’s long-term strategy for smart, sustainable and inclusive growth6.
Obsahuje sedm stěžejních iniciativ. 
It contains seven flagship initiatives.
Jedna z nich, Digitální agenda pro Evropu7, stanoví cíle pro rychlý a superrychlý internet, aby se maximálně využily sociální a hospodářské možnosti informačních a komunikačních technologií (IKT), zejména internetu, pro občany a podniky v EU. 
One of these, “A Digital Agenda for Europe”7, sets out targets for fast and ultra-fast internet to maximise the social and economic potential of Information and Communication Technologies (ICT), most notably the internet, for EU citizens and businesses.
Digitální agenda, která byla v roce 2012 aktualizována8, stanoví pro širokopásmový přístup tři cíle: – do roku 2013 vybavit základním širokopásmovým připojením všechny obyvatele Evropy, The State of Broadband (Stav širokopásmového připojení), Broadband Commission for Sustainable Development, ITU a UNESCO, září 2017. 
The Digital Agenda, updated in 20128, sets out three objectives for broadband: - by 2013, to bring basic broadband to all Europeans; - by 2020, to ensure coverage of all Europeans with fast broadband (> 30 Mbps); and ‘The State of Broadband’, Broadband Commission for Sustainable Development, ITU & Unesco, September 2017.
KOM(2010) 2020 „Evropa 2020 – Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“. 
COM(2010) 2020 “EU 2020, A strategy for smart, sustainable and inclusive growth”.
Jde o sdělení Komise, tedy tzv. měkké právo EU, které není závazné. 
As a Commission communication, this represents soft EU law, with no mandatory authority.
První dva cíle jsou zaměřeny na nabídku určitých rychlostí, zatímco třetí se týká poptávky ze strany uživatelů. 
The first two targets focus on supplying certain speeds, while the third relates to the demand by users.
Podle těchto cílů se orientuje veřejná politika v celé EU a ovlivňují také směřování veřejných a soukromých investic. 
These targets have become a reference for public policy throughout the EU, and have given direction to public and private investment.
Srovnatelný cíl v USA je uveden v rámečku 3. 
The comparable target for the USA is in Box 3.
13 Rámeček 3 – Cíle v oblasti širokopásmového přístupu v USA V USA byl v březnu 2010 schválen Národní plán pro širokopásmové připojení Connecting America, v němž se doporučuje, aby země přijala a sledovala šest cílů do roku 2020, přičemž první z nich stanoví, že nejméně 100 milionů amerických domácností by mělo mít cenově dostupný přístup ke skutečné rychlosti stahování nejméně 100 megabitů za sekundu a ke skutečné rychlosti odesílání nejméně 50 megabitů za sekundu. 
13 Box 3 – Broadband targets in the USA In the USA, the National Broadband Plan “Connecting America" was adopted in March 2010 and recommended that the country adopt and track six goals for 2020, the first of which was "At least 100 million U.S. homes should have affordable access to actual download speeds of at least 100 megabits per second and actual upload speeds of at least 50 megabits per second".
Cíle se tedy nevztahují na 100 % obyvatelstva a vymezují skutečnou rychlost stahování a odesílání. 
Thus the objectives did not include 100 % of the population and the targets specified actual upload and download speeds.
V roce 2010 Komise také stanovila společný rámec pro opatření na úrovni EU a členských států ke splnění těchto cílů. 
In 2010, the Commission also set out a common framework for action at EU and Member State levels to meet these targets.