natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jedná se o dlouhodobý jev, který se měří porovnáním dlouhodobého přísunu vody (srážky) s dlouhodobou průměrnou potřebou vody (evapotranspirace rostlin). 
It is a long-term phenomenon, being measured by comparing long-term average water supply (precipitation) to long-term average water demand (evaporation and plant transpiration).
Mezivládní vědecko-politická platforma pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby, Assessment Report on Land Degradation and Restoration (Hodnotící zpráva o degradaci a obnově půdy). 
See e.g. Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services, “Assessment Report on Land Degradation and Restoration”.
Světový atlas desertifikace, JRC, 2018. 
World Atlas of Desertification, JRC, 2018.
8 4 5 6 7 
8 4 5 6 7
Nadměrná pastva a odlesňování8 mohou zapříčinit rozšiřování pouští, protože odstraňují nebo poškozují vegetační pokryv, který půdu chrání a udržuje její vlhkost a úrodnost. 
Overgrazing and deforestation8 can lead to desertification because both remove or damage the vegetation that protects the land and keeps it moist and fertile.
Ve studiích se ukázalo, že jedním z faktorů, který může přispět k větší náchylnosti půdy k degradaci a desertifikaci, je opuštění půdy9. 
Studies have found that land abandonment can be a factor making land more vulnerable to land degradation and desertification9.
Nedostatek lidské činnosti však může mít i kladné stránky, jako je například revitalizace půdy, zvýšení biologické rozmanitosti nebo aktivní znovuzalesnění10. − Změna klimatu. 
However lack of human activity can also bring benefits, such as soil recovery, increased biodiversity or active reforestation10. − Climate change.
S rostoucími průměrnými teplotami, častějšími a intenzivnějšími suchy a dalšími extrémními výkyvy počasí v důsledku klimatických změn (viz bod 9) se zvyšuje také degradace suchých oblastí (a tedy i desertifikace). 
As average temperatures rise and droughts and other severe weather events increase in frequency and intensity due to climate change (see paragraph 9), dryland degradation (and thus desertification) tends to increase.
Pokud je půda příliš suchá, je náchylná k erozi, a to včetně během přívalových povodní, kdy dochází k rychlému odplavení svrchní vrstvy půdy, což dále povrch půdy zhoršuje11 4. 
When land is extremely dry, it is susceptible to erosion including during flash floods, when topsoil is quickly swept away, further degrading the land surface11. 4.
I sama desertifikace však může ovlivnit změnu klimatu, přičemž její dopad je negativní. − Při degradaci půdy unikají do atmosféry skleníkové plyny, což může přispívat ke změně klimatu a ztrátě biologické rozmanitosti (viz obrázek 1). 
Desertification, in turn, can also affect climate change. It has a negative effect on climate change. − Soil degradation emits greenhouse gases into the atmosphere, risking further climate change and biodiversity loss (see Figure 1).
V důsledku prognózovaného zvýšení intenzity bouřek, lesních požárů, degradace půdy a šíření K nadměrné pastvě dochází, pokud zemědělci mají příliš mnoho hospodářských zvířat na malé ploše nebo pokud na ní zvířata ponechávají příliš dlouho. 
Biomass and soil carbon stocks Overgrazing occurs when farmers have too many livestock in a small area or when they keep livestock in an area for too long.
Odlesňování je často způsobeno těžbou dřeva na palivo nebo aby se získal prostor pro zemědělskou činnost nebo výstavbu obydlí. 
Deforestation is often caused by harvesting wood for fuel or to make room for farming or housing.
Viz Rubio, J. L. a Recatalá, L., The relevance and consequences of Mediterranean desertification including security aspects (Relevantnost a důsledky desertifikace ve Středomoří včetně otázek bezpečnosti), Centro de Investigaciones sobre Desertificación, Valencie, Španělsko, 2006 nebo Salvati, L. a Bajocco, S. 
See Rubio, J. L. and Recatalá, L., “The relevance and consequences of Mediterranean desertification including security aspects”, Centro de Investigaciones sobre Desertificación, Valencia, Spain, 2006 or Salvati, L. and Bajocco, S.
Land sensitivity to desertification across Italy: Past, present, and future (Citlivost půdy vůči desertifikaci v Itálii: minulost, přítomnost a budoucnost), Applied Geography 31, 2011. 
“Land sensitivity to desertification across Italy: Past, present, and future”, Applied Geography 31, 2011.
M., Martins, A., Nicolau, J. M. a Schulz, J. J., Abandonment of agricultural land: an overview of drivers and consequences (Opouštění zemědělské půdy: přehled příčin a důsledků), CABI Publishing, 2007. 
Rey Benayas, J. M., Martins, A., Nicolau, J. M. and Schulz, J. J., “Abandonment of agricultural land: an overview of drivers and consequences”, CABI Publishing, 2007.
25/2018 „Směrnice o povodních: při vyhodnocování rizik bylo dosaženo pokroku, zatímco plánování a provádění vyžadují zlepšení. 
See the Court’s Special Report No 25/2018 “Floods Directive: Progress in assessing risks, while planning and implementation need to improve”.
9 8 9 10 11 
9 8 9 10 11
10 škodlivých organismů jsou biomasa a zásoby uhlíku v půdě náchylné ke ztrátě a úniku do atmosféry12. − Při obnově půdy se skleníkové plyny postupně z atmosféry pohlcují, což umožňuje růst stromů a vegetace, které pak pohlcují více uhlíku. 
10 are vulnerable to loss to the atmosphere as a result of projected increases in the intensity of storms, wildfires, land degradation and pest outbreaks 12. − Soil restoration gradually absorbs greenhouse gases from the atmosphere, allowing trees and vegetation to grow.
V oblastech s degradovanou půdou se tento proces nemůže realizovat a uhlík se z atmosféry neabsorbuje. 
In areas where the soil is degraded, this process cannot function – and carbon is not absorbed from the atmosphere.
Obrázek 1 – Vztah mezi desertifikací, ztrátou biologické rozmanitosti a změnou klimatu Desertifikace Nárůst extrémních jevů (povodně, sucha, požáry...) 
Figure 1 – Relationship between desertification, biodiversity loss and climate change Desertification Increase in extreme events (floods, droughts, fires...)
Snížení zásob uhlíku a zvýšení emisí CO2 Ztráta živin a vlhkosti půdy Změna klimatu Ztráta biologické rozmanitosti Zdroj: EÚD, na základě Institutu pro světové zdroje, Ecosystems and Human Well-being: Desertification Synthesis (Ekosystémy a dobré životní podmínky pro lidstvo: shrnutí problematiky desertifikace), 2005, s. 17. 
Reduced carbon reserves and increased CO2 emissions Loss of nutrients and soil moisture Climate change Biodiversity loss Source: ECA, based on World Resources Institute, Ecosystems and Human Well-being: Desertification Synthesis, 2005, p. 17.
Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC), Global Warming of 1.5°C (Globální oteplování o 1,5°C), 2018, schvalovací zasedání, s. 3-72; Settele, J. et al., Terrestrial and Inland Water Systems, Climate Change 2014: Impacts, Adaptation and Vulnerability. 
Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC), “Global Warming of 1.5°C”, 2018, Approval Session, pp. 3-72; Settele, J. et al., “Terrestrial and Inland Water Systems”, Climate Change 2014: Impacts, Adaptation and Vulnerability.
Part A: Global and sectoral aspects. 
Part A: Global and Sectoral Aspects.
Cambridge University Press, 2014, s. 271-359.; Seidl, R. et al., Forest disturbances under climate change (Narušení lesů v důsledku klimatických změn), Nature Climate Change, 7, 2017, s. 395-402, 7 doi:10.1038/nclimate3303. 
Cambridge University Press, 2014, pp. 271-359.; Seidl, R. et al., “Forest disturbances under climate change”, Nature Climate Change, 7, 2017, pp. 395-402, 7 doi:10.1038/nclimate3303.
12 Snížení rozmanitosti rostlin a půdních organismů 
12 Decreased diversity of plants and soil organisms
V roce 2008 vypracovala Evropská agentura pro životní prostředí (EEA) studii13 o desertifikaci v jižní, střední a východní Evropě, týkající se plochy 1,68 milionu km2. 
In 2008, the European Environment Agency (EEA) carried out a study13 on desertification in southern, central and eastern Europe, covering 1.68 million km2.
V roce 2017 proběhla s využitím stejné metodiky návazná studie14. 
In 2017, a follow-up study14, based on the same methodology, was carried out.
Z výzkumu vyplynulo, že plocha území s vysokou nebo velmi vysokou náchylností k desertifikaci se za méně než deset let zvětšila o 177 000 km2 – tato plocha odpovídá přibližně rozloze Řecka a Slovenska dohromady (viz tabulka 1). 
This research showed that the amount of territory with a high or very high sensitivity to desertification had increased by 177 000 km2 – an area approximately equivalent to the size of Greece and Slovakia combined – in less than a decade (see Table 1).
Tabulka 1 – Náchylnost k desertifikaci v jižní, střední a východní Evropě, 2008 a 2017 11 Velmi vysoká tisíc km2 13 tisíc km2 % Rozdíl mezi lety 2008 a 2017 2008 % 2017 tisíc km2 % Vysoká 10 1 28 23 2 +18 +1,1 +9,5 Střední 224 25 383 +159 Velmi nízká CELKEM 560 1 680 33 475 23 28 -85 -2,2 Nízká 419 381 -38 -5,1 467 28 100 413 1 680 24 100 -54 - -3,2 - Zdroj: EÚD, na základě Prăvălie et al., 2017. 
Table 1 – Sensitivity to desertification in southern, central and eastern Europe, 2008 and 2017 11 Low TOTAL thousand km2 10 419 467 1 680 1 thousand km2 28 381 413 1 680 2 23 24 100 Difference between 2008 and 2017 2008 % 2017 % thousand km2 +18 -38 -54 - +1.1 -2.2 % Very high High Moderate 224 13 25 383 23 +159 +9.5 Very low 560 33 475 28 -85 -5.1 28 -3.2 100 - Source: ECA, basedonPrăvălieetal.,2017.
Obrázek 2 ukazuje zhoršující se situaci v jižní Evropě a na Balkáně, která vyplynula z následné studie. 
Based on the follow-up study, Figure 2 shows the deteriorating situation in southern Europe and the Balkans.
Do studie bylo zahrnuto Portugalsko, Španělsko, jižní oblast Francie, Itálie, Slovinsko, Chorvatsko, Bosna a Hercegovina, Černá Hora, Srbsko, Albánie, Řecko, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Rumunsko a Bulharsko. 
13 14 The study covered Portugal, Spain, southern region of France, Italy, Slovenia, Croatia, Bosnia and Herzegovina, Montenegro, Serbia, Albania, Greece, FYROM, Romania and Bulgaria.
New results based on improving DISMED methodology with new climate data (Vyčíslení oblastí náchylných k degradaci půdy v jižní Evropě a střední části jihovýchodní Evropy. Nové výsledky díky zdokonalení metodiky DISMED s novými údaji o klimatu), Catena – An Interdisciplinary Journal of Soil Science – Hydrology – Geomorphology focusing on Geoecology and Landscape Evolution, č. 
New results based on improving DISMED methodology with new climate data”, Catena – An Interdisciplinary Journal of Soil Science – Hydrology – Geomorphology focusing on Geoecology and Landscape Evolution, No 158, 2017; pp. 309-320.
Obrázek 2 – Index náchylnosti k desertifikaci v EU15 za rok 2008 a 2017 Zdroj: Prăvălie et al., 2017. 
Figure 2 – Sensitivity Desertification Index in the EU15 for 2008 and 2017 Source: Prăvălieet al.,2017.
Obzvláště vážná je situace na Kypru, který do výše uvedené studie zahrnut nebyl: podle studií je desertifikací ohroženo 99 % jeho území16. 
Cyprus, which was not in the scope of the above-mentioned study, is especially badly affected: studies have identified that 99 % of the country is vulnerable to desertification16.
Příloha I obsahuje mapy území ohrožených desertifikací v pěti členských státech, které jsme navštívili (viz bod 26). 
Annex I contains maps showing susceptibility to desertification in the five Member States we visited (see paragraph 26).
12 Index citlivosti na desertifikaci Index citlivosti na desertifikaci 15 Obě mapy využívají stejnou metodiku, i když v souvislosti s rokem 2017 byla zohledněna doplňková mapa indexu kvality klimatu. 
12 15 Both maps use the same methodology, although for the 2017 map an additional Climate Quality Index was considered.
16 I.A.CO Environmental & Water Consultants, Kypr, 2008. 
16 I.A.CO Environmental & Water Consultants, Cyprus, 2008.
Scénáře klimatických změn potvrzují zranitelnost EU vůči desertifikaci 8. 
Climate change scenarios confirm the EU’s increased vulnerability to desertification 8.
Prognózy změny klimatu v Evropě ukazují, že riziko desertifikace roste17. 
Projections on climate change in Europe indicate that the risk of desertification is increasing17.
V jižní Evropě existují horké polopouště, kde se podle zjištění klima mění z mírného na suché18. 
Hot semi-deserts exist in southern Europe, where studies have identified the climate transforming from temperate to dry18.
Tento jev se již rozšiřuje na sever. 
This phenomenon is already extending northwards.
Z vědeckých důkazů vyplývá, že emise způsobené lidskou činností výrazně zvýšily pravděpodobnost výskytu období sucha v oblasti Středomoří19. 
Scientific evidence suggests that man-made emissions have substantially increased the probability of drought years in the Mediterranean region19.
Kvůli změně klimatu se voda stává v částech Evropy vzácnější a studie svědčí o častějším výskytu sucha20. 
With climate change, water is becoming scarcer in parts of Europe, and studies have identified that droughts occur more frequently20.
Zvyšuje se tak náchylnost k desertifikaci. 
This increases vulnerability to desertification.
Podle modelů změny klimatu, které Komise používá, teploty v některých oblastech (např. ve Španělsku) stoupnou do konce století o více než 2°C. 
According to the climate change models used by the Commission, temperatures are projected to increase by more than 2°C in certain regions (such as Spain) by the end of the century.
Zároveň se ve stejném časovém období předpokládá pokles letních srážek v jižní Evropě o 50 % nebo více21. 
Over the same time period, summer precipitation is projected to decrease by 50 % or more in southern Europe21.
Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC) ve své zprávě z roku 201822 potvrdil s vysokou pravděpodobností, že teploty během extrémně horkých dní v mírném podnebném pásu stoupnou asi až o 3°C při globálním oteplení o 1,5°C Pátá hodnotící zpráva IPCC, zpráva pracovní skupiny III Climate Change 2014: Mitigation of Climate Change (Změna klimatu2014: zmírnění změny klimatu); EEA, Climate Change Impacts and Vulnerability (Dopady a zranitelnost v důsledku změny klimatu), 2016; Situační zpráva Účetního dvora: Opatření EU v oblasti energetiky a změny klimatu, bod 117. Viz např. 
In their 2018 report22, the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) confirmed with high confidence that temperatures on extreme hot days in mid-latitudes will increase by up to about 3°C at global IPCC Fifth Assessment Report, Working Group III Report “Climate Change 2014: Mitigation of Climate Change”; EEA, Climate Change Impacts and Vulnerability, 2016; the Court’s Landscape review: EU action on energy and climate change, paragraph 117.
Spinoni, J., Vogt, J., Barbosa, P., McVormick, N., Dosio, A., Is Europe at risk of desertification due to climate change? (Je Evropa ohrožena desertifikací v důsledku změny klimatu?), Geophysical Research Abstracts Vol. 
See e.g. Spinoni, J., Vogt, J., Barbosa, P., McVormick, N., Dosio, A., “Is Europe at risk of desertification due to climate change?”, Geophysical Research Abstracts Vol. 20, 2018,.
20, 2018, EGU2018–9557, Valné shromáždění EGU 2018. IPCC,Global Warming of 1.5°C (Globální oteplování o 1.5°C), 2018, schvalovací zasedání, s. 3-36; Gudmundsson, L. a Seneviratne, S. I., Anthropogenic climate change affects meteorological drought risk in Europe (Antropogenetická změna klimatu ovlivňuje meteorologické riziko sucha v Evropě), Environmental Research Letters, 11(4), 2016, 044005, doi:10.1088/1748-46 9326/11.4.044005; Gudmundsson, L., Seneviratne, S. 
EGU2018-9557, 2018 EGU General Assembly IPCC, “Global Warming of 1.5°C”, 2018, Approval Session, pp. 3-36; Gudmundsson, L. and Seneviratne, S. I., “Anthropogenic climate change affects meteorological drought risk in Europe”, Environmental Research Letters, 11(4), 2016, 044005, doi:10.1088/1748-46 9326/11/4/044005; Gudmundsson,L.,Seneviratne,S.I.,andZhang,X.,2017,“Anthropogenic climate change detected in European renewable freshwater resources”, Nature Climate Change, 7, p.
Viz např. Poljansek, K., Marin Ferrer, M., De Groeve, T., Clark, I., (red.), Science for disaster risk management 2017: knowing better and losing less (Věda ve službách zvládání rizika katastrof - více vědět, méně ztratit), Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk, 2017 a http://ec.europa.eu/environment/water/quantity/scarcity_en.htm. 
See e.g. Poljansek, K., Marin Ferrer, M., De Groeve, T., Clark, I., (Eds.), “Science for disaster risk management 2017: knowing better and losing less”, Publications Office of the European Union, Luxembourg, 2017 and http://ec.europa.eu/environment/water/quantity/scarcity_en.htm.
Dopady změny klimatu v Evropě. 
Climate Impacts in Europe.
Projekt JRC PESETA II, 2014. 
The JRC PESETA II project, 2014.
Vědecké a oborové zprávy JRC. 
JRC Scientific and Policy Reports.
2012. 
2012.
13 17 18 19 20 21 22 IPCC, Global Warming of 1.5°C (Globální oteplení o 1,5 °C), 2018, Shrnutí tvůrců politik, s. 9. 
13 17 18 19 20 21 22 IPCC, “Global Warming of 1.5°C”, 2018, Summary of Policy Makers, p. 9.
a asi o 4°C při globálním oteplení o 2°C, a že počet horkých dní se podle předpokladů bude ve většině regionů zvyšovat. 
warming of 1.5°C and by about 4°C at 2°C, and that the number of hot days is projected to increase in most land regions.
Z prognóz modelů používaných Komisí také vyplývá značné riziko desertifikace zejména ve Španělsku, jižní Itálii, v Portugalsku, oblastech jihovýchodní Evropy včetně Bulharska, Řecka, Kypru a delty Dunaje v Rumunsku (viz obrázek 3). 
The models used by the Commission also provide projections on the risk of desertification, which is expected to be significant in particular in Spain, southern Italy, Portugal, and areas of south-eastern Europe including Bulgaria, Greece, Cyprus and the Danube Delta in Romania (see Figure 3).
Jiné studie mluví o obzvláště silném zvýšení sucha a menší dostupnosti vody v jižní Evropě a Středozemí při globálním oteplení z 1,5°C na 2°C23. 14 23 IPCC, Global Warming of 1.5 °C (Globální oteplení o 1,5 °C), 2018, schvalovací zasedání, s. 3-41 a s. 3-142; Schleussner, C.-F. et al., Differential climate impacts for policy-relevant limits to global warming: The case of 1.5°C and 2°C (Diferenciální klimatické dopady na limity relevantní po politiku v oblasti globálního oteplování v případě oteplení o 1,5°C a 2°C), Earth System Dynamics, 7(2), 2016b, s. 327-351, doi:10.5194/esd-7.327.2016; Lehner, F. et al., Projected drought risk in 1.5°C and 2°C warmer climates (Prognózované riziko sucha v klimatu teplejším o 1,5°C a 2°C), Geophysical Research Letters, 44(14), 2017, s. 7419–7428, doi:10.1002/2017GL074117; Wartenburger, R. et al., Changes in regional climate extremes as a function of global mean temperature: an interactive plotting framework (Změny regionálních klimatických extrémů v závislosti na průměrné globální teplotě: interaktivní rámec), Geoscientific Model Development, 10, 2017, s. 3609–3634, doi:10.5194/gmd-2017-33; Greve, P., Gudmundsson, L., a Seneviratne, S. I., Regional scaling of annual mean precipitation and water availability with global temperature change (Regionální měření ročních průměrných srážek a dostupnosti vody při globální změně teploty), Earth System Dynamics, 9(1), 2018, s. 227-240, doi:10.5194/esd-9.227.2018; Samaniego, L. et al., Anthropogenic warming exacerbates European soil moisture droughts (Antropogenetické oteplování zhoršuje sucho a vlhkost půdy v Evropě), Nature Climate Change, 8(5), 2018, s. 421–426, doi:10.1038/s41558.018.0138-5. 
Other studies report particularly strong increases in dryness and decreases in water availability in southern Europe and the Mediterranean when shifting from a 1.5°C to a 2°C global warming23. 14 23 IPCC, “Global Warming of 1.5 °C”, 2018, Approval Session, pp. 3-41 and pp. 3-142; Schleussner, C.-F. et al., “Differential climate impacts for policy-relevant limits to global warming: The case of 1.5°C and 2°C”, Earth System Dynamics, 7(2), 2016b, pp. 327-351, doi:10.5194/esd-7-327-2016; Lehner, F. et al., “Projected drought risk in 1.5°C and 2°C warmer climates”, Geophysical Research Letters, 44(14), 2017, pp. 7419-7428, doi:10.1002/2017GL074117; Wartenburger, R. et al., “Changes in regional climate extremes as a function of global mean temperature: an interactiveplottingframework”,GeoscientificModelDevelopment,10,2017, pp.3609-3634, doi:10.5194/gmd-2017-33; Greve,P.,Gudmundsson,L.,andSeneviratne,S.I.,“Regionalscaling of annual mean precipitation and water availability with global temperature change”, Earth SystemDynamics,9(1),2018, pp.227-240, doi:10.5194/esd-9-227-2018; Samaniego,L.etal., “Anthropogenic warming exacerbates European soil moisture droughts”, Nature Climate Change, 8(5), 2018, pp. 421-426, doi:10.1038/s41558-018-0138-5.
Obrázek 3 – Odhad změn rizika desertifikace a indexu suchosti v období 2071–2100 v porovnání s obdobím 1981–2010 − Prognózované změny rizika desertifikace24 ve scénáři, který počítá s hodnotou 2,4°C (RCP 4,5 – nalevo) a 4,3°C (RCP 8,5 – napravo) v období 2071–2100 ve srovnání s obdobím 1981–201025. 
Figure 3 – Predicted change in desertification risk and aridity index in 2071-2100 compared to 1981-2010 − Predicted change in desertification risk24 under 2.4°C scenario (RCP 4.5 – left) and 4.3°C scenario (RCP 8.5 – right) in 2071-2100 compared to 1981-201025.
Legenda Malé snížení rizika Malé zvýšení rizika Značné zvýšení rizika Vysoké zvýšení rizika Zdroj: Spinoni, J., Barbosa, P., Dosio, A., McCormick, N., Vogt, J., Is Europe at risk of desertification due to climate change? 
Legend Low decrease in risk Low increase in risk Advanced increase in risk High increase in risk Source: Spinoni,J.,Barbosa,P.,Dosio,A., McCormick,N., Vogt, J., “IsEurope atriskofdesertificationdueto climatechange?”, Geophysical Research Abstracts Vol.
20, 2018, EGU2018–9557, Valné shromáždění EGU 2018. 
20, 2018,EGU2018-9557, 2018 EGU General Assembly.
15 24 25 Na základě různých ukazatelů, jako je index suchosti FAO-UNEP, Köppen-Geigerova klasifikace klimatu a Holdridgův model klasifikace zón. Reprezentativní směry vývoje koncentrací (representative concentration pathways – RCP) jsou trajektorie koncentrace skleníkových plynů, které používá IPCC. 
15 24 25 Based on various indicators such as FAO-UNEP Aridity Index, Köppen-Geiger Climate Classification, and Holdridge Life Zones.
Odhaduje se, že do období 2081–2100 povede RCP 4,5 ke zvýšení teploty vzduchu na povrchu ve srovnání s obdobím 1850– 1900 (předprůmyslovým obdobím) v pravděpodobném rozsahu 1,7 až 3,2°C (střední hodnota 2,4°C). 
Representative Concentration Pathways (RCPs) are greenhouse gas concentration trajectories usedbytheIPCC.By2081-2100, RCP4.5isprojectedtoresultinasurfaceairtemperature increase,comparedtothe1850-1900 (pre-industrial)average,withinalikelyrangeof1.7°Cto 3.2°C (mean of 2.4°C).
Odhaduje se, že RCP 8,5 povede ke zvýšení teploty v pravděpodobném rozsahu 1,7 až 5,4°C (střední hodnota 4,3°C). 
RCP 8.5 is projected to result in a temperature increase within a likely range of 3.2°C to 5.4°C (mean of 4.3°C).
− Prognózované změny indexu suchosti ve scénáři, který počítá s hodnotou 2,4°C (RCP 4,5 - nalevo) a 4,3°C (RCP 8,5 - napravo) v období 2071–2100 ve srovnání s obdobím 1981–2010. 
− Predicted change in the aridity index under 2.4°C scenario (RCP 4.5 – left) and 4.3°C scenario (RCP 8.5 – right) in 2071-2100 compared to 1981-2010.
16 Legenda < -20 % < -15 až -20 % < -10 až -15 % < -5 až -10 % < -2 až -5 % Bezezměny (-2%až2%) >2až5% >5až10% >10až15% >15až20% >20% Zdroj: Zpracováno Jian-Sheng Ye, Univerzita v Lanzhou, Čína, při přípravě Světového atlasu desertifikace, 2018, DOI:10.2760/06292. 
Source: Processed by Jian-Sheng Ye, Lanzhou University, China, in preparation of World Atlas of Desertification,2018, DOI:10.2760/06292.Sourcedata: Global Precipitation Climatology Centre and Climate Research Unit of the University of East Anglia.
Rámec OSN pro boj proti desertifikaci Zdroj: Cherlet, M., Hutchinson, C., Reynolds, J., Hill, J., Sommer, S., von Maltitz, G. (red.), Světový atlas desertifikace, Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk, 2018, s. 78. 
Source: Cherlet, M., Hutchinson, C., Reynolds, J., Hill, J., Sommer, S., von Maltitz, G. (Eds.), World Atlas of Desertification,PublicationOfficeofthe European Union, Luxembourg, 2018, p. 78.