natgillin/translations-raw huggingface dataset:
11 Tato auditní otázka byla dále rozčleněna do následujících dílčích otázek: • Mají informační systémy EU pro vnitřní bezpečnost dobrou koncepci na to, aby usnadňovaly efektivní pohraniční kontroly? • Poskytují informační systémy EU pro oblast vnitřní bezpečnosti pracovníkům pohraniční stráže při hraničních kontrolách relevantní, včasné a úplné informace? 
This audit question was broken down into the following sub-questions: Are the EU information systems for internal security well designed to facilitate efficient border checks? Are the EU information systems for internal security providing border guards with relevant, timely and complete information during border checks?
12 Při našem auditu bylo prověřováno pět systémů: Schengenský informační systém (SIS II), Vízový informační systém (VIS), Eurodac (databáze evropského systému pro porovnávání otisků prstů žadatelů o azyl), Evropský systém ostrahy hranic (Eurosur) a systémy jmenné evidence cestujících (PNR). 
Our audit covered the following five systems: the Schengen Information System (SIS II); the Visa Information System (VIS); Eurodac (European Asylum Dactyloscopy Database - fingerprint comparison system); the European Border Surveillance System (Eurosur) and the Passenger Name Record systems (PNR).
Některými z otázek týkající se nelegální migrace jsme se již zabývali ve zvláštní zprávě č. 
13 We have already covered some issues linked to illegal migration in special report 06/2017 “EU response to the refugee crisis: the ‘hotspot’ approach” and will further analyse these issues in forthcoming publications.
14 Přezkoumali jsme a analyzovali strategické dokumenty, hodnocení a statistiky týkající se pěti systémů, které byly předmětem našeho auditu, a také celou škálu dokumentů souvisejících se zaváděním těchto systémů na úrovni jednotlivých států i celé EU. 
14 We reviewed and analysed the strategic documents, evaluations and statistics relating to the five systems covered by our audit, as well as a variety of documents relating to their implementation at both national and EU level.
Rovněž jsme navštívili hraniční přechody a provedli pohovory s pohraničními orgány ve Finsku, Francii, Itálii, Lucembursku a Polsku. 
In addition, we visited border checkpoints and interviewed border authorities in Finland, France, Italy, Luxembourg and Poland.
Provedli jsme také pohovory s pracovníky GŘ HOME a agentur Frontex a eu-LISA. 
We also interviewed staff of DG HOME, Frontex and eu-LISA.
15 Realizovali jsme též průzkum mezi příslušníky pohraniční stráže EU ve 28 členských státech EU a čtyřech státech přidružených k Schengenské úmluvě (Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko), abychom zjistili jejich názory jako uživatelů daných systémů. 
15 We also conducted a survey of EU border guards in 28 EU Member States and 4 Schengen associated states (Iceland, Liechtenstein, Norway and Switzerland) to obtain their views as users of the systems.
14 Připomínky Koncepce informačních systémů usnadňuje efektivní hraniční kontroly, ale řešení nedostatků trvá dlouho 16 Posuzovali jsme, zda navštívené státy schengenského prostoru zavedly dané informační systémy takovým způsobem a v takové době, jak to stanovují příslušné právní předpisy EU. 
14 Observations The information systems’ design facilitates efficient border checks, but resolving weaknesses takes a long time 16 We assessed whether the Schengen States we visited had set up the information systems as and when required by the relevant EU legislation.
Přezkoumávali jsme rovněž schengenský hodnoticí mechanismus a míru, v níž státy schengenského prostoru využily finanční prostředky EU, které byly k dispozici, na zavedení a zkvalitnění svých národních systémů. 
We also examined the Schengen evaluation mechanism and the extent to which the Schengen States had used the available EU funding to set up and improve their national systems.
Informační systémy byly obecně v souladu s požadavky EU, ale nefungovaly všechny se stejnou efektivností 17 I 18 19 V 15 když má každý stát schengenského prostoru výhradní odpovědnost za ochranu svých vlastních hranic, je pro účinnou spolupráci mezi těmito státy nezbytná určitá úroveň harmonizace pohraničních kontrol. 
Information systems were generally in line with EU requirements but did not operate with equal efficiency 17 18 19 15 While each Schengen State is solely responsible for protecting its own borders, effective cooperation between them to protect the area requires a certain level of harmonisation of border checks.
Minimální požadavky v oblasti řízení a kontroly pomáhají zajistit jednotnost a kvalitu pohraničních kontrol a také údajů zadávaných do informačních systémů. 
Minimum governance requirements help ensure the consistency and quality of border checks and of the data entered in the information systems.
Každý stát schengenského prostoru musí zavést své vlastní doplňkové národní systémy, které jsou napojeny na ústřední systémy EU. 
Each Schengen State must set up its own complementary national systems, which connect to the central EU systems.
Všechny státy schengenského prostoru, které jsme v rámci auditu navštívili, toto v souladu s požadavky příslušných právních předpisů realizovaly. 
The Schengen States we visited had all done so in line with the requirements defined in the relevant legislation.
Zjistili jsme nicméně, že i když všechny národní systémy splňují minimální společné požadavky, ne všechny jsou stejnou měrou efektivní. 
Nevertheless, we found that, while all the systems met the common minimum requirements, not all national systems were equally efficient.
Několik příkladů je uvedeno v následujících bodech. některých zemích nejsou všechny funkce, které nabízejí ústřední systémy EU, v národních systémech k dispozici, což omezuje efektivnost pohraničních kontrol. 
The following paragraphs provide some examples of this. Some countries do not make all the functions offered in the central EU systems available through their national systems, thus reducing the efficiency of border checks.
Například ústřední systém SIS II nabízí možnost archivace a kontroly otisků prstů. 
For example, the central SIS II system offers the option to store and check fingerprints.
To je důležitý prvek, neboť ze základních osobních údajů (jako je jméno nebo datum narození) není vždy jednoznačně možné danou osobu identifikovat. 
This is important because it is not always possible to uniquely identify a person from basic personal data such as a name or a date of birth.
Takovéto údaje lze padělat, případně je daná osoba může odmítnout poskytnout. 
Such data can be forged, or a person can refuse to provide it.
Otisky prstů umožňují osoby identifikovat s daleko větším stupněm jistoty. 
Fingerprints make it possible to identify a person with a much higher degree of certainty.
Možnost provádět biometrické vyhledávání na základě otisků prstů archivovaných v systému SIS však ještě není ve všech národních systémech států schengenského prostoru k dispozici, neboť některé z těchto států potřebují více času na zavedení potřebných technických řešení. 
However, the option perform biometric searches on the basis of fingerprints stored in SIS is not yet available in all Schengen States’ national systems, as some require more time than others to implement the necessary technical solutions.
20 21 V případě systému SIS II mohou státy schengenského prostoru buď vstupovat do ústřední databáze a zadávat tam dotazy, nebo pro tento účel vytvářet vlastní vnitrostátní kopie. 
20 21 In the case of SIS II, Schengen States can either access and submit queries to the central database or create their own national copies for this purpose.
Většina států využívá své vnitrostátní kopie, ale některé státy (Dánsko, Finsko, Lichtenštejnsko, Norsko a Slovinsko) se připojují přímo do evropské databáze. 
While most of them operate their own national copies, some (Denmark, Finland, Liechtenstein, Norway and Slovenia) connect directly to the European database.
V případě, že státy schengenského prostoru využívají vnitrostátní kopie systému SIS II, je třeba je neustále synchronizovat s centrální evropskou databází, aby se zajistilo, že pohraniční kontroly budou vycházet z těch nejaktuálnějších informací. 
Where Schengen States use national copies of SIS II, these must be synchronised with the central European database at all times in order to ensure that border checks are based on the most up-to-date information.
U dvou států v našem vzorku (Polsko a Francie) však hodnocení upozornila na nesrovnalosti mezi záznamy ve vnitrostátních kopiích a v ústřední databázi. 
However, in two of the countries in our sample (Poland and France), evaluations have indicated discrepancies between records in the national copies and in the central database.
22 Rovněž jsme zjistili, že určitá omezení daná právními předpisy na úrovni členských států (předpisy o ochraně údajů a vnitrostátními bezpečnostními předpisy) zabraňují efektivnímu sdílení lidských zdrojů. 
22 We also found that certain legal constraints at the Member State level (rules on data protection and national security) prevented the efficient sharing of human resources.
Příslušníci pohraniční stráže, kteří navštíví jiný stát schengenského prostoru (např. aby pomohli při zintenzivněných kontrolách v průběhu migrační krize v Řecku nebo Itálii), nesmí použít vnitrostátní systémy dané země. 
In fact, border guards visiting another Schengen country (e.g. to assist in reinforced controls during the migration crisis in Greece and Italy) are not allowed to use that country’s national systems.
Ze zásady tedy nemohou kontroly provádět samostatně, ale mohou jen pomáhat vnitrostátním pracovníkům pohraniční stráže. 
As a matter of principle, they cannot conduct controls independently, but only assist the national border guards.
Ačkoli tak mohou poskytovat různé druhy pomoci při kontrole v druhé linii (např. stát schengenského prostoru může využít odborníka na falšované dokumenty z jiného státu schengenského prostoru), jejich pomoc při kontrole dokumentů na hraničních přechodech (tj. při kontrole v první linii) může být jen omezená. 
While they may provide varying degrees of help on the second line of control (e.g. a Schengen State might use an expert on forged documents from another Schengen State), they can provide only limited help during the document checks at border checkpoints (at the first line of control).
Další překážku představují jazykové problémy spojené s prací v jiném státu schengenského prostoru. 
Another barrier is the linguistic challenges linked to working in another Schengen State.
23 Přínosy, které systémy mají pro příslušníky pohraniční stráže, závisí na tom, jak dobře jsou tito pracovníci vyškoleni na jejich používání. 
23 The benefit border guards derive from the systems depends on how well trained they are to use them.
Příslušníci pohraniční stráže, kteří kontrolují víza nebo pasy, někdy dostávají ze systémů chybová hlášení. 
16 Border guards checking a visa or passport sometimes receive error messages from the systems.
Chyby mohou mít různé příčiny, například nedostatečnou kvalitu otisků prstů, problémy se spojením nebo problémy s načtením víz. 
These can have several causes, such as fingerprints of insufficient quality, connectivity issues or problems reading the visa.
Zatímco ústřední systémy EU zpravidla povahu takovéto chyby oznamují, některé národní systémy – jako například v Lucembursku nebo Finsku – pouze signalizují, že k ní došlo, aniž by zobrazily její analýzu. 
While the central EU systems usually indicate the nature of the error, some national systems, such as Luxembourg’s and Finland’s, merely signal that an error has occurred without providing a diagnosis.
Znamená to, že příslušníci pohraniční stráže musí po příčině chyby pátrat a případně předat cestujícího k dalšímu prověření (známému pod názvem „kontrola ve druhé linii“), což zdržuje jak kontroly, tak cestu cestujícího. 
This means the border guards have to investigate the cause of the error and potentially refer the passenger for further verification (known as the “second line of control”), thereby delaying their checks and the passenger’s journey.
V důsledku zpoždění při zavádění systému Eurosur a PNR nemohly pohraniční orgány mezi sebou sdílet důležité informace 24 U systémů Eurosur a PNR se mechanismy zavádění lišily od systémů, které vyvinula a spravuje agentura eu-LISA. 
Delays in the implementation of Eurosur and PNR prevented border authorities from sharing important information 24 For Eurosur and PNR, the implementation arrangements were different to those systems developed and managed by eu-LISA.
Zavádění obou těchto systémů doprovázely z různých důvodů určité nesplněné lhůty a také zpoždění. 
For differing reasons, the implementation of both systems suffered from some missed deadlines and delays.
V důsledku toho řadu měsíců chyběly důležité informace, které měly tyto systémy poskytovat. 
As a result, important information that these systems were intended to provide remained unavailable for several months.
25 Systém Eurosur vytvořily společně agentura Frontex (jeho evropskou složku) a členské státy (jednotlivé národní složky systému). 
25 Eurosur was developed by Frontex (the European component) and by the Member States (the national components).
Jeho rozhraní pro koncové uživatele je stejné pro všechny zúčastněné vnitrostátní orgány. 
Its end-user interface is the same for all participating national authorities.
Systém má prohloubit spolupráci mezi Frontexem a členskými státy EU, aby se zvýšilo jejich povědomí o situaci na vnějších hranicích EU a schopnost reakce na ni. 
The system is intended to enhance cooperation between Frontex and the EU Member States to improve their awareness of and responsiveness to the situation at the EU’s external borders.
Členské státy by do systému měly přispívat informacemi o situaci na svých hranicích (tzv. „vnitrostátní situační přehledy“, které podávají informace o případech nedovoleného překročení hranice, přeshraniční trestné činnosti, krizových situacích a jiných událostech relevantních z hlediska ochrany vnějších hranic), aby se tak vytvářely sdílené informace a obrázek o situaci v celoevropském měřítku. 
Member States should contribute with information about the situation at their borders (known as their “national situational pictures”, showing information on unauthorised border crossings, cross-border crime, crisis situations and other events relevant to the control of the external borders) in order to build up shared intelligence and a picture of the Europe-wide situation.
To je užitečné například při stanovování priorit pro nasazení příslušníků pohraniční stráže nebo při zjišťování podezřelých vozidel/plavidel. 
This is useful, for example, for prioritising the deployment of border guards or detecting suspicious vehicles/vessels.
26 Zpoždění u systému Eurosur se týkala zřizování národních koordinačních center. 
26 The delays in relation to Eurosur concerned the creation of National Coordination Centres (NCCs).
Národní koordinační centra koordinují výměnu informací mezi všemi orgány, které mají odpovědnost za ostrahu vnějších hranic. 
NCCs coordinate information exchange between all the authorities responsible for external border surveillance.
Nařízení o systému Eurosur ukládalo členským státům povinnost zřídit jejich národní koordinační centra do prosince 2014. 
The Eurosur regulation required Member States to establish their NCCs by December 2014.
Při hodnocení provedeném téměř o čtyři roky později však bylo zjištěno, že několik členských států tyto požadavky dosud plně nedodržuje7. 
However, an evaluation nearly four years later found that several Member States were still not fully compliant with the requirements7.
Dobrovolné informace o využití svých zdrojů na ostrahu a další informace ze svých vnitrostátních situačních přehledů navíc sdílela jen polovina členských států. 
In addition only half of the Member States were sharing voluntary information about their deployment of surveillance resources and additional information from their national situational pictures.
27 Také na úrovni EU mělo zavádění systému Eurosur zpoždění. 
27 The implementation of Eurosur was also behind schedule at EU level.
Agentura Frontex získala potřebnou certifikaci bezpečnosti pro svou síť až na konci roku 2017, tj. tři roky poté, co příslušné právní předpisy vstoupily v platnost. 
Frontex did not obtain the required security certification for its network until the end of 2017 – three years after the entry into force of the legislation.
Bez této certifikace nebylo Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o hodnocení Evropského systému ostrahy hranic (EUROSUR), COM(2018) 632 final. 
7 17 Report from the Commission to the European Parliament and the Council on the evaluation of the European Border Surveillance System (EUROSUR), COM(2018) 632 final.
28 Systém PNR není dosud plně funkční. 
28 PNR is not yet fully operational.
Na rozdíl od ostatních systémů byl zřízen na základě směrnice, a nikoli nařízení. 
Unlike the other systems, it was set up by means of a directive rather than a regulation.
V důsledku toho bylo ponecháno na iniciativě členských států, aby nezávisle zřídily své vlastní systémy PNR, přičemž neexistovala žádná společná evropská platforma. 
Consequently, it was left up to the Member States to set up their own PNR systems separately, without any common European platform.
Rozhodnutí ve prospěch takovéhoto decentralizovaného zavedení bylo zapříčiněno hlavně nedostatkem konsensu ohledně ochrany, uchovávání a zveřejňování osobních údajů. 
The decision in favour of decentralised implementation was mainly driven by a lack of consensus on the protection, storage and disclosure of personal data.
29 Mnoho členských států systém PNR nezavedlo včas. 
29 Many Member States did not implement PNR in a timely manner.
Měly provést směrnici9 do 25. května 2018. 
They were supposed to comply with the directive9 by 25 May 2018.
Ke konci března 2019, tedy deset měsíců po lhůtě, Španělsko, Nizozemsko a Finsko stále Komisi neoznámily žádná opatření na vnitrostátní zavedení systému PNR10. 
However, by the end of March 2019, 10 months after the deadline, Spain, the Netherlands and Finland still had not notified the Commission of any measures taken nationally to implement PNR10.
30 Systém PNR vyžaduje předávat údaje o cestujících u všech letů směřujících z a do schengenského prostoru. 
30 PNR requires passenger data to be transmitted from all flights into and out of the Schengen area.
V době tohoto auditu žádný z navštívených členských států s výjimkou Lucemburska neuzavřel pro tento účel dohodu se všemi příslušnými aeroliniemi. 
At the time of our audit, none of the Member States visited, except Luxembourg, had concluded agreements for this purpose with all relevant airlines.
31 Systém PNR byl navržen jako důležitý nástroj na prevenci, zjišťování a vyšetřování terorismu a dalších forem závažné trestné činnosti. 
31 PNR was designed as an important tool to prevent, detect and investigate terrorism and other forms of serious crime.
Porovnání údajů z PNR s informacemi obsaženými v bezpečnostních databázích umožňuje příslušným orgánům zjišťovat nebezpečné osoby. 
Comparing PNR data with information contained in security databases allows the relevant authorities to detect dangerous individuals.
Skutečnost, že některé ze systémů PNR dosud nejsou zavedeny, připravuje pohraniční orgány v daných zemích o možnost dostávat informace předem o vysoce rizikových osobách, které překračují jejich hranice. 
The fact that some PNR systems are not yet in place deprives border authorities in those countries of advance information about high-risk individuals crossing their borders.
32 Vzhledem k tomu, že systém PNR shromažďuje pouze informace o identifikaci cestujících a o jejich cestě, potřebuje ještě další databáze k ověření toho, zda daný cestující představuje hrozbu pro bezpečnost. 
32 Since PNR only collects passengers’ identification and travel data, it needs other databases to verify whether a given passenger poses a security threat.
Většina členských států pro tento k tomu využívá systém SIS II. 
Most Member States use SIS II for this purpose.
Nařízení však umožňuje odlišné výklady. 
However, the regulation allows for different interpretations.
Francie například http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-18-4486_en.htm Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/681 ze dne 27. dubna 2016 o používání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) pro prevenci, odhalování, vyšetřování a stíhání teroristických trestných činů a závažné trestné činnosti. 
If there is an alert on a suspect in SIS II, and that suspect is 8 9 18 http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-18-4486_en.htm Directive (EU) 2016/681 of the European Parliament and of the Council of 27 April 2016 on the use of passenger name record (PNR) data for the prevention, detection, investigation and prosecution of terrorist offences and serious crime.
18 8 9 10 http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-19-1472_en.htm 
10 http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-19-1472_en.htm
Existuje-li tedy v systému SIS II záznam o podezřelé osobě a tato podezřelá osoba je známa jiným evropským orgánům, ale nikoliv francouzským, kontrola v PNR prováděná francouzskou stranou tuto osobu nezjistí. 
known to other European authorities but not to the French authorities, their PNR check will not detect that person.
Schengenská hodnocení posuzují národní kontroly na hranicích, ale řešení nedostatků trvá dlouho 33 Od roku 2013 jsou státy schengenského prostoru a Komise společně odpovědné za zavedení mechanismu monitorování a hodnocení, který je stanoven v pravidlech pro schengenský prostor („schengenské acquis“). 
Schengen evaluations assess national border checks, but resolving weaknesses takes a long time 33 Since 2013, the Schengen States and the Commission have been jointly responsible for implementing the monitoring and evaluation mechanism provided for in the rules on the Schengen area (the “Schengen Acquis”).
Cílem tohoto mechanismu je zajistit, aby státy schengenského prostoru uplatňovaly schengenská pravidla účinně, jednotně a transparentně. 
The aim of the mechanism is to ensure that the Schengen States apply the Schengen rules effectively, consistently and transparently.
Zkoumali jsme, zda se cíle tohoto mechanismu daří dosahovat. 
We examined whether the aim of the mechanism is being achieved.
34 Současný víceletý program hodnocení byl vytvořen v roce 2014 na období 2015– 2019 a týká se všech 26 států schengenského prostoru. 
34 The current multiannual evaluation programme was established in 2014 for the 2015-2019 period and covers all 26 Schengen countries.
V průběhu pětiletého období je každý ze států hodnocen jednou. 35 Rámeček 1 popisuje standardní hodnoticí návštěvu. 
Each country is evaluated once during the five-year period 35 Box 1 describes a standard evaluation visit.
Členové hodnoticího týmu jsou jmenováni státy schengenského prostoru na základě výzvy Komise (každé hodnocení má samostatnou výzvu ke jmenování hodnotitelů a státy schengenského prostoru mají lhůtu dvou týdnů na to, aby ji splnily). 
Evaluation team members are designated by the Schengen States based on a call for designations by the Commission (each evaluation has a separate call for designations, with a two weeks deadline for Schengen States to designate the reviewers).
Těchto návštěv se mohou účastnit i hodnotitelé z agentury eu-LISA, ale neúčastní se jich pravidelně. 
Reviewers from eu-LISA can participate in these visits, but they do not take part in them regularly.
Náklady schengenského hodnocení jsou v porovnání s výdaji na příslušné informační systémy relativně nízké. 
The cost of Schengen evaluations is relatively low compared to the expenditure on the information systems.
Pro období 2014–2018 Komise na schengenské hodnocení vyčlenila 11,9 milionu EUR. 
For the 2014-2018 period, the Commission allocated €11.9 million to Schengen evaluations.
Současný víceletý program byl realizován prostřednictvím ročních hodnoticích programů v souladu s plánem. 19 
The current multiannual programme has been implemented as planned through annual evaluation programmes. 19