natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Program Copernicus poskytuje otevřeně a volně údaje o celé řadě různých oblastí: atmosféře, mořském prostředí, souši, klimatu, krizovém řízení a bezpečnosti. 
Copernicus delivers data openly and freely across a wide range of areas: atmosphere, marine, land, climate, emergency and security.
Jedna z jeho složek, služba monitorování území, poskytuje zeměpisné údaje o krajinném pokryvu a souvisejících proměnných, např. o vegetaci nebo vodním cyklu. 
One of its components, the Copernicus Land Monitoring Service, provides geographical information about land cover and related variables; for example, about vegetation cover and the water cycle.
V roce 2015 byla v rámci tohoto programu vypuštěna další družice. 
In 2015, an additional satellite was launched.
Jedním z jejích cílů je monitorovat desertifikaci42, ale zatím k tomu nejsou k dispozici žádné jasné informace (viz bod 39). 
One of its stated objectives is to monitor desertification42, but clear information about this is not yet available (see also paragraph 39).
Komise pravidelně shromažďuje užitečné a relevantní informace o různých prvcích týkajících se stavu půdy v EU, včetně informací o třech dílčích ukazatelích UNCCD (viz bod 38). 
The Commission regularly collects useful, relevant information about various elements related to the state of soil in the EU, including information on the three UNCCD sub-indicators (see paragraph 38).
Úrodnost půdy analyzovalo Společné výzkumné středisko ve zprávě založené na satelitním pozorování mezi lety 1982 a 2010 s využitím dat programu Copernicus43. 
Land productivity was analysed by the JRC in a report based on satellite observations between 1982 and 2010 using Copernicus data43.
Obrázek 5, který vychází z posledních ucelených údajů, které Komise zveřejnila o vývoji úrodnosti půdy44, ukazuje, že horké, suché země Středomoří jsou náchylnější ke snižování úrodnosti půdy. 
Figure 5, which is based on the most recent comprehensive data published by the Commission on land productivity dynamics in the EU44, shows that the hot, dry Mediterranean countries are more susceptible to a decline in land productivity.
24 43 44 Cherlet, M., Ivits, E., Sommer, S., Tóth, G., Jones, A., Montanarella, L., Belward, A., Land Productivity Dynamics in Europe, Towards a Valuation of Land Degradation in the EU (Vývoj úrodnosti půdy v Evropě, Hodnocení degradace půdy v EU), Společné výzkumné středisko, Ústav pro životní prostředí a udržitelnost, oddělení pro řízení půdních zdrojů, 2013. 
Cherlet, M., Ivits, E., Sommer, S., Tóth, G., Jones, A., Montanarella, L., Belward, A., “Land Productivity Dynamics in Europe, Towards a Valuation of Land Degradation in the EU”, Joint Research Centre, Institute for Environment and Sustainability, Land Resource Management Unit, 2013.
Podle odhadů uvedených ve zprávě 85,1 % celého území EU v současnosti není ovlivněno propadem úrodnosti půdy, 5,6 % vykazuje první známky poklesu úrodnosti a na 1,5 % území došlo ke ztrátě úrodnosti. 
The report estimates that 85.1 % of the total area of the EU is currently unaffected by land productivity decline, 5.6 % shows early signs of land productivity decline, and 1.5 % is in decline. 24 43 44
Organický uhlík v půdě je monitorován Komisí s využitím víceúčelové platformy statistického průzkumu využití půdy a krajinného pokryvu (LUCAS)45, provozovaného JRC, což je standardizovaná tříletá analýza vlastností svrchní vrstvy půdy po celé EU. 
Organic carbon in soil is monitored by the Commission using the multipurpose platform of the Land Use/Cover Area frame statistical Survey (LUCAS)45, a standardised three-yearly analysis of the properties of topsoil across the EU, operated by the JRC.
Podle EEA „půda v Evropě v průměru pravděpodobně akumuluje uhlík. 
According to the EEA, “On average, soils in Europe are most likely to be accumulating carbon.
Půda v oblastech travních porostů a lesů je úložištěm uhlíku ... zatímco orná půda je menším zdrojem uhlíku“46. 
Soils under grassland and forests are a carbon sink ... whereas soils under arable land are a smaller carbon source”46.
Obrázek 6 ukazuje, že se oblasti, kterým hrozí desertifikace, tedy v Řecku, Španělsku, Itálii, Portugalsku a Rumunsku, odpovídají oblastem s nízkým obsahem organického uhlíku v půdě. 
Figure 6 shows that the areas at risk of desertification, in Greece, Spain, Italy, Portugal and Romania, are correlated with a low level of organic carbon in the soil.
LUCAS 2015 poskytuje údaje z pozorování z více než 270 000 bodů ve 28 členských státech EU. 
25 45 46 LUCAS 2015 provided observations for more than 270 000 points in the 28 EU Member States.
Průzkum LUCAS 2018 byl zahájen v březnu 2018 (zahrnuje přes 240 000 bodů a asi 99 000 fotointerpretací) a jeho výsledky budou k dispozici v roce 2019. https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/soil-organic-carbon-1/assessment. 
LUCAS 2018 survey started in March 2018 (it includes more than 240 000 points and about 99 000 photo interpretations), and its results will be available in 2019. https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/soil-organic-carbon-1/assessment.
Největší emise CO2 z půdy jsou způsobeny konverzí (odvodněním) organické půdy. 45 46 
The largest emissions of CO2 from soils are due to conversion (drainage) of organic soils.
Obrázek 6 – LUCAS – Organický uhlík v půdě v EU – 2015 (g/kg) 26 Zdroj: JRC, 2018. 
Figure 6 – LUCAS – Soil organic carbon in the EU – 2015 (g/kg) Source: JRC, 2018.
Krajinný pokryv a změna krajinného pokryvu v EU se pravidelně sledují prostřednictvím koordinace informací o programu pro životní prostředí (programu CORINE)47, který je součástí programu Copernicus, spravovaného Evropskou agenturou pro životní prostředí. 
Land cover and land-cover changes in the EU are regularly monitored through the Coordination of information on the environment programme (CORINE)47, a component of Copernicus, which is managed by the EEA.
Od roku 2000 se každých šest let vypracovávají příslušné datové soubory CORINE, naposledy v roce 2012. 
Relevant CORINE datasets have been produced every six years since 2000, most recently in 2012.
Dohromady zemědělská půda a lesy pokrývají 85 % území EU48. 
Taken together, agricultural land and forests cover 85 % of land in the EU48.
CORINE vychází z analýzy satelitních snímků a mapuje 44 tříd využití půdy, seskupených do pěti hlavních kategorií: uměle vytvořené plochy, zemědělské plochy, lesy a polopřírodní oblasti, mokřady a vodní útvary. 
CORINE is based on analysis of satellite images and maps 44 classes of land use, grouped into five main categories: artificial surfaces, agricultural areas, forest and semi-natural areas, wetlands, and water bodies.
47 48 Viz Kontextové ukazatele SZP, zpráva 2014–2020, aktualizace 2017. 
26 47 48 See the CAP context indicators 2014-2020 report, 2017 update.
Komise pravidelně shromažďuje a zpracovává doplňující údaje o různých faktorech souvisejících s desertifikací v EU, jako je eroze půdy, sucha, stavy vody a lesní požáry, jak je popsáno v příloze II. 
The Commission regularly collects and compiles additional data on various factors related to desertification in the EU, such as soil erosion, droughts, water, forest fires, as described in Annex II.
Nevyužívá je však k tomu, aby posoudila rozsah desertifikace a degradace půdy. 
However, the Commission does not use it to assess the extent of desertification and land degradation.
V roce 1992 OSN poprvé zveřejnila Světový atlas desertifikace49, který byl v roce 1997 aktualizován. Následně tuto činnost převzala Komise a v roce 2018 zveřejnila třetí vydání. 
A World Atlas of Desertification was first published in 1992 by the United Nations 49, and then updated in 1997. The Commission took over the publication of the Atlas and published a third version in 2018.
Atlas obsahuje mapy faktorů, které mohou vést k desertifikaci, jako je eroze půdy, zasolení, urbanizace a migrace. 
It contains maps of factors which can lead to desertification, such as soil erosion, salinisation, urbanisation, and migration.
Nový atlas obsahuje mapy a údaje o nejrůznějších zásazích člověka do životního prostředí, které jsou relevantní z hlediska degradace půdy, ale žádné mapy přímo o desertifikaci. 
The new Atlas provides maps and data on a range of human-environment interactions relevant for land degradation, but does not contain any maps specifically on desertification.
Podle názoru Komise neexistuje jednoduchý způsob, jak desertifikaci zmapovat, protože jde o velmi složitý proces ovlivněný řadou různých faktorů, jak potvrzují studie50. 
The Commission considers that desertification cannot easily be mapped, because it is a very complex process, which studies found to be triggered by many different factors50.
Navštívené členské státy vypracovaly mapy rizika desertifikace (viz příloha I). 
The Member States visited have produced maps on the risk of desertification (see Annex I).
Tyto mapy se však pravidelně neaktualizovaly a nejsou vzájemně srovnatelné, protože používají různé ukazatele a barevná označení. 
However, these maps were not updated regularly, and cannot be compared as they used different indicators and colour coding.
Nepodávají proto ucelený přehled o desertifikaci v EU. 
Thus, they cannot provide a comprehensive view of desertification at EU level.
Navštívené členské státy také sledovaly faktory spojené s desertifikací a degradací půdy, jako je voda, sucha nebo srážky. 
The Member States we visited also monitored factors associated with desertification and land degradation, such as water, droughts or precipitation monitoring.
Pokud jde o mechanismy shromažďování údajů o půdě, zjistili jsme, že: − Španělsko, Itálie a Rumunsko mají své vlastní systémy, které poskytují konkrétnější údaje o půdě, ale do určité míry se překrývají s monitorovacími mechanismy EU. 
Regarding the soil-data collection mechanisms, we found that: − Spain, Italy and Romania had their own systems, which provided more specific soil data but overlapped to some extent with the EU’s own collection mechanisms.
27 49 50 Program OSN pro životní prostředí (United Nations Environment Programme) Viz např. 
27 49 50 United Nations Environment Programme.
Cherlet, M., Zdruli, P., Zucca, C., Desertification: Mapping Constraints and Challenges; Encyclopedia of Soil Science (Desertifikace: mapování omezení a výzev; Encyklopedie půdoznalství), třetí vydání, Taylor & Francis, 2017. 
See e.g. Cherlet, M., Zdruli, P., Zucca, C., “Desertification: Mapping Constraints and Challenges; Encyclopedia of Soil Science”, Third Edition, Taylor & Francis, 2017.
Vnitrostátní údaje týkající se půdě byly neúplné, nebyly shromažďovány a interpretovány pravidelně a ne vždy byly spolehlivé51. − Kypr a Portugalsko vycházely v souvislosti se shromažďováním údajů o půdě výhradně z platformy Komise LUCAS. 
28 National data concerning soil was incomplete, was not collected and interpreted regularly, and was not always reliable51. − Cyprus and Portugal relied exclusively on the Commission’s LUCAS platform to collect soil data.
Chybí dohodnuta metodika pro posuzování desertifikace a degradace půdy v rámci EU 38. 
There is no agreed methodology for assessing desertification and land degradation within the EU 38.
Desertifikace a degradace půdy jsou složité jevy ovlivněné řadou vzájemně propojených faktorů, přičemž vědci se neshodují v tom, jak tyto faktory posuzovat. 
Desertification and land degradation are complex phenomena affected by many interdependent factors, and there is no scientific consensus as to how to assess these factors.
Zjistit zhoršení ve stavu půdy lze však i pomocí zástupných ukazatelů. 
However, proxy indicators can be used to detect deterioration in the state of the land.
Takových ukazatelů existuje několik, ale UNCCD doporučuje posuzovat zhoršení stavu půdy pomocí tří dílčích ukazatelů: úrodnosti půdy, organického uhlíku v půdě a krajinného pokryvu a jeho změn52. 
There are several such proxy indicators, but the UNCCD recommends the use of three sub-indicators to assess land degradation: land productivity, organic carbon in soil, and land cover and land-cover change52.
Komise a členské státy se dosud nedohodly na tom, jakou metodikou zkompilovat dostupné ukazatele, aby bylo možné desertifikaci a degradaci půdy posuzovat jednotně v celé EU. 
The Commission and the Member States have not agreed on a methodology for compiling the available indicators to come up with a consistent assessment of desertification and land degradation across the EU.
Proto se rozsah desertifikace v jednotlivých členských státech EU porovnává obtížně. 
This makes it difficult to compare the extent of desertification in the different Member States of the EU.
Komise ve zprávě z roku 2018 o monitorování pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje v kontextu EU používá dva ukazatele pro degradaci půdy, které jsou částečně sjednoceny s ukazateli UNCCD: uměle vytvořená plocha na jednoho obyvatele a odhad půdní eroze způsobené vodou (viz tabulka 2). 
In the 2018 monitoring report on progress towards the SDGs in an EU context, the Commission uses two indicators for land degradation which are partially aligned with the UNCCD indicators: artificial land cover per capita, and estimated soil erosion by water (see Table 2).
Půdní degradace má mnoho dalších charakteristik, na něž se tyto ukazatele nevztahují, jako je organický uhlík v půdě, úrodnost půdy, zasolení nebo kontaminace. 
There are many other characteristics of land degradation which are not covered by these indicators, such as organic carbon in soil, land productivity, salinisation, or contamination.
Další informace o dalších relevantních ukazatelích jsou k dispozici na úrovni Komise (viz body 30 a 34), ale nepoužívají se pro posuzování degradace půdy v EU. 
Commission level (see paragraphs 30 and 34) but is not used for the purposes of assessing land degradation in the EU.
Tabulka 2 – Porovnání ukazatelů degradace půdy stanovených Komisí a UNCCD 29 Komise Uměle vytvořená plocha na jednoho obyvatele Odhad půdní eroze způsobené vodou UNCCD Krajinný pokryv a změna krajinného pokryvu Organický uhlík v půdě Úrodnost půdy Zdroj: ECA na základě UNCCD a GŘ ESTAT. 
Table 2 – Comparison of the Commission’s and the UNCCD’s indicators for land degradation 29 Commission Artificial land cover per capita Estimated soil erosion by water Source: ECA, based on UNCCD and DG ESTAT.
EU podniká opatření v boji proti desertifikaci, ale jsou málo ucelená 41. 
UNCCD Land cover and land cover change Organic carbon in soil Land productivity The EU is taking steps to combat desertification, but with limited coherence 41.
Zjišťovali jsme, zda EU podniká opatření v boji proti desertifikaci jednotným způsobem. 
We examined whether the EU is taking action to combat desertification in a coherent way.
Taková opatření by měla mít jednotnou řídicí strukturu a dobrý dlouhodobý plán na zmírnění rizika finančně neefektivních rozhodnutí a měla by se vyhýbat rozdrobeným, nekoordinovaným opatřením. 42. 
Such action needs a coherent governance structure and a good long-term plan to mitigate the risk of poor value-for-money decisions, and to avoid fragmented, uncoordinated actions. 42.
Rámec UNCCD a jeho realizace v EU jsou popsány v bodu 2. 
The UNCCD framework and its implementation in the EU is described in Box 2.
Rámeček 2 – Rámec UNCCD v EU V rámci UNCCD musí všechny státy, které se prohlásily za dotčené desertifikací, vypracovat národní akční programy. 
Box 2 – The UNCCD framework in the EU Under the UNCCD, all parties which declared themselves to be affected by desertification must draw up national action programmes (NAPs).
Evropská unie se dosud neprohlásila za postiženou desertifikací, a žádný akční program boje proti desertifikaci na úrovni EU neexistuje. 
The EU has not declared itself to be affected by desertification, and there is no action programme in place at EU level to combat desertification.
V rámci UNCCD třináct členských států EU na základě vlastního hodnocení prohlásilo, že jsou ohroženy desertifikací: Bulharsko, Řecko, Španělsko, Chorvatsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko. 
Thirteen EU Member States have declared under the UNCCD that they are affected by desertification, based on their own self-assessments: Bulgaria, Greece, Spain, Croatia, Italy, Cyprus, Latvia, Hungary, Malta, Portugal, Romania, Slovenia and Slovakia.
Patří mezi ně sedm z osmi členských států na pobřeží Středozemního moře. 
These include seven of the eight Member States with a Mediterranean coastline.
30 Národní akční plány členských států se týkají řady odvětví včetně zemědělství, lesnictví a vodohospodářství. 
Member States’ NAPs cover many sectors such as agriculture, forestry and water management.
Zahrnují taková opatření, jako je například podpora výzkumných aktivit, krizové plány v případě sucha, zalesnění, terasovité úpravy pro prevenci sesuvů půdy a lepší systémy varování. 
Examples of measures included in the NAPs are: promoting research activities, drought contingency plans, afforestation, building terraces to prevent landslides, and improved early warning systems.
Pokud jde o třináct členských států, které se prohlásily za dotčené desertifikací, a s ohledem na veřejně dostupné informace: národní akční plány pěti členských států jsou zveřejněny na internetové stránce UNCCD53. 
Regarding the thirteen Member States which have declared themselves to be affected by desertification, and based on information publicly available: - Five Member States’ NAPs are published on the UNCCD website53.
Z osmi dalších členských států víme o dvou, které mají národní akční plán54. 
Of the eight other Member States, we are aware of two with a NAP 54.
Zveřejněné národní akční plány jsou nyní přes deset let staré. 
The published NAPs are now over 10 years old.
Národní akční plán Portugalska aktualizovaný v roce 2014 nebyl zatím zveřejněn. - Kypr má národní akční plán, který byl vypracován v roce 2008, ale národní radou ministrů nebyl nikdy oficiálně přijat a nebyl předložen UNCCD. 
For Portugal, the NAP updated in 2014 has not yet been published. - Cyprus has a NAP, drawn up in 2008, which was never officially adopted by the national Council of Ministers, and has not been submitted to the UNCCD.
Na základě omezených informací, které byly k dispozici, se Komise domnívá, že národní akční plány členských států v boji proti desertifikaci postrádají účinnost, protože nebyly plně začleněny do národních plánovacích procesů, a nebyl k dispozici dostatek technických a finančních zdrojů na jejich realizaci55. 
Based on the limited information available, the Commission considers that Member States’ NAPs to combat desertification lacked effectiveness, as they were not fully integrated into national planning processes, and not enough capacity, technical and financial resources were available to implement them55.
Náš přezkum toto posouzení potvrdil. 
Our review confirmed this assessment.
Na úrovni EU neexistují právní předpisy týkající se výslovně desertifikace a půdy 43. 
No specific legislation on desertification and soil exists at EU level 43.
Jak je popsáno v bodě 16, tematická strategie EU pro ochranu půdy z roku 2006 obsahovala návrh rámcové směrnice o půdě. 
As described in paragraph 16, the 2006 EU Thematic Strategy for Soil Protection included a proposal for a Soil Framework Directive (SFD).
Jedním z cílů navrhované směrnice bylo také přispět k zastavení desertifikace, k níž dochází v důsledku degradace a úbytku biologické rozmanitosti půdy. 
One of the objectives of the proposed directive was to contribute to halting desertification resulting from degradation and soil biodiversity loss.
Tento legislativní návrh nezískal v Radě většinu hlasů a Komise jej v roce 2014 stáhla. 
The legislative proposal did not find a majority in the Council and was withdrawn by the Commission in 2014.
Ačkoliv tedy jiné životně důležité přírodní zdroje, jako je voda a ovzduší, jsou Řecko (NAP 2001), Španělsko (NAP 2008), Itálie (NAP 2000), Portugalsko (NAP 1999) a Rumunsko (NAP 2000). 
Therefore, while other vital environmental Greece (NAP 2001), Spain (NAP 2008), Italy (NAP 2000), Portugal (NAP 1999) and Romania (NAP 2000).
Bulharsko a Slovensko. 
Bulgaria and Slovakia.
Duben 2018, potvrzení zjištění z roku 2008 o desertifikaci pro OSN. 
April 2018, re-iterating their 2008 findings on desertification to the United Nations.
53 54 55 
30 53 54 55
upraveny v různých směrnicích a nařízeních EU, o půdě žádné podobné integrované právní předpisy EU neexistují. 
resources such as air and water are governed under various EU directives and regulations, there is no similar integrated EU legislation on soil.
Nedávná studie dospěla k závěru, že stažení návrhu rámcové směrnice o půdě bylo promarněnou příležitostí vytvořit společné pojetí a vizi v oblasti ochrany půdy v EU56. 
A recent study concluded that the withdrawal of the SFD proposal was a lost opportunity to create a common understanding and vision around soil protection in the EU56.
Stejná studie potvrdila, že zatímco na úrovni EU neexistují žádné zastřešující právní předpisy pro ochranu půdy, zabránit desertifikaci a znehodnocování půdy v EU pomocí vnitrostátních právních předpisů pro ochranu půdy – pokud existují – se nepodařilo. 
The same study confirmed that, while no overarching soil protection legislation exists at EU level, national soil protection legislation – if it exists – failed to prevent desertification and soil degradation across the EU.
Strategie, politiky a výdajové programy EU napomáhají boji proti desertifikaci, ale konkrétně se na ni nezaměřují 45. 
EU strategies, policies and spending programmes contribute to combating desertification, but do not specifically focus on it 45.
Žádná konkrétní strategie EU zaměřená na desertifikaci a degradaci půdy neexistuje. 
There is no specific EU strategy aimed at addressing desertification and land degradation.
Zmínky o desertifikaci se objevují v různých strategiích, politikách a výdajových programech EU, přičemž nejdůležitější je v tomto směru SZP a strategie EU pro přizpůsobení se změně klimatu. 
References to desertification are scattered in various EU strategies, policies and spending programmes, the most relevant of these for desertification being the CAP, and the EU strategy on adaptation to climate change.
SZP může hrát důležitou roli v řešení otázek desertifikace, nicméně zjistili jsme následující omezení: − Podle EEA mohou přímé platby přispět k intenzifikaci zemědělství, což následně může vést ke ztrátě organické hmoty v půdě, snížení kapacity půdy zadržovat vodu a ke změnám ve využití půdy57. − Ustanovení o podmíněnosti zahrnují tři podmínky dobrého zemědělského a environmentálního stavu, jejichž cílem je prevence degradace půdy, zejména podmínky týkající se minimálního pokryvu půdy, hospodaření s půdou s cílem omezit erozi a zachování organické hmoty v půdě. 
While the CAP has the potential to play an important role in addressing desertification, we noted the following limitations: − According to the EEA, direct payments can cause the intensification of agriculture leading in turn to soil organic matter loss, reduction in soil water retention, and land-use changes 57. − Cross-compliance provisions include three Good Agricultural and Environmental Conditions that are aimed at preventing soil degradation, namely, those concerning minimum soil cover, land management to limit erosion, and maintenance of soil organic matter.
Podle EEA může podmíněnost přispět Wunder, S., Kaphengst, T., Frelih-Larsen, Dr. A., McFarland, K., Albrecht, S., Implementing SDG target 15.3 on Land Degradation Neutrality – Development of an indicator based on land use changes and soil values (Plnění cíle udržitelného rozvoje 15.3. 
According to the EEA, cross-compliance can contribute to the Wunder, S., Kaphengst, T., Frelih-Larsen, Dr. A., McFarland, K., Albrecht, S., “Implementing SDG target 15.3 on “Land Degradation Neutrality” – Development of an indicator based on land use changes and soil values”, Ecologic Institute, Berlin on behalf of the German Environment Agency, 2018.
8/2016 Přímé a nepřímé dopady politik EU na krajinu, s. 11 a s. 66. 31 
See EEA report No 8/2016 – “The direct and indirect impacts of EU policies on land”, p. 11 and p. 66.