natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Č l e n ě n í n e s p l a c e n ý c h d l u h o v ý c h c e n n ý c h p a p í r ů e m i t o v a n ý c h v l á d a m i z e m í e u r oz ó n y ( v % z dluhových cenných papírů emitovaných vládními institucemi ; konec období ) 1998 Ústřední vláda Dlouhodobé cenné papíry Krátkodobé cenné papíry Ostatní vládní instituce Dlouhodobé cenné papíry Krátkodobé cenné papíry Vládní instituce celkem Dlouhodobé s pevnou sazbou s pohyblivou sazbou Krátkodobé Vládní instituce celkem v mld .
Looking at the total amount of general government debt securities outstanding at the end of 2004 , the main players in this segment of the euro area capital markets are Italy , Germany and France , with shares ranging between approximately 20 % and 30 % of the total market ( see Chart A ) . Chart A Euro area outstanding government debt securities by issuing country in 2004 ( percentages ;
EUR Zdroj : ECB . 96,9 87,5 9,4 3,1 3,0 0,1 90,5 75,4 12,3 9,5 3 304,9 1999 96,9 89,3 7,6 3,1 3,0 0,2 92,3 79,3 10,5 7,7 3 450,5 2000 96,7 89,9 6,9 3,3 3,2 0,1 93,0 81,2 10,0 7,0 3 546,4 2001 96,3 89,0 7,2 3,7 3,6 0,1 92,6 82,5 8,7 7,4 3 764,6 2002 95,4 87,2 8,2 4,6 4,5 0,1 91,7 82,1 8,0 8,3 3 939,3 2003 94,7 85,8 8,9 5,3 5,2 0,1 91,1 82,2 7,5 8,9 4 141,2 2004 94,3 36,0 8,3 5,7 5,6 0,1 91,6 82,9 7,6 8,4 4 362,5
IE 0.7 LU 0.0 IT 27.4 The evolution of the structure of outstanding general government debt securities in the euro area has three key features .
dluhových cenných papírů , a zbytek veřejného sektoru odpovídal za zbývajících 5,7 % ( viz Tabulka A ) . Nicméně i ostatní složky veřejného sektoru začaly vyvíjet vyšší aktivitu .
First , government ES 7.8 debt is issued predominantly by central government , which accounted for 94.3% of outstanding debt securities in 2004 , with other general government responsible for FR DE 20.4 23.2 the remaining 5.7% ( see the table below ) . Nevertheless , the other general government Source : ECB .
Podíl dluhových cenných papírů emitovaných ústřední vládou se od roku 1998 trvale snižoval , zatímco podíl dluhových cenných papírů emitovaných ostatními složkami veřejného sektoru se v rozmezí let 1998 až 2004 téměř zdvojnásobil .
sector has become more active . The share of debt securities issued by central government has been steadily declining since 1998 , while the share of debt securities issued by other general government almost doubled between 1998 and 2004 .
Za druhé , pokud jde o členění státních dluhových cenných papírů podle splatnosti , dlouhodobý dluh představoval na konci roku 2004 přibližně 91,6 % nesplacených dluhových cenných papírů .
Second , regarding the breakdown of government debt securities by maturity , long-term debt accounted for around 91.6% of outstanding debt securities at the end of 2004 .
Níže uvedená tabulka ukazuje , že podíl krátkodobých dluhů se v období od roku 1998 do roku 2000 snížil , ale následně opět vzrostl .
The table below shows that the share of short-term debt declined between 1998 and 2000 but subsequently rose again .
Za třetí , z této tabulky také vyplývá , že drtivá většina dlouhodobých státních dluhopisů je emitována s fixní úrokovou sazbou .
Third , the table also indicates that the vast majority of long-term general government debt securities are issued at a fixed rate .
Postupem času se relativní význam emisí s pohyblivou sazbou výrazně snížil , a to z 12,3 % z celkového počtu v roce 1998 na 7,6 % v roce 2004 .
Over time , the relative importance of floating-rate issues has decreased substantially , from 12.3% of the total in 1998 to 7.6% in 2004 .
Určujícím faktorem tohoto vývoje byl postupný pokles termínových prémií vyplácených některými vládami u dlouhodobých cenných papírů s fixní sazbou v prostředí cenové stability , ke kterému docházelo na konci 90 .
Underlying this development is the gradual decline towards the end of the 1990s in the term premium paid by some governments on fixed-rate long-term securities in an environment of price stability .
Itálie , ve které je podíl dluhových cenných papírů s pohyblivou sazbou 20,7 %, je jedinou zemí výrazně nad průměrem eurozóny .
Italy ,
Pokles úrovně rizikových prémií se v uplynulých letech odrazil v příznivějších nákladech dluhového financování .
Structure of amounts outstanding of debt securities issued by euro area governments ( as a percentage of total debt securities issued by general government ;
Například průměrné výnosy desetiletých státních dluhopisů v eurozóně poklesly z průměrných 7 % v období 1994-1998 na průměrná 4,7 % v období 1999-2004 . Jak je ovšem uvedeno v Grafu B , existují rozdíly mezi výnosy ze státních dluhopisů v jednotlivých zemích eurozóny , které by mohly odrážet rozdíly v likviditním riziku a v úvěrovém riziku .
end of period ) 1998 Central government Long-term securities Short-term securities Other general government Long-term securities Short-term securities Total general government Long-term securities fixed-rate floating-rate Short-term securities Total general government in EUR billions Source : ECB .
ECB Výroční zpráva 2004
ECB Annual Report 2004 61
G r a f B V ý n o s o v é r oz p ě t í d l o u h o d o b ý c h s t á t n í c h d l u h o p i s ů v e s r o v n á n í s N ě m e c ke m 1 ) ( v bazických bodech ;
Chart B Long-term government bond yield spreads against Germany 1 ) ( basis points ; monthly data )
měsíční údaje ) Španělsko Itálie Portugalsko 50 Francie Rakousko 50
Spain Italy Portugal 50 France Austria 50
Belgie Irsko Nizozemsko 70 60 50 40 30 20 10 0 - 10 1999
Belgium Ireland Netherlands 70 60 50 40 30 20 10 0 - 10 1999
Řecko Finsko 70 60 50 40 30 20 10 0 - 10 2000 2001 2002 2003 2004
Greece Finland 70 60 50 40 30 20 10 0 - 10 2000 2001 2002 2003 2004
Zdroje : BIS a výpočty ECB .
Sources : BIS and ECB calculations .
1 ) Výnosem z dlouhodobého státního dluhopisu se rozumí výnos z dluhopisů s desetiletou nebo nejbližší možnou splatností .
1 ) Long-term government bond yields refer to ten-year bonds or to the closest available bond maturity .
výnosových spreadů byl zaznamenán v Belgii , Řecku , Itálii , Portugalsku a Španělsku .
where the share of floating-rate debt securities is 20.7% , is the only country significantly above the euro area average .
Jedním z faktorů určujících toto sbližování mohl být fiskální vývoj v Německu , kde došlo v období let 2001 až 2004 ke zhoršení podílu dluhu na HDP ve srovnání s tímto ukazatelem ve všech ostatních zemích eurozóny kromě Francie .
The decline in risk premia has been reflected in more favourable costs of debt financing in recent years . For example , the euro area average ten-year government bond yield declined from an average of 7 % in the period 1994-98 to an average of 4.7% in the period 1999-2004 .
Z údajů , které jsou k dispozici , vyplývá , že ty země , které zaznamenaly zlepšení v podílu dluhu na HDP ve srovnání s tímto ukazatelem v Německu v období mezi rokem 2001 a 2004 ,
As shown in Chart B , however , there are differences between government bond yields across euro area countries , which could reflect differences in liquidity and credit risk . 62
zaznamenaly také snížení dlouhodobých výnosových spreadů ve vztahu k německých státním dluhopisům , jak znázorňuje pozitivní vztah v Tabulce C. Přestože ostatní faktory , zejména ty , jež se týkají likvidity dluhopisů , mohou mít také svůj význam , lze to považovat za první známku toho , že investoři při cenové tvorbě dluhopisů berou do určité míry v úvahu fiskální pozice vlád v eurozóně a nabízejí zlepšené podmínky financování -- ceteris paribus -- zemím se zdravějšími fiskálními politikami .
German long-term bond yields have been the lowest in the euro area primarily because German government bonds are relatively liquid . The financing advantage of the German government over all other euro area governments in terms of basis points was in the double-digit range until early 2001 .
Celkově lze konstatovat , že nedávné trendy ve struktuře vládního financování odrážejí významné makroekonomické výhody , které vznikly v souvislosti s přechodem na politiky více orientované na stabilitu v průběhu minulého desetiletí .
From that time the spreads between ten-year government bond yields of other euro area countries and comparable German bond yields declined constantly , reaching a low at the end of 2003 . The most significant decreases in yield spreads have been experienced in Belgium , Greece , Italy , Portugal and Spain .
Nejlépe je tato výhoda pro veřejnost zřejmá ve výrazně nižším podílu státních rozpočtů vynakládaných na splátky úroků .
One of the factors underlying this convergence may have been the fiscal developments in Germany , where , between 2001 and 2004 , the debt-to-GDP ratio worsened relative to that of all other euro area countries except France .
Graf C Změny poměru dluhu k HDP ve srovnání s N ě m e c ke m 1 ) a z m ě n y v ý n o s o v ý c h r oz p ě t í 2 ) m e z i r o k y 2 0 01 a 2 0 0 4 ( osa X : v procentních bodech ;
Chart C Changes in relative debt-to-GDP ratios against Germany 1 ) and changes in yield spreads 2 ) between 2001 and 2004 ( x-axis : in percentage points ; y-axis : in basis points )
osa Y : v bazických bodech ) 40 35 30 25 20 15 10 5 0 - 2 0 2 4 6 8 10 12 14 16 18 20 Francie Finsko Nizozemsko Itálie Irsko Portugalsko Rakousko Řecko Belgie 40 35 30 25 Španělsko 20 15 10 5 0
40 35 30 25 20 15 10 5 0 - 2 0 2 4 6 8 10 12 14 16 18 20 France Finland Netherlands Italy Ireland Portugal Austria Spain Greece 40 35 Belgium 30 25 20 15 10 5 0
Zdroj : Eurostat a ECB .
Sources : Eurostat and ECB .
1 ) Osa X : změna rozdílu mezi poměrem dluhu k HDP v Německu a poměrem dluhu k HDP v ostatních zemích eurozóny mezi roky 2001 a 2004 .
1 ) X-axis : decrease in the relative debt-to GDP ratio against Germany , i.e. in the difference between the debt-to-GDP ratio of Germany and that of other euro area countries , between 2001 and 2004 .
2 ) Osa Y : pokles výnosových rozpětí ve srovnání s německými desetiletými státními dluhopisy mezi lednem 2001 a listopadem 2004 .
2 ) Y-axis : decrease in yield spreads against German ten-year government bonds between January 2001 and December 2004 .
Poznámka : Graf by měl být interpretován následovně ( jako příklad je použita Belgie ) : Poměr dluhu k HDP byl v Belgii 108 % v roce 2001a 95,6 % v roce 2004 , zatímco v Německu činil 59,4 % v roce 2001 a 66 % v roce 2004 .
Note : The chart should be read as follows , using Belgium as an example . The debt-to-GDP ratio in Belgium was 108.0% in 2001 and 95.6% in 2004 , while in Germany it was 59.4% in 2001 and 66.0% in 2004 .
Rozdíl mezi poměrem dluhu k HDP v Německu a v Belgii tedy v roce 2001 činil 48,6 % a v roce 2004 29,6 %.
Thus , the difference between the debt-to-GDP ratio of Germany and that of Belgium -- a relative debt-to-GDP ratio of Belgium against Germany -- was 48.6% in 2001 and 29.6% in 2004 .
Tento rozdíl se tedy v období 2001 až 2004 snížil o 19 procentních bodů , jak ukazuje osa X. Ve stejném období se rozpětí mezi belgickými a německými státními dluhopisy snížilo o 28 bazických bodů , což je znázorněno na ose Y. Rovná plná čára představuje odpovídající regresní přímku .
This difference decreased between 2001 and 2004 by 19.0 percentage points -- an improvement in the relative debt-to-GDP ratio against Germany -- as shown on the x-axis . Over the same period , the spread between Belgian and German government bond yields decreased by 28 basis points , as shown on the y-axis .
FISKÁLNÍ PLÁNY NA ROK 2005 Z nejnovější aktualizace programů stability vyplývá , že přes určitý pokrok , jehož bylo dosaženo , je plánováno příliš málo kroků , které by řešily problém rozpočtových deficitů , a že chybí také komplexní program strukturálních reforem .
The straight solid line represents the fitted regression line . FISCAL PLANS FOR 2005 The latest update of the stability programmes suggests that , despite some progress , too little is planned to address the problem of budget deficits and that comprehensive structural reform agendas are still lacking .
Pro rok 2005 se předpokládá , že průměrný deficit eurozóny jako celku zaznamená pokles o přibližně půl procentního bodu HDP .
For 2005 the average deficit for the euro area as a whole is expected to decline by about half a percentage point of GDP .
Jak marginální pokles úrokových výdajů , tak mírné zlepšení primárního salda by měly k tomuto vývoji přispět .
Both a marginal decline in interest expenditure and a moderate improvement of the primary balance should contribute to this development .
Hospodářský růst by měl setrvat na hodnotách blížících se jeho potenciálu .
Economic growth is expected to stay near potential .
Přibližně polovina zemí eurozóny , tj . Německo , Řecko , Francie , Itálie , Nizozemsko a Portugalsko , bude však i nadále vykazovat deficity blížící se hranici 3 % HDP nebo přímo na této hranici .
However , about half the euro area countries , i.e. Germany , Greece , France , Italy , the Netherlands and Portugal , are projected to continue to report deficits close to or at 3 % of GDP . Only a few are projected to be in a ECB Annual Report 2004
Pouze několik zemí by podle předpokladů mělo dosáhnout vyrovnaného rozpočtu nebo rozpočtového přebytku .
63 close-to-balance or in-surplus position .
Podíl dluhu na HDP by měl podle předpokladů poklesnout přibližně o polovinu procentního bodu HDP .
The debt-to-GDP ratio is expected to decline by about half a percentage point of GDP .
JE NUTNÁ KONSOLIDACE V SOULADU S PŘEDCHOZÍMI ZÁVAZKY Veřejné finance v eurozóně čelí třem významným výzvám .
CONSOLIDATION IN LINE WITH PRIOR COMMITMENTS NEEDED Public finances face three major challenges in the euro area .
Za prvé , existuje potřeba významné fiskální konsolidace : makroekonomická stabilita se zásadním způsobem opírá o trvalou udržitelnost veřejných financí , jíž se rozumí schopnost vlády uhradit své nesplacené závazky ( viz Box 9 ) .
First , there is a need for substantial fiscal consolidation : macroeconomic stability hinges significantly on the sustainability of public finances , which is the ability of a government to meet its outstanding obligations ( see Box 9 ) .
Dodržování fiskálního rámce EU a přísné uplatňování pravidel má rozhodující význam vzhledem k tomu , že přispívá k trvalé udržitelnosti veřejných financí v Evropské měnové unii ( European Monetary Union , EMU ) .
Compliance with the EU fiscal framework and the strict application of the rules are critical because this contributes to the sustainability of public finances in EMU .
Zejména limit deficitu ve výši 3 % HDP , pokud je uplatňován věrohodným způsobem -- zakotvuje předpoklady fiskální disciplíny a budoucího vývoje dluhu .
In particular , the deficit limit of 3 % of GDP -- if credibly implemented -- provides an anchor for expectations of fiscal discipline and future debt developments .
Představuje proto důležitý signál fiskálního zdraví finančního trhu a veřejného sektoru . Skutečnost , že průměrný deficit v eurozóně se blíží 3 % referenční hodnotě , a že řada zemí
It is therefore an important signal of fiscal soundness for financial markets and the public .
eurozóny má deficity blížící se této hodnotě nebo vyšší , zdůrazňuje naléhavost potřeby posílit pozici veřejných financí .
The fact that the euro area average deficit is near the 3 % reference value and that a number of countries have deficits close to or above this value underlines the urgent need to strengthen the position of public finances .
Zlepšené hospodářské prostředí nabízí optimální příležitost zrychlit proces fiskální konsolidace .
The improved economic environment offers a good opportunity to accelerate the process of fiscal consolidation .
Na snížení rozpočtové nerovnováhy by měly být vyčleněny růstové dividendy přesahující předpokládané daňové příjmy .
Growth dividends in the form of higher than expected tax revenues should be assigned to reducing budget imbalances .
Země s nadměrnými deficity by měly co nejrychleji zjednat v této věci nápravu a splnit své závazky .
Countries with excessive deficits should correct this situation as soon as possible and fulfil their commitments .
Je také žádoucí , aby ty země eurozóny , které nemají vyrovnaný rozpočet nebo rozpočtový přebytek , nejsou však v situaci nadměrného deficitu , zahájily rozpočtovou konsolidaci v souladu s dohodou tzv . Eurogroup ( Eurogroup agreement ) z října 2002 , podle níž by základní podíl deficitu měl být snížen minimálně o 0,5 procentního bodu HDP ročně .
Moreover , the recurrence of excessive deficits needs to be avoided . It is also desirable that those euro area countries which do not have a budgetary position close to balance or in surplus , but are not in an excessive deficit situation either , progress with budgetary consolidation in line with the Eurogroup agreement of October 2002 , according to which underlying deficit ratios should be cut by at least 0.5 percentage point of GDP per year .
Box 9
Box 9
FISKÁLNÍ POLITIKA A MAKROEKONOMICKÁ STABILITA V tomto boxu jsou analyzovány hlavní vlivy fiskální politiky na makroekonomickou stabilitu a cenový vývoj a rovněž způsob , jímž fiskální rámec EU tyto vlivy odráží .
FISCAL POLICY AND MACROECONOMIC STABILITY This box discusses the main influences of fiscal policy on macroeconomic stability and price developments , as well as the way in which the EU fiscal framework reflects these influences .
Fiskální politiky mohou mít vliv na krátkodobé makroekonomické prostředí uplatňováním aktivních vládních opatření a automatických stabilizátorů .
Fiscal policies can have an impact on the short-run macroeconomic environment via discretionary measures and automatic stabilisers .
Aktivní vládní opatření , tj . aktivní změny státních příjmů nebo výdajů mohou ovlivňovat hospodářský růst a ceny , prostřednictvím jejich dopadu na celkovou poptávku a celkovou nabídku .
Discretionary measures , i.e. active changes to government revenue or expenditure , can affect economic growth and prices , via their effect on both aggregate demand and aggregate supply .
Ze zkušeností v průběhu několika minulých desetiletí ovšem vyplynulo , že fiskální „dolaďování » prostřednictvím aktivních vládních opatření , jehož cílem je stabilizace ekonomiky se často ukazuje být procyklické .
Experience over the last few decades has shown , however , that discretionary fiscal fine-tuning , aimed at stabilising the economy , often proves to be pro-cyclical .
Kromě toho asymetrické využívání opatření „dolaďování » ( zejména v situaci poklesu tempa růstu a v mnohem menší míře v situaci konjunktury ) vyústilo po určitém čase ve vyšší fiskální deficity .
Moreover , the asymmetrical use of fine-tuning measures ( mainly during downturns and to a much lesser extent during upswings ) has led to higher fiscal deficits over time .
Na druhé straně , volné působení automatických stabilizátorů může přispět k vyrovnání hospodářských výkyvů prostřednictvím stabilizujícího vlivu daní a dávek v nezaměstnanosti na disponibilní příjmy domácností .
The free operation of automatic stabilisers , on the other hand , can help to smooth economic fluctuations , via the stabilising impact of taxes and unemployment benefits on the disposable income of households .
Jejich automatická povaha je činí včasnějšími a předvídatelnějšími , zatímco jejich symetrické působení nezasahuje v průběhu hospodářského cyklu do výše státního dluhu .
Their automatic nature makes them timely and more predictable , while their symmetrical operation leaves the government debt level unaffected over a business cycle .
Co se týče střednědobých fiskálních dopadů , struktura fiskálních politik je důležitá zejména pro trvalou udržitelnost veřejných financí a potenciální hospodářský růst .
As regards medium-term fiscal effects , the setting of fiscal policies is particularly important for the sustainability of public finances and potential economic growth .
Trvalou fiskální udržitelnost lze popsat jako schopnost vlády uhradit své nesplacené závazky .
Fiscal sustainability can be described as the ability of a government to meet its outstanding obligations . The ratio of
Podíl vládního dluhu na HDP dává v tomto směru určité vodítko , přestože je třeba vzít v úvahu také jiné prvky , jako například podmíněné a implicitní vládní závazky .
ECB Annual Report 2004 government debt to GDP gives an indication of this , although other elements , such as contingent and implicit government liabilities , also need to be taken into consideration .
Trvalá udržitelnost veřejných financí má pozitivní dopad na makroekonomické prostředí vzhledem k tomu , že spotřebitelé a domácnosti nepředpokládají výrazná zvýšení daní nebo problémy vlád v plnění jejich závazků .
Sustainabilty of public finances has a positive impact on the macroeconomic environment , as consumers and households do not expect major tax increases or difficulties experienced by governments in servicing their obligations .
Toto prostředí přispívá k posílení hospodářské důvěry , umožňuje dlouhodobé rozhodování ( např . z důvodu soukromých investic ) a zajišťuje příznivější finanční podmínky .
Economic confidence is thus enhanced , long-term decision-making ( e.g. for private investment ) is facilitated and financial conditions are more favourable .
Co se týče potenciálního hospodářského růstu , fiskální opatření , která zlepšují „kvalitu » veřejných financí , mohou mít pozitivní vliv na tempo hospodářského růstu slučitelné s cenovou stabilitou .
As regards potential economic growth , fiscal measures that improve the « quality » of public finances can have a beneficial effect on the economic growth rate compatible with price stability .
Například vládní výdaje na fyzický a lidský kapitál mohou zlepšit kvalitu výrobních faktorů .
For example , government expenditure on physical and human capital may improve the quality of production factors .
Daňové sazby mají navíc vliv na motivaci k práci , úsporám , investicím a inovacím .
Furthermore , tax rates have an impact on incentives to work , save , invest and innovate .
Vyšší růst zase podporuje trvalou udržitelnost , protože stávající dluh je splácen z širší hospodářské základny .
Higher growth , in turn , supports sustainability , as existing debt is serviced by a larger economic base .
Nastavení fiskální politiky v souladu s pravidly je obecně lepším řešením než přístup ad hoc .
Setting fiscal policy in accordance with rules is generally preferable to an ad hoc approach .
Pravidla mohou zamezit nepřiměřenému důrazu na krátkodobé zisky a nerespektování dlouhodobých nákladů .
Rules can discourage an undue focus on short-term gains and a disregard for longer-term costs .
Pravidla mohou kromě toho zakotvit konkrétní předpoklady a tím poskytují hospodářským subjektům orientační pokyny ohledně budoucí fiskální politiky v případě otřesů a umožňují dlouhodobé plánování v soukromém sektoru .
Furthermore , rules can anchor expectations , thereby giving economic agents guidance on future fiscal policy in the event of shocks and thus facilitating longer-term planning in the private sector .
Pravidla musejí být pochopitelně dodržována , pokud mají být tyto přínosy naplňovány .
Of course , the rules must be observed in order for these benefits to materialise .
Přínosy následujících pravidel jsou dokonce vyšší v měnové unii , jakou představuje EMU , kde jakékoli deformace fiskálních pobídek mohou být dále násobeny .
The advantages of following rules are even greater in a monetary union such as EMU , where distortions in fiscal incentives can be exacerbated .
Například může vzniknout větší vychýlení deficitu v důsledku faktu , že s jednotnou měnou a větší mírou integrovanosti finančních trhů je dopad vyšší míry dluhu příslušné země na úrokové sazby nižší než dříve .
For instance , a larger deficit bias may arise as , with a single currency and more integrated financial markets , the impact of a country 's higher debt level on interest rates is smaller than before .
Fiskální pravidla v měnové unii musejí být aplikovatelná přímočařejším způsobem , neboť se vztahují na všechny členské země jednotným způsobem s cílem zjistit rovné zacházení .
Fiscal rules in a monetary union need to be applicable in a straightforward manner , given that they need to apply to all member countries in a uniform way in order to ensure equal treatment .