natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V tomto oddíle popíše Kontrolní úřad události, skutečnosti a vývoj v hospodářské, politické a právní oblasti související se zhroucením a restrukturalizací islandského finančního systému v období od října 2008 až do doby, která se jeví jako nezbytná pro objasnění kontextu, v němž byla dotyčná opatření podpory posouzena.
The final versions of the commitments were submitted on 16 May 2012 and on 6 June 2012 [7].
Předtím připomene v časovém sledu okolnosti pádu banky Glitnir.
In addition, the Authority met with the Icelandic authorities on 7 June 2011 and 27-28 February 2012.
Úpadek banky Glitnir
BACKGROUND
V září 2008 začala mít řada významných světových finančních institucí vážné problémy.
The Authority will describe in this section those events, facts and economic, political and regulatory developments relating to the collapse and the reconstruction of the Icelandic financial system from October 2008 to date that appear necessary to set out the context in which the assessment of aid measures at hand is undertaken.
Uprostřed otřesů na světových finančních trzích a po pádu Lehman Brothers v září 2008 čelily tři největší islandské komerční banky, které v předchozích letech zaznamenaly mimořádný růst, obtížím při refinancování svých krátkodobých závazků a hromadnému výběru vkladů.
Before doing so, it will recall in turn the chronology of Glitnir's breakdown.
Dne 15. září požádala společnost Lehman Brothers o ochranu před úpadkem a téhož dne bylo oznámeno, že Bank of America má převzít společnost Merrill Lynch.
The collapse of Glitnir Bank
Jedna z největších bank Spojeného království, HBOS, měla být převzata společností Lloyds TSB.
In September 2008 a number of major global financial institutions began to experience severe difficulties.
Mezitím se banka Glitnir potýkala s velkými problémy při financování svých činností.
In the midst of the turbulence in global financial markets and following the collapse of Lehman Brothers in September 2008, Iceland's three biggest commercial banks, which had experienced extraordinary growth over the preceding years, encountered difficulties in refinancing their short-term debt and a run on their deposits.
Emise dluhopisů musela být zrušena kvůli nedostatečnému zájmu, prodej aktiv se neuskutečnil a německá banka odmítla poskytnout dvě půjčky v odhadované výši 150 milionů EUR.
Lehman Brothers filed for bankruptcy protection on 15 September and on the same day it was announced that the Bank of America was to take over Merrill Lynch.
Po pádu Lehman Brothers se rovněž výrazně zhoršily podmínky na trhu.
Elsewhere, one of the United Kingdom's biggest banks, HBOS, had to be taken over by Lloyds TSB.
Dne 25. září 2008 se předseda správní rady banky Glitnir obrátil na islandskou centrální banku a informoval ji, že kvůli půjčkám, které musí být splaceny v říjnu, vykazuje banka bezprostřední schodek ve výši 600 milionů EUR.
Glitnir meanwhile, was experiencing major difficulties in financing its activities.
Dne 29. září bylo oznámeno, že islandská vláda poskytne bance Glitnir 600 milionů EUR výměnou za 75 % jejího vlastního kapitálu.
A bond issue had had to be cancelled due to a lack of interest, an asset sale was not completed, and a German bank refused to extend two loans estimated at 150 million euros.
Skutečnost, že částka ve výši 600 milionů EUR představovala téměř čtvrtinu islandských devizových rezerv a že banka Glitnir měla potíže s refinancováním po nějakou dobu a podle veřejně dostupných údajů se její dluh splatný během příštích šesti měsíců odhadoval na 1,4 miliardy EUR, však naznačovala, že návrh není věrohodný [8].
Market conditions also worsened dramatically after the fall of Lehman Brothers.
Jak se ukázalo, hodnota vydaných akcií banky Glitnir klesla během jednoho dne z více než 200 miliard ISK na 26 miliard ISK.
On 25 September 2008, the Chairman of Glitnir's Board contacted the Central Bank of Iceland (CBI) to inform them that as a result of loans that had to be repaid in October, the bank had an immediate shortfall of 600 million euros.
Islandské banky zaznamenaly masivní výběry hotovosti nejen v zahraničí, nýbrž rovněž na Islandu.
On 29 September it was announced that the Icelandic government would provide Glitnir with 600 million euros in return for 75 % of its equity.
Domácí výběry byly tak velké, že v jedné fázi islandské banky a centrální banka téměř neměly dostatek hotovosti.
The fact that 600 million euros amounted to nearly a quarter of Iceland's foreign currency reserves, and that Glitnir had experienced refinancing problems for some time and had debt estimated at 1,4 billion euros to repay over the following six months, according to publicly available information, suggested, however, that the proposal was not credible [8].
Dne 30. září 2008 snížila ratingová agentura Moody's úvěrový rating banky Glitnir, což vedlo k povinnému splacení dalších půjček.
As it turned out, the value of issued Glitnir shares collapsed from over 200 billion ISK to 26 billion ISK in one day.
Následovaly další výzvy k doplnění zajištění ve výši více než jedné miliardy EUR.
The Icelandic banks experienced massive withdrawals of deposits not only abroad but also within Iceland.
Dne 7. října 2008 musela banka Glitnir požádat islandský orgán finančního dohledu (FME), aby nad ní převzal kontrolu [9].
Domestic withdrawals became so large that at one stage the Icelandic banks and the CBI were close to experiencing a shortage of cash.
Finanční krize a hlavní příčiny úpadku islandských bank
On 30 September 2008, the credit agency Moody's lowered Glitnir's credit rating, triggering repayment obligations for further loans.
V oznámení o podpoře poskytnuté New Glitnir Bank (posléze Íslandsbanki) islandské orgány uvedly, že důvody zhroucení islandského bankovního sektoru a nutnost zásahu byly velmi podrobně objasněny ve zprávě, kterou vypracovala zvláštní vyšetřovací komise (dále jen „vyšetřovací komise“), kterou zřídil islandský parlament [10] a jejímž úkolem bylo prošetřit a analyzovat procesy vedoucí k úpadku tří hlavních bank.
Margin calls of over a billion euros also followed.
Níže Kontrolní úřad shrne závěry komise týkající se příčin úpadku, které byly nejdůležitější pro zánik Glitnir Bank.
On 7 October 2008 Glitnir was required to ask the Icelandic Financial Supervisory Authority (FME) to be taken under its control [9].
Informace pocházejí z kapitoly 2 (Shrnutí) a kapitoly 21 (Příčiny úpadku islandských bank – odpovědnost, chyby a nedbalost) ve zprávě vyšetřovací komise.
The financial crisis and major causes of failure of the Icelandic banks
Celkové snižování likvidity na finančních trzích, které začalo v roce 2007, nakonec vedlo k úpadku tří hlavních islandských bank, jejichž obchodní operace byly v rostoucí míře závislé na získávání finančních prostředků na mezinárodních trzích.
In their notification of the aid granted to New Glitnir Bank (later Íslandsbanki), the Icelandic authorities explained that the reasons for the collapse of the Icelandic banking sector and their need to intervene were set out in considerable detail in a report prepared by a Special Investigation Commission (SIC) established by the Icelandic Parliament [10], whose remit was to investigate and analyse the processes leading to the collapse of the three main banks.
Důvody zániku islandských bank však byly složité a četné.
The Authority summarises below the conclusions of the Commission concerning the causes of failure most relevant to the demise of Glitnir Bank.
Vyšetřovací komise přezkoumala důvody, které vedly k úpadku hlavních bank, a stojí za pozornost, že většina závěrů platila pro všechny tři banky a že mnoho z nich spolu vzájemně souviselo.
The information is drawn from Chapters 2 (Executive Summary) and 21 (Causes of the Collapse of the Icelandic Banks — Responsibility, Mistakes and Negligence) of the SIC report.
Níže jsou stručně shrnuty příčiny úpadku související s činností bank.
The global reduction in liquidity in financial markets that began in 2007 eventually led to the collapse of the three main Icelandic banks, whose business operations had become increasingly dependent on raising funding through international markets.
Vyšetřovací komise dospěla k závěru, že v letech před úpadkem zvyšovaly banky své bilanční sumy a úvěrová portfolia nad rámec svých provozních a řídicích schopností.
The SIC investigated the reasons which led to the collapse of the main banks, and it is notable that the majority of the conclusions applied to all three banks and many are inter-related.
To vedlo vyšetřovací komisi k závěru, že velká část tohoto růstu úvěrů připadala na úvěry poskytnuté podnikům, kterým jiné instituce odmítly úvěr poskytnout.
Causes of failure related to the banks' activities are briefly summarised below.
Ve zprávě je uveden rovněž závěr, že stále větší část činnosti bank připadala na přirozeně rizikovější investiční bankovnictví a že tento růst přispěl k problémům.
Excessive and unsustainable expansion
Snížení financování dostupného na mezinárodních trzích
The SIC concluded that in the years leading up to the collapse the banks had expanded their balance sheets and lending portfolios beyond their own operational and managerial capacity.
Výpůjčky vlastníků bank
This led the SIC to conclude that much of this increase in lending resulted from loans made to undertakings that had been refused credit elsewhere.
V případě každé z velkých islandských bank patřili hlavní vlastníci k největším dlužníkům [13].
The report also concluded that inherently riskier investment banking had become an ever increasing feature of the banks' activities and growth had contributed to the problems.
Půjčky banky Glitnir poskytnuté velkým akcionářům Baugur Group a spřízněným stranám, zejména FL Group, byly značné.
The reduction in finance available on the international markets
Na jaře 2007 byla jmenována nová správní rada banky Glitnir poté, co Baugur Group a FL Group významně navýšily své podíly v bance.
Much of the banks' growth was facilitated by access to international financial markets, capitalising upon good credit ratings and access to European markets through the EEA Agreement.
V druhé části roku 2007 a na počátku roku 2008 se půjčky pro Baugur Group a společnosti spřízněné s touto skupinou téměř zdvojnásobily a v době, kdy dosáhly svého maxima, představovaly úvěry poskytnuté této skupině 80 % vlastního kapitálu banky [14].
The Icelandic banks borrowed 14 billion euros on foreign debt securities markets in 2005 on relatively favourable terms.
K tomuto nárůstu úvěrů poskytnutých velkým akcionářům došlo navzdory skutečnosti, že se banka Glitnir začala potýkat s problémy s likviditou a refinancováním.
When access to European debt securities markets became more limited, the banks financed their activities on US markets, with Icelandic debt securities packaged into collateralised debt obligations.
Vyšetřovací komise zastávala názor, že někteří akcionáři měli mimořádně snadný přístup k půjčkám bank jakožto jejich vlastníci.
In the period before the collapse, the banks were increasingly reliant on short-term borrowing, leading to major and, according to the SIC, foreseeable re-financing risks.
Dospěla rovněž k závěru, že existovaly silné náznaky, že se Baugur Group a FL Group pokoušely vykonávat nepatřičný vliv na vedení banky a že hranice mezi zájmy největších akcionářů a zájmy banky nebyly zřejmé.
The gearing of the banks' owners
Důraz na velké akcionáře proto poškodil ostatní akcionáře a věřitele.
In the case of each major Icelandic bank, the principal owners were among the biggest debtors [13].
Při pádu banky činily její nesplacené úvěry poskytnuté Baugur Group a spřízněným společnostem přibližně 2 miliardy EUR, tj. zhruba 70 % jejího vlastního kapitálu.
Glitnir's loans to major shareholders of the Baugur Group and related parties, in particular the FL Group, were substantial.
Vyšetřovací komise zpochybnila rovněž činnost fondů peněžního trhu, které spravovaly dceřiné společnosti bank, jež investovaly značné částky do cenných papírů spojených s vlastníky bank.
In the spring of 2007 a new Glitnir board was appointed after the Baugur and FL Groups significantly increased their shareholdings in the bank.
Glitnir Funds, dceřiná společnost banky Glitnir, půjčila Baugur Group a FL Group částku ve výši přibližně 300 milionů EUR, a to investováním 20 % svého celkového kapitálu do jejich cenných papírů.
Over the latter part of 2007 and beginning of 2008 loans to Baugur and companies related to Baugur nearly doubled, and at its peak lending to this group amounted to 80 % of the bank's equity [14].
Koncentrace rizika
This increase in lending to major shareholders occurred despite the fact that Glitnir was starting to face liquidity and refinancing problems.
S ohledem na otázku mimořádné expozice vůči velkým akcionářům dospěla vyšetřovací komise k závěru, že portfolia aktiv bank nebyla dostatečně diverzifikována.
The SIC was of the view that certain shareholders had abnormally easy access to borrowing from the banks in their capacity as owners.
Vyšetřovací komise se domnívala, že evropská pravidla týkající se velké expozice byla vykládána úzce, zejména v případě akcionářů, a že se banky snažily pravidla obejít.
It also concluded that there were strong indications that Baugur and the FL Group had tried to exert undue influence on the bank's management, and that the boundaries between the interests of the largest shareholders and the interest of the bank were blurred.
Nedostatečný vlastní kapitál
The emphasis on the major shareholders was therefore to the detriment of other shareholders and creditors.
Ačkoli kapitálový poměr banky Glitnir a dalších dvou velkých islandských bank byl vždy vykazován jako o něco vyšší než zákonné minimum, vyšetřovací komise dospěla k závěru, že kapitálové poměry neodrážely přesně finanční sílu bank.
When the bank collapsed its outstanding loans to the Baugur Group and affiliated companies was approximately 2 billion euros, around 70 % of its equity.
Důvodem byla expozice vůči riziku vlastních akcií bank prostřednictvím primárních kolaterálů a forwardových smluv týkajících se akcií.
The SIC also questioned the operation of money market funds operated by subsidiaries of the banks, which invested heavily in securities connected to the owners of the banks.
Akciový kapitál financovaný samotnými společnostmi, jenž vyšetřovací komise označila za „nedostatečný vlastní kapitál“ [15], představoval více než 25 % kapitálových základen bank (nebo více než 50 % při posouzení na základě kmenového kapitálu, tj. vlastního kapitálu akcionářů bez nehmotných aktiv).
Glitnir Funds, a subsidiary of Glitnir, lent around 300 million euros to Baugur and the FL Group by investing 20 % of its total capital in their securities.
Kromě toho bylo příčinou problémů riziko, kterému byly banky vystaveny v důsledku vzájemné držby akcií.
Concentration of risk
V polovině roku 2008 činilo přímé financování vlastních akcií ze strany bank a rovněž křížové financování akcií druhých dvou bank přibližně 400 miliard ISK, tj. zhruba 70 % kmenového kapitálu.
Related to the issue of the abnormal exposure to major shareholders was the conclusion of the SIC that the banks' portfolios of assets were insufficiently diversified.
Vyšetřovací komise se domnívala, že rozsah financování vlastního kapitálu akcionářů půjčkami od samotného systému byl takový, že byla ohrožena stabilita systému.
The SIC was of the view that European rules on large exposure were interpreted in a narrow way, in particular in the case of the shareholders, and that the banks had sought to evade the rules.
Banky držely značné množství svých vlastních akcií jako kolaterál za poskytnuté úvěry, a proto jakmile ceny akcií klesly, snížila se kvalita jejich úvěrových portfolií.
Weak equity
To mělo nepříznivý dopad na výsledky bank a zároveň to vyvíjelo další tlak na snižování cen jejich akcí; v reakci na to (jak se vyšetřovací komise domnívala na základě informací, které měla k dispozici) se banky pokoušely vytvořit uměle mimořádnou poptávku po svých vlastních akciích.
Although the capital ratio of Glitnir and the other two major Icelandic banks was always reported to be slightly higher than the statutory minimum, the SIC concluded that the capital ratios did not accurately reflect the financial strength of the banks.
Velikost bank
This was due to risk exposure of the banks' own shares through primary collaterals and forward contracts on the shares.
V roce 2001 činily bilanční sumy tří hlavních bank (společně) o něco více než roční hrubý domácí produkt (HDP) Islandu.
Share capital financed by the companies themselves, referred to by the SIC as ‘weak equity’ [15], represented more than 25 % of the banks' capital bases (or over 50 % when assessed against the core component of the capital, i.e. shareholders' equity less intangible assets).
Do konce roku 2007 se banky staly mezinárodními a držely aktiva v hodnotě devítinásobku islandského HDP.
Added to this were problems caused by the risk that the banks were exposed to by holding each other's shares.
Ve zprávě vyšetřovací Komise se uvádí, že v roce 2006 pozorovatelé upozornili, že bankovní systém přerostl kapacitu islandské centrální banky, a pochybovali, zda tato může plnit úlohu půjčovatele poslední instance.
By the middle of 2008 direct financing by the banks of their own shares, as well as cross-financing of the other two banks' shares, amounted to approximately 400 billion ISK, around 70 % of the core component of the capital.
Koncem roku 2007 byly islandské krátkodobé závazky (vzniklé především kvůli financování bank) patnáctkrát vyšší než devizové rezervy a zahraniční vklady ve třech bankách byly osmkrát vyšší než devizové rezervy.
The SIC was of the opinion that the extent of financing of shareholders' equity by borrowing from the system itself was such that the system's stability was threatened.
Záruční fond pro vkladatele a investory držel v porovnání se vklady v bankách, za něž měl ručit, minimální prostředky.
The banks held a substantial amount of their own shares as collateral for their lending and therefore as share prices fell the quality of their loan portfolios declined.
Tyto faktory vedly podle závěru vyšetřovací komise k náchylnosti Islandu k bankovní panice.
This affected the banks' performance and put further downward pressure on their share prices; in response to which (the SIC assumed from the information in their possession), the banks attempted to artificially create abnormal demand for their own shares.
Náhlý růst bank v porovnání s regulační a finanční infrastrukturou
The size of the banks
Vyšetřovací komise dospěla k závěru, že příslušným islandským orgánům dohledu chyběla věrohodnost, která byla nezbytná v případě neexistence půjčovatele poslední instance s dostatečnými zdroji.
In 2001 the balance sheets of the three main banks (collectively) amounted to just over a year of the gross domestic product (GDP) of Iceland.
Zpráva obsahuje závěr, že FME a islandská centrální banka postrádaly odborné znalosti a zkušenosti potřebné k regulaci bank v hospodářsky složité době, mohly však přijmout opatření k snížení úrovně rizika, kterému byly banky vystaveny.
By the end of 2007 the banks had become international and held assets worth nine times the Icelandic GDP.
FME například nerostl stejným tempem jako banky a postupy regulačního orgánu nedržely krok s rychlým rozvojem operací bank.
The SIC report notes that by 2006, observers were commenting that the banking system had outgrown the capacity of the CBI and doubted whether it could fulfil the role of lender of last resort.
Zpráva se kriticky vyjadřuje rovněž k vládě a vyvozuje závěr, že orgány měly přijmout opatření k snížení možného dopadu bank na hospodářství, a to omezením jejich velikosti nebo požadováním, aby jedna či více bank přesunulo své ústředí do zahraničí [16].
By the end of 2007 Iceland's short-term debts (mainly incurred due to financing of the banks) were 15 times larger than the foreign exchange reserves, and the foreign deposits in the three banks were also 8 times larger than the foreign exchange reserves.
Nerovnováha a nadměrný růst celého islandského hospodářství
The Depositors and Investors Guarantee Fund held minimal resources in comparison with the bank deposits that it was meant to guarantee.
Ve zprávě vyšetřovací komise se odkazuje na události týkající se širší ekonomiky, které měly rovněž dopad na rychlý růst bank a přispěly k nerovnováze mezi odvětvím finančních služeb a ostatními částmi hospodářství, pokud jde o velikost a vliv.
These factors, the SIC concludes, made Iceland susceptible to a run on its banks.
Ve zprávě je vyvozen závěr, že vládní politiky (zejména daňová politika) s největší pravděpodobností přispěly k nadměrnému růstu a nerovnováze a že měnová politika islandské centrální banky nebyla dostatečně restriktivní.
The sudden growth of the banks in comparison with the regulatory and financial infrastructure
Zpráva odkazuje rovněž na uvolňování úvěrových pravidel islandského fondu pro financování bydlení jako na „jeden z největších omylů v řízení měnové a daňové politiky, k němuž došlo v období před úpadkem bank“ [17].
The SIC concluded that the relevant supervisory bodies in Iceland lacked the credibility that was necessary in the absence of a sufficiently resourced lender of last resort.
Zpráva se vyjadřuje kriticky rovněž k lehkosti, s jakou si mohly banky půjčovat od centrální islandské banky, kdy objem krátkodobých zajištěných úvěrů islandské centrální banky vzrostl z 30 miliard ISK na podzim 2005 na 500 miliard ISK na začátku října 2008.
The report concludes that the FME and CBI lacked the expertise and experience to regulate the banks in difficult economic times, but that they could have taken action to reduce the level of risk that the banks were incurring.
Islandská koruna, vnější nerovnováhy a rozpětí swapů úvěrového selhání
The FME, for example, did not grow in the same proportion as the banks and the regulator's practices did not keep up with the rapid developments in the banks' operations.
Ve zprávě se uvádí, že v roce 2006 byla hodnota islandské koruny neudržitelně vysoká, schodek islandského běžného účtu převyšoval 16 % HDP a závazky v cizích měnách po odečtení aktiv se blížily celkovému ročnímu HDP.
The report is also critical of the government, concluding that the authorities should have taken action to reduce the potential impact of the banks on the economy by reducing their size or requiring one or more banks to move their headquarters abroad [16].
Byly vytvořeny předpoklady pro finanční krizi.
Imbalance and overexpansion of the Icelandic economy as a whole
Na konci roku 2007 došlo k znehodnocení islandské koruny a rozpětí swapů úvěrového selhání (dále jen „rozpětí CDS“) Islandu a jednotlivých bank se exponenciálně zvýšilo.
The SIC report makes reference to events concerning the wider economy that also impacted upon the banks' rapid growth and contributed to the imbalance in size and influence between the financial services sector and the remainder of the economy.
Opatření, která byla přijata za účelem restrukturalizace bankovního sektoru
The report concluded that government policies (in particular fiscal policy) most likely contributed to the overexpansion and imbalance and that the CBI's monetary policy was not sufficiently restrictive.
Po úpadku tří největších komerčních bank v říjnu 2008 (včetně banky Glitnir) čelily islandské orgány nevídanému problému spojenému se zachováním bankovních operací na Islandu [18].
The report also refers to relaxing the Icelandic Housing Financing Fund's lending rules as ‘one of the biggest mistakes in monetary and fiscal management made in the period leading up to the banks' collapse’ [17].
Ministr financí mohl jménem státní pokladny vyplatit finanční prostředky za účelem založení nových finančních společností.
The report is also critical of the ease with which the banks were able to borrow from the CBI, with the stock of CBI short-term collateral loans increasing from 30 billion ISK in the autumn of 2005 to 500 billion ISK by the beginning of October 2008.