natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tak by tomu bylo například v případě finančních prostředků z Evropského mechanismu stability (ESM).
For example, an obligation imposed by an EEA State on private electricity suppliers to purchase electricity produced from renewable energy sources at fixed minimum prices does not entail the direct or indirect transfer of State resources to undertakings which produce that type of electricity [95].
Prostředky pocházející z EHP (např. ze strukturálních fondů či grantů EHP/Norska), od Evropské investiční banky nebo Evropského investičního fondu nebo od mezinárodních finančních institucí, jako je Mezinárodní měnový fond nebo Evropská banka pro obnovu a rozvoj, se pokládají za státní prostředky, pokud o použití těchto prostředků (zejména o výběru příjemců) mohou rozhodovat vnitrostátní orgány [93].
In this case, the undertakings concerned (that is to say the private electricity suppliers) are not appointed by the State to manage an aid scheme, but are only bound by an obligation to purchase a specific type of electricity with their own financial resources.
Jestliže jsou ale tyto prostředky přidělovány přímo Evropskou unií, Evropskou investiční bankou nebo Evropským investičním fondem bez jakékoli rozhodovací pravomoci na straně vnitrostátních orgánů, pak o státní prostředky nejde (např. financování poskytnuté v rámci přímého řízení v rámcovém programu Horizont 2020, Programu pro konkurenceschopnost podniků a malých a středních podniků (COSME) nebo z prostředků pro transevropskou dopravní síť (TEN-T)).
However, a transfer of State resources is present where the charges paid by private persons transit through a public or private entity designated to channel them to the beneficiaries.
Předpis, který vede k finančnímu přerozdělení z jednoho soukromého subjektu na jiný bez jakékoli další účasti státu, v zásadě neznamená převod státních prostředků, pokud peněžní prostředky plynou přímo od jednoho soukromého subjektu jinému subjektu, aniž by procházely přes veřejnoprávní či soukromý subjekt určený státem ke správě tohoto převodu [94].
For example, this is the case even where a private entity is appointed by law to collect such charges on behalf of the State and to channel them to the beneficiaries, but is not allowed to use the proceeds from the charges for purposes other than those provided for by the law.
Například povinnost, kterou stát EHP uloží soukromým dodavatelům elektřiny v souvislosti s nákupem elektřiny vyráběné z obnovitelných zdrojů za pevně stanovené minimální ceny, nepředstavuje přímý ani nepřímý převod státních prostředků podnikům, které tento druh elektřiny vyrábějí [95].
In this case, the sums in question remain under public control and are therefore available to the national authorities, which is sufficient reason for them to be considered State resources [96].
V tomto případě nejsou dotyčné podniky (tj. soukromí dodavatelé elektřiny) určeny státem ke správě režimu podpory, nýbrž mají pouze povinnost nakupovat určitý druh elektřiny s využitím vlastních finančních prostředků.
Since this principle applies both to public bodies and private entities appointed to collect the charges and process the payments, changing the status of the intermediary from a public to a private entity has no relevance for the State resources criterion if the State continues to strictly monitor that entity [97].
O převod státních prostředků se však jedná v případě, kdy poplatky hrazené soukromými osobami procházejí veřejnoprávním nebo soukromým subjektem, který je určen k jejich rozdělování příjemcům.
Moreover, a mechanism for offsetting in full the additional costs imposed on undertakings because of an obligation to purchase a product from certain providers at a price higher than the market price that is financed by all final consumers of the said product also constitutes an intervention through State resources, even when this mechanism is partly based on a direct transfer of resources between private entities [98].
Tak je tomu například i tehdy, je-li k vybírání těchto poplatků jménem státu jmenován soukromý subjekt, který je rozděluje příjemcům, aniž by tento subjekt mohl používat výnosy z poplatků k jiným účelům, než stanoví zákon.
ADVANTAGE
V tomto případě zůstávají dotyčné částky pod veřejnou kontrolou, a jsou tudíž k dispozici vnitrostátním orgánům, což je dostatečný důvod k tomu, aby se považovaly za státní prostředky [96].
An advantage, within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, is any economic benefit which an undertaking could not have obtained under normal market conditions, that is to say in the absence of State intervention [99].
Jelikož se tato zásada vztahuje na veřejnoprávní subjekty i soukromé podniky pověřené výběrem poplatků a zpracováním plateb, změna postavení zprostředkovatele z veřejnoprávního subjektu na soukromý subjekt nemá pro kritérium týkající se státních prostředků žádný význam, jestliže stát tento subjekt i nadále přísně sleduje [97].
Section 4.2 of these Guidelines provides detailed guidance on the question whether a benefit can be considered to be obtained under normal market conditions.
Zásah za použití státních prostředků představuje i mechanismus plné kompenzace dodatečných nákladů, které vznikají podnikům z důvodu povinného výkupu produktu od určitých poskytovatelů za cenu vyšší, než je tržní cena, jenž je financován všemi konečnými spotřebiteli daného produktu, i když je tento mechanismus částečně založen na přímém převodu prostředků mezi soukromými subjekty [98].
Only the effect of the measure on the undertaking is relevant, and not the cause or the objective of the State intervention [100].
ZVÝHODNĚNÍ
Whenever the financial situation of an undertaking is improved as a result of State intervention [101] on terms differing from normal market conditions, an advantage is present.
Zvýhodněním ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP je jakákoli hospodářská výhoda, kterou by podnik za běžných tržních podmínek (tj. bez zásahu státu) nemohl získat [99].
To assess this, the financial situation of the undertaking following the measure should be compared with its financial situation if the measure had not been taken [102].
Podrobná vodítka k otázce, zda lze mít za to, že výhoda byla získána za běžných tržních podmínek, lze nalézt v oddíle 4.2 těchto pokynů.
Since only the effect of the measure on the undertaking matters, it is irrelevant whether the advantage is compulsory for the undertaking in that it could not avoid or refuse it [103].
Důležitý je pouze účinek opatření na podnik, a nikoli důvod či cíl státního zásahu [100].
The precise form of the measure is also irrelevant in establishing whether it confers an economic advantage on the undertaking [104].
Pokud se v důsledku státního zásahu za podmínek, jež se liší od běžných tržních podmínek, zlepší finanční situace podniku [101], jedná se o zvýhodnění.
Not only the granting of positive economic advantages is relevant for the notion of State aid, but relief from economic burdens [105] can also constitute an advantage.
Za účelem posouzení této záležitosti by měla být finanční situace podniku po provedení opatření porovnána s jeho finanční situací v případě, že by opatření přijato nebylo [102].
The latter is a broad category which comprises any mitigation of charges normally included in the budget of an undertaking [106].
Jelikož rozhodující je pouze účinek opatření na podnik, je irelevantní, zda je výhoda pro podnik povinná, protože jí nemohl zabránit, ani ji odmítnout [103].
This covers all situations in which economic operators are relieved of the inherent costs of their economic activities [107].
Při zjišťování, zda určité opatření poskytuje podniku hospodářskou výhodu, není důležitá ani přesná forma opatření [104].
For instance, if an EEA State pays part of the costs of the employees of a specific undertaking, it relieves that undertaking from costs that are inherent in its economic activities.
Pro pojem státní podpora je relevantní nejen poskytnutí pozitivních hospodářských výhod, ale zvýhodnění může představovat i zbavení ekonomické zátěže [105].
An advantage also exists where public authorities pay a salary supplement to the workers of a specific undertaking, even if the undertaking was under no legal obligation to pay such a supplement [108].
Posledně uvedená skutečnost představuje širokou kategorii, která zahrnuje jakékoli snížení nákladů, jež obvykle zatěžují rozpočet podniku [106].
It also covers situations where some operators do not have to bear costs that other comparable operators normally do under a given legal order, regardless of the non-economic nature of the activity to which the costs relate [109].
To se týká všech případů, kdy jsou hospodářské subjekty osvobozeny od nákladů, jež jsou neodmyslitelně spjaty s jejich hospodářskou činností [107].
Costs arising from regulatory obligations imposed by the State can in principle be considered to relate to the inherent costs of the economic activity, so that any compensation for these costs confers an advantage on the undertaking [110].
Pokud například stát EHP hradí část nákladů na zaměstnance určitého podniku, osvobozuje tento podnik od nákladů, jež jsou neodmyslitelně spjaty s jeho hospodářskou činností.
This means that the existence of an advantage is in principle not excluded by the fact that the benefit does not go beyond compensation for a cost stemming from the imposition of a regulatory obligation.
Zvýhodnění existuje i v případě, pokud orgány veřejné moci hradí pracovníkům určitého podniku příplatek ke mzdě, a to i když daný podnik nebyl ze zákona povinen takový příplatek hradit [108].
The same applies to relief for costs that the undertaking would not have incurred had there been no incentive stemming from the State measure because without this incentive it would have structured its activities differently [111].
Týká se to i případů, kdy některé subjekty nemusí nést náklady, které obvykle v daném právním řádu nesou jiné srovnatelné hospodářské subjekty, a to bez ohledu na nehospodářskou povahu činnosti, s níž jsou náklady spojeny [109].
The existence of an advantage is also not excluded if a measure compensates charges of a different nature that are unconnected with that measure [112].
Náklady vyplývající ze zákonných povinností uložených státem lze v zásadě pokládat za náklady, jež jsou neodmyslitelně spjaty s hospodářskou činností, takže případné vyrovnání za tyto náklady poskytuje podniku výhodu [110].
As regards compensation for costs incurred to provide a service of general economic interest, the Court of Justice made clear in the Altmark judgment that the granting of an advantage can be excluded if four cumulative conditions are met [113].
To znamená, že existenci výhody nevylučuje v zásadě skutečnost, že výhoda nejde nad rámec vyrovnání za náklady vyplývající z uložení zákonné povinnosti.
First, the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined.
Totéž platí pro osvobození od nákladů, které by podniku nevznikly, kdyby neexistovala žádná pobídka vyplývající ze státního opatření, jelikož bez této pobídky by své činnosti strukturoval jinak [111].
Second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner.
Existence výhody není vyloučena ani tehdy, pokud opatření poskytuje náhradu za poplatky jiné povahy, které nejsou spojeny s daným opatřením [112].
Third, the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit.
Co se týče vyrovnání za náklady na poskytování služby obecného hospodářského zájmu, Soudní dvůr v rozsudku ve věci Altmark objasnil, že poskytnutí výhody lze vyloučit, jsou-li splněny čtyři kumulativní podmínky [113].
Fourth, where the undertaking that is to discharge public service obligations is not chosen following a public procurement procedure to select a tenderer capable of providing these services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well-run and adequately provided with means to meet the public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
První podmínkou je, že podnik-příjemce musí být skutečně pověřen plněním povinností veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasně definovány.
The Authority has further elaborated its understanding of these conditions in its Guidelines on the application of State aid rules to compensation granted for the provision of services of general economic interest [114].
Podle druhé podmínky musí být parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, předem stanoveny objektivním a transparentním způsobem.
The existence of an advantage is excluded in the case of a reimbursement of illegally levied taxes [115], an obligation for the national authorities to compensate for damage they have caused to certain undertakings [116] or the payment of compensation for an expropriation [117].
Třetí podmínka říká, že vyrovnání nemůže přesahovat meze toho, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených k plnění povinností veřejné služby při zohlednění příjmů, které se k nim vztahují, jakož i přiměřeného zisku.
The existence of an advantage is not ruled out by the mere fact that competing undertakings in other EEA States are in a more favourable position [118], because the notion of advantage is based on an analysis of the financial situation of an undertaking in its own legal and factual context with and without the particular measure.
Čtvrtou podmínkou je, že není-li podnik, který má plnit povinnosti veřejné služby, vybrán v rámci řízení o zadání veřejné zakázky umožňujícího vybrat zájemce, který je schopen poskytovat tyto služby za nejmenších nákladů pro územně správní celek, musí se úroveň nutného vyrovnání určit na základě analýzy nákladů, které by při plnění těchto povinností vynaložil průměrný podnik, správně řízený a přiměřeně vybavený prostředky k tomu, aby mohl uspokojit požadavky veřejné služby, při zohlednění příjmů, které se k nim vztahují, jakož i přiměřeného zisku.
The EEA legal order is neutral with regard to the system of property ownership [119] and does not in any way prejudice the right of EEA States to act as economic operators.
Kontrolní úřad podrobně rozvedl, jak tyto podmínky vnímá, ve svých pokynech o použití pravidel státní podpory na vyrovnávací platbu udělenou za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu [114].
However, when public authorities directly or indirectly carry out economic transactions in any form [120], they are subject to EEA State aid rules.
Existence výhody je vyloučena v případě vracení nezákonně vybraných daní [115], povinnosti vnitrostátních orgánů poskytnout náhradu za škodu, kterou způsobily určitým podnikům [116], nebo vyplacení náhrady za vyvlastnění [117].
Economic transactions carried out by public bodies (including public undertakings) do not confer an advantage on its counterpart, and therefore do not constitute aid, if they are carried out in line with normal market conditions [121].
Existenci výhody nevylučuje pouhá skutečnost, že se konkurenční podniky v jiných státech EHP nacházejí v příznivější situaci [118], jelikož pojem výhoda je založen na analýze finanční situace podniku v jeho vlastním právním a skutkovém rámci s dotyčným opatřením a bez něj.
This principle has been developed with regard to different economic transactions.
Právní řád EHP je neutrální, pokud jde o úpravu vlastnictví [119], a v žádném případě jím není dotčeno právo států EHP jednat jako hospodářské subjekty.
The EEA courts have developed the ‘market economy investor principle’ to identify the presence of State aid in cases of public investment (in particular, capital injections): to determine whether a public body's investment constitutes State aid, it is necessary to assess whether, in similar circumstances, a private investor of a comparable size operating in normal conditions of a market economy could have been prompted to make the investment in question [122].
Pokud však orgány veřejné moci provádějí přímo či nepřímo hospodářské transakce v jakékoli formě [120], vztahují se na ně pravidla EHP v oblasti hospodářské soutěže.
Similarly, the EEA courts have developed the ‘private creditor test’ to examine whether debt renegotiations by public creditors involve State aid, comparing the behaviour of a public creditor to that of hypothetical private creditors that find themselves in a similar situation [123].
Hospodářské transakce prováděné veřejnoprávními subjekty (včetně veřejných podniků) neposkytují jejich protějšku výhodu, a tudíž nepředstavují státní podporu, jsou-li prováděny v souladu s běžnými tržními podmínkami [121].
Finally, the EEA courts have developed the ‘private vendor test’ to assess whether a sale carried out by a public body involves State aid, considering whether a private vendor, under normal market conditions, could have obtained the same or a better price [124].
Tato zásada byla rozpracována s ohledem na různé hospodářské transakce.
Those tests are variations of the same basic concept that the behaviour of public bodies should be compared to that of similar private economic operators under normal market conditions to determine whether the economic transactions carried out by such bodies grant an advantage to their counterparts.
Soudy EHP vyvinuly „zásadu investora v tržním hospodářství“ za účelem určení existence státní podpory v případě veřejných investic (zejména kapitálových injekcí): aby se zjistilo, zda investice veřejnoprávního subjektu představuje státní podporu, je nutné posoudit, zda by mohl být za podobných okolností k provedení dané investice motivován soukromý investor srovnatelné velikosti působící za běžných tržních podmínek [122].
In these Guidelines, the Authority will therefore refer, in general terms, to the ‘market economy operator’ (MEO) test as the relevant method to assess whether a range of economic transactions carried out by public bodies take place under normal market conditions and, therefore, whether they involve the granting of an advantage (which would not have occurred in normal market conditions) to their counterparts.
Kromě tohoto kritéria vyvinuly soudy EHP také „kritérium soukromého věřitele“, kterým se zkoumá, zda restrukturalizace dluhu ze strany veřejných věřitelů zahrnuje státní podporu, a to tak, že se porovnává jednání veřejného věřitele s jednáním hypotetických soukromých věřitelů, již se nacházejí v podobné situaci [123].
The general principles and the relevant criteria for applying the MEO test are set out in sections 4.2.2. and 4.2.3.
A v neposlední řadě vyvinuly soudy EHP i „kritérium soukromého prodávajícího“, jež slouží posouzení, zda je prodej uskutečněný veřejnoprávním subjektem spojen se státní podporou.
The purpose of the MEO test is to assess whether the State has granted an advantage to an undertaking by not acting like a market economy operator with regard to a certain transaction.
V případě tohoto kritéria se zvažuje, zda by soukromý prodávající za běžných tržních podmínek mohl dosáhnout stejné či vyšší ceny [124].
In that respect, it is not relevant whether the intervention constitutes a rational means for the public bodies to pursue public policy (for example employment) considerations.
Tato kritéria představují varianty téže základní koncepce, tj. že jednání veřejnoprávních subjektů je třeba porovnat s jednáním obdobných soukromých hospodářských subjektů za běžných tržních podmínek, aby se zjistilo, zda hospodářské transakce prováděné těmito subjekty poskytují jejich protějškům výhodu.
Similarly, the profitability or unprofitability of the beneficiary is not in itself a decisive indicator for establishing whether or not the economic transaction in question is in line with market conditions.
V těchto pokynech bude proto Kontrolní úřad odkazovat obecně na kritérium „subjektu v tržním hospodářství“ jako na příslušnou metodu k posouzení toho, zda se různé hospodářské transakce prováděné veřejnoprávními subjekty uskutečňují za běžných tržních podmínek, a tudíž zda zahrnují poskytnutí výhody (k čemuž by za běžných tržních podmínek nedošlo) jejich protějškům.
The decisive element is whether the public bodies acted as a market economy operator would have done in a similar situation.
Obecné zásady a příslušná kritéria pro použití kritéria subjektu v tržním hospodářství jsou uvedeny v oddílech 4.2.2 a 4.2.3.
If this is not the case, the beneficiary undertaking has received an economic advantage which it would not have obtained under normal market conditions [125], placing it in a more favourable position compared to that of its competitors [126].
Smyslem kritéria subjektu v tržním hospodářství je posoudit, zda stát poskytl určitému podniku výhodu tím, že při určité transakci nejednal jako subjekt v tržním hospodářství.
For the purpose of the MEO test, only the benefits and obligations linked to the role of the State as an economic operator – to the exclusion of those linked to its role as a public authority – are to be taken into account [127].
V tomto ohledu není důležité, zda zásah představuje pro veřejnoprávní subjekty racionální prostředek ke sledování aspektů veřejné politiky (např. zaměstnanosti).
Indeed, the MEO test is normally not applicable if the State acts as a public authority rather than as an economic operator.
Při zjišťování, zda dotyčná hospodářská transakce je, nebo není v souladu s tržními podmínkami, není podobně rozhodujícím ukazatelem ani to, zda je příjemce podpory ziskový, či nikoli.
For example, if a State intervention is driven by public policy reasons (for instance, for reasons of social or regional development), the State's behaviour, while being rational from a public policy perspective, may at the same time include considerations which a market economy operator would normally not consider.
Rozhodující je, zda veřejnoprávní subjekty jednaly stejně, jak by v podobné situaci jednal subjekt v tržním hospodářství.
Accordingly, the MEO test should be applied leaving aside all considerations which exclusively relate to an EEA State's role as a public authority (for example social, regional or sectoral policy considerations) [128].
Není-li tomu tak, obdržel podnik-příjemce hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek nezískal [125], což posiluje jeho postavení ve srovnání s postavením konkurenčních podniků [126].
Whether a State intervention is in line with market conditions must be examined on an ex-ante basis, having regard to the information available at the time the intervention was decided upon [129].
Pro účely použití kritéria subjektu v tržním hospodářství se zohledňují pouze zisky a závazky, které se váží k úloze státu jako hospodářského subjektu, s výjimkou těch, které se váží k jeho úloze nositele veřejné moci [127].
In fact, any prudent market economy operator would normally carry out its own ex-ante assessment of the strategy and financial prospects of a project [130], for instance, by means of a business plan.
Pokud stát jedná jako orgán veřejné moci, nikoli jako hospodářský subjekt, kritérium subjektu v tržním hospodářství se obvykle nepoužije.
It is not enough to rely on ex-post economic evaluations entailing a retrospective finding that the investment made by the EEA State concerned was actually profitable [131].
Je-li ku příkladu zásah státu motivován důvody veřejné politiky (např. důvody sociálního nebo regionálního rozvoje), může být jednání státu sice racionální z hlediska veřejné politiky, zároveň však může zahrnovat aspekty, které by subjekt v tržním hospodářství obvykle nezvažoval.
If an EEA State argues that it acted as a market economy operator it must, where there is doubt, provide evidence showing that the decision to carry out the transaction was taken on the basis of economic evaluations comparable to those which, in similar circumstances, a rational market economy operator (with characteristics similar to those of the public body concerned) would have had carried out to determine the profitability or economic advantages of the transaction [132].