natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Výkonnostní plán sítě byl posouzen na základě výkonnostních cílů na úrovni Unie [1] a obdobně i na základě kritérií stanovených v příloze IV prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, jakož i ostatních požadavků uvedeného nařízení.
The Network Performance Plan has been assessed against the Union-wide performance targets [1] and, mutatis mutandis, the criteria laid down in Annex IV to Implementing Regulation (EU) No 390/2013, as well as other requirements of that Regulation.
Toto vyhodnocení prokázalo, že výkonnostní plán sítě je v souladu s uvedenými cíli, kritérii a požadavky.
The assessment has shown that the Network Performance Plan is in accordance with those targets, criteria and requirements.
Je proto vhodné, aby Kontrolní úřad ESVO schválil konečnou verzi výkonnostního plánu sítě ve vydání z června 2015 tak, jak byl vypracován manažerem struktury vzdušného prostoru,
It is therefore appropriate for the EFTA Surveillance Authority to approve the final version of the Network Performance Plan, in its edition of June 2015, as drawn up by the Network Manager,
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
This Decision shall enter into force on the twentieth day following its publication in the EEA Supplement to the Official Journal of the European Union.
V Bruselu dne 12. října 2016.
Done at Brussels, 12 October 2016.
Akt uvedený v bodě 66xe přílohy XIII Dohody o EHP (prováděcí rozhodnutí Komise 2014/132/EU ze dne 11. března 2014, kterým se stanoví výkonnostní cíle pro síť uspořádání letového provozu a varovné prahové hodnoty na úrovni Evropské unie na druhé referenční období 2015–2019).
The act referred to at point 66xe of Annex XIII to the EEA Agreement (Commission Implementing Decision 2014/132/EU of 11 March 2014 setting the Union-wide performance targets for the air traffic management network and alert thresholds for the second reference period 2015-19).
č. 186/16/KOL
No 186/16/COL
ohledně souladu jednotkové sazby Norska na rok 2016 podle článku 17 právního aktu uvedeného v bodě 66wm přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 391/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby) [2016/2052]
on the compliance of Norway's unit rate for 2016 under Article 17 of the Act referred to at point 66wm of Annex XIII to the EEA Agreement (Commission Implementing Regulation (EU) No 391/2013 of 3 May 2013 laying down a common charging scheme for air navigation services) [2016/2052]
s ohledem na právní akt uvedený v bodě 66u přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi [1]), a zejména na čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, a s ohledem na právní akt uvedený v bodě 66wm přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 391/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby [2]) (dále jen „prováděcí nařízení (EU) č. 391/2013“), a zejména na čl. 17 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, z nichž oba akty byly začleněny do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě,
Having regard to the Act referred to at points 66u of Annex XIII to the EEA Agreement (Regulation (EC) No 550/2004 of the European Parliament and of the Council of 10 March 2004 on the provision of air navigation services in the single European sky [1]), and in particular Article 16(1) thereof, and the Act referred to at point 66wm of Annex XIII to the EEA Agreement (Commission Implementing Regulation (EU) No 391/2013 of 3 May 2013 laying down a common charging scheme for air navigation services [2]) (‘Implementing Regulation (EU) No 391/2013’), and in particular Article 17(1)(d) thereof, both as adapted to the EEA Agreement by Protocol 1 thereto,
Společný systém poplatků je nedílnou součástí při dosahování cílů systému sledování výkonnosti zřízeného článkem 11 právního aktu uvedeného v bodě 66 t přílohy XIII Dohody o EHP (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (nařízení o poskytování služeb) [3]) a aktu uvedeného v bodě 66xf přílohy XIII Dohody o EHP (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 390/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě [4]) (dále jen „prováděcí nařízení (EU) č. 390/2013“).
The common charging scheme is an integral element in reaching the objectives of the performance scheme as established under Article 11 of the Act referred to at point 66t of Annex XIII to the EEA Agreement (Regulation (EC) No 549/2004 of the European Parliament and of the Council of 10 March 2004 laying down the framework for the creation of the single European sky (the framework Regulation) [3]) and the act mentioned at point 66xf of Annex XIII to the EEA Agreement (Commission Implementing Regulation (EU) No 390/2013 of 3 May 2013 laying down a performance scheme for air navigation services and network functions [4]) (‘Implementing Regulation (EU) No 390/2013’).
Právní akt uvedený v bodě 66xe přílohy XIII Dohody o EHP (prováděcí rozhodnutí Komise 2014/132/EU ze dne 11. března 2014, kterým se stanoví výkonnostní cíle pro síť uspořádání letového provozu a varovné prahové hodnoty na úrovni Evropské unie na druhé referenční období 2015–2019 [5]) stanoví výkonnostní cíle na úrovni Unie, včetně cíle efektivity nákladů na traťové navigační služby vyjádřeného ve stanovených jednotkových nákladech na poskytování uvedených služeb, na druhé referenční období, tj. pro období let 2015 až 2019 včetně.
The Act referred to at point 66xe of Annex XIII to the EEA Agreement (Commission Implementing Decision 2014/132/EU of 11 March 2014 setting the Union-wide performance targets for the air traffic management network and alert thresholds for the second reference period 2015-19 [5]) sets the Union-wide performance targets, including a cost-efficiency target for en route air navigation services expressed in determined unit costs for the provision of those services, for the second reference period, which covers the years 2015 to 2019 inclusive.
Podle ustanovení čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) prováděcího nařízení (EU) č. 391/2013 posoudí Kontrolní úřad ESVO jednotkové sazby pro oblasti zpoplatnění na rok 2016, které Norsko do 1. června 2015 předložilo úřadu v souladu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2 uvedeného nařízení.
Pursuant to Article 17(1)(b) and (c) of Implementing Regulation (EU) No 391/2013, the EFTA Surveillance Authority is to assess the unit rates for charging zones for 2016 submitted by Norway to the Authority by 1 June 2015 following the requirements of Article 9(1) and 9(2) of that Regulation.
S podporou oddělení pro ověřování výkonnosti a Ústřední kanceláře pro letové poplatky při organizaci Eurocontrol provedl Kontrolní úřad ESVO vlastní posouzení jednotkových sazeb za použití údajů a dodatečných informací, které Norsko poskytlo, jakož i zprávy předložené vnitrostátním orgánem dozoru a týkající se posouzení nákladů, na něž se nevztahuje mechanismus sdílení nákladů.
The EFTA Surveillance Authority has carried out its assessment of the unit rates with the support of Eurocontrol's Performance Review Unit and Central Route Charges Office, using the data and additional information provided by Norway as well as the report of the national supervisory authority on the assessment of costs exempt from the cost-sharing mechanism.
Na základě tohoto posouzení Kontrolní úřad v souladu s čl. 17 odst. 1 písm. d) prováděcí nařízení (EU) č. 391/2013 shledal, že jednotková sazba pro oblasti zpoplatnění na rok 2016 předložená Norskem je v souladu s prováděcími nařízeními (EU) č. 390/2013 a (EU) č. 391/2013.
On the basis of that assessment, the Authority has found, in accordance with Article 17(1)(d) of Implementing Regulation (EU) No 391/2013, that the unit rate for charging zones for 2016 submitted by Norway is in compliance with Implementing Regulations (EU) No 390/2013 and (EU) No 391/2013.
Podle čl. 17 odst. 1 písm. d) prováděcího nařízení (EU) č. 391/2013 by mělo být Norsku toto zjištění oznámeno,
Pursuant to Article 17(1)(d) of Implementing Regulation (EU) No 391/2013, Norway should be notified of that finding,
Norskem předložená traťová jednotková sazba na rok 2016 ve výši 381,42 NOK je v souladu s právním aktem uvedeným v bodě 66xf přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 390/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě) a aktem uvedeným v bodě 66wm přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 391/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby).
Norway's submitted en route unit rate for 2016 of 381,42 NOK is in compliance with the Act referred to at point 66xf of Annex XIII to the EEA Agreement (Commission Implementing Regulation (EU) No 390/2013 of 3 May 2013 laying down a performance scheme for air navigation services and network functions) and the Act referred to at point 66wm of Annex XIII to the EEA Agreement (Commission Implementing Regulation (EU) No 391/2013 of 3 May 2013 laying down a common charging scheme for air navigation services).
Úř. věst.
OJ L 96, 31.3.2004, p. 10.
L 96, 31.3.2004, s. 10.
OJ L 128, 9.5.2013, p. 31.
Úř. věst.
OJ L 96, 31.3.2004, p. 1.
L 128, 9.5.2013, s. 31.
OJ L 128, 9.5.2013, p. 1.
Úř. věst.
OJ L 71, 12.3.2014, p. 20.
č. 204/16/KOL
No 204/16/COL
o údajné protiprávní státní podpoře poskytnuté společnostem Íslandsbanki hf. a Arion Bank hf. prostřednictvím úvěrových smluv uzavřených za údajně zvýhodněných podmínek (Island) [2017/1950]
concerning alleged unlawful state aid granted to Íslandsbanki hf. and Arion Bank hf. through loan agreements on allegedly preferential terms (Iceland) [2017/1950]
S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 61 a protokol 26 této dohody,
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), in particular to Article 61 and Protocol 26 thereof,
S OHLEDEM na protokol 3 k dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „protokol 3“), zejména na čl. 7 odst. 2 a článek 13 části II,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Article 7(2) and Article 13 of Part II,
PO vyzvání zainteresovaných stran, aby předložily připomínky, a po zohlednění těchto připomínek,
HAVING called on interested parties to submit their comments and having regard to their comments,
POSTUP
On 23 September 2013, the Authority received a complaint alleging that Íslandsbanki hf.
Dne 23. září 2013 Kontrolní úřad obdržel stížnost, podle které společnosti Íslandsbanki hf.
(‘ISB’) and Arion Bank hf.
(dále jen „společnost ISB“) a společnosti Arion Bank hf.
(‘Arion’) had been granted unlawful state aid through long-term funding at favourable interest rates by the Central Bank of Iceland (‘CBI’) [1].
(dále jen „společnost Arion“) poskytla islandská centrální banka Seðlabanki Íslands (Central Bank of Iceland, dále jen „CBI“) [1] protiprávní státní podporu v podobě dlouhodobého financování za příznivých úrokových sazeb.
By letter dated 23 October 2013, the Authority sent a request for information to the Icelandic authorities [2], to which the Icelandic authorities replied on 17 January 2014 [3].
Islandské orgány k rozhodnutí Kontrolního úřadu podaly připomínky dopisem ze dne 28. srpna 2015 [7].
The case was again discussed at a meeting between representatives of the Authority and of the Icelandic authorities, including a representative from the CBI, in Reykjavík in February 2015.
Téhož dne Kontrolní úřad rovněž obdržel připomínky od jednoho ze dvou údajných příjemců, a sice od společnosti Arion [8].
These discussions were followed up with a letter dated 24 February 2015 [5], to which the Icelandic authorities replied on 1 April 2015 [6].
Dne 24. září 2015 bylo rozhodnutí Kontrolního úřadu o zahájení formálního vyšetřovacího řízení zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a dodatku EHP k němu [9].
By Decision No 208/15/COL of 20 May 2015, the Authority initiated the formal investigation procedure into alleged unlawful state aid granted to ISB and Arion through loan conversion agreements on allegedly preferential terms.
Dopisem ze dne 5. října 2015 předložila CBI připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení [10].
By letter dated 28 August 2015 [7], the Icelandic authorities commented on the Authority's decision.
Dopisem ze dne 14. června 2016 si Kontrolní úřad vyžádal další informace od CBI, ISB a společnosti Arion [11].
On the same date, the Authority also received comments from one of the two alleged beneficiaries, i.e. Arion [8].
Islandské orgány vyžádané informace poskytly dopisem ze dne 20. září 2016 [12].
On 24 September 2015, the decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union and in the EEA Supplement to it [9].
POPIS OPATŘENÍ
By letter dated 5 October 2015, the CBI submitted comments to the opening decision [10].
SOUVISLOSTI
By letter dated 14 June 2016, the Authority requested additional information from the CBI, ISB and Arion [11].
Předmětná opatření mají spojitost s poskytnutím zajištěných úvěrů a zapůjčením cenných papírů ze strany CBI.
The Icelandic authorities provided the requested information by letter dated 20 September 2016 [12].
CBI v rámci své úlohy centrální banky a půjčovatele poslední instance a v souladu s měnovou politikou jiných centrálních bank poskytuje finančním podnikům krátkodobé úvěry ve formě zajištěných úvěrů podle pravidel CBI vydaných za tímto účelem.
DESCRIPTION OF THE MEASURES
Finanční instituce mají možnost požádat o jednodenní nebo sedmidenní úvěry oproti zajištění, které CBI považuje za způsobilé.
BACKGROUND
V letech 2007 a 2008 se objem takto zajištěných úvěrů stále zvyšoval a CBI se pro finanční podniky stala hlavním zdrojem likvidity.
The measures in question are linked to the CBI's collateral and securities lending.
Výše zajištěných úvěrů dosáhla vrcholu 1. října 2008, krátce před zhroucením bank, kdy hodnota úvěrů poskytnutých centrální bankou CBI finančním institucím dosahovala 520 miliard islandských korun.
As part of its role as a central bank and lender of last resort, and in line with the monetary policy of other central banks, the CBI provides short-term credit facilities to financial undertakings in the form of collateral loans, in accordance with the provisions of CBI rules pertaining thereto.
V době zhroucení tří obchodních bank (Landsbankinn, Glitnir a Kaupthing) v říjnu 2008 tedy disponovala CBI značným objemem pohledávek vůči těmto domácím finančním podnikům, které byly zajištěny různými způsoby.
Financial institutions have the option of requesting overnight loans or seven-day loans against collateral considered to be eligible by the CBI.
Téměř 42 % zajištění úvěrových nástrojů CBI tehdy představovaly cenné papíry zaručené státní pokladnou anebo cenné papíry zajištěné aktivy a přibližně 58 % podkladového zajištění představovaly dluhopisy vydané bankami Glitnir, Kaupthing a Landsbankinn [13].
In 2007 and 2008, collateral lending increased steadily, and the CBI became a major source of liquidity for financial undertakings.
ÚVĚROVÁ SMLOUVA UZAVŘENÁ S ISB
Collateral loans peaked on 1 October 2008, just before the collapse of the banks, when the CBI had loaned ISK 520 billion to financial institutions.
Když se společnost Glitnir v roce 2008 zhroutila, staly se pohledávky CBI splatnými a centrální banka CBI se stala věřitelem banky v problémech.
Thus, at the time of the collapse of the three commercial banks (Landsbankinn, Glitnir and Kaupthing) in October 2008, the CBI had acquired considerable claims against these domestic financial undertakings, which were backed by collateral of various types.
Rozhodnutím orgánu finančního dohledu (dále jen „FME“) z října 2008 byly v zásadě všechny domácí aktiva a závazky (kromě některých vyloučených aktiv a závazků) společnosti Glitnir převedeny na společnost ISB, a to včetně neuhrazených závazků společnosti Glitnir vůči CBI, které činily přibližně 55,6 miliard islandských korun, a nepřímo též vlastnictví podkladového zajištění (portfolia hypotečních úvěrů) [14].
At that time, nearly 42 % of the collateral for CBI loan facilities took the form of Treasury guaranteed securities or asset-backed securities, while some 58 % of the underlying collateral consisted of bonds issued by Glitnir, Kaupthing, and Landsbankinn [13].
Vzhledem k tomu, že dluh vůči CBI představovaly krátkodobé zajištěné úvěry, jeho okamžité splacení by mělo závažný dopad na likviditní pozici ISB a mohlo ohrozit restrukturalizaci banky.
LOAN AGREEMENT CONCLUDED WITH ISB
Podle CBI by alternativním řešením bylo, kdyby centrální banka CBI pohledávku inkasovala, čímž by jí zůstalo portfolio hypotečních úvěrů.
With the collapse of Glitnir in 2008, the CBI's claims became due and payable, thus making the CBI a creditor of the failed bank.
Spravovat toto portfolio by pro centrální banku nebylo snadné.
By decision of the Financial Supervisory Authority (‘FME’) in October 2008, in principle all domestic assets and liabilities (save for some excluded assets and liabilities) of Glitnir's were transferred to ISB, including Glitnir's outstanding liabilities to the CBI, which amounted to approximately ISK 55,6 billion, as well as indirectly the ownership of the underlying collateral (the mortgage loan portfolio) [14].
Vzhledem k finanční krizi a velmi nízkému počtu potenciálních kupujících na trhu se tehdy neuvažovalo ani o prodeji portfolia hypotečních úvěrů.
As the debt with the CBI consisted of short-term collateralised lending, instant repayment would have had a serious impact on ISB's liquidity position and could have jeopardised the restructuring of the bank.
Společnost ISB se proto snažila vyjednat s CBI změnu podmínek dluhu, aby z něj vytvořila dlouhodobý dluh s přiměřeným odpisovým profilem a předešla tak dalšímu negativnímu dopadu na likviditu ISB.
According to the CBI, the alternative would have been for the CBI to collect the debt, which would have left the CBI with the mortgage loan portfolio.
Jednáním mezi ISB a CBI bylo dne 11. září 2009 dosaženo dohody, na jejímž základě společnost ISB vydala centrální bance CBI samostatný dluhopis v hodnotě 55,6 miliard islandských korun.
This would have been difficult for a central bank to manage.
Dluhopis byl jištěn týmž nebo podobným portfoliem hypotečních úvěrů jako kryté dluhopisy, které dříve vydala banka Glitnir.
Selling the mortgage loan portfolio at the time was also not considered an option, taking into account the financial crisis and the very few potential purchasers on the market.
Dluhopis je přezajištěný: poměr úvěru k hodnotě nemovitostí („LTV“) je 70 % [15].
Therefore, ISB sought to renegotiate the debt with the CBI, in order to convert it into a long-term debt with a reasonable amortisation profile, to avoid a further negative impact on ISB's liquidity position.
Splatnost dluhopisu je 10 let, úroková sazba je 4,5 % a dluhopis je vázaný na index CPI (tj. na index spotřebitelských cen).
Following negotiations between ISB and the CBI, an agreement was reached on 11 September 2009, resulting in ISB issuing a stand-alone bond to the CBI in the amount of ISK 55,6 billion.
ÚVĚROVÁ SMLOUVA UZAVŘENÁ SE SPOLEČNOSTÍ ARION
The bond was asset-backed with the same, or similar, mortgage loan portfolio as the covered bonds that were issued by Glitnir in the past.
V říjnu 2008 se ukázalo, že společnost Kaupthing již nelze zachránit, a provoz banky proto převzal orgán finančního dohledu.
The bond is over-collateralised with a loan-to-value (‘LTV’) ratio of 70 % [15].
V souladu se zákonem č. 125/2008 o oprávnění k vyplácení prostředků ze státní pokladny z důvodu mimořádných okolností na finančním trhu aj. (dále jen „zákon o mimořádných okolnostech“), který byl přijat dne 6. října 2008, se orgán FME rozhodl rozdělit společnost Kaupthing na banku starou a novou.
The bond's maturity is 10 years, with an interest rate of 4,5 %, CPI linked (i.e. consumer price-indexed).
Nová banka, ze které se později stala společnost Arion, v zásadě převzala většinu domácích aktiv a závazků.
LOAN AGREEMENT CONCLUDED WITH ARION
Avšak zajištěné závazky vůči CBI a příslušné zajištění včetně portfolia hypotečních úvěrů převedeny nebyly [16].
In October 2008, it was clear that Kaupthing could no longer be saved and the FME therefore took over the operations of the bank.
Na starou banku byl uvalen dohled výboru pro řešení problémů a později se stala předmětem likvidačního řízení s konečným cílem ukončit veškerou činnost.
In line with the Act No 125/2008 on the Authority for Treasury disbursements due to Unusual Financial Market Circumstances etc. (the ‘Emergency Act’), which was passed on 6 October 2008, the FME decided to split Kaupthing into an old and a new bank.
Společnost Kaupthing, vláda a společnost Arion dosáhly dne 3. září 2009 dohody ohledně kapitalizace společnosti Arion a základu pro kompenzaci ze strany společnosti Kaupthing ve prospěch společnosti Arion („dohoda o kapitalizaci společnosti Kaupthing“).
The new bank, which later became Arion, in principle took over most domestic assets and liabilities.
Podle této dohody měla společnost Kaupthing možnost získat kontrolu nad společností Arion úpisem nového základního kapitálu a tento nový základní kapitál měla uhradit vlastními aktivy staré banky (tj. aktivy, která nebyla převedena podle výše popsaného rozhodnutí FME).
However, the secured liabilities towards the CBI and the respective collateral, including the housing loan portfolio, were not transferred [16].
Předtím, než se společnost Kaupthing mohla rozhodnout, zda převezme většinový podíl ve společnosti Arion, bylo třeba dosáhnout dohody s CBI ohledně vyrovnání nesplacených pohledávek, neboť část aktiv, kterou měla uhradit za nový základní kapitál, byla zahrnuta do zajištění úvěrů poskytnutých centrální bankou CBI společnosti Kaupthing, a to včetně portfolia hypotečních úvěrů.
The old bank was placed under the supervision of a resolution committee and later became subject to winding-up procedures, with the aim of eventually closing all operations.
Proto dne 30. listopadu 2009 ministerstvo financí, CBI a výbor pro řešení problémů společnosti Kaupthing uzavřely dohodu o vyrovnání pohledávek centrální banky CBI za společností Kaupthing („dohoda o vyrovnání“).
Kaupthing, the Government and Arion reached an agreement on 3 September 2009 regarding the capitalisation of Arion and the basis for compensation from Kaupthing to Arion (the ‘Kaupthing capitalisation agreement’).
Vyrovnání jednodenních úvěrů bylo předmětem článku 3 dohody o vyrovnání, ve kterém se smluvní strany dohodly, že společnost Arion převezme závazek společnosti Kaupthing vůči CBI vydáním dluhopisu v hodnotě přibližně […] [17] miliard islandských korun ve stanovené podobě tvořící dodatek II dohody, přičemž CBI převede portfolio hypotečních úvěrů na společnost Arion.
According to this agreement, Kaupthing had the option of acquiring control of Arion by subscribing to new share capital and was to pay for the new share capital with the old bank's own assets (i.e. the assets that had not been transferred pursuant to the FME decision as described above).
Dne 22. ledna 2010 společnost Arion a CBI uzavřely úvěrovou smlouvu, která podle CBI a společnosti Arion představovala formální naplnění článku 3 dohody o vyrovnání a dohody o kapitalizaci, tj. když se věřitelé společnosti Kaupthing stali vlastníky společnosti Arion.
Before Kaupthing could decide whether it would acquire a majority stake in Arion, an agreement needed to be reached with the CBI on the settlement of the outstanding claims as some of the assets it would need to pay for the new share capital had been placed as collateral against loans provided by the CBI to Kaupthing, including the housing loan portfolio.