natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Koncem roku 2007 byly islandské krátkodobé závazky (vzniklé především kvůli financování bank) patnáctkrát vyšší než devizové rezervy a zahraniční vklady ve všech třech bankách byly osmkrát vyšší než devizové rezervy.
Although the capital ratio of Landsbanki (and the other two major banks) was always reported to be slightly higher than the statutory minimum, the SIC concluded that the capital ratios did not accurately reflect the financial strength of the banks.
Záruční fond pro vkladatele a investory držel v porovnání s vklady v bankách, za něž měl ručit, minimální prostředky.
This was due to the risk exposure of the bank's own shares through primary collaterals and forward contracts on the shares.
Tyto faktory vedly podle závěru vyšetřovací komise ke zranitelnosti Islandu vůči runu na jeho banky.
Share capital financed by the company itself, referred to by the SIC as ‘weak equity’ represented more than 25 % of the banks' capital bases (or over 50 % when assessed against the core component of the capital, shareholders' equity less intangible assets).
Náhlý růst bank v porovnání s regulační a finanční infrastrukturou
Added to this were problems caused by the risk the banks were exposed to by holding each other's shares.
Vyšetřovací komise dospěla k závěru, že příslušným islandským orgánům dohledu chyběla důvěryhodnost, která byla nezbytná v případě neexistence půjčovatele poslední instance s dostatečnými zdroji.
By the middle of 2008 direct financing by the banks of their own shares, as well as cross-financing of the other two banks' shares, amounted to approximately 400 billion ISK, around 70 % of the core component of capital.
Zpráva obsahuje závěr, že islandský orgán finančního dohledu (dále jen „FME“) a islandská centrální banka postrádaly odborné znalosti a zkušenosti potřebné k regulaci bank v hospodářsky složité době, mohly však přijmout opatření k snížení úrovně rizika, kterému byly banky vystaveny.
The SIC was of the opinion that the extent of financing of shareholders' equity by borrowing from the system itself was such that the system's stability was threatened.
FME se například nevyvíjel stejným tempem jako banky a postupy regulačního orgánu nedržely krok s rychlým rozvojem operací bank.
The banks held a substantial amount of their own shares as collateral for their lending and therefore as share prices fell the quality of their loan portfolio declined.
Zpráva se kriticky vyjadřuje rovněž k vládě a vyvozuje závěr, že orgány měly přijmout opatření k snížení možného dopadu bank na hospodářství, a to omezením jejich velikosti nebo požadováním, aby jedna či více bank přesunulo své ústředí do zahraničí [9].
This affected the banks' performance and put further downward pressure on their share prices; in response to which (the SIC assumed from the information in their possession), the banks attempted to artificially create abnormal demand for their own shares.
Nerovnováha a nadměrný růst celého islandského hospodářství
The size of the banks
Ve zprávě vyšetřovací komise se odkazuje na události týkající se širší ekonomiky, které měly rovněž dopad na rychlý růst bank a přispěly k nerovnováze mezi odvětvím finančních služeb a ostatními částmi hospodářství, pokud jde o velikost a vliv.
In 2001 the balance sheets of the three main banks (collectively) amounted to just over a year of the gross domestic product (‘GDP’) of Iceland.
Ve zprávě je vyvozen závěr, že vládní politiky (zejména daňová politika) s největší pravděpodobností přispěly k nadměrnému růstu a nerovnováze a že měnová politika islandské centrální banky nebyla dostatečně restriktivní.
By the end of 2007 the banks had become international and held assets worth nine times the Icelandic GDP.
Zpráva odkazuje rovněž na uvolňování úvěrových pravidel islandského fondu pro financování bydlení jako na „jeden z největších omylů v řízení měnové a daňové politiky, k němuž došlo v období před úpadkem bank“ [10].
The SIC report notes that by 2006, observers were commenting that the banking system had outgrown the capacity of the Central Bank of Iceland (‘CBI’) and doubted whether it could fulfil the role of lender of last resort.
Zpráva se vyjadřuje kriticky rovněž k lehkosti, s jakou si mohly banky půjčovat od centrální islandské banky, když objem krátkodobých zajištěných úvěrů islandské centrální banky vzrostl z 30 miliard ISK na podzim 2005 na 500 miliard ISK na začátku října 2008.
By the end of 2007 Iceland's short-term debts (mainly incurred due to financing of the banks) were 15 times larger than the foreign exchange reserves, and the foreign deposits in the three banks were also 8 times larger than the foreign exchange reserves.
Islandská koruna, vnější nerovnováhy a rozpětí swapů úvěrového selhání
The Depositors and Investors Guarantee Fund held minimal resources in comparison with the bank deposits it was meant to guarantee.
Ve zprávě se uvádí, že v roce 2006 byla hodnota islandské koruny neudržitelně vysoká, schodek islandského běžného účtu převyšoval 16 % HDP a závazky v cizích měnách po odečtení aktiv se blížily celkovému ročnímu HDP.
These factors, the SIC concludes, made Iceland susceptible to a run on its banks.
Byly vytvořeny předpoklady pro finanční krizi.
The sudden growth of the banks in comparison with the regulatory and financial infrastructure
Na konci roku 2007 došlo k znehodnocení islandské koruny a rozpětí swapů úvěrového selhání Islandu a jednotlivých bank se exponenciálně zvýšilo.
The SIC concluded that the relevant supervisory bodies in Iceland lacked the credibility that was necessary in the absence of a sufficiently resourced lender of last resort.
Opatření, která byla přijata za účelem restrukturalizace bankovního sektoru
The report concludes that the Icelandic Financial Supervisory Authority (the ‘FME’) and CBI lacked the expertise and experience to regulate the banks in difficult economic times, but that they could have taken action to reduce the level of risk that the banks were incurring.
Po úpadku tří největších komerčních bank v říjnu 2008 (včetně Landsbanki) čelily islandské orgány nevídanému problému spojenému se zachováním fungujícího bankovnictví na Islandu [11].
The FME, for example, did not grow in the same proportion as the banks and the regulator's practices did not keep up with the rapid developments in the banks' operations.
Ministr financí mohl jménem státní pokladny vyplatit finanční prostředky za účelem založení nových finančních společností.
The report is also critical of the government, concluding that the authorities should have taken action to reduce the potential impact of the banks on the economy by reducing their size or requiring one or more banks to move their headquarters abroad [9].
V konkurzních řízeních týkajících se jednotlivých finančních společností byla mimoto vkladům udělena priorita před ostatními pohledávkami.
Imbalance and overexpansion of the Icelandic economy as a whole
Vláda prohlásila, že vklady v domácích komerčních bankách a spořitelnách a jejich pobočkách na Islandu jsou v plné výši zajištěny.
The SIC report makes reference to events concerning the wider economy that also impacted upon the banks' rapid growth and contributed to the imbalance in size and influence between the financial services sector and the remainder of the economy.
Politické priority se zpočátku zaměřily na zajištění základního fungování domácího bankovního, platebního a vypořádacího systému.
The report concluded that government policies (in particular fiscal policy) most likely contributed to the overexpansion and imbalance and that the CBI's monetary policy was not sufficiently restrictive.
V prvních týdnech po zhroucení vypracovala islandská vláda ve spolupráci s Mezinárodním měnovým fondem (dále jen „MMF“) rovněž hospodářský program, na jehož základě byla dne 20. listopadu 2008 schválena žádost Islandu o dohodu o dvouletém pohotovostním úvěru MMF, která zahrnovala úvěr MMF ve výši 2,1 miliardy USD, jenž měl posílit islandské devizové rezervy.
The report also refers to relaxing the Icelandic Housing Financing Fund's lending rules as ‘one of the biggest mistakes in monetary and fiscal management made in the period leading up to the banks' collapse’ [10].
Další úvěry až do výše 3 miliard USD byly zajištěny od dalších severských zemí a rovněž některých dalších obchodních partnerů.
The report is also critical of the ease with which the banks were able to borrow from the CBI, with the stock of CBI short-term collateral loans increasing from 30 billion ISK in the autumn of 2005 to 500 billion ISK by the beginning of October 2008.
Program MMF byl široce pojatým programem stabilizace, který se zaměřoval na tři hlavní cíle.
The report notes that in 2006, the value of the Icelandic króna was unsustainably high, the Icelandic current account deficit was over 16 % of GDP, and liabilities in foreign currencies less assets neared total annual GDP.
Za prvé, stabilizovat a obnovit důvěru v islandskou korunu, aby se omezily negativní dopady krize na hospodářství.
The prerequisites for a financial crisis were in place.
K příslušným opatřením patřilo zavedení kontrol kapitálu, jež měly zastavit jeho únik.
By the end of 2007 the value of the króna was depreciating and credit default swap spreads on Iceland and the banks rose exponentially.
Za druhé obsahoval komplexní strategii restrukturalizace bank, která byla zaměřena na obnovení životaschopného islandského finančního systému a rovněž zajištění mezinárodních finančních vztahů země.
Measures taken to reconstruct the banking sector
K vedlejším cílům patřilo zajištění řádného ocenění aktiv bank, maximalizace zpětně získané hodnoty aktiv a posílení postupů v oblasti dohledu.
Following the collapse of the three biggest commercial banks in October 2008 (including Landsbanki) the Icelandic authorities were faced with the unprecedented challenge of safeguarding continued banking operations in Iceland [11].
Za třetí měl program zajistit udržitelné veřejné finance, a to omezením socializace ztrát ve zkrachovalých bankách a provedením střednědobého programu fiskální konsolidace.
The policy followed by the Icelandic Government is primarily laid down in the Emergency Act [12] adopted by the Icelandic Parliament on 6 October 2008.
Islandské orgány zdůraznily, že kvůli mimořádným okolnostem souvisejícím s velikostí bankovního systému v poměru ke kapacitě státní pokladny byly možnosti politiky, které měly orgány k dispozici, omezené.
The law grants extraordinary powers to the FME to take control of financial undertakings and to dispose of their assets and liabilities as required.
Použitá řešení se proto v mnoha ohledech lišila od opatření, která přijaly vlády jiných zemí, jež čelily ohrožení finanční stability.
The Minister of Finance was authorised, on behalf of the Treasury, to disburse funds in order to establish new financial undertakings.
Na základě mimořádného zákona byly tři velké komerční banky, Glitnir Bank, Landsbanki Íslands a Kaupthing Bank, rozděleny na „bývalé“ a „nové“ banky.
Moreover, in bankruptcy proceedings of financial undertakings, deposits would be given priority over other claims.
Ministr financí založil tři společnosti s ručením omezeným, které měly převzít domácí operace bývalých bank, a jmenoval členy jejich správních rad.
The Government declared that deposits in domestic commercial and savings banks and their branches in Iceland would be fully protected.
FME převzal kontrolu nad bývalými bankami, v podstatě přidělil jejich domácí aktiva a závazky (vklady) novým bankám, které pokračovaly v bankovních operacích na Islandu.
Policy priorities focused initially on securing the basic functioning of the domestic banking, payment and settlement systems.
Bývalé banky byly umístěny pod dohled příslušných výborů pro řešení problémů [13].
In the first weeks after the crash, the Icelandic Government also prepared an economic program in collaboration with the International Monetary Fund (the IMF), leading to the approval on 20 November 2008 of Iceland's request for a two year stand-by-arrangement from the Fund, which included a 2,1 billion USD loan from the IMF aimed at strengthening Iceland's currency reserves.
Zahraniční aktiva a závazky zůstaly většinou v bývalých bankách, jež byly později předmětem likvidačního řízení a nakonec veškeré zahraniční operace ukončily [14].
Additional loans of up to 3 billion USD were secured from other Nordic countries as well as certain other trading partners.
(30) V předběžné počáteční rozvaze tří nových bank ze dne 14. listopadu 2008 se odhadovalo, že celková společná aktiva bank činí 2886 miliard ISK, přičemž stát poskytne kapitál ve výši 385 miliard ISK.
Of the IMF loan, 827 million USD was made available immediately, while the remaining amount was disbursed in eight equal instalments, subject to quarterly reviews of the program.
Celková výše dluhopisů, jež měly nové banky vydat ve prospěch bývalých bank jako úhradu za hodnotu převedených aktiv, která převyšovala závazky, se odhadovala na 1153 miliard ISK.
The IMF Program was a broad-based stabilisation program focusing on three key objectives.
FME jmenoval společnost Deloitte LLP, aby stanovila hodnotu převedených aktiv a závazků.
Firstly, to stabilise and restore confidence in the króna so as to contain the negative impact of the crisis on the economy.
Přitom se ukázalo, že nezávislé ocenění nepovede k pevně stanoveným hodnotám převedených čistých aktiv, nýbrž k ocenění v určitém rozpětí.
The measures included the introduction of capital controls aimed at stemming capital flight.
Ukázalo se rovněž, že věřitelé bank s procesem ocenění nesouhlasí, jelikož se domnívali, že nebude nestranný, a stěžovali si, že nemohli chránit své zájmy.
Secondly, the program included a comprehensive bank restructuring strategy, ultimately aimed at rebuilding a viable financial system in Iceland as well as safeguarding the country's international financial relations.
Tyto komplikace vedly ke změně politiky týkající se vypořádání účtů mezi bývalými a novými bankami.
Among subsidiary goals was to ensure fair valuation of the banks' assets, maximise asset recovery and strengthen supervisory practices.
Místo spoléhání se na ocenění provedené nezávislým znalcem se strany měly na základě jednání pokusit dospět k dohodě o hodnotě převedených čistých aktiv.
Thirdly, the program aimed at ensuring sustainable public finances, by limiting the socialisation of losses in the failed banks and implementing a medium-term fiscal consolidation program.
Bylo zřejmé, že pro strany bude obtížné dosáhnout dohody ohledně ocenění, jelikož to očividně podléhalo četným předpokladům, na nichž by se strany pravděpodobně neshodly.
The Icelandic authorities have underlined that due to the exceptional circumstances linked to the large size of the banking system in relation to the financial capacity of the Treasury, the policy options available to the authorities were limited.
Stát se pokoušel docílit dohody o základním ocenění, jež by poskytlo pevný základ pro počáteční kapitalizaci nových bank.
The solutions relied upon were therefore in many ways different to the measures taken by the governments of other countries facing threats to financial stability.
Cenu aktiv převyšující základní ocenění by bylo možno připsat věřitelům ve formě podmíněných dluhopisů nebo navýšení hodnoty základního kapitálu bank, jelikož při jednáních vyšlo najevo, že výbory pro řešení problémů bank Glitnir a Kaupthing a většina jejich věřitelů by mohli mít zájem o získání podílů v nových bankách, a mohli by mít tudíž prospěch z případného navýšení hodnoty převedených aktiv.
On the basis of the Emergency Act, the three large commercial banks, Glitnir Bank, Landsbanki Íslands and Kaupthing Bank, were split into ‘old’ and ‘new’ banks.
Dne 20. července 2009 byla oznámena úplná kapitalizace tří nových bank a základ dohod s věřiteli bývalých bank ohledně toho, jak bude dosaženo odškodnění za převod čistých aktiv do nových bank.
The Minister of Finance founded three limited liability companies to take over the domestic operations of the old banks and appointed them boards of directors.
Co se týká dvou nových bank, New Glitnir (později přejmenované na Íslandsbanki) a New Kaupthing (později přejmenované na Arion Bank), toto zahrnovalo podmíněné dohody týkající se úpisu většinových podílů na vlastním kapitálu nových bank ze strany bývalých bank.
The FME took control of the old banks, allocated essentially their domestic assets and liabilities (deposits) to the new banks which continued banking operations in Iceland.
Na základě těchto dohod se výbory pro řešení problémů bývalých bank v říjnu 2009 (Glitnir) a prosinci 2009 (Kaupthing Bank a Landsbanki Islands) rozhodly upsat akcie v nových bankách.
The old banks were placed under the supervision of their respective resolution committees.
Dne 18. prosince 2009 vláda oznámila, že restrukturalizace bank byla ukončena a že mezi islandskými orgány a novými bankami, na straně jedné, a výbory pro řešení problémů bank Glitnir Bank, Landsbanki Íslands a Kaupthing Bank jménem jejich věřitelů, na straně druhé, bylo dosaženo dohod.
Foreign assets and liabilities were in the main placed in the old banks, which were later submitted to winding-up procedures and the eventual closure of all foreign operations.
Dohody zahrnovaly vypořádání s ohledem na aktiva, která byla převedena z bývalých bank na nových bank, a nové banky tedy byly plně financovány.
[14]
Státní příspěvek k vlastnímu kapitálu nových bank byl podstatně snížen, a to z 385 miliard ISK, jak se předpokládalo původně, na 135 miliard ISK ve formě akciového kapitálu a v případě dvou ze tří bank, Íslandsbanki a Arion Bank, přibližně 55 miliard ISK kapitálu tier 2 v podobě podřízených půjček, tj. celkem 190 miliard ISK.
In the provisional opening balance sheets of the three new banks of 14 November 2008 it was estimated that the banks' combined total assets would amount to 2886 billion ISK, with an equity to be provided by the State of 385 billion ISK.
Státní pokladna mimoto poskytla Íslandsbanki a Arion Bank určité likvidní facility.
The total amount of bonds to be issued by the new banks in favour of the old banks as payment for the value of the assets transferred in excess of liabilities was estimated at 1153 billion ISK.
Akciový kapitál, který novým bankám poskytly bývalé banky, činil celkem přibližně 156 miliard ISK.
The FME appointed Deloitte LLP to perform assessments of the value of transferred assets and liabilities.
Celková kapitalizace nových bank proto činila zhruba 346 miliard ISK.
In this process it transpired that the independent assessment would not result in fixed values of net assets transferred but valuations within certain ranges.
Místo zachování úplného vlastnictví všech tří bank vedly tudíž dohody k snížení podílů státu na přibližně 5 % v případě banky Íslandsbanki, 13 % v případě Arion Bank a 81 % v případě Landsbankinn.
It also emerged that the banks' creditors raised disagreements concerning the valuation process, which they considered not to be impartial, and complained that they were unable to protect their interests.
Ačkoliv toto převzetí dvou ze tří bank věřiteli bývalých bank vyřešilo významné problémy při obnově finančního odvětví a vytvořilo pevnější kapitálový základ pro nové banky, přetrvávaly četné nedostatky, kterými bylo třeba se zabývat.
These complications resulted in a change of policy for settling the accounts between the old and the new banks.
Od podzimu 2009 soustředily banky své úsilí především na vnitřní záležitosti, což určovalo celkovou strategii pro jejich operace, a zejména restrukturalizaci jejich úvěrových portfolií, která představovala největší rizikový faktor pro jejich operace a dlouhodobou životaschopnost.
Instead of relying on valuations by an independent expert, the parties would try through negotiations to reach agreements on the value of the net assets transferred.
Proces restrukturalizace byl složitý kvůli různým komplikujícím faktorům, včetně rozsudků Nejvyššího soudu o protiprávnosti úvěrů poskytnutých v ISK, které však byly indexovány na cizí měny.
It was clear that it would be difficult for the parties to reach agreements on the valuations as they were evidently subject to numerous assumptions on which the parties were likely to disagree.
Co se týká banky Landsbankinn, tyto záležitosti jsou v rozsahu relevantním pro její restrukturalizaci pojednány níže.
The state aimed to reach agreements on base evaluations providing a firm foundation for the initial capitalisation of the new banks.
Makroekonomické prostředí
Price performance of assets in excess of the base evaluation could be attributed to the creditors in the form of contingent bonds or increases in the value of the banks' share capital, as it had emerged in the negotiations that the resolution committees of Glitnir and Kaupthing and a majority of their creditors could be interested to acquire holdings in the new banks, and this would allow them to benefit from potential increases in the values of the assets transferred.
Po zhroucení bankovního systému v říjnu 2008 následovaly velké hospodářské otřesy.
The full capitalisation of the three new banks and heads of agreements with the creditors of the old banks on how compensation for the transfer of net assets into the new banks would be paid was announced on 20 July 2009.
Potíže v islandském finančním systému byly spojeny se zhroucením důvěry v měnu země.
With regard to two of the new banks, New Glitnir (later named Íslandsbanki) and New Kaupthing (later named Arion Bank), this included conditional agreements for the old banks to subscribe for majority equity interests in the new banks.
V prvním čtvrtletí roku 2008 došlo k výraznému znehodnocení islandské koruny a poté znovu na podzim, před pádem tří komerčních bank a po něm.
On the basis of the heads of agreements, the resolution committees of the old banks decided in October 2009 (Glitnir) and December 2009 (Kaupthing Bank and Landsbanki Islands) to subscribe to shareholding in the new banks.
K důsledkům hospodářské recese patřilo náhlé zvýšení nezaměstnanosti z 1,6 % v roce 2008 na 8 % v roce 2009, prudký růst inflace a pokles reálných mezd.
On 18 December 2009 the Government announced that bank reconstruction had been concluded and that agreements had been reached between the Icelandic authorities and the new banks, on the one hand, and the resolution committees of Glitnir Bank, Landsbanki Íslands and Kaupthing Bank on behalf of their creditors, on the other hand.
Mimoto došlo k výraznému zvýšení zadlužení podniků a domácností a podílu nesplácených půjček v úvěrových portfoliích bank a rovněž k rozsáhlému přebírání podniků ve finančních obtížích novými bankami.
The agreements contained settlements concerning assets which were transferred from the old banks to the new ones, and that the new banks were then fully financed.
Vysoké fiskální náklady na restrukturalizaci bankovního systému současně vedly k významnému růstu rozpočtového schodku a velkému zvýšení veřejného dluhu.
The Treasury's contribution to the new banks' equity was reduced substantially, from 385 billion ISK as originally envisaged to 135 billion ISK in the form of share capital and, in the case of two of the three banks, Íslandsbanki and Arion Bank, approximately ISK 55 billion of Tier II capital in the form of subordinated loans or a total of 190 billion ISK.
Po hluboké recesi naznačují předběžné údaje islandského statistického úřadu obrat ve druhém pololetí roku 2011 a růst HDP za celý rok o 3,1 %.
In addition, the Treasury provided Íslandsbanki and Arion Bank with certain liquidity facilities.
Hospodářský růst v minulém roce byl zapříčiněn především růstem domácí poptávky, zejména 4 % zvýšením soukromé spotřeby domácností.
The share capital provided by the old banks to the new ones amounted in total to approximately 156 billion ISK.
To bylo podpořeno růstem mezd a sociálních dávek a rovněž určitými politickými iniciativami, které byly realizovány s cílem zmírnit zátěž spojenou se splácením dluhů domácností, včetně dočasných podpor na úhradu úroků, zmrazení splátek úvěrů a předčasného vyplacení prostředků z penzijního spoření.
Total capitalisation of the new banks therefore amounted to approximately 346 billion ISK.