natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Při stanovování vhodné referenční hodnoty je nutné věnovat obzvláštní pozornost kategorii dotyčného subjektu (např. holdingová skupina, spekulativní fond nebo dlouhodobý investor, který se snaží zajistit zisk v dlouhodobějším horizontu), druhu dotyčné transakce (např. kapitálová účast nebo transakce týkající se dluhových nástrojů) a dotčenému trhu nebo trhům (např. finanční trhy, rychle rostoucí trhy technologií, trhy veřejných služeb nebo trhy pro infrastrukturu).
Where the aim of the assessment is to consider whether the State intervention is in line with market conditions, it is normally appropriate to consider measures of central tendency such as the average or the median of the set of comparable transactions.
Došlo-li k významným hospodářským změnám, obzvláště důležité je také načasování transakcí.
Other assessment methods
V příslušných případech může být třeba upravit dostupná tržní měřítka podle konkrétních rysů dané státní transakce (např. situace podniku-příjemce a situace na relevantním trhu) [155].
Whether a transaction is in line with market conditions can also be established on the basis of a generally-accepted, standard assessment methodology [156].
Referenční srovnávání nemusí být vhodnou metodou ke zjištění tržních cen v případě, kdy dostupné referenční hodnoty nejsou stanoveny s ohledem na aspekty trhu nebo kdy jsou stávající ceny významně narušeny veřejnými zásahy.
Such a methodology must be based on the available objective, verifiable and reliable data [157], which should be sufficiently detailed and should reflect the economic situation at the time at which the transaction was decided, taking into account the level of risk and future expectations [158].
Referenční srovnávání často nestanoví jednu „přesnou“ referenční hodnotu, nýbrž spíše řadu možných hodnot, a to posouzením souboru srovnatelných transakcí.
Depending on the value of the transaction, the robustness of the evaluation should normally be corroborated by performing a sensitivity analysis, assessing different business scenarios, preparing contingency plans and comparing the results with alternative evaluation methodologies.
Je-li cílem ocenění posoudit, zda je zásah státu v souladu s tržními podmínkami, je obvykle vhodné posoudit měřítka orientovaná na středovou hodnotu, jako je průměr nebo medián souboru srovnatelných transakcí.
A new (ex-ante) valuation may need to be carried out if the transaction is delayed and it is necessary to take into account recent changes in market conditions.
Jiné metody ocenění
A widely accepted standard methodology to determine the (annual) return on investments is to calculate the internal rate of return (IRR) [159].
Skutečnost, zda je transakce v souladu s tržními podmínkami, lze rovněž zjistit na základě obecně přijímané standardní metody ocenění [156].
One can also evaluate the investment decision in terms of its net present value (NPV) [160], which produces results equivalent to the IRR in most cases [161].
Tato metoda musí být založena na dostupných objektivních, ověřitelných a spolehlivých údajích [157], jež by měly být dostatečně podrobné a měly by zohledňovat hospodářskou situaci v době, kdy bylo o transakci rozhodnuto, s přihlédnutím k úrovni rizika a budoucím očekáváním [158].
To assess whether the investment is carried out on market terms, the return on the investment must be compared to the normal expected market return.
V závislosti na hodnotě transakce by se měla spolehlivost ocenění obvykle potvrdit provedením analýzy citlivosti, která posuzuje různé obchodní scénáře, vypracovává pohotovostní plány a porovnává výsledky alternativních metod ocenění.
A normal expected return (or cost of capital of the investment) can be defined as the average expected return that the market requires from the investment on the basis of generally accepted criteria, in particular the risk of the investment, taking into account the financial position of the company and the specific features of the sector, region or country.
Je-li transakce odložena a je-li nutné vzít v úvahu nejnovější změny tržních podmínek, může být zapotřebí nové ocenění (ex ante).
If this normal return cannot be reasonably expected, then the investment would most likely not be pursued on market terms.
Obecně přijímanou standardní metodou stanovení (roční) návratnosti investic je výpočet vnitřní míry návratnosti [159].
In general, the riskier the project, the higher the rate of return that fund providers will demand, that is to say the higher the cost of capital.
Investiční rozhodnutí lze posoudit rovněž z hlediska jeho čisté současné hodnoty [160], což ve většině případů přináší výsledky rovnocenné vnitřní míře návratnosti [161].
The appropriate assessment methodology may depend on the market situation [162], data availability or the type of transaction.
Za účelem posouzení, zda se investice uskutečnila za tržních podmínek, je nutno porovnat návratnost investice s běžnou očekávanou tržní návratností.
For instance, whereas an investor seeks to generate a profit by investing in undertakings (in which case IRR or NPV are likely to be the most appropriate method), a creditor seeks to obtain payment of sums owed to it (the principal sum and any interest) by a debtor within the contractually and legally determined period [163] (in which case the evaluation of collateral, for example the asset value, could be more relevant).
Běžnou očekávanou návratnost (nebo kapitálové náklady investice) lze vymezit jako průměrnou očekávanou návratnost, kterou trh vyžaduje u investice na základě obecně uznávaných kritérií, zejména rizika investice, s přihlédnutím k finanční situaci společnosti a konkrétní charakteristice odvětví, regionu nebo země.
In the case of sales of land, an independent expert evaluation prior to the sale negotiations to establish the market value on the basis of generally accepted market indicators and valuation standards is in principle satisfactory [164].
Nelze-li běžnou návratnost přiměřeně očekávat, pak by se investice s největší pravděpodobností za tržních podmínek neuskutečnila.
Methods to establish the IRR or NPV of an investment do not typically result in one precise value that could be accepted, but rather in a range of possible values (depending on the economic, legal and other specific circumstances of the transaction inherent in the assessment method).
Obecně platí, že čím rizikovější je projekt, tím vyšší návratnost budou poskytovatelé finančních prostředků požadovat, tj. tím vyšší budou kapitálové náklady.
Where the aim of the assessment is to consider whether the State intervention is in line with market conditions, it is normally appropriate to consider measures of central tendency, such as the average or the median of the set of comparable transactions.
Vhodná metoda ocenění může záviset na situaci na trhu [162], dostupnosti údajů nebo druhu transakce.
Prudent market economy operators typically assess their interventions by using several different methodologies to corroborate the estimates (for instance, NPV calculations are validated by benchmarking methods).
Zatímco například investor usiluje o dosažení zisku investováním do podniků (v tomto případě bude pravděpodobně nejvhodnější metodou vnitřní míra návratnosti nebo čistá současná hodnota), věřitel se snaží dosáhnout uhrazení dlužných částek (jistiny a případných úroků) dlužníkem ve smluvně a zákonem stanovené lhůtě [163] (v tomto případě může být vhodnější ocenění kolaterálu, např. hodnoty aktiv).
The different methodologies converging at the same value will provide a further indication for establishing a genuine market price.
V případě prodeje pozemků je v zásadě uspokojivé ocenění provedené nezávislým odborníkem před jednáním o prodeji, které stanoví tržní hodnotu na základě obecně přijímaných tržních ukazatelů a norem oceňování [164].
Thus, the presence of complementary valuation methodologies corroborating each other's findings will be considered a positive indication when assessing whether a transaction is in line with market conditions.
Metody stanovení vnitřní míry návratnosti nebo čisté současné hodnoty investice obvykle nevedou k jedné přesné hodnotě, kterou by bylo možno uznat, nýbrž spíše k řadě možných hodnot (v závislosti na ekonomických, právních a jiných konkrétních okolnostech transakce zohledněných v metodě ocenění).
Counterfactual analysis in the case of prior economic exposure to the undertaking concerned
Je-li cílem ocenění posoudit, zda je zásah státu v souladu s tržními podmínkami, je obvykle vhodné posoudit měřítka orientovaná na středovou hodnotu, jako je průměr nebo medián souboru srovnatelných transakcí.
The fact that the public body concerned has prior economic exposure to an undertaking should be taken into consideration when examining whether a transaction is in line with market conditions, provided that a comparable private operator could have such prior exposure (for example in its capacity of shareholder of an undertaking) [165].
Obezřetné subjekty v tržním hospodářství své zásahy obvykle posuzují pomocí několika různých metod, tak aby se odhady potvrdily (např. výpočty čisté současné hodnoty se ověřují referenčním srovnáváním).
Prior exposure must be considered in the framework of counterfactual scenarios for the purpose of the MEO test.
Různé metody vedoucí k téže hodnotě jsou další cestou, jak zjistit skutečnou tržní cenu.
For instance, in the case of an equity or debt intervention in a public undertaking in difficulty, the expected return on such an investment should be compared with the expected return in the counterfactual scenario of the liquidation of the company.
Při posuzování, zda je transakce v souladu s tržními podmínkami, se proto bude existence doplňkových metod ocenění, jež vzájemně potvrzují zjištěný výsledek, považovat za pozitivní ukazatel.
In the event that liquidation provides higher gains or lower losses, a prudent market economy operator would choose that option [166].
Srovnávací analýza v případě předchozí ekonomické účasti v dotyčném podniku
For this purpose, the liquidation costs to be considered should not include costs linked to the responsibilities of the public authorities, but only costs that a rational market economy operator would incur [167], also taking into account the evolution of the social, economic and environmental context in which it operates [168].
Při posuzování, zda je transakce v souladu s tržními podmínkami, je třeba vzít v úvahu skutečnost, že dotyčný veřejnoprávní subjekt měl předchozí ekonomickou účast v určitém podniku – za předpokladu, že takovou předchozí účast mohl mít srovnatelný soukromý subjekt (např. ve funkci akcionáře podniku) [165].
Specific considerations to establish whether the terms for loans and guarantees are in line with market terms
Předchozí účast je za účelem použití kritéria subjektu v tržním hospodářství nutno posoudit na základě srovnávacích scénářů.
In the same way as any other transaction, loans and guarantees granted by public bodies (including public undertakings) may entail State aid if they are not in line with market terms.
Například v případě zásahu ve veřejném podniku v obtížích, který se týká vlastního kapitálu či dluhu, je třeba očekávanou návratnost takovéto investice srovnat s očekávanou návratností podle srovnávacího scénáře založeného na likvidaci podniku.
For guarantees, a triangular situation involving a public entity as a guarantor, a borrower and a lender normally has to be analysed [169].
Vede-li tato likvidace k vyšším výnosům nebo nižším ztrátám, zvolil by obezřetný subjekt v tržním hospodářství tuto možnost [166].
In most cases, aid can only be present at the level of the borrower, as the public guarantee may grant it an advantage, by enabling it to borrow at a rate that would not have been obtainable on the market without the guarantee [170] (or to borrow in a situation where, exceptionally, no loan could have been obtained on the market at any rate).
Za tímto účelem by náklady likvidace, které je nutno vzít v úvahu, neměly zahrnovat náklady spojené s povinnostmi orgánů veřejné moci, nýbrž pouze náklady, které by vynaložil racionálně jednající subjekt v tržním hospodářství [167], rovněž s přihlédnutím k vývoji sociálního, ekonomického a environmentálního kontextu, v němž působí [168].
However, under certain specific circumstances, the granting of a public guarantee might also entail aid to the lender, in particular where the guarantee is given ex post on an existing obligation between lender and borrower, where a complete passing on of the advantage to the borrower is not ensured [171] or where a guaranteed loan is used to pay back a non-guaranteed one [172].
Zvláštní aspekty při zjišťování, zda jsou podmínky úvěrů a záruk v souladu s tržními podmínkami
Any guarantee granted on terms that are more favourable than market conditions, taking into account the economic situation of the borrower, confers an advantage on the latter (who pays a fee that does not appropriately reflect the risk that the guarantor assumes) [173].
Stejně jako jakékoli jiné transakce mohou i úvěry a záruky poskytnuté veřejnoprávními subjekty (včetně veřejných podniků) zahrnovat státní podporu, nejsou-li v souladu s tržními podmínkami.
In general, unlimited guarantees are not in line with normal market conditions.
Co se týče záruk, obvykle je třeba analyzovat trojstranný vztah mezi veřejnoprávním subjektem v roli ručitele, dlužníkem a věřitelem [169].
This also applies to implicit guarantees stemming from State liability for the debts of insolvent undertakings sheltered from ordinary bankruptcy rules [174].
Ve většině případů může podpora existovat pouze na úrovni dlužníka, jelikož mu státní záruka může poskytnout výhodu v tom, že mu umožní získat úvěr s úrokovou sazbou, kterou by bez záruky nebylo možné na trhu získat [170] (nebo získat úvěr v situaci, kdy by výjimečně nebylo možné na trhu získat úvěr při jakékoli úrokové sazbě).
In the absence of specific market information on a given debt transaction, the debt instrument's compliance with market conditions may be established on the basis of a comparison with comparable market transactions (that is to say through benchmarking).
Za určitých zvláštních podmínek však může poskytnutí veřejné záruky zahrnovat podporu i pro věřitele, zejména tehdy, je-li záruka poskytnuta ex post s ohledem na existující závazek mezi věřitelem a dlužníkem, není-li zajištěn úplný převod výhody na dlužníka [171] nebo použije-li se úvěr s poskytnutou zárukou na zaplacení jiného úvěru, na nějž záruka poskytnuta nebyla [172].
In the case of loans and guarantees, information on the financing costs of the undertaking may, for example, be obtained from other (recent) loans taken by the undertaking in question, from yields on bonds issued by the undertaking or from credit default swap spreads on that undertaking.
Jakákoli záruka, která je poskytnuta za příznivějších podmínek, než jsou tržní podmínky, s ohledem na hospodářskou situaci dlužníka, poskytuje tomuto dlužníkovi výhodu (jelikož ten hradí poplatek, který nezohledňuje náležitě riziko, jež přebírá ručitel) [173].
Comparable market transactions may also be similar loan or guarantee transactions undertaken by a sample of comparator companies, bonds issued by a sample of comparator companies or credit default swap spreads on a sample of comparator companies.
Neomezené záruky nejsou obecně v souladu s běžnými tržními podmínkami.
In the case of guarantees, if no corresponding price benchmark can be found on the financial markets, the total financing cost of the guaranteed loan, including the interest rate of the loan and the guarantee premium, should be compared to the market price of a similar non-guaranteed loan.
To platí rovněž pro implicitní záruky vyplývající z odpovědnosti státu za dluhy podniků v platební neschopnosti, na které se nevztahuje obecná právní úprava týkající se konkurzního řízení [174].
Benchmarking methods may be complemented with assessment methods based on the return on capital [175].
Neexistují-li konkrétní tržní údaje o dané dluhové transakci, lze soulad dluhového nástroje s tržními podmínkami zjistit na základě porovnání se srovnatelnými tržními transakcemi (tj. pomocí referenčního srovnávání).
To facilitate assessment of whether a measure complies with the MEO test, the Authority has developed proxies to determine the aid character of loans and guarantees.
V případě úvěrů a záruk lze například informace o nákladech určitého podniku na financování získat z jiných (nedávných) úvěrů, které si tento podnik vzal, z výnosů z dluhopisů vydaných tímto podnikem nebo z rozpětí swapů úvěrového selhání u dotyčného podniku.
For loans, the methodology to calculate a reference rate, to act as a proxy for the market price in situations where comparable market transactions are not easy to identify (something that is more likely to apply to transactions involving limited amounts and/or transactions involving small and medium sized undertakings (SMEs)) is set out in the Reference and Discount Rates Guidelines [176].
Srovnatelnými tržními transakcemi mohou být rovněž podobné úvěrové/záruční transakce, které uskutečnil vzorek společností použitých pro srovnání, dluhopisy vydané vzorkem společností použitých pro srovnání nebo rozpětí swapů úvěrového selhání u vzorku společností použitých pro srovnání.
It should be recalled that this reference rate is only a proxy [177].
Nelze-li v případě záruk zjistit odpovídající cenové měřítko na finančních trzích, měly by se celkové finanční náklady na úvěr s poskytnutou zárukou, včetně úrokové sazby u úvěru a záruční prémie, porovnat s tržní cenou podobného úvěru, na nějž záruka poskytnuta není.
If comparable transactions have typically taken place at a lower price than that indicated as a proxy by the reference rate, the EEA State can consider this lower price to be the market price.
Metody referenčního srovnávání mohou být doplněny metodami ocenění založenými na návratnosti kapitálu [175].
If, on the other hand, the same company has carried out recent similar transactions at a higher price than the reference rate, and its financial situation and the market environment have remained substantially unchanged, the reference rate may not constitute a valid proxy of market rates for that specific case.
Aby se usnadnilo posuzování, zda je určité opatření v souladu s kritériem subjektu v tržním hospodářství, vypracoval Kontrolní úřad náhradní ukazatele, jež mají pomoci zjistit, zda se u úvěrů a záruk jedná o podporu.
The Authority has developed detailed guidance on proxies (and irrebuttable presumptions (‘safe harbours’) for SMEs) relating to guarantees in the Guidelines on Guarantees [178].
V případě úvěrů je metoda výpočtu referenční sazby, která by měla sloužit jako náhrada tržní ceny v případech, kdy není snadné určit srovnatelné tržní transakce (s větší pravděpodobností to platí pro transakce zahrnující omezené částky a/nebo transakce za účasti malých a středních podniků), stanovena v pokynech k referenčním a diskontním sazbám [176].
According to these Guidelines, in order to rule out the presence of aid, it is normally sufficient that the borrower is not in financial difficulty, that the guarantee is linked to a specific transaction, that the lender bears part of the risk and that the borrower pays a market-oriented price for the guarantee.
Je třeba připomenout, že tato referenční sazba představuje pouze náhradu [177].
An advantage can be conferred on undertakings other than those to which State resources are directly transferred (indirect advantage) [179].
Pokud se srovnatelné transakce obvykle uskutečňují za nižší cenu, než je cena, kterou udává náhradní referenční sazba, může mít stát EHP za to, že tržní cenu představuje tato nižší cena.
A measure can also constitute both a direct advantage to the recipient undertaking and an indirect advantage to other undertakings, for instance, undertakings operating at subsequent levels of activity [180].
Jestliže na druhé straně stejná společnost uskutečnila v nedávné době podobné transakce s vyšší cenou, než je referenční sazba, a její finanční situace a tržní prostředí se významně nezměnily, nemusí v daném případě referenční sazba představovat platnou náhradu tržní sazby.
The direct recipient of the advantage can be either an undertaking or an entity (natural or legal person) not engaged in any economic activity [181].
V případě záruk vypracoval Kontrolní úřad podrobné pokyny k náhradám (a k nevyvratitelným domněnkám (tzv. safe harbours) pro malé a střední podniky) v pokynech ke státním zárukám [178].
Such indirect advantages should be distinguished from mere secondary economic effects that are inherent in almost all State aid measures (for example through an increase of output).
Podle uvedených pokynů je k vyloučení existence podpory obvykle dostačující to, že dlužník nemá finanční potíže, že záruka je vázána na konkrétní transakci, že věřitel nese část rizika a že dlužník platí za záruku tržně orientovanou cenu.
For this purpose, the foreseeable effects of the measure should be examined from an ex ante point of view.
Zvýhodněny mohou být i jiné podniky než ty, na něž jsou přímo převedeny státní prostředky (nepřímá výhoda) [179].
An indirect advantage is present if the measure is designed in such a way as to channel its secondary effects towards identifiable undertakings or groups of undertakings.
Opatření může rovněž představovat přímou výhodu pro podnik, který je příjemcem podpory, a současně nepřímou výhodu pro ostatní podniky, například podniky, které působí na následujících úrovních činnosti [180].
This is the case, for example, if the direct aid is, de facto or de jure, made conditional on the purchase of goods or services produced by certain undertakings only (for example only undertakings established in certain areas) [182].
Přímým příjemcem výhody může být podnik nebo subjekt (fyzická či právnická osoba) nevykonávající žádnou hospodářskou činnost [181].
SELECTIVITY
Tyto nepřímé výhody je třeba odlišovat od pouhých vedlejších hospodářských účinků, které jsou vlastní téměř všem opatřením státní podpory (např. v důsledku zvýšení výstupu).
To fall within the scope of Article 61(1) of the EEA Agreement, a State measure must favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’.
Za tímto účelem je nutno předvídatelné dopady opatření posoudit z hlediska ex ante.
Hence, not all measures which favour economic operators fall under the notion of aid, but only those which grant an advantage in a selective way to certain undertakings or categories of undertakings or to certain economic sectors.
Nepřímá výhoda existuje, je-li opatření navrženo tak, aby vedlejší účinky nasměrovalo na identifikovatelné podniky nebo skupiny podniků.
Measures of purely general application which do not favour certain undertakings only or the production of certain goods only do not fall within the scope of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Tak je tomu například tehdy, je-li přímá podpora z faktického nebo právního hlediska podmíněna pořízením zboží nebo služeb, které poskytují pouze určité podniky (např. pouze podniky usazené v určitých oblastech) [182].
However, the case-law has made it clear that even interventions which, at first appearance, apply to undertakings in general may be selective to a certain extent and, accordingly, be regarded as measures designed to favour certain undertakings or the production of certain goods [183].
SELEKTIVITA
Neither a large number of eligible undertakings (which can even include all undertakings of a given sector), nor the diversity and size of the sectors to which they belong, provide grounds for concluding that a State measure constitutes a general measure of economic policy, if not all economic sectors can benefit from it [184].
Aby určité opatření státu spadalo do oblasti působnosti čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, musí zvýhodňovat „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“.
The fact that the aid is not aimed at one or more specific recipients defined in advance, but that it is subject to a series of objective criteria according to which it may be granted, within the framework of a predetermined overall budget allocation, to an indefinite number of beneficiaries who are not initially individually identified, is insufficient to call into question the selective nature of the measure [185].