natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V čl. 30 odst. 1 směrnice je stanoveno:
‘Contracts intended to enable an activity mentioned in Articles 3 to 7 to be carried out shall not be subject to this Directive if, in the Member State in which it is performed, the activity is directly exposed to competition on markets to which access is not restricted.’
„Zakázky určené pro umožnění výkonu činnosti uvedené v článcích 3 až 7 se neřídí touto směrnicí, pokud je v členském státě, ve kterém má být činnost vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup.“
Article 30(1) of the Directive sets out two requirements which must both be met before the Authority may grant an exemption under Article 30(5), taking into account Article 30(6), of the Directive.
V čl. 30 odst. 1 směrnice jsou stanoveny dva požadavky, které musí být splněny, aby mohl Kontrolní úřad udělit výjimku podle čl. 30 odst. 5 s přihlédnutím k čl. 30 odst. 6 směrnice.
The first requirement in Article 30(1) of Directive 2004/17/EC is that the activity must be carried out on a market to which access is not restricted.
Prvním požadavkem stanoveným v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES je to, že činnost musí být vykonávána na trhu, na který není omezen přístup.
According to Article 30(3) of the Directive, access to a market is deemed to be unrestricted if the Member State has implemented and applied the relevant EEA legislation opening a given sector or a part of it.
Podle čl. 30 odst. 3 směrnice se přístup na trh považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy EHP k otevření daného odvětví nebo jeho části.
Article 30(5) of Directive 2004/17/EC allows the Authority to adopt decisions on the basis of Article 30(1) upon requests by contracting entities when the legislation of a State provides for it.
Podle čl. 30 odst. 5 směrnice 2004/17/ES může Kontrolní úřad přijmout na žádost zadavatelů rozhodnutí na základě čl. 30 odst. 1, pokud to stanoví právní předpisy dotčeného státu.
This requirement is met with regard to Norway.
Tento požadavek je v případě Norska splněn.
Directive 2004/17/EC has been implemented into the Norwegian legal order by the Public Procurement Act of 16 July 1999 No 69 [7] and the Regulation No 403 of 7 April 2006 on procurement rules in the supply sectors (water and energy supply, transport and postal services) [8].
Směrnice 2004/17/ES byla do norského právního řádu provedena zákonem o veřejných zakázkách č. 69 ze dne 16. července 1999 [7] a nařízením č. 403 ze dne 7. dubna 2006 o pravidlech zadávání veřejných zakázek v odvětví veřejných služeb (vodní hospodářství a energetika, doprava a poštovní služby) [8].
Section 15-1 of Regulation No 403 states the conditions and the procedure for applying Article 30 of the Directive to Norwegian contracting entities.
§ 15-1 nařízení č. 403 stanoví podmínky a postup použití článku 30 směrnice na norské zadavatele.
Regulation No 403 provides that contracting entities can require the Authority to adopt a decision on the applicability of Article 30(1) of Directive 2004/17/EC to a given activity in Norway.
Nařízení č. 403 uvádí, že zadavatelé mohou Kontrolní úřad požádat, aby přijal rozhodnutí o použitelnosti čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES pro danou činnost v Norsku.
Before the application is submitted, the contracting entities can, where appropriate, obtain a statement from the national competition authority.
Před podáním žádosti si mohou zadavatelé případně vyžádat stanovisko vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž.
The relevant EEA legislation pursuant to Article 30(3) of the Directive is, for the request at hand, referred to at point F of Annex XI to Directive 2004/17/EC, namely Directive 97/67/EC of the European Parliament and of the Council [9].
Příslušné právní předpisy EHP podle čl. 30 odst. 3 směrnice jsou s ohledem na dotyčnou žádost uvedeny v bodě F přílohy XI směrnice 2004/17/ES; konkrétně se jedná o směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES [9].
Norway has implemented Directive 97/67/EC into its national legal order, as well as its first modifications introduced by amending Directive 2002/39/EC of the European Parliament and of the Council [10].
Norsko provedlo směrnici 97/67/ES, jakož i její první změny zavedené pozměňující směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/39/ES [10] do svého vnitrostátního právního řádu.
However, the latest modifications to Directive 97/67/EC, introduced by amending Directive 2008/6/EC of the European Parliament and of the Council [11], have not been incorporated into the EEA Agreement to this date.
Poslední změny směrnice 97/67/ES, které byly zavedeny pozměňující směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES [11], však dosud nebyly do Dohody o EHP začleněny.
In spite of this fact, the provisions contained in those latest amendments to Directive 97/67/EC do not affect the activities concerned by the request, and consequently there is no legal obstacle to consider that the presumption set out by Article 30(3) of the Directive 2004/17/EC is fulfilled.
Navzdory této skutečnosti se ustanovení obsažená v posledních změnách směrnice 97/67/ES nedotýkají činností, na něž se dotyčná žádost vztahuje, neexistuje tudíž žádná právní překážka pro domněnku, že předpoklad stanovený v čl. 30 odst. 3 směrnice 2004/17/ES je splněn.
The second requirement in Article 30(1) of the Directive 2004/17/EC is that the activity, in the EFTA State where it is performed, is directly exposed to competition.
Druhým požadavkem v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES je to, že činnost je ve státě ESVO, ve kterém má být vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži.
The question of whether an activity is directly exposed to competition is to be decided on the basis of ‘criteria that are in conformity with the EC Treaty on competition, such as the characteristics of the goods or services concerned, the existence of alternative goods or services, the prices and the actual or potential presence of more than one supplier of the goods or services in question’ [12].
O otázce, zda je činnost přímo vystavena hospodářské soutěži, se rozhoduje na základě „kritérií, která jsou v souladu s ustanoveními Smlouvy o hospodářské soutěži, jakými jsou vlastnosti dotčených výrobků nebo služeb, existence alternativních výrobků nebo služeb, ceny a skutečná nebo potenciální přítomnost více než jednoho dodavatele daných výrobků nebo služeb“ [12].
The existence of direct exposure to competition is to be evaluated on the basis of various indicators, none of which is, per se, decisive.
Existenci přímého vystavení hospodářské soutěži je nutno posoudit na základě různých ukazatelů, přičemž žádný z nich není sám o sobě rozhodující.
In respect of the markets concerned by this Decision, the market share of the main players on a given market constitutes one criterion which should be taken into account.
Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním z kritérií, které by mělo být zohledněno, je podíl hlavních účastníků na daném trhu.
Another criterion is the degree of concentration on those markets [13].
Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích [13].
Direct exposure to competition is assessed on the basis of objective criteria, taking account of the specific characteristics of the sector concerned.
Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštním rysům dotčeného odvětví.
As the conditions vary for the different activities that are the subject of this Decision, a separate assessment is made for each relevant activity or market.
Jelikož se podmínky u jednotlivých činností, jichž se toto rozhodnutí týká, liší, je pro každou příslušnou činnost nebo trh provedeno zvláštní posouzení.
Although different market definitions might be envisaged in certain cases, it is not necessary to decide on the precise definition of the relevant market as regards a number of services listed in the notification submitted by Norway Post to the extent that the result of the assessment remains the same whether it is based on a narrow or a broader market definition.
Ačkoliv by v určitých případech bylo možno předpokládat jiné definice trhu, o přesné definici relevantního trhu není s ohledem na řadu služeb uvedených v oznámení, které předložila norská pošta, nutno rozhodnout, jelikož výsledek posouzení je týž bez ohledu na to, zda je založen na úzké, nebo širší definici trhu.
This Decision is made solely for the purpose of granting an exemption pursuant to Article 30 of Directive 2004/17/EC and is without prejudice to the application of the rules on competition.
Toto rozhodnutí je přijato výhradně za účelem udělení výjimky podle článku 30 směrnice 2004/17/ES, aniž by tím bylo dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
ASSESSMENT
POSOUZENÍ
It should be kept in mind that the aim of this Decision is to establish whether the services concerned by the request are exposed to such a level of competition (in markets to which access is not restricted within the meaning of Article 30 of Directive 2004/17/EC) which will ensure that, also in the absence of the discipline brought about by the detailed procurement rules set out in Directive 2004/17/EC, procurement for the pursuit of the activities concerned will be carried out in a transparent, non-discriminatory manner based on criteria allowing purchasers to identify the solution which overall is the economically most advantageous one.
Je třeba mít na paměti, že toto rozhodnutí má stanovit, zda jsou služby, na něž se žádost vztahuje, vystaveny takové míře hospodářské soutěže (na trzích, na které není omezen přístup ve smyslu článku 30 směrnice 2004/17/ES), jež zajistí, že i v případě neuplatňování podrobných pravidel pro zadávání zakázek stanovených ve směrnici 2004/17/ES bude zadávání zakázek za účelem výkonu dotčených činností probíhat transparentním a nediskriminačním způsobem založeným na kritériích, která kupujícím umožňují určit řešení, jež je z celkového hlediska ekonomicky nejvýhodnější.
In this context, it should be recalled that the markets defined are generally characterised by the presence of several logistics service providers.
V této souvislosti je třeba připomenout, že se vymezené trhy obecně vyznačují přítomností řady poskytovatelů logistických služeb.
However, for the purposes of this Decision, and without prejudice to the application of competition law more generally, the analysis of exposure to competition will assess only whether or not the activities of Norway Post are currently exposed to competition in the markets to which access is not restricted.
Pro účely tohoto rozhodnutí (a aniž je dotčeno obecnější uplatňování právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže) bude v rámci analýzy vystavení hospodářské soutěži posouzeno pouze to, zda jsou činnosti norské pošty v současnosti vystaveny hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup, či nikoli.
As explained above, the Authority has to determine whether the activities concerned are directly exposed to competition.
Jak je objasněno výše, Kontrolní úřad musí určit, zda jsou dotyčné činnosti přímo vystaveny hospodářské soutěži.
To this end, it has examined the evidence provided by Norway Post as well as information provided by the Norwegian Competition Authority, competitors and customers of Norway Post.
Za tímto účelem posoudil důkazy, které předložila norská pošta, jakož i informace poskytnuté norským orgánem pro hospodářskou soutěž, konkurenty a zákazníky norské pošty.
It should be noted that the Authority has relied primarily on the market data provided by Norway Post to assess market shares and concentration levels.
Je třeba uvést, že při posuzování podílů na trhu a stupně koncentrace vycházel Kontrolní úřad především z údajů o trhu, které poskytla norská pošta.
Some of the data were confirmed in the context of the Authority's market information gathering exercise, but the Authority was not able to confirm all of the market share data.
Některé údaje byly potvrzeny informacemi o trhu, jež shromáždil Kontrolní úřad, Kontrolní úřad však nebyl schopen potvrdit všechny údaje o podílu na trhu.
Market definition — product market
Definice trhu – výrobkový trh
In line with the European Commission's decisional practice in competition law cases [14], as well as in cases relating to exemptions pursuant to Article 30 of Directive 2004/17/EC [15] concerning parcel delivery services, the applicant has distinguished the relevant markets based on the following:
V souladu s rozhodovací praxí Evropské komise ve věcech týkajících se právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže [14] i ve věcech týkajících se výjimek podle článku 30 směrnice 2004/17/ES [15] vztahujících se na balíkové služby rozlišuje žadatelka relevantní trhy na tomto základě:
a.
běžné/pozdržené a expresní balíkové služby podle závislosti zásilky na čase;
Standard/deferred and express delivery of parcels, according to the time sensitivity of the shipment;
vnitrostátní a mezinárodní balíkové služby;
b.
balíkové služby mezi podniky a soukromými zákazníky („B2C“) a mezi podniky („B2B“) a
Domestic and international deliveries of parcels;
balíkové zásilky a náklad podle hmotnosti, formátu a potřebného manipulačního zařízení.
c.
Definice trhu – zeměpisný trh
Business-to-Consumers (‘B2C’) and Business-to-Business (‘B2B’) deliveries of parcels; and
Evropská komise (dále jen „Komise“) v různých rozhodnutích v oblasti hospodářské soutěže [16], jakož i na základě článku 30 směrnice 2004/17/ES [17] shledala, že zeměpisné trhy pro vnitrostátní a mezinárodní balíkové služby B2B, vnitrostátní a mezinárodní expresní služby a služby v oblasti obecného nákladu/sběrného nákladu (nebo lehkého zboží) a služby v oblasti částečného nákladu jsou svým rozsahem vnitrostátní.
d.
Co se týká některých těchto trhů, Komise posoudila, zda mohou být tyto trhy širší než vnitrostátní, nakonec však s ohledem na tuto záležitost nedospěla k žádnému závěru [18].
Parcels and freight, according to weight, format and the handling equipment needed.
Toto rozdělení je založeno především na skutečnosti, že tyto služby jsou poskytovány na vnitrostátní úrovni.
Market definition — geographic market
Stanovisko žadatelky je v souladu s výše uvedenou praxí Komise.
The European Commission (‘the Commission’) has found in various competition decisions [16], but also in the context of Article 30 of Directive 2004/17/EC [17], that the geographical markets for domestic and international B2B parcel delivery services, national and international express services, and general cargo/groupage (or light goods) and part-load services were national in scope.
Norský orgán pro hospodářskou soutěž dospěl k závěru, že přesné zeměpisné vymezení relevantního trhu lze ponechat otevřené, jelikož by výsledek analýzy byl stejný bez ohledu na to, zda je založen na úzké, nebo široké definici trhu [19].
With respect to some of these markets, the Commission had considered whether these markets could be wider than national, but eventually did not conclude on this point [18].
Jelikož neexistují žádné informace o širším nebo užším zeměpisném rozsahu trhů, považuje Kontrolní úřad v tomto rozhodnutí za účelem posouzení splnění podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES (a aniž by byly dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže) za relevantní zeměpisné trhy území Norska.
This segmentation is mainly based on the fact that such services are provided at national level.
Jednotlivé otázky jsou níže projednány podrobněji s odkazem na výrobkové trhy, které oznámila norská pošta.
The applicant's position is in line with the above-mentioned Commission's practice.
Trh pro běžné balíkové služby B2B – vnitrostátní
The Norwegian Competition Authority has come to the conclusion that the precise geographical definition of the relevant market can be left open as the result of the analysis would remain the same regardless of whether it is based on a narrow or broad market definition [19].
Relevantní výrobkový trh
Given that there are no indications of a wider or smaller geographical scope of the markets, for the purposes of evaluating whether the conditions laid down in Article 30(1) of Directive 2004/17/EC are fulfilled, and without prejudice to competition law, the Authority considers the relevant geographical markets for the purposes of this Decision to extend to the territory of Norway.
Žadatelka uvedla, že trh pro běžné vnitrostátní balíkové služby B2B je nutno vymezit jako distribuci balíkových zásilek do hmotnosti 35 kg, které odesílají podniky v Norsku a které jsou doručovány podnikům v Norsku (včetně příchozích balíkových zásilek, což se vztahuje na doručování balíkových zásilek provozovatelem poštovních služeb nebo poskytovatelem logistických služeb v Norsku jménem provozovatele poštovních služeb nebo poskytovatele logistických služeb ze zahraničí) [20].
The issues are addressed in further detail below by reference to the product markets that have been notified by Norway Post.
V rozhodnutí ve věci Norway Post/Privpak [21] Kontrolní úřad zjistil, že balíkové služby B2B využívají zákazníci z řad podniků, jež vyžadují doručení zásilek do domu jiným podnikům během pracovní doby.
The standard B2B parcel delivery market — national
Tito zákazníci z řad podniků mají vysoké časové nároky a jsou ochotni zaplatit za tyto služby podstatně vyšší cenu.
Relevant product market
Kontrolní úřad zjistil, že balíkové služby B2B mají v porovnání s balíkovými službami B2C rozdílné vlastnosti, ceny a zamýšlené použití [22].
The applicant has submitted that the B2B standard national parcel delivery market should be defined as the distribution of parcels weighing less than 35 kg between businesses and delivered in Norway (including inbound parcels, referring to deliveries of parcels by a postal operator or logistics service provider in Norway on behalf of a postal operator or logistics service provider abroad) [20].
Zdá se, že tento závěr je v souladu s praxí Komise, která vymezila samostatné trhy s balíkovými službami pro zákazníky z řad podniků a soukromé zákazníky, jelikož doručování B2B a B2C se nepovažovalo za zaměnitelné [23].
In its Norway Post/Privpak decision [21], the Authority found that B2B parcel delivery services are used by business customers that require door-to-door delivery to other businesses within working hours.
Žadatelka odlišuje rovněž trh pro balíkové služby B2B od trhu nákladní dopravy kvůli rozdílům v manipulaci a cenách.
Such business customers are time sensitive and are prepared to pay a significantly higher price for such services.
Zařízení na třídění balíkových zásilek u poskytovatelů služeb B2B podléhá váhovým limitům podle hmotnosti balíkové zásilky, s níž může manipulovat jedna osoba, a možnosti strojové manipulace s balíkovou zásilkou.
The Authority determined that the B2B parcel delivery services have different characteristics, prices and intended uses compared to the B2C parcel delivery services [22].
Žadatelka uvedla, že balíkové zásilky o hmotnosti vyšší než 35 kg nejsou zpracovávány pomocí stejného třídicího zařízení jako balíkové zásilky s nižší hmotností, a zdá se, že poskytovatelé těchto služeb uplatňují váhové limity v rozmezí od 30 do 35 kg [24].
This conclusion appears to be in line with Commission practice where the Commission has defined separate parcel delivery markets for business customers and private customers because B2B and B2C deliveries were not considered to be substitutable [23].
To je v souladu s praxí Komise, která určila samostatný výrobkový trh pro služby doručování malých balíkových zásilek.
The applicant also distinguishes the B2B parcel delivery services market from the freight market because of the differences in handling and prices.
Usuzovalo se, že existuje samostatný výrobkový trh pro služby doručování malých balíkových zásilek, s ohledem na něž se jako vhodná prahová hodnota pro odlišení malých balíkových zásilek od nákladu jevila hmotnost 31,5 kg.
The parcel-sorting facilities of B2B service providers are subject to a weight limitation based on a single person being able to lift each parcel and also on each parcel lending itself to machine handling.
Důvodem je skutečnost, že náklad a malé balíkové zásilky jsou obvykle přepravovány prostřednictvím různých infrastruktur, jež jsou navrženy odlišným způsobem.
The applicant states that parcels weighing more than 35 kg are not handled in the same sorting facility as parcels weighing less and service providers appear to apply weight limitations in the region of 30 to 35 kg [24].
V rámci šetření trhu, které Komise provedla v jednom z nedávných případů, respondenti potvrdili, že v odvětví neexistuje jeden váhový limit, pokud jde o určení zásilek, které jsou přijatelné v síti pro malé balíkové zásilky.
This is consistent with the Commission's practice where a separate product market for small package delivery services was identified.
Většina konkurentů však zmiňovala váhové limity v rozmezí od 25 do 35 kg [25].
It has been considered that there is a separate product market for small package delivery services for which 31.5 kg appeared an appropriate threshold to distinguish small packages from freight.
Podle názoru norské pošty představují dva samostatné výrobkové trhy rovněž vnitrostátní a mezinárodní běžné balíkové služby B2B.
This is because freight and small packages are usually transported via different infrastructures which are designed in a different way.
Mezinárodní odchozí balíkové zásilky obvykle vyžadují účast dvou poskytovatelů služeb a různé infrastruktury [26].
According to a market investigation conducted by the Commission in one of its recent cases, the respondents confirmed that there is no uniform weight limit across the industry to determine which units are acceptable in a small package network.
To je opět v souladu s rozhodnutími Komise, kdy se rozlišoval trh pro služby vnitrostátního a mezinárodního doručování malých balíkových zásilek [27].
However, most competitors mentioned weight limits ranging between 25 and 35 kg [25].
Žadatelka se domnívá, že vnitrostátní balíkové služby B2B a služby mezinárodního doručování příchozích balíkových zásilek jsou součástí téhož trhu.
Moreover, in Norway Post's view, national and international standard B2B parcel delivery services also constitute two separate product markets.
Zdá se, že existuje řada rozhodnutí Komise, kdy byly služby mezinárodního doručování příchozích balíkových zásilek zařazeny na vnitrostátní trh [28].
International outbound parcels normally require the involvement of two service providers and different infrastructures [26].
To, zda jsou tyto trhy posouzeny samostatně, nebo jako součást téhož trhu, však nemá na konečné hodnocení žádný vliv, pro účely tohoto rozhodnutí proto nebude provedeno další rozlišení a přesnou definici relevantního trhu lze ponechat otevřenou.
This is again in line with the Commission's decisions, where the market has been distinguished between domestic and international small package delivery services [27].
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem vyvozuje Kontrolní úřad pro účely tohoto rozhodnutí závěr, že existuje samostatný výrobkový trh pro distribuci balíkových zásilek do hmotnosti 35 kg mezi podniky v Norsku.
The applicant considers that the domestic B2B parcels delivery services and the international inbound parcels delivery services are part of the same market.
Přímé vystavení hospodářské soutěži
There appears to be a number of Commission decisions where such international inbound delivery appears to have been included in the national market [28].
Podíl norské pošty na trhu pro vnitrostátní služby B2B činil v roce 2013 podle odhadu v hodnotovém vyjádření 35 %.
Whether these markets are considered separately or as part of the same market will not affect the final assessment so no further distinction will be made for the purpose of this Decision and the precise definition of the relevant market can thus be left open.
Odhadovaný společný podíl tří největších konkurentů na trhu činil 33 % a od roku 2011 se každý rok zvyšoval.
In view of the foregoing, the Authority concludes for the purpose of this Decision that there is a separate product market for the distribution of parcels weighing less than 35 kg between businesses in Norway.
V tomto ohledu měla společnost PostNord v roce 2013 v hodnotovém vyjádření 13 % podíl, společnost Schenker 11 % podíl a společnost UPS 9 % podíl [29].
Direct exposure to competition