natgillin/translations-raw huggingface dataset:
protokol 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „protokol 3“), a zejména čl. 7 odst. 2 části II tohoto protokolu,
Protocol 3 to the SCA (‘Protocol 3’), in particular to Article 7(2) of Part II,
PO VYZVÁNÍ zúčastněných stran k předložení připomínek v souladu s uvedenými ustanoveními [1],
HAVING called on interested parties to submit their comments according to those provisions [1],
SKUTKOVÝ STAV
PROCEDURE
POSTUP
By letter dated 15 April 2010 (Event No 553725), Den Norske Forleggerforening, the Norwegian Publishers Association (‘NPA’), sent the Authority a complaint alleging that unlawful state aid has been granted to the Nasjonal digital læringsarena (‘NDLA’).
Norský svaz vydavatelů (Den Norske Forleggerforening, dále jen „NSV“) zaslal Kontrolnímu úřadu dopisem ze dne 15. dubna 2010 (dokument č. 553725) stížnost, ve které se uvádí, že subjektu Nasjonal digital læringsarena (dále jen „NDLA“) byla poskytnuta protiprávní státní podpora.
By e-mail of 15 July 2011 (Event No 608593) the complainant provided additional information.
E-mailem ze dne 15. července 2011 (dokument č. 608593) pak stěžovatel poskytl dodatečné informace.
By letter dated 2 July 2010 (Event No 558201), the Authority requested additional information.
Kontrolní úřad si dopisem ze dne 2. července 2010 (dokument č. 558201) vyžádal dodatečné informace.
By letter dated 9 September 2010 (Event No 568942), the Norwegian authorities replied to the information request.
Norské orgány na tuto žádost o informace odpověděly dopisem ze dne 9. září 2010 (dokument č. 568942).
In addition, discussions between the Authority and the Norwegian authorities regarding the case took place at a meeting in Norway on 13-14 October 2010.
Kromě toho proběhly mezi Kontrolním úřadem a norskými orgány ohledně této věci diskuse na schůzce, která se konala v Norsku ve dnech 13.–14. října 2010.
Additional information from the Norwegian authorities was sent to the Authority by letter dated 1 December 2010 (Event No 579405).
Dodatečné informace od norských orgánů byly Kontrolnímu úřadu zaslány dopisem ze dne 1. prosince 2010 (dokument č. 579405).
The Authority requested additional information by letter dated 4 February 2011 (Event No 574762).
Kontrolní úřad si dopisem ze dne 4. února 2011 vyžádal dodatečné informace (dokument č. 574762).
The Norwegian authorities responded by letter dated 7 March 2011 (Event No 589528).
Norské orgány odpověděly dopisem ze dne 7. března 2011 (dokument č. 589528).
The Norwegian authorities provided further clarifications by emails of 2 May 2011 and 12 August 2011 (Event Nos 596402 and 608596).
Norské orgány poskytly další vysvětlení e-maily ze dne 2. května 2011 a 12. srpna 2011 (dokumenty č. 596402 a 608596).
On 12 October 2011 the Authority adopted Decision No 311/11/COL deciding that the measure did not constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement (‘the Decision’) [2].
Dne 12. října 2011 přijal Kontrolní úřad rozhodnutí č. 311/11/KOL, v němž rozhodl, že toto opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Smlouvy o EHP (dále jen „rozhodnutí“) [2].
On 9 January 2012 the applicant brought an action against the Decision and, by its judgment in Case E-1/12 Den norske Forleggerforening v EFTA Surveillance Authority dated 11 December 2012, the EFTA Court annulled the Decision (‘the Judgment’) [3].
Stěžovatel podal proti tomuto rozhodnutí dne 9. ledna 2012 stížnost a Soud ESVO toto rozhodnutí zrušil svým rozsudkem ze dne 11. prosince 2012 ve věci E-1/12 Den norske Forleggerforening v.
Following the Judgment, the Authority adopted Decision No 136/13/COL on 27 March 2013 initiating a formal investigation [4].
Kontrolní úřad ESVO (dále jen „rozsudek“) [3].
The Norwegian authorities submitted their comments to the decision on 6 May 2013 (Event No 672024).
Kontrolní úřad po vynesení rozsudku přijal rozhodnutí č. 136/13/KOL ze dne 27. března 2013, kterým oficiálně zahájil šetření [4].
The NPA submitted its observations on 31 July 2013 (Event No 679681).
Norské orgány předložily své připomínky k tomuto rozhodnutí dne 6. května 2013 (dokument č. 672024).
A number of comments were submitted from third parties between 2 September and 15 September 2013.
NSV předložil své vyjádření dne 31. července 2013 (dokument č. 679681).
These third party comments were forwarded to the Norwegian authorities by emails dated 4 October 2013 (Event Nos 685793, 685794, 685795, and 685797) and 7 October 2013 (Event Nos 685884, 685885, 685886, 685887, 685889) and by letter dated 29 October 2013 (Event No 688133).
V období mezi 2. zářím a 15. zářím 2013 předložila své připomínky řada třetích stran.
Further to a request from the NPA, a meeting was held in Brussels on 16 October 2013 during which the NPA gave a presentation outlining further comments regarding the case.
V návaznosti na žádost NSV se v Bruselu dne 16. října 2013 uskutečnila schůzka, na níž NSV prezentoval další připomínky k této věci.
The Norwegian authorities submitted their comments on 29 November 2013 (Event No 691769).
Kontrolní úřad si vyžádal další informace dopisem ze dne 17. února 2014 (dokument č. 694424).
The Authority requested further information by a letter dated 17 February 2014 (Event No 694424).
Norské orgány odpověděly dopisem ze dne 31. března 2014 (dokumenty č. 703980 a 703991, přílohy 1–28 dokumentu č. 703987).
The Norwegian authorities answered by letter dated 31 March 2014 (Event Nos 703980 and 703991, Annexes 1-28 in Event No 703987).
NDLA
THE NDLA
NDLA je subjekt založený orgány norských správních oblastí podle § 27 zákona o místní samosprávě [5].
The NDLA is an entity established by Norwegian county authorities on the basis of Section 27 of the Local Government Act [5].
NDLA nemá právní subjektivitu.
It does not have legal personality.
§ 27 zákona o místní samosprávě stanoví, že obce nebo orgány správních oblastí mohou provádět běžné úkoly společně.
Section 27 of the Local Government Act stipulates that municipalities or county authorities may join forces to undertake common tasks.
Tato spolupráce by měla probíhat prostřednictvím správní rady, kterou jmenuje orgán příslušné obce nebo správní oblasti.
The cooperation should take place through a board appointed by the relevant municipality or county authority.
Tato rada může být pověřena přijímáním rozhodnutí týkajících se fungování a organizace subjektu pro spolupráci mezi jednotlivými správními oblastmi.
The board may be empowered to adopt decisions concerning the operation and organisation of the inter-municipal cooperation.
Uvedené ustanovení rovněž určuje, že jmenování a zastupování v této radě, rozsah její činnosti, to, zda by měly zúčastněné obce/orgány správních oblastí odvádět finanční příspěvky, to, zda je rada oprávněna uzavírat smlouvy o úvěru nebo jiným způsobem činit zúčastněné obce/správní oblasti odpovědnými za finanční závazky, a konečně způsob ukončení činnosti tohoto subjektu pro spolupráci by měly určovat stanovy tohoto subjektu.
Moreover, the provision stipulates that the articles of association of such cooperation should determine the appointment and representation in the board, the area of activities, whether the participating municipalities/county authorities should make financial contributions, whether the board may enter into loan agreements or in other ways make the participating municipalities/county authorities liable for financial obligations and, finally, how such cooperation should be terminated.
Členy subjektu pro spolupráci mezi jednotlivými správními oblastmi mohou být pouze obce a orgány správních oblastí.
Only municipalities and county authorities are allowed to participate in an inter-municipal cooperation.
Členství v těchto subjektech není povoleno státu, jiným státním subjektům ani soukromým osobám.
Neither the State, other state entities nor private parties can participate in such cooperations.
Kromě toho musí být tato spolupráce skutečná v tom smyslu, že zákon zakazuje delegovat řízení spolupráce na jediný orgán správní oblasti.
Furthermore, the cooperation must be genuine in the sense that the law prohibits the management of the cooperation to be delegated to one county authority.
Založení NDLA je popsáno v oddíle I.4.4.
The establishment of the NDLA is described in section I.4.4.
Cílem NDLA je vývoj a nákup elektronických učebních materiálů s cílem tyto materiály bezplatně zveřejňovat na internetu pro potřeby učitelů a studentů.
The objective of the NDLA is to develop and purchase digital learning material with a view to publish the material on the internet free of charge for teachers and students to use.
Materiály jsou zveřejňovány na veřejně přístupných webových stránkách.
This is done by publishing the material on an open website.
NDLA má čtyři hlavní oblasti činnosti: za prvé vývoj a poskytování elektronických učebních materiálů pro vyšší sekundární vzdělávání, za druhé nákup elektronických učebních materiálů od třetích stran, za třetí kontrolu kvality učebních materiálů a za čtvrté provoz webových stránek, jejichž prostřednictvím jsou elektronické učební materiály zveřejňovány (tyto činnosti jsou zde dále nazývány rovněž „nákup, vývoj a poskytování elektronických učebních materiálů“).
It has four main areas of activity: first, the development and supply of digital learning material for the upper secondary school; second, the procurement of digital learning material from third party suppliers; third, the quality control of learning material; and fourth, the operation of the website through which the digital learning material is published (these activities are hereafter also referred to as the ‘purchase, development and supply of digital learning materials’).
STĚŽOVATEL – NORSKÝ SVAZ VYDAVATELŮ (DÁLE JEN „NSV“)
THE COMPLAINANT — THE NORWEGIAN PUBLISHERS ASSOCIATION (‘THE NPA’)
NSV zastupuje společnosti, které aktivně působí nebo by mohly působit v oblasti vývoje a distribuce elektronických učebních materiálů.
The NPA represents companies which are or could be active in the development and distribution of digital learning material.
Stěžovatel tvrdí, že poskytování finančních prostředků subjektu NDLA na nákup, vývoj a poskytování elektronických učebních materiálů představuje protiprávní státní podporu subjektu NDLA.
The complainant submits that the granting of funds to the NDLA for the purchase, development and supply of digital learning material constitutes unlawful state aid to the NDLA.
V tomto ohledu stěžovatel zdůrazňuje, že podle jeho názoru NDLA není nedílnou součástí veřejné správy, ale spíše podnikem ve smyslu pravidel státní podpory.
In that regard the complainant emphasises that — in its view — the NDLA is not an integrated part of the public administration, but rather an undertaking within the meaning of the state aid rules.
Stěžovatel připomíná, že podle ustálené judikatury je podnik definován jako subjekt, který vykonává hospodářskou činnost.
The complainant recalls that, according to established case law, an undertaking is an entity which is engaged in economic activity.
Stěžovatel uvádí, že v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“) je hospodářská činnost definována jako činnost, kterou by mohl, alespoň v zásadě, vykonávat soukromý podnik za účelem vytváření zisku.
The complainant suggests that according to the case law of the Court of Justice of the European Union (‘Court of Justice’), an economic activity is an activity, which could, at least in principle, be carried out by a private undertaking in order to make a profit.
Jakýkoli subjekt vykonávající činnost, která by mohla být vykonávána za účelem vytváření zisku, tedy z podstaty věci vykonává hospodářskou činnost.
As such, any entity carrying out an activity which could be carried out for profit, is engaged in an economic activity.
Stěžovatel dále tvrdí, že trh s elektronickými učebními materiály existoval již před zahájením činnosti NDLA a že NDLA nyní soutěží se zavedenými soukromými podniky, které nabízejí elektronické učební pomůcky.
The complainant further submits that there was a market for digital learning material prior to the activities of the NDLA and that the NDLA now competes with established private undertakings offering digital learning resources.
Stěžovatel tvrdí, že z toho vyplývá, že vývoj a poskytování elektronických učebních pomůcek představuje hospodářskou činnost.
The complainant claims that on this basis the development and supply of digital learning resources constitutes an economic activity.
Stěžovatel dále uvádí, že ostatní činnosti NDLA jsou úzce propojeny s vývojem a poskytováním elektronických učebních pomůcek a že je proto třeba považovat je rovněž za činnosti hospodářské povahy.
The complainant further suggests that the other activities of the NDLA are closely linked to the development and supply of digital learning resources and are therefore also to be considered as economic in nature.
Stěžovatel rovněž tvrdí, že čl. 59 odst. 2 Dohody o EHP se nepoužije, a dochází k závěru, že vzhledem k tomu, že nedošlo k oznámení, udělil norský stát státní podporu v rozporu s pravidly státní podpory.
The complainant also argues that Article 59(2) of the EEA Agreement is not applicable and concludes that — in the absence of a notification — the Norwegian State has granted state aid contrary to the state aid rules.
VZDĚLÁVACÍ SYSTÉM V NORSKU
THE EDUCATIONAL SYSTEM IN NORWAY
Vzdělávání v Norsku je poskytováno v systému bezplatných veřejných škol.
Education in Norway is provided through a system of free public schools.
Tento systém je rozdělen na povinné základní vzdělání (od 6 do 13 let), povinné nižší sekundární vzdělání (od 13 do 16 let) a nepovinné vyšší sekundární vzdělání (od 16 do 19 let).
This system is divided into a compulsory elementary school (age 6 to 13), a compulsory lower secondary school (age 13 to 16), and a non-compulsory upper secondary school (age 16 to 19).
V rámci iniciativy na podporu znalostí [6] norské orgány v roce 2006 rozhodly, že všechny norské školy musí klást důraz na určité základní dovednosti ve všech předmětech.
In 2006 the Norwegian authorities decided, in the course of the ‘Knowledge Promotion Initiative’ [6], that all Norwegian schools were to emphasise certain basic skills in all subjects.
Jednou z těchto dovedností je schopnost učit se daný předmět s využitím informačních a komunikačních technologií.
One of these skills is the ability to learn a given subject by using digital information and communication technology.
Tento požadavek byl zaveden do národního vzdělávacího programu pro žáky desetileté povinné školní docházky (tj. 1.–10. ročník), studenty prvního ročníku vyššího sekundárního vzdělávání (tj. 11.–13. ročník) a učně v rámci přípravy učňů.
This requirement was introduced in the national curriculum for pupils in the 10-year compulsory school (i.e. school for grades 1 to 10) and for pupils in the first year of upper secondary education (i.e. school for grades 11 to 13) and apprenticeships.
Podle norského zákona o vzdělávání [7] odpovídají za splnění těchto požadavků orgány správních oblastí.
Under the Norwegian Education Act [7], the county authorities are responsible for meeting these requirements.
V roce 2007 norské orgány rovněž novelizovaly zákon o vzdělávání a stanovily povinnost orgánů správních oblastí poskytovat žákům zdarma potřebné tištěné i elektronické učební materiály.
Furthermore, in 2007, the Norwegian authorities amended the Education Act and obliged the county authorities to provide pupils with the necessary printed and digital learning materials free of charge.
Je třeba poznamenat, že do té doby si studenti norského vyššího sekundárního vzdělávání (11.–13. ročník) museli učební materiály kupovat podle toho, jaké učební materiály jim určila škola v souladu s národním vzdělávacím programem.
It should be noted that until that time, pupils in Norwegian upper secondary school (grades 11 to 13) had to purchase their learning material based on the choice of learning material designated by the schools in compliance with the national curriculum.
Tato změna byla provedena poté, co norská vláda prozkoumala možné způsoby a hospodářské důsledky zavedení bezplatných učebních materiálů do systému vyššího sekundárního vzdělávání [8],
The change was implemented after the Norwegian government examined possible modes for, and the economic consequence of, implementing free learning material in the upper secondary schooling system [8].
USTANOVENÍ REVIDOVANÉHO STÁTNÍHO ROZPOČTU
The principle of free education is derived from Section 35 of the Secondary School Act [10] on education, third paragraph, which prohibits tuition fees being charged.
Povinnost bezplatného poskytování elektronických a fyzických učebních materiálů představuje pro orgány norských správních oblastí značnou finanční zátěž.
The current system whereby students and apprentices have to buy their own learning materials and tools is not regulated by law.’ [11] (unofficial translation)(20) Indeed, the new sub-section 9 of the Education Act, Section 3-1, now explicitly states that:
S ohledem na tyto dodatečné náklady rozhodla norská vláda v roce 2006 o poskytnutí dalších finančních prostředků.
‘Education and training provided at publicly-maintained upper secondary schools or training establishments are free of charge.
Poskytnutí těchto finančních prostředků bylo zahrnuto do revidovaného státního rozpočtu, který byl přijat dne 12. května 2006:
The county authority is responsible for providing the pupils with the necessary printed and digital teaching tool and digital equipment.
„Cílem vlády je zavést na středních školách bezplatné poskytování učebních materiálů.
The pupils cannot be required to pay any of the costs for such materials and equipment in excess of that which is decided in the regulation. (…)’ [12] (unofficial translation)4.2.
Vláda hodlá zároveň podporovat využívání elektronických učebních materiálů na středních školách.
PROVISIONS IN THE REVISED STATE BUDGET
Jako jeden z prvků snahy o snižování nákladů na jednoho žáka na základě rozšiřování přístupu k elektronickým učebním materiálům a jejich využívání navrhuje vláda využít částku 50000000,- NOK na vývoj a využívání elektronických učebních materiálů.
The obligation to provide free digital and physical learning material constitutes a considerable financial burden on the Norwegian county authorities.
Žádosti správních oblastí se mohou týkat jedné, několika nebo všech středních škol v dané správní oblasti a mohou obsahovat jedno nebo více témat.
In view of these additional costs, the Norwegian government decided in 2006 to provide additional funds.
Cílem tohoto příspěvku je podporovat vývoj a využívání elektronických učebních materiálů a přispět ke snížení nákladů, které nesou žáci v souvislosti s učebními materiály.
The provision of these funds was included in a revised State budget which was adopted on 12 May 2006:
Tyto finanční prostředky lze využít pro externí zadání nebo lokální vývoj elektronických učebních materiálů.
‘The government's goal is to introduce learning materials in secondary schools free of charge.
Tyto finanční prostředky nelze využít na vývoj elektronické infrastruktury.
At the same time the government wants to stimulate the use of digital learning materials in secondary schools.
Plán stanoví, že je nutno dát (sic) [přednost] žádostem založeným na spolupráci mezi správními oblastmi.“ [13] (neoficiální překlad norských orgánů)
As an element in the work for reduced costs for the single pupil through extended access to and use of digital learning materials, the Government suggests that NOK 50000000,- should be used for the development and use of digital learning material.
Výzva k předkládání žádostí
The applications from counties can include one, several or all secondary schools in the county and it can include one or several topics.
„Zlepšit přístup k elektronickým učebním materiálům ve vyšším sekundárním vzdělávání a rovněž zavést jejich široké využívání.
The goal with this contribution is to stimulate the development and use of digital learning material and to contribute to the reduction of the pupils costs related to learning materials.
Zvýšit objem a rozmanitost elektronických učebních materiálů určených pro vyšší sekundární vzdělávání.
The funds shall not be used for developing digital infrastructure.
Snížit výdaje studentů v souvislosti s pořizováním učebních materiálů.“ (neoficiální překlad norských orgánů)
The plan is to give (sic.) [priority] to applications based on cooperation between counties.’ [13] (unofficial translation by the Norwegian authorities)
(…) V [revidovaném státním rozpočtu] na rok 2006 uvádí vláda toto:
Invitation to Submit an Application
„Tyto finanční prostředky lze použít na nákup elektronických učebních pomůcek a na lokální vývoj elektronických učebních pomůcek.“ [14] (neoficiální překlad)4.2.2.
In a letter dated 19 June 2006 the Ministry of Education and Research submitted an invitation to the county authorities to apply separately or jointly for the NOK 50 million that had been made available by 15 August 2006.
Vytvoření NDLA
The letter describes the objectives and the concept of the initiative as follows:
V srpnu 2006 se vrcholní představitelé oblasti vzdělávání z 19 norských orgánů správních oblastí sešli, aby prodiskutovali možnost společné žádosti o tyto finanční prostředky.
‘To increase access to digital learning material in upper secondary education, as well as implementing widespread use of it.
Orgán správní oblasti Oslo se rozhodl, že se projektu spolupráce nezúčastní, avšak zbývajících 18 orgánů správních oblastí se rozhodlo zahájit spolupráci mezi jednotlivými správními oblastmi a vytvořit subjekt NDLA, aby tento proces po dobu neurčitou řídil.
To enhance competence within upper secondary education and amongst school owners in purchasing and/or developing digital learning materials.
Každý z těchto orgánů správních oblastí následně přijal toto usnesení:
Increase the volume and diversity of digital teaching material intended fort upper secondary education.
Podle předmluvy k výroční zprávě NDLA za rok 2012 NDLA „orgán správní oblasti Akershus zrušil své členství v důsledku nízké návštěvnosti svých škol (…)“ [16] (neoficiální překlad).
A reduction of student expenditure related to the acquisition of teaching material.’ (unofficial translation by the Norwegian authorities)
Podle informací na webových stránkách NDLA byla důvodem obnovení členství správní oblasti Akershus skutečnost, že „[p]o ukončení jejího členství v NDLA se využívání stránek ndla.no výrazně zvýšilo.“ (neoficiální překlad), což znamená, že NDLA se ke dnešnímu dni skládá z 18 orgánů správních oblastí.
(…) In the [revised State budget] for 2006 the government states the following:
Dne 15. října 2006 předložilo všech 18 orgánů správních oblastí ministerstvu školství a výzkumu společnou žádost o finanční prostředky od státu; ministerstvo předběžně schválilo udělení grantu ve výši 2 milionů NOK na plánování projektu a dalších 15 milionů NOK na vývoj a nákup obsahu (tj. celkem 17 milionů NOK).
Creation of the NDLA
Grant na 15 milionů NOK měl být udělen až po schválení plánu projektu [17].
In August 2006, the heads of education of the 19 Norwegian county authorities met to discuss the possibility of a joint application for the funds.
Plán projektu, který byl předložen dne 16. února 2007, byl schválen dne 20. dubna 2007 a byla poskytnuta částka dalších 15 milionů NOK s řadou podmínek:
While the county authority of Oslo decided not to participate in a cooperative project, the other 18 county authorities decided to enter into an inter-municipal cooperation and to set up the NDLA to manage the process for an indefinite period.
„Tyto finanční prostředky budou použity na nákup, vývoj a/nebo úpravu elektronických učebních pomůcek pro předměty norský jazyk a přírodní vědy pro VGI [18] od podzimu 2007 (…)
Each of these county authorities subsequently adopted the following resolution: