natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tuto studii lze provádět jako samostatnou studii nebo ji lze začlenit do jiných studií toxicity po opakovaném podání.
Physicochemical properties, structure-activity information and recorded adverse effects in humans may give further indication on the need for neurotoxicity tests.
Ačkoli se pokyn OECD ke zkoušce č. 424 nezabývá konkrétně účinky na aktivitu acetylcholinesterázy, musí být tento cílový ukazatel začleněn do všech studií toxicity po opakovaném podání u konkrétních látek, o nichž je známo nebo existuje podezření, že takto působí (např. organofosfáty nebo karbamáty).
Neurotoxicity testing shall be performed using the oral route and shall follow the advice given in the Organisation for Economic Cooperation and Development (‘OECD’) Guidelines for the Testing of Chemicals — Test Guideline 424 on the methodology to be used in neurotoxicity studies in rodents.
Zkoušky inhibice cholinesterázy musí zahrnovat alespoň měření v mozku a erytrocytech.
This study may be performed as a stand-alone study or may be incorporated in other repeated dose toxicity studies.
Bylo-li prokázáno, že látka má neuropatologický nebo neurotoxický účinek u dospělých nebo způsobuje jiné typy toxicity naznačující vliv na nervovou soustavu ve stadiu vývoje, mohou být nutné zkoušky vývojové neurotoxicity.
Although OECD Test Guideline 424 does not specifically address effects on the activity of acetylcholinesterase, this end point shall be included in all repeated dose toxicity studies for specific substances known or suspected to have such activity (for example, organophosphates or carbamates).
V takovém případě je nutné se řídit pokynem OECD ke zkoušce č. 426, který doporučuje metodiku, která se má používat ve studiích vývojové neurotoxicity.
Testing for cholinesterase inhibition shall at least include measurements in brain and erythrocytes.
Zkoušky vývojové neurotoxicity stanovuje i rozšířená studie jednogenerační reprodukční toxicity (pokyn OECD ke zkoušce č. 443).
If a substance has been shown to cause neuropathology or neurotoxicity in adults, or cause other types of toxicity indicative of nervous system involvement at a developmental stage, developmental neurotoxicity testing may be considered necessary.
Organofosfáty se zkoušejí z hlediska zpožděné neurotoxicity testováním na slepicích, jehož součástí je měření specifické esterázy (NTE) v mozkové tkáni.
In such a case, OECD Test Guideline 426 which advises on the methodology to be used in developmental neurotoxicity studies shall be followed.
Je třeba vzít v úvahu jednorázovou expozici (pokyn OECD ke zkoušce č. 418) a opakovanou expozici (pokyn OECD ke zkoušce č. 419).
The extended one generation reproductive toxicity study (OECD Test Guideline 443) also provides for developmental neurotoxicity testing.
Zatímco studie účinku jednorázové dávky provedené podle pokynu OECD ke zkoušce č. 418 mohou umožnit pouze identifikaci účinku opožděné neurotoxicity, studie po opakovaném podání (pokyn OECD ke zkoušce č. 419) mohou umožnit identifikaci NO(A)EL nebo BMDL.
Organophosphates shall be tested for delayed neurotoxicity in a hen assay that incorporates measurement of neuropathy target esterase (‘NTE’) in brain tissue.
Studie neurotoxicity umožňují stanovit NO(A)EL, LO(A)EL nebo BMDL, které je třeba vzít v úvahu při určování toxikologického ADI nebo alternativního limitu.
Both single exposure (OECD Test Guideline 418) and repeated exposure (OECD Test Guideline 419) shall be considered.
Mikrobiologické vlastnosti reziduí
While single dose studies performed according to OECD Test Guideline 418 may only allow identification of a delayed neurotoxicity effect, repeated dose studies (OECD Test Guideline 419) may allow identification of a NO(A)EL or BMDL.
Možné účinky na střevní mikroflóru člověka
The neurotoxicity studies shall allow the establishment of NO(A)ELs or LO(A)ELs or BMDL which shall be taken into account when determining the toxicological ADI or alternative limit.
U látek s antimikrobiálním působením se u dávek nižších, než jsou dávky, které podle zkoušek toxicity vyvolávají toxicitu, mohou objevit antimikrobiální účinky na střevní mikroflóru člověka.
Microbiological properties of residues
U takových látek se mikrobiologický ADI stanoví v souladu s dokumentem VICH GL36: Studie pro hodnocení bezpečnosti reziduí veterinárních léčiv v potravinách: obecný přístup ke stanovení mikrobiologického ADI.
Potential effects on the human gut flora
Údaje se použijí k odvození mikrobiologického ADI.
For substances with antimicrobial activity, antimicrobial effects on the human intestinal flora may occur at doses below those seen to induce toxicity in the toxicity tests.
Rizika, která vyplývají z reziduí, musí být zřetelně odlišena od možného rizika pro veřejné zdraví spojeného s příjmem potravin živočišného původu, které obsahují rezistentní bakterie vyselektované tlakem antimikrobiální léčby.
For such substances, a microbiological ADI shall be established in line with VICH GL36: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: general approach to establish a microbiological ADI.
Jak je popsáno v dokumentu VICH GL36, musí být v souvislosti se stanovením mikrobiologického ADI řešeny následující dva cílové ukazatele:
The data shall be used to derive a microbiological ADI.
narušení kolonizační bariéry – první cílový ukazatel řeší otázku, zda příjem reziduí antimikrobiálně účinných látek v potravinách živočišného původu představuje riziko pro lidské zdraví v důsledku narušení funkce kolonizační bariéry normální střevní mikroflóry;
The risks that result from residues shall be clearly distinguished from the potential risk to public health associated with the ingestion of food of animal origin which contains resistant bacteria selected under the pressure of an antimicrobial therapy.
nárůst populace rezistentních bakterií – druhý cílový ukazatel řeší otázku, zda příjem reziduí antimikrobiálně účinných látek představuje riziko pro lidské zdraví v důsledku nárůstu populace rezistentních bakterií buď z důvodu získání rezistence původně citlivými bakteriemi, nebo z důvodu poměrného nárůstu podílu méně citlivých organismů.
As described in the VICH GL36, the following two endpoints of concern shall be addressed in relation to the establishment of a microbiological ADI:
Jakékoli odchylky od stanovených pokynů musí být odůvodněny a dopad musí být prodiskutován.
disruption of the colonisation barrier — the first endpoint of concern shall address the question of whether ingestion of residues of antimicrobiologically active substances in food of animal origin poses a risk to human health resulting from the disruption of the colonisation barrier function of the normal intestinal flora;
Není-li provedena žádná zkouška účinků na střevní mikroflóru člověka, absence takových údajů musí být vědecky odůvodněna a dopad jejich absence musí být prodiskutován.
increase of the population of resistant bacteria — the second endpoint of concern shall address the question of whether ingestion of residues of antimicrobiologically active substances pose a risk to human health resulting from an increase in the population of resistant bacteria either due to acquisition of resistance by previously sensitive bacteria or to a relative increase in the proportion of less sensitive organisms.
Pozorování u člověka
Any departures from the established guidance shall be justified and the impact discussed.
Musí být poskytnuty veškeré dostupné údaje o zdravotních účincích zjištěných u člověka po expozici látce.
If no testing for effects on the human intestinal flora is undertaken, the absence of such data shall be scientifically justified and the impact of its absence discussed.
Takové údaje se mohou týkat záměrné expozice člověka (např. když se látka používá v humánním lékařství) nebo nezáměrné expozice (např. zprávy o expozici při práci).
Observations in humans
Takové údaje se mohou zaměřovat na epidemiologické, farmakologické, toxikologické nebo klinické nálezy.
Any available data on health effects seen in humans following exposure to the substance shall be provided.
Údaje související s expozicí člověka mohou poskytnout cenné doplňující informace o celkovém toxikologickém profilu látky, stejně jako mohou poskytnout informace o porovnání citlivosti člověka a zvířat, a to i v případě, že nemohou být použity k odvození ADI.
Such data may relate to intentional exposure of humans (e.g. when the substance is used in human medicine) or unintentional exposure (e.g. reports of occupational exposure).
V některých případech mohou být takové údaje užitečné k podložení argumentů týkajících relevance (nebo irelevance) některých zjištění u laboratorních zvířat.
Such data may focus on epidemiological, pharmacological, toxicological or clinical findings.
Zjištění jiných institucí EU nebo mezinárodních vědeckých institucí
The data related to exposure of humans may provide valuable additional information on the overall toxicological profile of the substance, as well as provide information on the comparative sensitivity of humans and animals, even if they cannot be used for derivation of the ADI.
Pokud příslušná hodnocení bezpečnosti látky uskutečnily jiné instituce EU nebo mezinárodní vědecké instituce, včetně EFSA, ECHA, JECFA a společných zasedání FAO/WHO k reziduím pesticidů (JMPR), je nutné na toto upozornit společně s dosaženými závěry.
In some cases such data may be useful in supporting arguments relating to the relevance (or lack of relevance) of certain findings in laboratory animals.
Stanovení ADI nebo alternativního limitu
Findings of other EU or international scientific bodies
Stanovení ADI
If relevant safety evaluations of the substance have been undertaken by other EU or international scientific bodies including EFSA, ECHA, JECFA and FAO/WHO Joint Meetings on Pesticide Residues (‘JMPR’) this shall be highlighted, along with the conclusions reached.
ADI se obecně odvozuje z farmakologických, toxikologických nebo mikrobiologických údajů, ačkoli v případě, že existují vhodné údaje, může být odvozen z údajů týkajících se člověka.
Determination of an ADI or alternative limit
Odvození toxikologického ADI
Determination of an ADI
Toxikologický ADI se odvodí vydělením vybrané toxikologické NO(A)EL/BMDL faktorem nejistoty, aby byla zohledněna možná odchylka mezi druhy (tj. rozdíly citlivosti člověka a laboratorních zvířat) a odchylka v rámci druhu (tj. rozdíly citlivosti v rámci lidské populace).
Generally the ADI shall be derived from the pharmacological, toxicological or microbiological data although, where appropriate data exist, it may be derived from human data.
Faktor nejistoty lze upravit tak, aby byly dle potřeby zohledněny další nejistoty (viz níže).
Derivation of the toxicological ADI
Vzorec používaný ke stanovení toxikologického ADI je následující:
The toxicological ADI shall be derived by dividing the selected toxicological NO(A)EL/BMDL by an uncertainty factor, in order to take account of possible inter-species variation (i.e. differences in sensitivity of humans and laboratory animals) and intra-species variation (i.e. differences in sensitivity within the human population).
ADI (mg/kg živé hmotnosti/den) = NOAEL nebo BMDL (mg/kg živé hmotnosti/den) vydělený faktorem nejistoty
The uncertainty factor may be adjusted to take other uncertainties into consideration, as necessary (see below).
Musí být odůvodněn výběr NO(A)EL nebo BMDL a faktoru nejistoty.
The formula used to determine the toxicological ADI shall be as follows:
Není-li odůvodněno jinak, odvodí se toxikologický ADI z nejnižší hodnoty NO(A)EL nebo BMDL stanovené v toxikologických studiích na nejcitlivějších druzích.
ADI (mg/kg bw/day) = NOAEL or BMDL (mg/kg bw/day) divided by Uncertainty Factor
Za některých okolností může být možné odůvodnění použití alternativní výchozí hodnoty (např. pokud existují údaje prokazující, že účinek zjištěný u LO(A)EL u nejcitlivějších druhů není významný pro člověka).
The choice of the NO(A)EL or BMDL and the uncertainty factor shall be justified.
Používá-li se přístup referenční dávky (BMD), použije se pro odvození ADI jako výchozí hodnota BMDL.
Unless otherwise justified, the toxicological ADI shall be derived from the lowest NO(A)EL or BMDL observed in the most sensitive species in the toxicology studies.
Ve většině případů se neočekává, že se výběr kritického cílového ukazatele změní, pokud se bude používat BMDL oproti přístupu NO(A)EL, jelikož se uplatňují stejná biologická kritéria.
In certain circumstances a justification for using an alternative starting point may be possible (for example, if data exist demonstrating that the effect seen at LO(A)EL in the most sensitive species is not relevant for humans).
Při stanovování standardních hodnot pro míru odezvy, pro kterou je odvozena BMDL (tj. odezva referenční dávky (BMR)), při výběru doporučených modelů dávka-odpověď a rovněž pro zpracování výsledků analýzy BMD je nutno se řídit pokyny ve vědeckém stanovisku úřadu EFSA k uplatňování přístupu referenční dávky při hodnocení rizik.
If using the benchmark dose (‘BMD’) approach, the BMDL shall be used as the point of departure for derivation of the ADI.
V souvislosti s faktory nejistoty se automaticky předpokládá, že lidé budou až desetkrát citlivější než zkoušené druhy zvířat a že rozdíl v citlivosti v rámci lidské populace bude v desetinásobném rozpětí.
In most cases the choice of the critical endpoint is not expected to change when using the BMDL versus the NO(A)EL approach, since the same biological considerations apply.
Proto se za předpokladu, že jsou k dispozici vhodné studie, obvykle použije faktor nejistoty 100.
In selecting the default values for the magnitude of the response for which the BMDL is derived (i.e. the benchmark response (‘BMR’)), on choice of the recommended dose-response models as well as on reporting the results of a BMD analysis, guidance found in the EFSA Scientific Opinion on Use of the benchmark dose approach in risk assessment shall be followed.
Pokud výsledky studií na zvířatech naznačují teratogenní účinky při dávkách, které nezpůsobují maternální toxicitu, uplatní se na NO(A)EL nebo BMDL pro teratogenicitu celkový faktor nejistoty až 1000.
In relation to uncertainty factors, the default assumption is that human beings may be up to 10 times more sensitive than the test animal species and that the difference in sensitivity within the human population is a tenfold range.
U karcinogenů s negenotoxickým prahovým účinkem lze použít faktor nejistoty až 1000 v závislosti na příslušném mechanismu.
Therefore, assuming appropriate studies are available, an uncertainty factor of 100 shall usually be applied.
Může se stát, že nejcitlivější cílový ukazatel bude pozorován u druhu a/nebo ve studii, kde v porovnání s kontrolní skupinou vykazují významné účinky všechny skupiny ošetřených zvířat.
Where the results of animal studies indicate teratogenic effects at doses that do not cause maternal toxicity, an overall uncertainty factor of up to 1000 shall be applied to the NO(A)EL or BMDL for teratogenicity.
V takových případech se přístup BMDL doporučuje pro stanovení výchozího bodu (POD), ze kterého se vychází při odvozování ADI.
For non-genotoxic threshold carcinogens an uncertainty factor of up to 1000 may be used, depending on the mechanism involved.
Případně, pokud je účinek pozorovaný ve skupině s nejnižší dávkou s dostatečně minimální odpovědí, může být možné stanovit ADI na základě tohoto LO(A)EL.
It may occur that the most sensitive endpoint is observed in a species and/or study where all dose groups produce significant effects compared to the control group.
V tomto případě se použije další faktor nejistoty od 2 do 5 s cílem zohlednit, že referenční bod LO(A)EL je v neznámém rozsahu nad „skutečnou“ prahovou hodnotou.
In such cases the BMDL approach shall be recommended to establish the point of departure (‘POD’) from which to derive an ADI.
Výběr faktorů nejistoty, které se použijí při odvozování ADI, nezávisí na tom, zda jako POD je brána NO(A)EL, nebo BMDL.
Alternatively, if the effect observed in the lowest dose is a sufficiently minor response, it may be possible to establish an ADI based on this LO(A)EL.
Pokud se má ADI stanovit na základě údajů týkajících se člověka, neuplatňuje se žádný faktor nejistoty pro extrapolaci ze zvířat na člověka.
In this case an additional uncertainty factor of 2 to 5 shall be used to take into account that the LO(A)EL reference point is an unknown distance above the ‘true’ threshold.
Při používání kvalitních údajů týkajících se člověka, z nichž se odvozuje ADI, je tedy vhodné uplatnit faktor nejistoty pouze 10, aby byly vzaty v úvahu rozdíly v individuálních reakcích mezi lidmi.
The choice of uncertainty factors for use in deriving the ADI shall not depend on whether a NO(A)EL or a BMDL is taken as the POD.
Upravení standardního přístupu pro výběr faktorů nejistoty může být přijatelné, je-li poskytnuto vhodné odůvodnění.
Where the ADI is to be set on the basis of human data, there is no uncertainty factor to be applied for extrapolation from animals to humans.
Například používání faktorů nejistoty souvisejících s (metabolickou) cestou může být vhodné k upravení standardního faktoru nejistoty použitého pro odchylky mezi jednotlivci (v rámci druhu).
Thus, when using good quality human data from which to derive an ADI, it is appropriate to apply an uncertainty factor of only 10, to account for variation in individual responses between human beings.
Další upravení desetinásobných faktorů nejistoty v rámci druhu a mezi druhy může být možné případ od případu, pokud toxikokinetické a toxikodynamické údaje podporují takové úpravy faktorů.
The refinement of the standard approach for selecting uncertainty factors may be acceptable where adequate justification is provided.
Pro násobení faktorů nejistoty může být vhodné používat pravděpodobnostní přístupy.
For example, the use of (metabolic) pathway related uncertainty factors may be appropriate to refine the standard uncertainty factor used for inter-individual (intra-species) variability.
Používání těchto a dalších přístupů pro upravení standardních faktorů nejistoty musí být plně odůvodněno.
Further refinement of the intra-species and inter-species tenfold uncertainty factors may be possible on a case-by-case basis, when toxicokinetic and toxicodynamic data support such adjustment factors.
Vzhledem k předchozím úvahám musí mít použitý faktor nejistoty obvykle hodnotu od 10 do 1000.
For the multiplication of uncertainty factors the use of probabilistic approaches may be appropriate.
O dalších hodnotách lze uvažovat s patřičným odůvodněním.
The use of these and other approaches for the refinement of standard uncertainty factors shall be fully justified.
Odvození farmakologického ADI
Having regard to the previous considerations, the uncertainty factor used shall usually have a value between 10 and 1000.
Farmakologický ADI se neodvozuje pro všechny farmakologicky účinné látky, jelikož významné farmakologické cílové ukazatele mohou být zahrnuty v toxikologických studiích.
Other values may be considered with appropriate justification.
V takových případech nemusí být zapotřebí samostatný toxikologický a farmakologický ADI.
Derivation of the pharmacological ADI
Je třeba se řídit pokyny k potřebě farmakologického ADI, jak stanoví pokyn Výboru pro veterinární léčivé přípravky (CVMP), který se týká přístupu ke stanovení farmakologického ADI.
Pharmacological ADIs shall not be derived for all pharmacologically active substances as relevant pharmacological endpoints may be included in the toxicology studies.
Není-li farmakologický ADI odvozen, musí být poskytnuto odůvodnění této absence.
In such cases separate toxicological and pharmacological ADIs may not be needed.
Je-li zapotřebí farmakologický ADI, musí být postup k jeho odvození analogický s postupem popsaným výše v oddíle II.6.6.1.1, jenž se týká odvození toxikologického ADI.
Guidance on the need for a pharmacological ADI as provided for in the Committee for Medicinal Products for Veterinary Use (‘CVMP’) guideline on the approach to establish a pharmacological ADI shall be followed.
Jediný rozdíl spočívá v tom, že výchozí bod použitý k odvození farmakologického ADI musí být nejnižší NOEL nebo BMDL pozorovaný ve farmakologických studiích u nejcitlivějších druhů.
Where no pharmacological ADI is derived, justification for its absence shall be provided.
Odvození mikrobiologického ADI
Where a pharmacological ADI is needed, the approach for its derivation shall be analogous to that described above under Section II.6.6.1.1 in relation to derivation of the toxicological ADI.
Jak je popsáno v oddíle II.6.4.3, mikrobiologické ADI se odvodí pro látky s antimikrobiálním působením.
The only difference is that the starting point used for derivation of the pharmacological ADI shall be the lowest NOEL or BMDL observed in the most sensitive species in the pharmacology studies.
Metodiky pro stanovení mikrobiologického ADI jsou podrobně popsány v dokumentu VICH GL36 a musí být dodržovány.
Derivation of a microbiological ADI
Celkový ADI
As described in Section II.6.4.3 microbiological ADIs shall be derived for substances with antimicrobial activity.
Odvodí se případné samostatné farmakologické, toxikologické a mikrobiologické ADI a celkový ADI (tj. ADI použitý při hodnocení rizika a při stanovení MLR) musí být obecně nejnižší hodnota z farmakologického, toxikologického a mikrobiologického ADI.
The methodologies for establishing a microbiological ADI are detailed in VICH GL 36 and shall be followed.
Látky s neprahovými účinky
The overall ADI
U látek, které mohou vyvolat neprahové účinky, např. genotoxické karcinogeny, není z důvodu nejistoty při stanovování prahové hodnoty pro tyto účinky možné odvodit NO(A)EL či BMDL.
Separate pharmacological, toxicological and microbiological ADIs shall be derived, as appropriate and the overall ADI (i.e. the ADI used in the risk assessment and in the setting of MRLs) shall generally be the lowest of the pharmacological, toxicological and microbiological ADIs.
Pro tyto látky nelze odvodit ADI.
Substances with non-threshold effects
Alternativy k ADI
For substances that may induce non-threshold effects, such as genotoxic carcinogens, derivation of a NO(A)EL or BMDL is not possible due to the uncertainty in establishing a threshold for these effects.
U některých látek nemusí být možné ani smysluplné stanovovat ADI.
For such substances an ADI cannot be derived.
V takových situacích lze použít alternativy k ADI.
Alternatives to the ADI
Látky, pro které byly stanoveny doporučené úrovně dietárního příjmu
For some substances it may not be possible nor meaningful to establish an ADI.
Pro většinu minerálních látek a stopových prvků existuje přirozená základní hladina v částech lidského těla vyplývající z jejich příjmu z potravy a jiných environmentálních zdrojů a jsou součástí specifických homeostatických nebo kumulačních procesů.
In such situations, alternatives to ADI may be used.
Je důležité rozlišovat mezi esenciálními stopovými prvky, pro které existuje minimální denní dietární požadavek i horní přijatelná hladina příjmu, a neesenciálními prvky, které jsou považovány za nežádoucí, nebo dokonce toxické pro člověka.
Substances for which recommended dietary intake levels have been established
Při hodnocení esenciálních prvků není přístup ADI vhodný, jelikož účinky se mohou objevit na velmi nízkých hladinách expozice, které představují nedostatečný přísun.
For most minerals and trace elements there is a natural baseline level in human body compartments resulting from their uptake from food and other environmental sources, and element specific homeostatic or accumulation processes.
Pro většinu minerálních látek a stopových prvků stanovily příslušné vědecké instituce (např. EU/EFSA, WHO) doporučené hladiny dietárního příjmu.
It is important to discriminate between essential trace elements for which there is both a minimum daily dietary requirement and an upper acceptable intake level and non-essential elements which are considered as undesired or even toxic for humans.
Látky, jimž jsou spotřebitelé vystaveni prostřednictvím potravin nebo jiných zdrojů a pro které nebyly stanoveny doporučené hladiny příjmu
For most minerals and trace elements recommended dietary intake levels have been established by relevant scientific bodies (e.g. EU/EFSA; WHO).