natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prostřednictvím stížností podaných Bund der Energieverbraucher e.V. dne 28. listopadu 2011, GWS Stadtwerke Hameln GmbH dne 8. prosince a stížností podávaných občany od prosince 2011 byla Komise informována, že Německo zavedlo od roku 2011 úplné osvobození některých velkých spotřebitelů elektřiny od síťových poplatků.
By complaints submitted by the Bund der Energieverbraucher e.V. on 28 November 2011, by the GWS Stadtwerke Hameln GmbH on 8 December and by citizens since December 2011, the Commission was informed that Germany had implemented since 2011 a full exemption from network charges for certain large electricity consumers.
Dopisem ze dne 29. června 2012 poskytlo Německo Komisi další informace o tomto režimu podpory.
By letter dated 29 June 2012, Germany provided the Commission with further information on that aid scheme.
Dopisem ze dne 6. března 2013 (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) oznámila Komise Německu, že se rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen SFEU nebo Smlouvy) ohledně dotčeného režimu podpory.
By letter dated 6 March 2013 (‘the Opening Decision’), the Commission informed Germany that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (hereafter: TFEU or Treaty) in respect of the aid scheme.
Německo podalo své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 8. dubna 2013.
Germany submitted its comments on the Opening Decision on 8 April 2013.
Komise předala tyto připomínky Německu, které mělo možnost se k nim vyjádřit; vyjádření Německa bylo obdrženo dopisem ze dne úterý 5. listopadu 2013.
It forwarded them to Germany, which was given the opportunity to react; its comments were received by letter dated 5 November 2013.
Během zasedání, které se konalo konané dne 17. října 2013, a v dopisech doručených dne 7. dubna 2015, 20. července 2016, 6. července 2017, 18. září 2017, 3. října 2017 a 23. října 2017 požádala Komise Německo o poskytnutí informací.
During a meeting of 17 October 2013 and by letters notified on 7 April 2015, 20 July 2016, 6 July 2017, 18 September 2017, 3 October 2017 and 23 October 2017, the Commission requested Germany to provide information.
SÍŤOVÉ POPLATKY V NĚMECKU
The latest information was submitted on 11 December 2017.
Systém síťových poplatků v Německu se řídí německým zákonem o energetice (Energiewirtschaftsgesetz, dále jen „EnWG“).
DETAILED DESCRIPTION OF THE AID
Pro účely tohoto rozhodnutí se použije pouze EnWG ve znění § 1 zákona ze dne 26. července 2011 o přezkumu předpisů upravujících trh s energií (dále jen „zákon ze dne 26. července 2011“) před uplatněním změn zavedených § 1 zákona ze dne 26. července 2016 o dalším vývoji trhu s elektřinou (dále jen „EnWG 2011“).
NETWORK CHARGES IN GERMANY
Ustanovení § 21 EnWG 2011 vyžaduje, aby poplatky, které provozovatelé sítí účtují svým konečným odběratelům, byly přiměřené („angemessen“), nediskriminační, transparentní a aby byly vypočteny na základě nákladů na účinné řízení sítí.
The system of network charges in Germany is governed by the German Energy Act (Energiewirtschaftsgesetz, ‘EnWG’).
Ustanovení § 24 EnWG 2011 zmocňuje spolkovou vládu, aby nařízením stanovila podrobná pravidla týkající se metodiky pro výpočet síťových poplatků.
For the purposes of this Decision, only the EnWG as modified by Article 1 of the Law of 26 July 2011 on the review of provisions governing the energy market (‘the Law of 26 July 2011’) and before the amendments introduced by Article 1 of the Law of 26 July 2016 on the further development of the electricity market (‘EnWG 2011’) is relevant.
Ustanovení § 24 první věty bodu 1 EnWG 2011 zmocňuje spolkovou vládu, aby určila obecnou metodiku výpočtu síťových poplatků.
Paragraph 21 of the EnWG 2011 requires that the charges that the network operators charge to their end users are proportionate (‘angemessen’), non-discriminatory, transparent and are calculated on the basis of the costs of an efficient network management.
Bod 3 téže věty zmocňuje spolkovou vládu k tomu, aby určila, ve kterých případech atypického používání sítě lze schválit individuální síťové poplatky.
Paragraph 24 of the EnWG 2011 empowers the federal government to lay down detailed rules on the methodology for the calculation of network charges by ordinance.
Nařízení o síťových poplatcích za elektřinu (Stromnetzentgeltverordnung, „StromNEV“) přijaté na základě §24 EnWG 2011, obsahuje podrobná ustanovení o stanovení síťových poplatků.
Point 1 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011 empowers the federal government to determine the general methodology of calculating network charges.
Ustanovení § 3 odst. 2 StromNEV objasňuje, že síťové poplatky jsou hrazeny za služby poskytované provozovatelem sítě na úrovni sítě, ke které je uživatel připojen, jakož i za využívání všech úrovní stojících v síti výše.
Point 3 of the same sentence empowers the federal government to determine in which cases of atypical network use individual network charges can be approved.
Ustanovení § 16 odst. 1 StromNEV stanoví hlavní zásadu, podle které je nezbytné, aby síťové poplatky odrážely náklady, které skutečně vytvářejí uživatelé sítě.
Adopted on the basis of Paragraph 24 of the EnWG 2011, the Ordinance on Electricity Network Charges (Stromnetzentgeltverordnung, ‘StromNEV’) contains detailed provisions on the determination of network charges.
V této souvislosti a v souladu se zmocněním uvedeným v § 24 odst. 1 první větě EnWG 2011 stanoví StromNEV obecnou metodiku, kterou se musí provozovatelé sítí při výpočtu síťových poplatků řídit.
Paragraph 3(2) of the StromNEV clarifies that network charges are paid for the services provided by the network operator at the network level to which a user is connected as well as all for the use of all upstream network levels.
Tato metodika výpočtu je stanovena v § 4 až 14 StromNEV 2011.
Paragraph 16(1) of the StromNEV establishes the guiding principle according to which network charges need to reflect the costs actually caused by network users.
Tato metodika spočívá v tom, že se nejprve sečtou jednotlivé nákladové položky všech sítí za rok.
Against this background and in line with the empowerment laid down in point 1 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011, the StromNEV provides for the general methodology that network operators have to follow for calculating network charges.
Jedná se o náklady na výstavbu elektroenergetické sítě (přenosového a distribučního vedení, rozvoden), náklady na údržbu a náklady na provoz sítě včetně nákladů spojených s tzv. systémovými službami (primární, sekundární a minutové rezervy, redispečinku a elektrické energie na pokrytí ztrát v síti).
This calculation methodology is laid down in Paragraphs 4 to 14 of the StromNEV 2011.
Jejich roční výše se vypočte na základě výkazu zisku a ztrát provozovatelů sítí (§ 4 StromNEV 2011).
This methodology consists of first taking the various annual cost elements of all networks together.
Zahrnují nejen náklady na materiál a osobní náklady, ale také úroky z úvěrů (§ 5 StromNEV), odpisy (§ 6 StromNEV 2011), úhradu za vlastní kapitál provozovatele sítě (§ 7 StromNEV 2011) a daně (§ 8 StromNEV 2011).
Those are the construction costs of the electricity network (transmission and distribution lines, substations), the maintenance and the costs for operating the network, including the costs linked to so-called system services (primary, secondary and minute reserves, re-dispatching and electricity to cover network losses).
Výnosy, jako jsou například náklady na připojení a dotace, je nutno odečíst (§ 9 StromNEV).
Their annual amount is calculated based on the profit and loss account of the network operators (Paragraph 4 of the StromNEV 2011).
Náklady na měření však do síťových nákladů zahrnuty nejsou a vztahují se na ně rovněž samostatné poplatky za měření.
They include not only material costs and personnel costs but also loan interests (Paragraph 5 of the StromNEV), depreciation (Paragraph 6 of the StromNEV 2011), a remuneration for the network operator's own capital (Paragraph 7 of the StromNEV 2011) and taxes (Paragraph 8 of the StromNEV 2011).
Náklady spojené s nákupem regulační energie nejsou do síťových nákladů zahrnuty vzhledem k tomu, že jsou fakturovány odděleně uživatelům odpovědným za příslušnou nerovnováhu.
Revenues like connection costs and subsidies have to be deducted (Paragraph 9 of the StromNEV).
Celkové roční náklady sítí se pak přidělí jednotlivým sítím a síťovým úrovním (vysoké napětí, úrovně rozvoden, střední napětí, nízké napětí).
Metering costs, however, are not included in the network costs and are also subject to separate metering fees.
Příloha 2 StromNEV 2011 obsahuje seznam těchto síťových úrovní.
The costs linked to the purchase of balancing energy are not included in the network costs as it is invoiced separately to the users responsible for the imbalance.
Dalším krokem při stanovení síťových poplatků bude přepočet celkových ročních nákladů na sítě na síťové poplatky.
The total annual costs of the networks are then allocated to the different network and network levels (high voltage, substation levels, medium voltage, low voltage).
Ty se stanovují shora dolů pro každou úroveň napětí (od vysokého napětí k nízkému napětí).
Annex 2 of the StromNEV 2011 contains the list of those network levels.
Nejprve se stanoví tzv. specifické roční náklady na úroveň vysokého napětí vydělením celkových ročních nákladů úrovně vysokého napětí ročním špičkovým zatížením naměřeným na této úrovni vysokého napětí, jelikož špičkové zatížení dané úrovně sítě je považováno za hlavní faktor určující náklady.
The next step in the determination of the network charges will be to convert the total annual costs of the networks into the network charges.
Ty jsou vyjádřeny v EUR/kW.
They are determined top-down for each voltage level (from high voltage to low voltage).
Prostřednictvím „funkce současnosti“ jednotlivých úrovní sítí popsaných níže ve 14. bodě odůvodnění se specifické roční náklady přepočtou na cenu za připojovací kapacitu v EUR/kW a na cenu za jednotku spotřebované elektřiny v EUR/kWh.
First the so-called specific annual costs of the high voltage level are determined by dividing the total annual costs of the high voltage level by the annual peak load measured on that high voltage level, as the peak load of the network level is viewed as the main cost determining factor.
Stejně se postupuje u další úrovně napětí.
This is expressed in EUR/kW.
Celkové roční náklady na další úroveň napětí se však budou skládat ze samotných nákladů na tuto úroveň a z nákladů konvertovaných z úrovně napájecího napětí stojící v síti výše.
Via the ‘simultaneity function’ of each grid level described in recital 14 below, the specific annual costs will be converted into a price per connection capacity, in EUR/kW and into a price per unit of electricity consumed, in EUR/kWh.
Konvertované náklady odpovídají celkovým nákladům na úroveň stojící v síti výše sníženým o síťové poplatky získané od uživatelů sítě (koneční spotřebitelé a dodavatelé elektřiny přímo připojení k dané úrovni napětí).
The same exercise is then done for the next voltage level.
Tato konverze nákladů je znázorněna na následujícím obrázku 1.
However the total annual costs of the next voltage level will be composed on its own costs and of rolled-over costs from the upstream voltage level.
V síti, v níž proudí elektřina shora dolů, tak budou uživatelé sítí nuceni nést náklady na tu úroveň sítě, ke které jsou připojeni, a rovněž část nákladů na sítě stojící výše vzhledem k tomu, že i tyto sítě jsou využívány pro přenos elektřiny směrem k nim.
The rolled over costs correspond to the total costs of the upstream level minus the network charges obtained from network users (final consumers and electricity suppliers directly connected to that voltage level).
Obrázek 1
The following figure 1 shows the roll-over of costs.
Konverze síťových nákladů za účelem stanovení síťových poplatků (1)
In a network in which electricity flows top-down, network users will thus have to bear the costs of the network level to which they are connected, as well as part of the costs of the upstream networks as those networks are used to transmit the electricity to them as well.
Zkratka HS na tomto obrázku označuje vysoké napětí, MS označuje střední napětí, NS označuje nízké napětí, HS/MS označuje rozvodnu, ve které je vysoké napětí transformováno na střední napětí, MS/NS označuje rozvodnu, která transformuje střední napětí na nízké napětí.
Figure 1
Zdroj: Komise na základě popisu poskytnutého Německem a doplněného informacemi uvedenými na obrázku 1 zprávy BNetzA „Netzentgeltsystematik Elektrizität“ z prosince 2015, která je k dispozici na adrese https://www.bundesnetzagentur.de/SharedDocs/Downloads/DE/Sachgebiete/Energie/Unternehmen_Institutionen/Netzentgelte/Netzentgeltsystematik/Bericht_Netzentgeltsystematik_12-2015.pdf?__blob=publicationFile&v=1.
Roll-over of network costs for the determination of network charges (1)
Aby bylo zajištěno takové rozdělení mezi jednotlivé uživatele sítě, které bude odrážet skutečné náklady vytvořené každým z těchto uživatelů sítě, jak to vyžaduje § 16 odst. 1 StromNEV, použije se pro zvažovanou úroveň napětí funkce současnosti.
In the figure, HS stands for high voltage, MS stands for medium voltage, NS stands for low voltage, HS/MS stands for the substation in which high voltage is transformed to medium voltage, MS/NS stands for the substation converting medium voltage to low voltage.
Faktor současnosti vyjadřuje pravděpodobnost – založenou na historických údajích – že spotřeba elektřiny daného jednotlivého uživatele sítě přispívá k ročnímu špičkovému zatížení předmětné sítě.
Source: Commission based on description provided by Germany and completed with the information contained in Figure 1 of the BNetzA Report ‘Netzentgeltsystematik Elektrizität’ of December 2015 available under https://www.bundesnetzagentur.de/SharedDocs/Downloads/DE/Sachgebiete/Energie/Unternehmen_Institutionen/Netzentgelte/Netzentgeltsystematik/Bericht_Netzentgeltsystematik_12-2015.pdf?__blob=publicationFile&v=1.
Funkce současnosti vychází z myšlenky, že uživatelé sítí, u nichž existuje vyšší pravděpodobnost, že přispějí k ročnímu špičkovému zatížení, zaplatí vyšší sazby za kapacitu.
The simultaneity function referred to above under recital 13 is described in Paragraph 16(2) StromNEV and Annex 4 of StromNEV 2011.
Uživateli jednotlivých úrovní sítě jsou koneční spotřebitelé, kteří jsou přímo napojeni na danou úroveň vysokého napětí, jakož i na úrovně stojící v síti níže.
This function attributes to each network user a ‘simultaneity factor’ between 0 and 1.
Faktory současnosti všech uživatelů dané úrovně sítě se pak vloží do grafu na osu y a porovnají s počtem hodin plného využití ročně (osa x).
The simultaneity factor expresses the probability — based on historical figures — that the electricity consumption of the individual network user in question contributes to the annual peak load of the network level concerned.
Výsledkem je pak funkce současnosti.
The simultaneous annual peak load of the network is an important cost driver of the network given that this annual peak load is important for the dimensioning of network in which electricity is flowing top-down.
Tato funkce je lineární a spojitá, ale skládá se ze dvou lineárních částí, které se setkávají na bodu zlomu při 2500 hodinách provozu ročně.
The idea behind the simultaneity function is that network users which have a higher probability of contributing to the annual peak load will pay a higher capacity tariff.
Funkce současnosti se poté přepočítá na sazbu za kapacitu připojení v EUR/kW a na sazbu za jednotku spotřebované elektřiny v EUR/kWh.
The users of each network level are the final consumers directly connected to the high voltage level as well as downstream network levels.
Při stanovení síťových poplatků musí provozovatelé sítí zohlednit rovněž maximální úroveň příjmů, kterou každému z nich povoluje Spolková síťová agentura (Bundesnetzagentur, dále jen „BNetzA“) (maximální povolená výše příjmů viz rovněž 43. bod odůvodnění).
The simultaneity factors of all network users of the network level considered are then introduced into a graph on the y-axis and put in correlation with the number of annual hours of full use (x-axis).
V praxi bude důsledkem této maximální úrovně příjmů, která je stanovena referenčním srovnáním s ostatními provozovateli sítí, to, že vysoké náklady vyplývající z neefektivnosti nelze získat zpět prostřednictvím síťových poplatků.
This results into the simultaneity function.
Cílem tohoto systému je zvýšit efektivitu provozovatelů sítí.
This function is linear and continuous but composed of two linear parts which intersect at a kink at 2500 annual usage hours made.
V případě, že by změna maximální povolené úrovně příjmů vedla ke snížení síťových poplatků, musí provozovatel sítě tyto síťové poplatky upravit (§ 17 odst. 2 nařízení o zavedení pobídek ke zvyšování efektivity sítí pro zásobování energií – Verordnung über die Anreizregulierung der Energieversorgungsnetze, ARegV 2011).
The simultaneity function is then converted into a tariff per connection capacity in EUR/kW and into a tariff per unit of electricity consumed in EUR/kWh.
Metodika popsaná výše v 11. až 15. bodě odůvodnění zavádí „zásadu příčinné souvislosti nákladů“ při určování síťových poplatků pro většinu uživatelů sítě.
When establishing the network charges, network operators must also take into account the maximum revenue level allowed for each one of them by the Federal Network Agency (Bundesnetzagentur, ‘BNetzA’) (on the maximum revenue level allowed, see also recital 43).
Ustanovení § 19 odst. 2 StromNEV rozlišuje dvě skupiny atypických uživatelů sítě: Za prvé, uživatele, jejichž roční špičkové zatížení se předvídatelně a významně odchyluje od současného ročního špičkového zatížení všech ostatních uživatelů sítě připojených k téže síti (§ 19 odst. 2 první věta StromNEV).
In practice, this maximum revenue level, which is established by benchmarking with other network operators, will have as consequence that high costs resulting from inefficiencies cannot be recovered through network charges.
To se obvykle týká uživatelů sítě, kteří systematicky spotřebovávají energii mimo špičku, protože například používají zařízení v noci.
This system aims at improving the efficiency of the network operators.
Za druhé, uživatelé s roční spotřebou elektřiny, která dosahuje nejméně 7000 hodin používání a přesahuje 10 gigawatthodin (GWh) (§ 19 odst. 2 druhá věta StromNEV).
The methodology described in recitals 11 to 15 above implements the ‘principle of cost-causality’ when determining the network charges for the majority of network users.
Tato první kategorie atypických uživatelů sítě je nadále označována jako „spotřebitelé základního zatížení“.
Paragraph 19 of the StromNEV addresses the network charges to be paid in line with the principle of cost-causality by so-called atypical network users, i.e. users with a consumption or load pattern that differs significantly from the consumption or load profile of the other users as provided for in point 3 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011.
Před změnou zavedenou § 7 zákona ze dne 26. července 2011, která je podrobněji popsána níže v oddíle 2.2, stanovil § 19 odst. 2 nařízení StromNEV ve znění zákona ze dne 3. září 2010 („StromNEV 2010“), že jak spotřebitelé mimo špičku, tak spotřebitelé základního zatížení jsou povinni hradit individuální síťové poplatky, což je rovněž výslovně stanoveno ve zmocnění uvedeném v § 24 bodě 3 první věty EnWG 2011 (viz 7. bod odůvodnění výše).
The heading of Paragraph 19 of the StromNEV is ‘atypical network use’.
Cílem těchto individuálních síťových poplatků bylo řádně zohlednit vzorec spotřeby daného atypického uživatele sítě.
Paragraph 19(2) of the StromNEV identifies two groups of atypical network users: Firstly, users whose annual peak load predictably and significantly deviates from the simultaneous annual peak load of all other network users connected to the same network (first sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV).
Přesněji § 19 odst. 2 třetí věta StromNEV 2010 požadovala, aby síťový poplatek odrážel příspěvek atypického uživatele sítě ke snížení celkových síťových poplatků, případně jeho příspěvek k zamezení zvýšení síťových poplatků.
Typically this concerns network users who are systematically consuming outside peak load times because for instance they are running equipment at night.
Za tímto účelem vydal orgán BNetzA v roce 2010 pokyny, které popisují tzv. „metodiku fyzické cesty“, která by měla být uplatňována pro stanovení síťových nákladů vytvořených spotřebiteli základního zatížení, a tedy i jejich individuálních síťových poplatků.
This first category of atypical network users is hereinafter designated as ‘non-peak consumers’.
Cílem metodiky fyzické cesty je identifikovat samostatné náklady konkrétního uživatele sítě.
Secondly, users with an annual electricity consumption reaching minimum 7000 hours of use and exceeding 10 gigawatt hours (GWh) (second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV).
Měří náklady virtuálního využití stávající přímého vedení od místa odběru až k příslušnému zařízení vyrábějícímu elektřinu na základě výpočtu kapitálových a provozních výdajů té části sítě, která je využívána k připojení spotřebitele základního zatížení k nejbližší elektrárně, která je schopna v plném rozsahu pokrýt potřebu tohoto spotřebitele základního zatížení, a připočtení nákladů na síťové služby, které tento spotřebitel základního zatížení případně využívá.
This second category of atypical network users is hereinafter designated as ‘baseload consumers’.
Ustanovení § 19 odst. 2 druhé věty StromNEV 2010 však požadovalo, aby jak spotřebitelé mimo špičku, tak spotřebitelé základního zatížení hradili minimální příspěvek ve výši nejméně 20 % zveřejněného síťového poplatku, tj. že individuální síťový poplatek vypočtený na základě příspěvku daného atypického uživatele sítě ke snížení celkových poplatků za síť nebo jeho příspěvku k zamezení zvýšení poplatků za síť nesměl být nižší než 20 % zveřejněného síťového poplatku.
Before the amendment introduced by Article 7 of the Law of 26 July 2011 and described more in detail below in section 2.2, Paragraph 19(2) of the StromNEV as amended by the Law of 3 September 2010 (‘StromNEV 2010’) stated that both non-peak and baseload consumers were to pay individual network charges as also explicitly provided under the empowerment laid down in point 3 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011 (see recital 7 above).
Německo vysvětlilo, že cílem tohoto minimálního příspěvku je zaručit, aby i atypičtí uživatelé sítě hradili minimální příspěvek na správu veřejné sítě, k níž jsou připojeni.
Such individual network charges were to take due account of the consumption pattern of the atypical network user.
Zejména u spotřebitelů základního zatížení Německo uvedlo, že pokud se nacházejí v těsné blízkosti elektrárny pro pokrytí základního zatížení, mohly by se síťové poplatky vypočtené na základě metodiky fyzické cesty blížit téměř nule.
More precisely, the third sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2010 required that the individual network charge should reflect the contribution of the atypical network user to a reduction of the overall network charges or their contribution to avoiding an increase in network charges.
Tito spotřebitelé základního zatížení však i přesto využívají veřejnou síť a bezpečné dodávky elektřiny, které poskytuje.
To this end, in 2010, the BNetzA published a guidance paper outlining the so-called ‘physical path methodology’ that should be applied to determine the network costs caused by the baseload consumers and thereby their individual network charges.
Německo mimoto objasnilo, že tento minimální příspěvek zohledňuje skutečnost, že metodika fyzické cesty může sloužit pouze jako zástupný indikátor pro určení individuálních síťových nákladů.
The physical path methodology aims at identifying the stand-alone costs of a particular network user.