natgillin/translations-raw huggingface dataset:
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
The Protocol should be approved on behalf of the Union and of the Member States,
V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/385 byl dne 6. února 2018 podepsán Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Kyrgyzskou republikou na straně druhé, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dále jen „protokol“), s výhradou jeho pozdějšího uzavření.
Article 1
Pokud jde o záležitosti spadající do pravomoci Evropského společenství pro atomovou energii, řídí se uzavření protokolu zvláštním postupem.
The Protocol to the Partnership and Cooperation Agreement establishing a partnership between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Kyrgyz Republic, of the other part, to take account of the accession of the Republic of Croatia to the European Union is hereby approved on behalf of the European Union and of the Member States.
Protokol by měl být schválen jménem Unie a členských států,
Article 2
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
The President of the Council shall, on behalf of the Union and of the Member States, give the notification provided for in Article 4(1) of the Protocol.
Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Kyrgyzskou republikou na straně druhé, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, se schvaluje jménem Unie a členských států.
This Decision shall enter into force on the date of its adoption.
Článek 2
Done at Brussels, 12 February 2019.
Předseda Rady učiní jménem Unie a členských států oznámení uvedené v čl.
For the Council
1 protokolu.
Consent of 15 January 2019 (not yet published in the Official Journal).
Článek 3
Council Decision (EU) 2018/385 of 16 October 2017 on the signing, on behalf of the Union and of the Member States, and provisional application of the Protocol to the Partnership and Cooperation Agreement establishing a partnership between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Kyrgyz Republic, of the other part, to take account of the accession of the Republic of Croatia to the European Union (OJ L 69, 13.3.2018, p. 1).
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
The text of the Protocol has been published in OJ L 69 of 13.3.2018 together with the decision on signature.
V Bruselu dne 12. února 2019.
The date of entry into force of the Protocol will be published in the Official Journal of the European Union by the General Secretariat of the Council.
Rozhodnutí Rady (EU) 2019/304
Council Decision (EU) 2019/304
ze dne 18. února 2019
of 18 February 2019
o oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, že si již nepřeje účastnit se některých ustanovení schengenského acquis obsažených v nařízení Rady (ES) č. 377/2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví
concerning the notification by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland of its wish no longer to take part in some of the provisions of the Schengen acquis which are contained in Council Regulation (EC) No 377/2004 on the creation of an immigration liaison officers network
s ohledem na Protokol č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie (dále jen „schengenský protokol“), připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 5 odst. 3 tohoto protokolu,
Having regard to Protocol No 19 on the Schengen acquis integrated into the framework of the European Union, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular to Article 5(3) thereof,
s ohledem na oznámení podle čl. 5 odst. 2 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, které učinila vláda Spojeného království Velké Británie a Severního Irska dopisem předsedovi Rady ze dne 1. října 2018 o svém přání neúčastnit se návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o vytvoření evropské sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví,
Having regard to the notification, under Article 5(2) of Protocol No 19 on the Schengen acquis integrated into the framework of the European Union, by the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, by its letter to the President of the Council of 1 October 2018, of its wish not to take part in the proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on the creation of a European network of immigration liaison officers,
Spojené království se účastnilo nařízení Rady (ES) č. 377/2004 ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 493/2011 ze dne 5. dubna 2011.
The United Kingdom has taken part in Council Regulation (EC) No 377/2004, as amended by Regulation (EU) No 493/2011 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2011.
Spojené království dne 1. října 2018 v požadované tříměsíční lhůtě oznámilo předsedovi Rady své přání neúčastnit se přijetí přepracovaného nařízení (ES) č. 377/2004, které Komise navrhla dne 16. května 2018 a které Rada obdržela ve všech požadovaných jazycích dne 2. července 2018.
On 1 October 2018, within the required 3-month deadline, the United Kingdom notified the President of the Council of its wish not to take part in the adoption of the recast of Regulation (EC) No 377/2004 proposed by the Commission on 16 May 2018 and received by the Council in all the required languages on 2 July 2018.
Cílem nařízení (ES) č. 377/2004 je posílit spolupráci mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví vyslanými do třetích zemí, zejména stanovením povinnosti zřídit místní nebo regionální sítě mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví, jakož i podporou využívání specializovaného elektronického nástroje pro pravidelné výměny informací v rámci místních sítí a zavedením systému podávání zpráv o činnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví, a to prostřednictvím dvouletých zpráv předsednictví, aniž by bylo nutné využívání jakýchkoli operačních systémů nebo přímá interakce s jinými právními nástroji, které jsou součástí schengenského acquis.
Regulation (EC) No 377/2004 aims to enhance cooperation between immigration liaison officers posted in third countries, notably by setting out an obligation to establish local or regional networks among immigration liaison officers, as well as by promoting the use of a dedicated e-tool for regular exchanges of information within the local networks and establishing a reporting system on the activities of immigration liaison officers' networks through bi-annual Presidency reports, without requiring the use of any operational systems or directly interacting with any legal provisions contained in other legal instruments that are part of the Schengen acquis.
Návrh přepracovaného nařízení (ES) č. 377/2004 ze dne 16. května 2018, jehož cílem je posílit koordinaci a optimalizovat využívání styčných úředníků pro přistěhovalectví, včetně nových evropských styčných důstojníků vyslaných do třetích zemí, aby se účinněji reagovalo na priority EU v oblasti migrace, se neodchyluje od povahy stávajícího nařízení (ES) č. 377/2004, pokud jde o konkrétní interakci s jinými částmi schengenského acquis.
The 16 May 2018 proposal for the recast of Regulation (EC) No 377/2004, while aiming to increase coordination and optimise utilisation of immigration liaison officers, including the new European liaison officers deployed to third countries, in order to respond more effectively to EU priorities in the field of migration, does not depart from the nature of the current Regulation (EC) No 377/2004, inasmuch as its specific interaction with the other parts of the Schengen acquis is concerned.
Návrh přepracovaného znění nařízení (ES) č. 377/2004, stejně jako stávajícího nařízení (ES) č. 377/2004, lze proto považovat za samostatné opatření v rámci schengenského acquis, které není v operativní interakci s jinými právními nástroji, jež jsou součástí schengenského acquis.
The proposal for the recast of Regulation (EC) No 377/2004, just as the current Regulation (EC) No 377/2004, can therefore be considered as a self-standing measure within the Schengen acquis, which does not interact operationally with other legal instruments that are part of the Schengen acquis.
V tomto výjimečném případě a s ohledem na samostatnou povahu stávajícího nařízení (ES) č. 377/2004 v rámci schengenského acquis lze mít za to, že pokud se Spojené království již nebude účastnit stávajícího nařízení ani jeho dalších změn, avšak bude se i nadále účastnit stávajícího schengenského acquis, jehož se v současné době účastní na základě rozhodnutí Rady 2000/365/ES, zajistilo by to co nejširší účast Spojeného království, aniž by došlo k vážnému narušení praktické funkčnosti ostatních částí schengenského acquis, a současně by to respektovalo jejich soudržnost.
In this exceptional case, and in the light of the self-standing nature within the Schengen acquis of the current Regulation (EC) No 377/2004, it may be considered that, if the United Kingdom no longer participates in the current Regulation, or in any further amendments thereto, but continues to participate in the remaining Schengen acquis in which it currently participates pursuant to Council Decision 2000/365/EC, this would ensure the widest possible participation of the United Kingdom, without seriously affecting the practical operability of the other parts of the Schengen acquis and while respecting their coherence.
Ustanovení čl. 8 odst. 2 rozhodnutí 2000/365/ES by proto v souladu s čl. 5 odst. 3 Protokolu č. 19 přestalo platit pro Spojené království Velké Británie a Severního Irska, pokud jde o stávající nařízení (ES) č. 377/2004 a veškeré další změny tohoto nařízení, včetně návrhu přepracovaného znění nařízení (ES) č. 377/2004, ode dne vstupu návrhu přepracovaného znění nařízení (ES) č. 377/2004 v platnost.
Article 8(2) of Decision 2000/365/EC should therefore, in accordance with Article 5(3) of the Protocol No 19, cease to apply to the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland as regards the current Regulation (EC) No 377/2004 and any further amendments thereto, including the proposal for the recast of Regulation (EC) No 377/2004, as from the entry into force of the proposed recast of Regulation (EC) No 377/2004.
V důsledku toho by bod 6 přílohy I rozhodnutí Rady 2004/926/ES, pokud jde o nařízení (ES) č. 377/2004, měl v souladu s čl. 5 odst. 3 protokolu 19 přestat platit od vstupu navrhovaného přepracovaného znění v platnost,
As a consequence, point 6 of Annex I to Council Decision 2004/926/EC as regards Regulation (EC) No 377/2004, in accordance with Article 5(3) of Protocol 19, should equally cease to apply as from the entry into force of the proposed recast,
Rozhodnutí 2000/365/ES a bod 6 přílohy I rozhodnutí 2004/926/ES pozbývají platnosti pro Spojené království Velké Británie a Severního Irska, pokud jde o nařízení Rady (ES) č. 377/2004 a veškeré další změny tohoto nařízení ode dne vstupu navrhovaného přepracovaného znění nařízení Evropského parlamentu a Rady o vytvoření evropské sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví v platnost.
Decision 2000/365/EC and point 6 of Annex I to Decision 2004/926/EC shall cease to apply to the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland as regards Council Regulation (EC) No 377/2004 and any further amendments thereto as from the day of entry into force of the proposed recast of the Regulation of the European Parliament and of the Council on the creation of a European network of immigration liaison officers.
Nařízení Rady (ES) č. 377/2004 ze dne 19. února 2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví (Úř. věst. L 64, 2.3.2004, s. 1).
Council Regulation (EC) No 377/2004 of 19 February 2004 on the creation of an immigration liaison officers network (OJ L 64, 2.3.2004, p. 1).
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 493/2011 ze dne 5. dubna 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 377/2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví (Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 13).
Regulation (EU) No 493/2011 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2011, amending Council Regulation (EC) No 377/2004 on the creation of an immigration liaison officers network (OJ L 141, 27.5.2011, p. 13).
Rozhodnutí Rady 2004/926/ES ze dne 22. prosince 2004 o uvedení v platnost částí schengenského acquis pro Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Úř. věst. L 395, 31.12.2004, s. 70).
Council Decision 2004/926/EC of 22 December 2004 on the putting into effect of parts of the Schengen acquis by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland (OJ L 395, 31.12.2004, p. 70).
Rozhodnutí Rady (EU) 2019/305
Council Decision (EU) 2019/305
kterým se Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980
authorising Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom to accept, in the interest of the European Union, the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s čl.
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 81(3) in conjunction with point (b) of Article 218(6) thereof,
6 písm. b) této smlouvy,
Having regard to the opinion of the European Parliament,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
The European Union has set as one of its aims the promotion of the protection of the rights of the child, as stated in Article 3 of the Treaty on European Union.
vzhledem k těmto důvodům:
Measures for the protection of children against wrongful removal or retention are an essential part of that policy.
Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii.
The Council adopted Regulation (EC) No 2201/2003 (‘Brussels IIa Regulation’), which aims to protect children from the harmful effects of wrongful removal or retention and to establish procedures to ensure their prompt return to the state of their habitual residence, as well as to secure the protection of rights of access and rights of custody.
Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.
The Brussels IIa Regulation complements and reinforces the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) which establishes, at international level, a system of obligations and cooperation among contracting states and between central authorities and aims at ensuring the prompt return of wrongfully removed or retained children.
Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003 (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.
All Member States of the Union are party to the 1980 Hague Convention.
Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.
The Union encourages third states to accede to the 1980 Hague Convention and supports the correct implementation of the 1980 Hague Convention by participating, along with the Member States, inter alia, in the special commissions organised on a regular basis by the Hague Conference on private international law.
Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.
A common legal framework applicable between Member States of the Union and third states could be the best solution for sensitive cases of international child abduction.
Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.
The 1980 Hague Convention stipulates that it applies between the acceding state and contracting states that have declared their acceptance of the accession.
Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.
The 1980 Hague Convention does not allow regional economic integration organisations, such as the Union, to become party to it.
Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásily, že s přistoupením souhlasí.
Therefore, the Union cannot accede to that Convention, nor can it deposit a declaration of acceptance of an acceding state.
Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou.
Pursuant to Opinion 1/13 of the Court of Justice of the European Union, declarations of acceptance under the 1980 Hague Convention fall within the exclusive external competence of the Union.
Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království by proto měly být oprávněny v zájmu Unie uložit svá prohlášení o přijetí přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
All Member States, with the exception of Austria, Cyprus, Croatia, Denmark, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom, have already accepted the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention.
Ostatní členské státy Unie, které přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 již přijaly, by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.
An assessment of the situation in the Dominican Republic has led to the conclusion that Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom are in a position to accept, in the interest of the Union, the accession of the Dominican Republic under the terms of the 1980 Hague Convention.
Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a účastní se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom should therefore be authorised to deposit their declarations of acceptance of the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union in accordance with the terms set out in this Decision.
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
The other Member States of the Union which have already accepted the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention should not deposit new declarations of acceptance as the existing declarations remain valid under public international law.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
The United Kingdom and Ireland are bound by the Brussels IIa Regulation and are taking part in the adoption and application of this Decision.
Článek 1
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application,
Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království se tímto opravňují přijmout v zájmu Unie přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Členské státy uvedené v odstavci 1 uloží do dne 19. února 2020 prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:
Article 1
„[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2019/305 přijímá přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“
Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom are hereby authorised to accept the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union.
Členské státy uvedené v odstavci 1 uvědomí Radu a Komisi o uložení svých prohlášení o přijetí přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 a sdělí Komisi znění těchto prohlášení do dvou měsíců od jejich uložení.
Member States referred to in paragraph 1 shall, no later than 19 February 2020, deposit a declaration of acceptance of the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union, to be worded as follows:
Článek 2
‘[Full name of MEMBER STATE] declares that it accepts the accession of the Dominican Republic to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction, in accordance with Council Decision (EU) 2019/305’.
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Member States referred to in paragraph 1 shall inform the Council and the Commission of the deposit of their declarations of acceptance of the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention and shall communicate the text of those declarations within two months of their deposit to the Commission.
Toto rozhodnutí je určeno Chorvatsku, Kypru, Lucembursku, Portugalsku, Rakousku, Rumunsku a Spojenému království.
This Decision shall take effect on the date of its notification.
V Bruselu dne 18. února 2019.
Article 3
Za Radu
This Decision is addressed to Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom.
předseda
Done at Brussels, 18 February 2019.
Stanovisko ze dne 31. ledna 2019 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).
For the Council
Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).
The President
Dominikánská republika uložila dokument o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 11. srpna 2004.
Opinion of 31 January 2019 (not yet published in the Official Journal).
Haagská úmluva z roku 1980 vstoupila pro Dominikánskou republiku v platnost dne 1. listopadu 2004.
Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000 (OJ L 338, 23.12.2003, p. 1).
Všechny členské státy, s výjimkou Dánska, Chorvatska, Kypru, Lucemburska, Portugalska, Rakouska, Rumunska a Spojeného království, již přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly.
The Dominican Republic deposited its instrument of accession to the 1980 Hague Convention on 11 August 2004.
Posouzení situace v Dominikánské republice vedlo k závěru, že Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Dominikánské republiky v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.
The 1980 Hague Convention entered into force for the Dominican Republic on 1 November 2004.
Rozhodnutí Rady (EU) 2019/306
Council Decision (EU) 2019/306
kterým se Rakousko opravňuje, aby v zájmu Evropské unie přijalo přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980
authorising Austria to accept, in the interest of the European Union, the accession of Ecuador and Ukraine to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction