natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„Co se týče nemocnic řízených Centre Public d'Aide Sociale a lékařů, kteří v těchto nemocnicích pracují, ustanovení tohoto loi coordonnée doplňují obecný zákon ze dne 8. července 1976 o Centres Publics d'Aide Sociale, a to zejména články 48, 51, 52, 53, 54, 55, 56 a 94 tohoto zákona.“
In conclusion, the regulatory framework in which the IRIS-H operate is made up of the Loi CPAS, the LCH, the bylaws of the local hospital associations, and the binding strategic plans adopted by the IRIS umbrella organisation.
Nemocnice IRIS-H také podléhají pravidlům podle stanov místních nemocničních sdružení, která mimo jiné upřesňují účel nemocnic IRIS-H a práva a povinnosti členů sdružení (viz také 29. bod odůvodnění).
The primary activity of the IRIS-H is the provision of hospital services to patients in the Brussels Capital Region.
Místní nemocniční sdružení jsou pod ochranou zastřešující organizace IRIS, což omezuje jejich možnost samostatně přijímat některá rozhodnutí o financích a řízení (viz 30. bod odůvodnění).
The IRIS-H together employ nearly 10000 staff, provide over 1 million consultations per year, and constitute Belgium's largest emergency service.
Je třeba poznamenat, že zastřešující organizace IRIS přijímá strategické plány na několik let, které zavazují místní nemocniční sdružení, jak stanoví článek 135f zákona o CPAS.
The IRIS-H offer comprehensive medical services across all major medical fields, with two of them specialising in particular disciplines (in particular Queen Fabiola Children's University Hospital specialises in paediatrics, while the Institut Bordet specialises in oncology).
Regulační rámec, podle něhož fungují nemocnice IRIS-H, tvoří zákon o CPAS, zákon LCH, stanovy místních nemocničních sdružení a závazné strategické plány přijaté zastřešující organizací IRIS.
In addition to medical services, the IRIS-H also engage in a series of related social activities.
Hlavní činnosti nemocnic IRIS-H
In particular, social workers employed by the IRIS-H assist disadvantaged patients and their families in solving and managing financial, administrative, interpersonal and social difficulties.
Hlavní činnost nemocnic IRIS-H spočívá v poskytování nemocničních služeb pacientům regionu Brusel – hlavní město.
The five IRIS-H currently provide their medical and related social services across a network of eleven sites in Brussels.
Nemocnice IRIS-H celkem zaměstnávají přibližně 10000 osob, zajišťují více než milion prohlídek ročně a jsou největší službou pohotovostní péče v Belgii.
These sites are spread over six municipalities (i.e. Anderlecht, la Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles, and Schaerbeek).
Nabízejí celkové lékařské služby ve všech hlavních lékařských oborech.
The IRIS-H consider it as their mission to be ‘in the service of one and all, at all moments of their existence, from cradle to grave, and irrespective of their medical problems’ [38].
Dvě z nich jsou zaměřeny na speciální obory (l'Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola se specializuje na pediatrii a Institut Bordet na onkologii).
Ten of the eleven IRIS-H sites are located in municipalities where the average income does not exceed the median [39] for the Brussels Capital Region.
Kromě lékařských služeb nemocnice IRIS-H zajišťují také řadu souvisejících sociálních služeb.
On the basis of a ranking by the Federal Public Service for Public Health (see recital 185 for the table with this ranking), the three large comprehensive IRIS-H (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, ISH) are the three hospitals whose patient profile in socioeconomic terms is the weakest in Belgium.
Sociální pracovníci nemocnic IRIS-H zejména poskytují pomoc znevýhodněným pacientům a jejich rodinám za účelem řešení a zvládnutí administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů.
This is further illustrated by the fact that in 2012 almost 11 % of the total number of admitted patients in CHU Saint-Pierre and CHU Brugmann were not covered by the mandatory Belgian sickness insurance and could not pay for treatment, while 15 % of these hospitals' patients were (also) dependent on CPAS support.
Pět nemocnic IRIS-H v současnosti poskytuje své lékařské služby a související sociální služby prostřednictvím sítě jedenácti organizačních jednotek v Bruselu.
Finally, the IRIS-H also have a number of ancillary activities (e.g. ambulance transport of patients between hospitals; a nursery for the children of staff members; nursing and elderly homes; nursing schools; research; assisted living; and psychiatric care institutions; a little shop for patients and visitors; renting of TVs to patients, renting of rooms to third parties; a canteen and parking facilities).
Tyto organizační jednotky se nacházejí v šesti obcích (Anderlecht, město Brusel, Etterbeek, Forest, Ixelles a Schaerbeek).
These ancillary activities represent only a very limited percentage of the IRIS-H's total activities, as reflected by their small share (i.e. on average less than 2 %) of the IRIS-H's total revenues.
Na základě klasifikace veřejné federální služby veřejného zdravotnictví (viz bod 185 tabulky zmíněné klasifikace) tři velké nemocnice IRIS-H poskytující celkové služby (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann a nemocnice Iris Sud (HIS)) jsou tři nemocnice, profil jejichž pacientů představuje nejvíce ohrožený sociálně-ekonomický profil v Belgii.
The totality of these activities account for the IRIS-H costs and revenues.
Tuto situaci potvrzuje také skutečnost, že v roce 2012 přibližně 11 % pacientů, které přijala nemocnice CHU Saint-Pierre a CHU Brugmann, nebylo kryto povinným zdravotním pojištěním v Belgii a nebylo schopno uhradit svou léčbu a že 15 % pacientů těchto nemocnic bylo závislých (také) na podpoře CPAS.
Their costs are, in addition to the particular activities they carry out, also influenced by their status as public hospitals which entails a number of constraints that do not apply to private hospitals.
Nemocnice IRIS-H také poskytují určité související činnosti (například převoz pacientů v sanitkách mezi nemocnicemi, jesle pro děti zaměstnanců, pečovatelské domy a domy pro seniory, školy pro zdravotnický personál a pro výzkum, infrastrukturu pro ubytování se službami, zařízení pro psychiatrickou pomoc, prostory pro setkávání pacientů se svými návštěvami, pronájem televizorů pro pacienty, pronájem pokojů třetím osobám, stravovací zařízení a parkovací místa).
In particular, the operating costs incurred by the IRIS-H in the provision of their services of general economic interest (hereinafter ‘SGEI’) and ancillary activities are among others increased by factors such as:
Tyto související činnosti představují pouze malé procento veškerých činností nemocnic IRIS-H, což dosvědčuje jejich malý podíl (průměrně méně než 2 %) na celkových příjmech nemocnic IRIS-H.
the requirement to pay mandatory language bonuses [40] that have to be awarded to bilingual employees with an estimated yearly cost [41] to be borne by the IRIS-H of approx.
Souhrn těchto činností představuje náklady a příjmy nemocnic IRIS-H.
EUR […] [42] million,
Náklady jsou vedle jejich zvláštních činností dány jejich statutem veřejných nemocnic, který jim dává určitá omezení, jímž soukromé nemocnice nepodléhají.
the pension scheme that applies to statutory employees [43] (i.e. civil servants) which is more generous than the one applying to private sector employees and for which the IRIS-H have to contribute an estimated amount of EUR […] million per year,the costs related to long-term illnesses of statutory employees [44] that have to be borne by the IRIS-H (instead of by the social security system) for an estimated yearly amount of EUR […] million,pay scale increases imposed on the IRIS-H by the Brussels Capital Region [45] which sets the pay scales for employees of the municipalities, the CPAS and the IRIS-H and which only pays for 60 % of these increases leaving an annual cost of approx.
Provozní náklady nemocnic IRIS-H v rámci služeb obecného hospodářského zájmu (dále jen „SIEG“) a jejich souvisejících činností vzrostly, a to zejména z těchto důvodů:
EUR […] million for the IRIS-H, and
povinnost hradit odměny za jazykové znalosti [40] dvojjazyčným zaměstnancům, což představuje roční náklady odhadované [41] na (…) [42] milionů EUR na účet nemocnic IRIS-H,
the mandatory contributions by the IRIS-H to the cost of the IRIS umbrella organisation [46] for an estimated annual cost of EUR […] million.(43) These residual costs have to be borne by the IRIS-H and are not covered by other public financing sources (such as for instance the BMF, see recital 46(a)).
důchodový systém pro statutární zaměstnance [43] (jmenované úředníky), který je obecnější než systém používaný pro zaměstnance soukromého sektoru a na který musí nemocnice IRIS-H přispívat částkou odhadovanou na (…) EUR ročně,náklady spojené s dlouhodobými nemocemi statutárních zaměstnanců [44], které musí nést nemocnice IRIS-H (nikoliv systém sociálního zabezpečení) v celkové roční výši odhadované na (…) milionů EUR,příplatky, které nemocnicím IRIS-H uložil region Brusel – hlavní město [45], který ukládá sazebník platný pro obecní zaměstnance, CPAS a nemocnice IRIS-H, přičemž tyto hodnoty kryjí pouze 60 % tohoto navýšení a roční náklady ve výši přibližně (…) milionů EUR zůstávají na nemocnicích IRIS-H,
The financing and accounting mechanisms of the IRIS-H
povinná účast nemocnic IRIS-H na nákladech zastřešující organizace IRIS-H [46], kdy jsou roční náklady odhadovány na (…) milionů EUR.
Financing mechanisms
(43) Tyto zbývající náklady musí nést nemocnice IRIS-H a nejsou kryty z jiných zdrojů veřejných financí (jako například BMF, viz 46. bod odůvodnění písm. a).
The fundamental principle according to which the IRIS-H are funded is enshrined in Article 46 [47] of the bylaws of each of the five local hospital associations (see recitals 28-29), which stipulate that:
Mechanismy financování a účetní mechanismy nemocnic IRIS-H
‘Without prejudice to Article 109 [LCH], the result of the financial year shall be allocated between partners holding at least one fifth of the votes in the General Assembly by decision of the General Assembly’ [48].On this basis, the municipalities and the CPAS are required to fully absorb any deficit incurred by the IRIS-H as reported in their financial accounts.
Systémy financování
In addition, according to Article 106 of the Loi CPAS, the municipalities have to cover any deficit generated by their CPAS (see recital 22).
Základní princip financování nemocnic IRIS-H je popsán v článku 46 [47] stanov každého z pěti místních nemocničních sdružení (viz 28. a 29. bod odůvodnění), kde je uvedeno následující:
In consequence, the municipalities (directly and via their funding obligation towards their respective CPAS) ultimately ensure the continuity of the IRIS-H by fully covering any deficit these hospitals may generate.
„Aniž by tím byl dotčen článek 109 zákona ze dne 7. srpna 1987 o nemocnicích, provozní hospodářský výsledek se rozděluje mezi společníky, kteří mají alespoň jednu pětinu z celkového počtu hlasů na valné hromadě, a to z rozhodnutí valné hromady.“ [48]Na tomto základě mají obce a CPAS povinnost krýt celý schodek nemocnic IRIS-H, který je oznámen v jejich finančním účtu.
The extent to which the municipalities and the CPAS have to intervene to cover any deficit generated by the IRIS-H on the basis of Article 46 of their respective bylaws naturally depends on the degree to which the IRIS-H can cover their costs from other financing sources.
Podle článku 106 zákona o CPAS mají obce povinnost krýt celý schodek svých CPAS (viz 22. bod odůvodnění).
The LCH describes five financing sources that are available equally for public and private hospitals.
Obce tudíž (přímo a v důsledku povinnosti financování svých CPAS) zajišťují vždy pérennité (životaschopnost a kontinuitu) nemocnic IRIS-H, přičemž kryjí celý schodek, který by mohl nemocnicím vzniknout.
The operating costs of Belgian hospitals are mainly covered by the first three financing sources [49] while the fourth and fifth sources are related to hospitals' investments costs.
Je jasné, že výše, do které se obce a CPAS musí podílet na krytí případných schodků nemocnic IRIS-H podle článku 46 jejich příslušných stanov záleží na výši, ve které jsou nemocnice IRIS-H schopny krýt své náklady z jiných zdrojů financování.
The first financing source is the budget des moyens financiers (hereinafter ‘BMF’) [50], which is established by the Federal Minister responsible for public health, and only takes into account healthcare activities that are covered by the social security.
Zákon LCH popisuje pět zdrojů financování rovnocenně dostupných pro veřejné a soukromé nemocnice.
The BMF is determined for each hospital within the boundaries of the global Federal State budget.
Výdaje na provoz belgických nemocnic jsou kryty převážně ze tří prvních zdrojů [49], zatímco ze čtvrtého a pátého zdroje se kryjí investiční výdaje nemocnic.
The available Federal budget is allocated among all hospitals and may not necessarily cover all of their eligible costs.
Prvním zdrojem financování je rozpočet finančních prostředků (dále jen „BMF“) [50], který byl zřízen federálním ministerstvem zdravotnictví a který se týká pouze nemocniční péče, která je hrazena sociálním zabezpečením.
Since 2002, the BMF for each hospital is mainly determined on the basis of the number of days of treatment provided by each hospital during the previous year.
BMF je stanoven pro každou nemocnici v rámci celkového rozpočtu federálního státu.
This specific amount is then paid out to each of the hospitals in two different ways.
Dostupný federální rozpočet se rozdělí mezi všechny nemocnice a nemusí nutně krýt všechny jejich způsobilé náklady.
In particular, about 85 % (the fixed part) of this amount is being paid to the hospitals on a monthly basis, while the remaining 15 % (the variable part) is paid on the basis of the actual admissions and days of treatment in the hospital during the year.
Od roku 2002 se rozpočet každé nemocnice určuje zejména s ohledem na počet dní, kdy byla péče poskytována v předcházejícím roce.
At the end of each year, the BMF is recalculated on the basis of the actual figures for the year and depending on the outcome the hospital either receives or has to repay an amount.
Tato konkrétní částka je následně uhrazena každé nemocnici dvěma různými způsoby.
The BMF is regulated in more detail by the Royal Decree of 25 April 2002 which defines the conditions and rules for setting the BMF granted to hospitals.
Přesněji řečeno přibližně 85 % (pevná složka) této částky je nemocnicím placeno v měsíčních splátkách a zbývajících 15 % (variabilní složka) je placena na základě skutečných příjmů pacientů a dnů péče poskytnutých v nemocnici během roku.
In particular, the Royal Decree determines how the BMF is set, which type of costs are accepted for coverage by State funding and what criteria apply in this regard [51].
Na konci každého roku se BMF přepočítá na základě skutečných výsledků příslušného roku a podle výsledku tohoto výpočtu nemocnice dostane nebo má zaplatit určitou částku.
It is important to point out that the BMF is not set up to cover the actual costs incurred by each hospital but is instead mainly arranged as flat rate financing based on their average actual historical costs.
BMF je podrobněji stanoven královskou vyhláškou ze dne 25. dubna 2002, která určuje podmínky a pravidla pro určení BMF poskytovaného nemocnicím.
As a result, the BMF may be insufficient in case of significant cost increases, or other evolutions in the organisation and cost structure of a hospital.
Královská vyhláška zejména určuje způsob stanovení BMF, druhu nákladů, které by mohl stát krýt, a za tímto účelem příslušná kritéria, která se mají použít [51].
The second source of financing are the social security payments, i.e. made by the Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (hereinafter ‘INAMI’), to the hospitals for the treatments they offered to their patients.
Je třeba uvést, že rozpočet BMF nebyl zřízen za účelem krytí skutečných nákladů každé nemocnice, ale že je naopak stanoven formou paušálního financování založeného na skutečně vynaložených nákladech těchto nemocnic.
This financing is based on the Loi Assurance Maladie-Invalidité [52], respectively its consolidated version laid down in the Law of 14 July 1994 [53], which sets up the Belgian social security system with regard to sickness and invalidity and specifies the medical services and medication that are eligible for compensation by the social security.
Z tohoto důvodu rozpočet BMF pravděpodobně nestačí v případě velkého zvýšení nákladů nebo jiného vývoje v organizaci a struktuře nákladů nemocnice.
The hospitals directly charge part of the doctor's fees and the cost of the patients' medication to the INAMI.
Druhým zdrojem financování jsou částky obdržené ze systému sociálního zabezpečení, které správa Státního institutu nemocenského a invalidního pojištění (Institut national d'assurance maladie-invalidité, dále jen „INAMI“) zaplatila nemocnicím za péči poskytovanou pacientům.
These payments however do not cover the full costs that the hospitals incur when providing their healthcare activities.
Toto financování je založeno na zákoně loi Assurance Maladie-Invalidité [52] (zákon o nemocenském a invalidním pojištění) nebo na jeho znění konsolidovaném v zákoně ze dne 14. července 1994 [53], který určuje belgický systém sociálního zabezpečení, co se týče nemoci a invalidity, a který upřesňuje, které lékařské služby a léky by mohly být hrazeny ze sociálního zabezpečení.
As a result, hospitals that have insufficient other sources of revenues risk becoming loss-making.
Nemocnice fakturují institutu INAMI přímo část odměn lékařů a výdajů na léky podávané pacientům.
A third source of financing are payments made directly by the patient or by their private health insurers to the hospitals.
Výše částek, které INAMI platí, však nepokryje veškeré výdaje nemocnic na poskytování jejich nemocniční péče.
These payments are necessary because the social security does not cover 100 % of doctors' fees nor of medication and other medical supplies (e.g. implants).
Z tohoto důvodu nemocnicím, které nemají dostatečné finanční zdroje, hrozí schodky.
In addition, if patients choose to have a single room, then supplements can be charged on top of the normal hospitalisation price and on top of the normal doctor's fee (i.e. more than the standard rates that apply per treatment).
Třetí zdroj financování tvoří platby nemocnicím přímo od pacientů nebo od jejich soukromých zdravotních pojišťoven.
Finally, patients may also be charged for the use of additional services (e.g. rent for a TV, use of the hospital parking, etc.).
Těchto plateb je zapotřebí, protože sociální zabezpečení nekryje veškeré odměny lékařů, léky a jiný materiál (například implantáty).
All payments made by patients or third parties to compensate hospital doctors for their treatment of hospitalised patients, have to be collected centrally by the hospital [54].
Když si navíc pacienti zvolí samostatný pokoj, mohou být příplatky fakturovány nad běžnou cenu hospitalizace a normální odměny lékařů (standardní tarify fakturované pro každý úkon jsou zvýšeny).
The hospitals and their doctors conclude agreements that determine the percentages of the fees that the hospitals can keep to cover their collection costs and other costs that are not financed by the BMF [55].
Pacientům je také možné fakturovat příplatky za používání některých doplňkových služeb (například pronájem televizoru, používání parkoviště nemocnice atd.).
Similarly as for the normal doctors' fees, part of the abovementioned supplements can also be retained by the hospital to cover part of its costs (again conditional on an agreement between the hospital and its doctors).
Všechny tyto platby, které hradí pacienti nebo třetí osoby za úkony lékařů nemocnice týkající se hospitalizovaných pacientů, musí nemocnice přijímat centrálně [54].
Part of the doctors' fees are hence not a payment going to the doctors but instead are used to cover the operating costs of the hospitals.(d) The fourth source of financing is specifically meant to cover investment costs incurred by the hospitals.
Nemocnice a jejich lékaři uzavírají smlouvy, které určují procenta částek, které si nemocnice strhávají, aby je mohly použít na krytí svých výdajů na odměny a na ostatní výdaje, které nejsou financovány z rozpočtu BMF [55].
The investments of hospitals are mainly covered by the State (the Federal government and the Regions each pay a part) and the remaining part is paid from the hospitals' own resources combined with bank loans.
Nemocnice mohou použít tyto srážky nejen na normální odměny lékařů, ale také na část výše uvedených příplatků za účelem krytí části svých výdajů (opět v souladu s dohodou uzavřenou mezi nemocnicí a jejími lékaři).
The State financing is aimed at the costs of building or renovating a hospital or hospital ward and the costs of the first acquisition of equipment and medical devices [56].
Část odměn lékařů tedy k jejich odměnám neslouží, ale používá se na krytí provozních výdajů nemocnic.(d) Čtvrtý zdroj financování slouží zvláště na krytí investičních výdajů nemocnic.
Investment subsidies are capped (e.g. a fixed amount per square metre or per unit).
Investice nemocnic jsou většinou financovány státem (podílí se na nich federální vláda a příslušný region) a zbývající část je financována z vlastních fondů nemocnic a z bankovních půjček.
The fifth general source of public financing is related to investments and concerns damages payments for studies, the development of building projects, but also costs resulting from the closure or non-usage of a hospital or hospital ward [57].
Financování ze strany veřejných orgánů je určeno na krytí výdajů na stavební práce a na rekonstrukce nemocnice nebo oddělení a výdajů na prvotní vybavení a na prvotní pořízení lékařských přístrojů [56].
In practice, this type of financing is not very commonly awarded.
Investiční podpora má určitý strop (například ve výši paušální částky na metr čtvereční nebo na jednotku).
Article 109 of the LCH (now Article 125 of the LCH in the version of the Law of 10 July 2008 [58]) sets out a sixth financing mechanism of which only public hospitals (such as the IRIS-H) can benefit.
Pátý a poslední zdroj veřejného financování je spojen s investicemi a týká se výdajů na projektové studie a vypracování stavebních projektů, ale také výdajů na uzavření nebo nevyužívání nemocnice nebo oddělení nemocnice [57].
According to this provision, public hospitals' deficits arising from their hospital activities have to be covered by the municipalities that control them (i.e. via their CPAS or via a central structure such as IRIS).
V praxi se tento druh financování často nevyužívá.
The principle of this (partial) deficit cover by the municipalities was already included in the Law of 23 December 1963 [59], which preceded the LCH, and was confirmed by Article 34 of the Law of 28 December 1973 [60].
Článek 109 LCH (nyní článek 125 LCH ve znění zákona ze dne 10. července 2008 [58]) stanoví systém dodatečného financování, jehož příjemci mohou být pouze veřejné nemocnice (jako nemocnice IRIS-H).
The criteria to calculate the deficits that the municipalities are obliged to cover are determined in a Royal Decree [61].
V souladu s tímto ustanovením jsou povinny hradit schodky veřejných nemocnic plynoucích z jejich nemocniční činnosti obce, které je kontrolují (prostřednictvím CPAS nebo nějaké centrální struktury, jako je IRIS-H).
On this basis, the Federal Minister responsible for public health each year determines the deficit that must be covered for each public hospital.
Princip (částečného) krytí schodků obcemi byl již zahrnut v zákoně, který předcházel LCH, tedy v zákoně ze dne 23. prosince 1963 [59], a byl potvrzen v článku 34 zákona ze dne 28. prosince 1973 [60].
In practice, the Article 109 LCH deficit that must be covered as determined by the Minister is not exactly equal to the deficit reported in the financial accounts of the hospital, since certain cost elements (e.g., the result of the non-hospital activities which in the case of the IRIS-H are purely ancillary to the hospital activities as will be explained in recital 155) [62] contained in the deficit reported in the financial accounts are excluded from the Article 109 LCH deficit.