natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aby splnily své povinnosti, pokud jde o ochranu spektra, stanovené v článku 6 prováděcího nařízení (EU) č. 1207/2011, musí členské státy zajistit, aby poskytovatelé letových navigačních služeb měli nezbytné měřicí nástroje a způsoby prokazování shody s cílem zabránit vzniku škodlivého rušení z pozemních přehledových systémů.
To comply with their obligations in terms of spectrum protection set out in Article 6 of Implementing Regulation (EU) No 1207/2011, Member States need to ensure that air navigation service providers have the necessary measurement tools and means of compliance in order to avoid the production of harmful interference by ground-based surveillance systems.
Vzhledem k tomu, že uvedené způsoby prokazování shody a nástroje nejsou snadno dostupné a že lhůty, v nichž mají provozovatelé splnit příslušné požadavky na interoperabilitu, jsou nyní pozměněny, by měly být pozměněny rovněž lhůty, v nichž mají členské státy splnit příslušné požadavky na ochranu spektra stanovené prováděcím nařízením (EU) č. 1207/2011, aby členské státy získaly dostatečně dlouhou dodatečnou lhůtu na splnění svých povinností.
Taking into account that those means of compliance and tools are not readily available and that the dates by which operators are to comply with the relevant interoperability requirements are now amended, the dates by which Member States are to comply with the relevant spectrum protection requirements of Implementing Regulation (EU) No 1207/2011 should be amended as well, so as to give Member States sufficient additional time to comply with their obligations.
V zájmu soudržnosti by se na provozovatele státních letadel měl vztahovat podobný odklad dat provedení, jako na provozovatele jiných letadel.
In order to ensure consistency, operators of State aircraft should benefit from similar postponements in implementation dates as operators of other aircraft.
Lhůty, v nichž mají členské státy zajistit, aby státní letadla splnila příslušné požadavky prováděcího nařízení (EU) č. 1207/2011, by proto měly být rovněž pozměněny.
The dates by which Member States are to ensure that State aircraft are compliant with the relevant requirements of Implementing Regulation (EU) No 1207/2011 should therefore also be amended.
Data týkající se výjimek ohledně některých kategorií letadel stanovených v uvedeném prováděcím nařízení by měla být rovněž upravena, aby byl zachován praktický účinek uvedených pravidel, a odkazy na přílohu II uvedeného nařízení by měly být aktualizovány.
The dates concerning the exemptions to certain categories of aircraft laid down in that Implementing Regulation should be adjusted as well in order to retain the practical effect of those rules, and the references in Annex II thereto should be updated.
Prováděcí nařízení (EU) č. 1207/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
Implementing Regulation (EU) No 1207/2011 should therefore be amended accordingly,
Prováděcí nařízení (EU) č. 1207/2011 se mění takto:
Implementing Regulation (EU) No 1207/2011 is amended as follows:
odstavce 5, 6 a 7 se nahrazují tímto:
paragraphs 5, 6 and 7 are replaced by the following:
Provozovatelé zajistí, aby nejpozději do 7. června 2020:
Operators shall ensure that by 7 June 2020 at the latest:
letadla provozovaná při letech uvedených v čl. 2 odst. 2 byla vybavena odpovídači sekundárního přehledového radaru, které mají schopnosti stanovené v části A přílohy II;
aircraft operating flights referred to in Article 2(2) are equipped with secondary surveillance radar transponders having the capabilities set out in Part A of Annex II;
letadla s maximální certifikovanou vzletovou hmotností převyšující 5700 kg nebo se schopností maximální cestovní pravé vzdušné rychlosti větší než 250 uzlů, jež jsou provozovaná při letech uvedených v čl. 2 odst. 2, byla vybavena odpovídači sekundárního přehledového radaru, které mají kromě schopností stanovených v části A přílohy II navíc schopnosti stanovené v části B uvedené přílohy;
aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, operating flights referred to in Article 2(2), are equipped with secondary surveillance radar transponders having, in addition to the capabilities set out in Part A of Annex II, the capabilities set out in Part B of that Annex;
letadla s pevnými křídly s maximální certifikovanou vzletovou hmotností převyšující 5700 kg nebo se schopností maximální cestovní pravé vzdušné rychlosti větší než 250 uzlů, jež jsou provozovaná při letech uvedených v čl. 2 odst. 2, byla vybavena odpovídači sekundárního přehledového radaru, které mají kromě schopností stanovených v části A přílohy II navíc schopnosti stanovené v části C uvedené přílohy.
fixed wing aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, operating flights referred to in Article 2(2), are equipped with secondary surveillance radar transponders having, in addition to the capabilities set out in Part A of Annex II, the capabilities set out in Part C of that Annex.
Provozovatelé zajistí, aby letadla vybavená v souladu s odstavcem 5 s maximální certifikovanou vzletovou hmotností převyšující 5700 kg nebo se schopností maximální cestovní pravé vzdušné rychlosti větší než 250 uzlů byla provozována s anténním systémem umožňujícím výběr, jak stanoví bod 3.1.2.10.4 přílohy 10 svazku IV Chicagské úmluvy (4. vydání), včetně všech změn až do č. 85.
Operators shall ensure that aircraft equipped in accordance with paragraph 5 and having a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots operate with antenna diversity as prescribed in paragraph 3.1.2.10.4 of Annex 10 to the Chicago Convention, Volume IV, Fourth Edition, including all amendments up to No 85.
Členské státy mohou uložit požadavky na vybavení v souladu s odst. 5 písm. b) všem letadlům provozovaným při letech uvedených v čl. 2 odst. 2 v oblastech, kde jsou přehledové služby pomocí přehledových dat uvedených v části B přílohy II zajišťovány poskytovateli letových navigačních služeb.“;
Member States may impose carriage requirements in accordance with point (b) of paragraph 5 to all aircraft operating flights referred to in Article 2(2) in areas where surveillance services using the surveillance data identified in Part B of Annex II are provided by air navigation service providers.’;
v čl. 6 odst. 1 a 3 se datum „5. února 2015“ nahrazuje datem „2. ledna 2020“;
in paragraphs 1 and 3 of Article 6, ‘5 February 2015’ is replaced by ‘2 January 2020’;
v článku 8 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
in Article 8, paragraphs 1, 2 and 3 are replaced by the following:
Členské státy nejpozději do 7. června 2020 zajistí, aby státní letadla provozovaná v souladu s čl. 2 odst. 2 byla vybavena odpovídači sekundárního přehledového radaru, které mají schopnosti stanovené v části A přílohy II.
Member States shall ensure that, by 7 June 2020 at the latest, State aircraft operating in accordance with Article 2(2) are equipped with secondary surveillance radar transponders having the capability set out in Part A of Annex II.
Členské státy nejpozději do 7. června 2020 zajistí, aby státní letadla přepravního typu s maximální certifikovanou vzletovou hmotností převyšující 5700 kg nebo se schopností maximální cestovní pravé vzdušné rychlosti větší než 250 uzlů, jež jsou provozována v souladu s čl. 2 odst. 2, byla vybavena odpovídači sekundárního přehledového radaru, které mají kromě schopností stanovených v části A přílohy II navíc schopnosti stanovené v části B a části C uvedené přílohy.
Member States shall ensure that, by 7 June 2020 at the latest, transport-type State aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, operating in accordance with Article 2(2) are equipped with secondary surveillance radar transponders having in addition to the capability set out in Part A of Annex II, the capability set out in Part B and Part C of that Annex.
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 1. ledna 2019 seznam státních letadel, která nelze vybavit odpovídači sekundárního přehledového radaru, jež jsou v souladu s požadavky stanovenými v části A přílohy II, spolu s důvody jejich nevybavení.
Member States shall communicate to the Commission by 1 January 2019 at the latest the list of State aircraft that cannot be equipped with secondary surveillance radar transponders that comply with the requirements set out in Part A of Annex II, together with the justification for non-equipage.
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 1. ledna 2019 seznam státních letadel přepravního typu s maximální certifikovanou vzletovou hmotností převyšující 5700 kg nebo se schopností maximální cestovní pravé vzdušné rychlosti větší než 250 uzlů, která nelze vybavit odpovídači sekundárního přehledového radaru, jež jsou v souladu s požadavky stanovenými v části B a části C přílohy II, spolu s důvody jejich nevybavení.
Member States shall communicate to the Commission by 1 January 2019 at the latest the list of transport-type State aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, that cannot be equipped with secondary surveillance radar transponders that comply with the requirements set out in Part B and Part C of Annex II, together with the justification for non-equipage.
státní letadla provozovaná v souladu s čl. 2 odst. 2, která budou vyřazena z provozu nejpozději do 1. ledna 2024;
State aircraft operating in accordance with Article 2(2) that will be out of operational service by 1 January 2024 at the latest;
omezení spojená se zadáváním zakázek.“;
procurement constraints.’;
článek 14 se mění takto:
Article 14 is amended as follows:
v odstavci 1 se slova „8. června 2016“ nahrazují slovy „7. června 2020“;
in paragraph 1, ‘8 June 2016’ is replaced by ‘7 June 2020’;
v odstavci 3 se slova „1. července 2017“ nahrazují slovy „1. ledna 2019“;
in paragraph 3, ‘1 July 2017’ is replaced by ‘1 January 2019’;
nadpis části A se nahrazuje tímto:
the title of Part A is replaced by the following:
„Část A: Schopnosti odpovídače sekundárního přehledového radaru podle čl. 4 odst. 3, čl. 5 odst. 5 písm. a), čl. 7 odst. 2 a čl. 8 odst. 1 a 3“;
‘Part A: Secondary surveillance radar transponder capabilities referred to in Article 4(3), point (a) of Article 5(5), Article 7(2) and Article 8(1) and (3)’;
nadpis části B se nahrazuje tímto:
the title of Part B is replaced by the following:
„Část B: Schopnosti odpovídače sekundárního přehledového radaru podle čl. 4 odst. 3, čl. 5 odst. 5 písm. b), čl. 5 odst. 7, čl. 7 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a 3“;
‘Part B: Secondary surveillance radar transponder capabilities referred to in Article 4(3), point (b) of Article 5(5), Article 5(7), Article 7(2) and Article 8(2) and (3)’;
nadpis části C se nahrazuje tímto:
the title of Part C is replaced by the following:
„Část C: Schopnost odpovídače sekundárního přehledového radaru s ohledem na další přehledová data podle čl. 4 odst. 3, čl. 5 odst. 5 písm. c), čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2 a 3 a čl. 14 odst. 1“.
‘Part C: Secondary surveillance radar transponder additional surveillance data capability referred to in Article 4(3), point (c) of Article 5(5), Article 7(2), Article 8(2) and (3) and Article 14(1)’.
L 96, 31.3.2004, s. 26.
Commission Implementing Regulation (EU) No 1207/2011 of 22 November 2011 laying down requirements for the performance and the interoperability of surveillance for the single European sky (OJ L 305, 23.11.2011, p. 35).
Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/387
Commission Implementing Regulation (EU) 2017/387
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/389
Commission Delegated Regulation (EU) 2017/389
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 909/2014, pokud jde o parametry pro výpočet peněžitých sankcí za selhání vypořádání a činnosti centrálních depozitářů v hostitelských členských státech
supplementing Regulation (EU) No 909/2014 of the European Parliament and of the Council as regards the parameters for the calculation of cash penalties for settlement fails and the operations of CSDs in host Member States
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 909/2014 ze dne 23. července 2014 o zlepšení vypořádání obchodů s cennými papíry v Evropské unii a centrálních depozitářích cenných papírů a o změně směrnic 98/26/ES a 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 236/2012 [1], a zejména na čl. 7 odst. 14 a čl. 24 odst. 7 uvedeného nařízení,
Having regard to Regulation (EU) No 909/2014 of the European Parliament and of the Council of 23 July 2014 on improving securities settlement in the European Union and on central securities depositories and amending Directives 98/26/EC and 2014/65/EU and Regulation (EU) No 236/2012 [1], and in particular Article 7(14) and Article 24(7) thereof,
Ustanovení tohoto nařízení spolu úzce souvisejí, jelikož se zabývají prvky, které jsou zapotřebí k uplatňování opatření stanovených v nařízení (EU) č. 909/2014.
The provisions of this Regulation are closely linked since they deal with the elements required for the implementation of the measures laid down in Regulation (EU) No 909/2014.
K zajištění soudržnosti těchto opatření a k usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu ze strany osob, jichž se tato ustanovení týkají, je vhodné zahrnout všechny tyto prvky týkající se opatření podle nařízení (EU) č. 909/2014 do jednoho nařízení.
To ensure coherence between those measures and to facilitate a comprehensive view and easy access by persons that are subject to these provisions, it is desirable to include all these elements concerning measures under Regulation (EU) No 909/2014 in a single Regulation.
Nařízení (EU) č. 909/2014 vyžaduje, aby centrální depozitáři cenných papírů (dále jen „centrální depozitáři“) ukládali peněžité sankce účastníkům jejich systémů vypořádání obchodů s cennými papíry (dále jen „vypořádací systémy“), kteří způsobí selhání vypořádání (dále jen „účastníci způsobující selhání vypořádání“).
Regulation (EU) No 909/2014 requires that central securities depositories (CSDs) impose cash penalties on participants to their securities settlement systems that cause settlement fails (failing participants).
Aby bylo zajištěno, že peněžité sankce uložené účastníkům způsobujícím selhání vypořádání fungují jako účinný odrazující prostředek, měly by parametry pro výpočet výše peněžitých sankcí úzce souviset s hodnotou finančních nástrojů, které nebyly dodány, a na tuto hodnotu by se měly uplatnit odpovídající sankční sazby.
To ensure that cash penalties imposed on failing participants act as an effective deterrent, the parameters for the calculation of the level of cash penalties should be closely related to the value of financial instruments that fail to be delivered, and to which appropriate penalty rates should be applied.
Z hodnoty finančních nástrojů, které jsou základem obchodu, by se mělo vycházet rovněž při výpočtu výše peněžité sankce v případě selhání vypořádání kvůli nedostatku hotovosti.
The value of the financial instruments underlying the transaction should also be the basis for the calculation of the level of cash penalty where the settlement fail is due to a lack of cash.
Výše peněžitých sankcí by měla účastníky způsobující selhání vypořádání motivovat k urychlenému vypořádání obchodů, které dosud vypořádány nebyly.
The level of cash penalties should provide incentives to failing participants to promptly settle transactions that failed to be settled.
Aby bylo zajištěno účinné dosažení cílů sledovaných uložením peněžitých sankcí, je třeba přiměřenost parametrů pro jejich výpočet průběžně sledovat a v případě potřeby je upravit, a to podle dopadu těchto sankcí na trh.
In order to ensure the effective achievement of the objectives pursued by the imposition of cash penalties, the adequacy of the parameters for their calculation should be monitored on an ongoing basis and adjusted, as necessary, on the basis of the impact of those penalties on the market.
Vzhledem ke značným rozdílům v cenách finančních nástrojů v rámci vícenásobných obchodů a v zájmu snadného výpočtu peněžitých sankcí by se hodnota finančních nástrojů měla zakládat na jediné referenční ceně.
In view of the considerable price differences of financial instruments in the multiple underlying transactions and in order to facilitate the calculation of cash penalties, the value of financial instruments should be based on a single reference price.
Centrální depozitáři by měli při výpočtu peněžitých sankcí za selhání vypořádání týkající se stejných finančních nástrojů k danému dni použít stejnou referenční cenu.
The same reference price should be used by CSDs on a given day for calculating cash penalties for settlement fails concerning identical financial instruments.
Peněžité sankce by proto měly být výsledkem vynásobení počtu finančních nástrojů, které jsou základem obchodu, jenž nebyl vypořádán, příslušnou referenční cenou.
Cash penalties should be therefore the result of multiplying the number of financial instruments underlying the transaction that failed to settle by the relevant reference price.
Stanovení referenčních cen by mělo vycházet z objektivních a spolehlivých údajů a metodik.
The establishment of reference prices should be based on objective and reliable data and methodologies.
Vzhledem ke skutečnosti, že by účinné uplatňování peněžitých sankcí ze strany centrálních depozitářů měla zajistit automatizace jejich výpočtu, měly by příslušné sankční sazby vycházet z jedné tabulky hodnot, kterou lze snadno automatizovat a uplatňovat.
Taking into account that the automation of calculations of cash penalties should ensure their effective application by CSDs, appropriate penalty rates should be based on a single table of values that should be easy to automate and apply.
Sankční sazby u různých druhů finančních nástrojů by měly být stanoveny ve výši, která povede k peněžitým sankcím splňujícím podmínky nařízení (EU) č. 909/2014.
Penalty rates for different types of financial instruments should be set at levels that would result in cash penalties that fulfil the conditions of Regulation (EU) No 909/2014.
Vypořádání obchodů s akciemi je obvykle vysoce standardizované.
Settlement of transactions in shares is usually highly standardised.
Mají-li akcie likvidní trh, a lze je proto snadno nakupovat, měla by selhání vypořádání podléhat nejvyšší sankční sazbě, aby byli účastníci způsobující selhání vypořádání motivováni k včasnému vypořádání nevypořádaných obchodů.
Where shares have a liquid market and could therefore be bought easily, settlement fails should be subject to the highest penalty rate in order to provide incentives to failing participants to settle failed transactions in a timely manner.
Na akcie, které nemají likvidní trh, by se měla vztahovat nižší sankční sazba, jelikož tato nižší sankční sazba může mít odrazující účinek, aniž by přitom bylo ovlivněno hladké a řádné fungování dotčených trhů.
Shares that do not have a liquid market should be subject to a lower penalty rate given that a lower penalty rate should still have a deterrent effect without affecting the smooth and orderly functioning of the markets concerned.
Výše peněžitých sankcí za selhání vypořádání obchodů s dluhovými nástroji vydanými veřejnoprávními emitenty by měla zohledňovat obvyklou značnou velikost těchto obchodů a jejich význam pro hladké a řádné fungování finančních trhů.
The level of cash penalties for settlement fails of transactions in debt instruments issued by sovereign issuers should take into account the typically large size of these transactions and their importance for the smooth and orderly functioning of the financial markets.
Selhání vypořádání by proto mělo podléhat nejnižší sankční sazbě.
Settlement fails should therefore be subject to the lowest penalty rate.
Tato sankční sazba by však měla mít odrazující účinek a měla by motivovat k včasnému vypořádání.
Such a penalty rate should nevertheless have a deterrent effect and provide an incentive for timely settlement.
Dluhové nástroje, které nejsou vydány veřejnoprávními emitenty, mají méně likvidní trhy a velikost obchodů s těmito nástroji je menší.
Debt instruments that are not issued by sovereign issuers have less liquid markets and the size of transactions in such instruments is smaller.
Tyto dluhové nástroje také ovlivňují hladké a řádné fungování finančních trhů méně než dluhové nástroje vydané veřejnoprávními emitenty.
Such debt instruments also affect the smooth and orderly functioning of the financial markets less than debt instruments issued by sovereign issuers.
Sankční sazba za selhání vypořádání by proto měla být vyšší než u dluhových nástrojů vydaných veřejnoprávními emitenty.
The penalty rate for settlement fails should therefore be higher than for debt instruments issued by sovereign issuers.
Selhání vypořádání obchodů s dluhovými nástroji by mělo podléhat nižším sankčním sazbám než selhání vypořádání obchodů s jinými finančními nástroji, a to vzhledem k jejich celkové větší velikosti, nestandardizovanému vypořádání, většímu přeshraničnímu rozměru a významu pro hladké a řádné fungování finančních trhů.
Settlement fails of transactions in debt instruments should be subject to lower penalty rates than settlement fails of transactions in other financial instruments in view of their overall larger size, non-standardised settlement, greater cross-border dimension and importance for the smooth and orderly functioning of the financial markets.
Tato nižší sankční sazba by nicméně měla mít odrazující účinek a měla by motivovat k včasnému vypořádání.
Such lower penalty rate should nevertheless have a deterrent effect and provide an incentive for timely settlement.
Jiné finanční nástroje než akcie a dluhové nástroje, které spadají do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 909/2014, jako jsou cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, emisní povolenky a fondy obchodované v obchodním systému, obvykle nemají vysoce standardizované vypořádání a likvidní trhy.
Financial instruments other than shares and debt instruments that fall within the scope of Regulation (EU) No 909/2014, such as depository receipts, emission allowances and exchange-traded funds, do not usually have a highly standardised settlement and liquid markets.
Často se s nimi obchoduje rovněž na mimoburzovním trhu (OTC).
They are also often traded over-the-counter (OTC).
Vzhledem k omezenému objemu a velikosti obchodů a k zohlednění nestandardizovaného obchodování a vypořádání u těchto nástrojů by selhání vypořádání mělo podléhat podobné sankční sazbě jako v případě akcií, které nemají likvidní trh.
In view of the limited volume and size of transactions and in order to reflect their non-standardised trading and settlement, settlement fails should be subject to a similar penalty rate to the one for shares that do not have a liquid market.
Parametry pro výpočet peněžitých sankcí by měly být přizpůsobeny zvláštnostem určitých obchodních systémů, jako jsou trhy pro růst malých a středních podniků vymezené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU [2].
The parameters for calculating cash penalties should be adapted to the specificities of certain trading venues, such as SME growth markets as defined in Directive 2014/65/EU of the European Parliament and of the Council [2].
Peněžité sankce za selhání vypořádání by neměly bránit přístupu malých a středních podniků na kapitálové trhy jako alternativě k poskytování bankovních úvěrů.
Cash penalties for settlement fails should not hinder access by small and medium enterprises (SMEs) to capital markets as an alternative to bank lending.
Nařízení (EU) č. 909/2014 mimoto na trzích pro růst malých a středních podniků povoluje určitou flexibilitu a umožňuje neuplatnit postup náhradní koupě v případě selhání vypořádání po dobu až patnácti dnů po určeném dni vypořádání.
In addition, Regulation (EU) No 909/2014 allows SME growth markets the flexibility not to apply the buy-in process to settlement fails until up to 15 days after the intended settlement date.