natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tento projekt byl předmětem průzkumu veřejného mínění, který se konal mezi 15. zářím 2014 a 31. říjnem 2014 za podmínek uvedených v nařízení prefekta ze dne 18. srpna 2014.
Judgment of the General Court of 15 June 2000, Alzetta, T-298/97, T-312/97 etc.
V závěrech tohoto průzkumu veřejného mínění se zdůrazňuje, že informovanost veřejnosti byla dostatečná a umožňovala její skutečné zapojení.
Judgment of the Court of Justice of 14 January 2015, Eventech v Parking Adjudicator, C-518/13.
I kdyby bylo naplánováno prodloužení životnosti těchto elektráren, jejich provoz by měl být ukončen nejpozději v roce 2023.
Judgment of the Court of Justice of 10 January 2006, C-222/04.
V tomto ohledu poukazuje Komise na nízkou vlastní výrobu v Bretani s 13,3 % spotřeby v roce 2014, z čehož 11,8 % připadalo na energii z obnovitelných zdrojů, což svědčí o nepříliš významném podílu nepřerušované výroby.
RTE, Bilan prévisionnel 2013.
Výroba elektřiny s cyklem kombinovaným se zemním plynem umožňuje zajistit bezpečnost dodávek elektřiny a pomáhá udržet elektrické napětí v dané oblasti.
RTE, Bilan prévisionnel 2013, p. 42.
Další zařízení na výrobu konvenční energie dosahují konce své životnosti a provoz výše uvedených spalovacích turbín v daném regionu bude od roku 2023 ukončen.
The power of the submarine link with Sardinia (single cable) has been 100 MW since 2010 (Source: Island Energy Systems — Corsica, July 2015).
Skutečnost, že znečišťují životní prostředí, uvedená v 81. bodě odůvodnění, brání tomu, aby bylo zvažováno další prodloužení jejich životnosti.
Case SA.39621 — French countrywide capacity mechanism
Projekty propojení se totiž již nacházejí ve fázi zkoumání a jejich cílem je do roku 2022 zvýšit propojovací kapacitu mezi Francií a Spojeným královstvím a do roku 2025 mezi Bretaní a Irskem.
Report from the Commission: Final Report of the Sector Inquiry on Capacity Mechanisms, 30 November 2016 (http://ec.europa.eu/competition/sectors/energy/capacity_mechanisms_final_report_en.pdf).
Toto opatření umožní zvýšit toky procházející Bretaní v rámci vytváření propojovacích vedení.
Report from the Commission: Final Report of the Sector Inquiry on Capacity Mechanisms, p. 17.
EDF má ve Francii bezkonkurenční výrobní základnu, a to jak z hlediska významu, tak z hlediska rozmanitosti.
RTE, Bilan prévisionnel de l'équilibre offre-demande d'électricité en France, édition 2015, p. 67.
Jedná se zejména o jaderné a vodní elektrárny.
EEAG, paragraph (232)(a).
členka Komise
‘Levelised cost of electricity’: cost of the electricity generated.
Combined cycle gas turbine (plynová turbína s kombinovaným cyklem).
This study does not show the cost of an OCG in France, as there is no recent or forthcoming construction that makes it possible to establish a reference cost for the country.
Důvěrné údaje
Source: CEB business plan.
Evropská komise schválila francouzský projekt kapacitního mechanismu dne 8. listopadu 2016 pod číslem SA.39621.
Memorandum of the French authorities of 20 March 2017.
Bilan prévisionnel 2013 de RTE (Předběžná bilance RTE za rok 2013), s. 42.
Data for 2015.
RTE – Bilan prévisionnel de l'équilibre offre-demande d'électricité en France 2015 (Předběžná bilance rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou po elektřině ve Francii v roce 2015), s. 67.
Sources: CRE and RTE.
Údaje za rok 2015.
Report by the CRE, retail market observatory, figures for September 2016.
Zdroj: Energetická regulační komise a RTE
On 12 May 2016 and 5 September 2016 the Commission sent a list of questions to the French authorities, who replied in letters dated 8 June 2016 and 5 October 2016 respectively.
Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1541
Council Decision (EU) 2017/1541
o uzavření kigalské změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, jménem Evropské unie
on the conclusion, on behalf of the European Union, of the Kigali Amendment to the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) této smlouvy,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 192(1) in conjunction with point (a) of the second subparagraph of Article 218(6) thereof,
Unie se rozhodnutím Rady 88/540/EHS [2] stala smluvní stranou Vídeňské úmluvy o ochraně ozonové vrstvy (dále jen „Vídeňská úmluva“) a Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (dále jen „Montrealský protokol“).
The Union became a party to the Vienna Convention for the protection of the ozone layer (‘the Vienna Convention’) and the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer (‘the Montreal Protocol’) by Council Decision 88/540/EEC [2].
Později schválila následující změny Montrealského protokolu: rozhodnutím Rady 91/690/EHS [3] první změnu, rozhodnutím Rady 94/68/ES [4] druhou změnu, rozhodnutím Rady 2000/646/ES [5] třetí změnu a rozhodnutím Rady 2002/215/ES [6] čtvrtou změnu.
Subsequently, the following amendments to the Montreal Protocol were approved: the First Amendment, by Council Decision 91/690/EEC [3]; the Second Amendment, by Council Decision 94/68/EC [4]; the Third Amendment, by Council Decision 2000/646/EC [5]; and the Fourth Amendment, by Council Decision 2002/215/EC [6].
Na 28. zasedání smluvních stran Montrealského protokolu konaném ve dnech 10. až 15. října 2016 ve rwandském Kigali byla přijata další změna Montrealského protokolu (dále jen „kigalská změna“), která mezi regulační opatření stanovená Montrealským protokolem zahrnula postupné snižování spotřeby a výroby částečně fluorovaných uhlovodíků.
At the 28th meeting of the Parties to the Montreal Protocol, which took place in Kigali, Rwanda, from 10 to 15 October 2016, the text of a further amendment to the Montreal Protocol (‘the Kigali Amendment’) was adopted, adding a stepwise reduction in the consumption and production of hydrofluorocarbons to the control measures of the Montreal Protocol.
Postupné snižování spotřeby a výroby částečně fluorovaných uhlovodíků je nezbytné, aby se snížila míra, kterou tyto látky přispívají ke změně klimatu, a nedocházelo k jejich neomezenému uvolňování, zejména v rozvojových zemích.
A stepwise reduction in the consumption and production of hydrofluorocarbons is necessary to reduce the contribution of those substances to climate change and to prevent their unlimited introduction, in particular in developing countries.
Kigalská změna je nezbytným příspěvkem k provádění Pařížské dohody, schválené rozhodnutím Rady (EU) 2016/1841 [7], pokud jde o její cíl udržet globální nárůst teploty výrazně pod úrovní 2 °C ve srovnání s úrovní před průmyslovou revolucí a usilovat o to, aby tento nárůst nepřesáhl 1,5 °C.
The Kigali Amendment is a necessary contribution to the implementation of the Paris Agreement, approved by Council Decision (EU) 2016/1841 [7], as regards its objective to keep the global temperature increase well below 2 °C above pre-industrial levels and to pursue efforts to limit the temperature increase even further to 1,5 °C above pre-industrial levels.
Kigalská změna by měla být schválena,
The Depository should be informed of any substantial modification in the extent of the Union competence in those matters, in accordance with Article 13(3) of the Vienna Convention.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
The Union has already adopted instruments on the matters covered by the Kigali Amendment, including Regulation (EU) No 517/2014 of the European Parliament and of the Council [8].
Článek 1
The Kigali Amendment should be approved,
Kigalská změna Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, se schvaluje jménem Unie.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Schvaluje se rovněž prohlášení o rozsahu pravomocí podle čl. 13 odst. 3 Vídeňské úmluvy.
Article 1
Znění kigalské změny a prohlášení o rozsahu pravomocí jsou připojena k tomuto rozhodnutí.
The Kigali Amendment to the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer is hereby approved on behalf of the European Union.
Článek 2
The Declaration of Competence pursuant to Article 13(3) of the Vienna Convention is hereby also approved.
Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení uvedenou v čl. 13 odst. 1 Vídeňské úmluvy spolu s prohlášením o rozsahu pravomocí [9].Článek 3
The texts of the Kigali Amendment and of the Declaration of Competence are attached to this Decision.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.
Article 2
V Bruselu dne 17. července 2017.
The President of the Council shall designate the person(s) empowered to deposit, on behalf of the Union, the instrument of approval provided for in Article 13(1) of the Vienna Convention, together with the Declaration of Competence [9].Article 3
Za Radu
This Decision shall enter into force on the date following that of its adoption.
předseda
Done at Brussels, 17 July 2017.
Souhlas ze dne 5. července 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).
For the Council
Rozhodnutí Rady 88/540/EHS ze dne 14. října 1988 o uzavření Vídeňské úmluvy o ochraně ozonové vrstvy a Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (Úř. věst.
The President
L 297, 31.10.1988, s. 8).
Consent of 5 July 2017 (not yet published in the Official Journal).
Rozhodnutí Rady 91/690/EHS ze dne 12. prosince 1991 o uzavření změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, přijaté smluvními stranami protokolu v Londýně v červnu 1990 (Úř. věst.
Council Decision 88/540/EEC of 14 October 1988 concerning the conclusion of the Vienna Convention for the protection of the ozone layer and the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer (OJ L 297, 31.10.1988, p. 8).
L 377, 31.12.1991, s. 28).
Council Decision 91/690/EEC of 12 December 1991 concerning the conclusion of the amendment to the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer as adopted in June 1990 in London by the Parties to the Protocol (OJ L 377, 31.12.1991, p. 28).
Rozhodnutí Rady 94/68/ES ze dne 2. prosince 1993 o uzavření změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (Úř. věst.
Council Decision 94/68/EC of 2 December 1993 concerning the conclusion of the amendment to the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer (OJ L 33, 7.2.1994, p. 1).
L 33, 7.2.1994, s. 1).
Council Decision 2000/646/EC of 17 October 2000 concerning the conclusion of the amendment to the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer (OJ L 272, 25.10.2000, p. 26).
Rozhodnutí Rady 2000/646/ES ze dne 17. října 2000 o uzavření změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (Úř. věst.
Council Decision 2002/215/EC of 4 March 2002 concerning the conclusion of the Fourth Amendment to the Montreal Protocol on substances that deplete the ozone layer (OJ L 72, 14.3.2002, p. 18).
L 272, 25.10.2000, s. 26).
Council Decision (EU) 2016/1841 of 5 October 2016 on the conclusion, on behalf of the European Union, of the Paris Agreement adopted under the United Nations Framework Convention on Climate Change (OJ L 282, 19.10.2016, p. 1).
Rozhodnutí Rady 2002/215/ES ze dne 4. března 2002 o uzavření čtvrté změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (Úř. věst.
Regulation (EU) No 517/2014 of the European Parliament and of the Council of 16 April 2014 on fluorinated greenhouse gases and repealing Regulation (EC) No 842/2006 (OJ L 150, 20.5.2014, p. 195).
L 72, 14.3.2002, s. 18).
The date of entry into force of the Kigali Amendment will be published in the Official Journal of the European Union by the General Secretariat of the Council.
Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1841 ze dne 5. října 2016 o uzavření Pařížské dohody přijaté v rámci Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu jménem Evropské unie (Úř. věst.
The extent of competence exercised by the Union with respect to the matters covered by the Vienna Convention and the Montreal Protocol has developed significantly since 1988.
Rozhodnutí zástupců vlád členských států (EU, Euratom) 2017/1543
Decision (EU, Euratom) 2017/1543 of the Representatives of the Governments of the Member States
ze dne 6. září 2017
of 6 September 2017
Článek 48 Protokolu č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2015/2422 [1], stanoví, že Tribunál se od 1. září 2016 skládá ze 47 soudců.
Article 48 of Protocol No 3 on the Statute of the Court of Justice of the European Union, as amended by Regulation (EU, Euratom) 2015/2422 of the European Parliament and of the Council [1], provides that the General Court consists of 47 Judges as from 1 September 2016.
Podle čl. 2 písm. b) uvedeného nařízení je funkční období sedmi dodatečných soudců stanoveno tak, že konec jejich funkčního období odpovídá částečným obměnám Tribunálu, ke kterým dojde ke dni 1. září 2019 a ke dni 1. září 2022.
Point (b) of Article 2 of that Regulation fixes the term of office of the seven additional Judges in such a way that the end of their term of office corresponds to the partial replacements of the General Court which will take place on 1 September 2019 and 1 September 2022.
V této souvislosti byl na místo dodatečného soudce Tribunálu navržen pan Geert DE BAERE.
It is on that basis that Mr Geert DE BAERE has been nominated for the post of additional Judge of the General Court.
Výbor zřízený článkem 255 Smlouvy o fungování Evropské unie vydal stanovisko k vhodnosti pana Geerta DE BAEREHO pro výkon funkce soudce Tribunálu.
The panel set up under Article 255 of the Treaty on the Functioning of the European Union has given an opinion on the suitability of Mr Geert DE BAERE to perform the duties of Judge of the General Court.
Pan Geert DE BAERE by tedy měl být jmenován soudcem Tribunálu na období ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost do dne 31. srpna 2022,
Mr Geert DE BAERE should therefore be appointed for the period from the date of entry into force of this Decision to 31 August 2022,
Pan Geert DE BAERE je jmenován soudcem Tribunálu na období ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost do dne 31. srpna 2022.
Mr Geert DE BAERE is hereby appointed Judge of the General Court for the period from the date of entry into force of this Decision to 31 August 2022.
V Bruselu dne 6. září 2017.
Done at Brussels, 6 September 2017.
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1545
Decision (EU) 2017/1545 of the European Parliament and of the Council
ze dne 13. září 2017,
of 13 September 2017
kterým se mění rozhodnutí č. 445/2014/EU o zavedení akce Unie ve prospěch Evropských hlavních měst kultury pro roky 2020 až 2033
amending Decision No 445/2014/EU establishing a Union action for the European Capitals of Culture for the years 2020 to 2033
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 167 této smlouvy,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 167 thereof,
Cílem rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 445/2014/EU [2] je zabezpečit a podpořit bohatost a rozmanitost kultur v Evropě, vyzdvihnout jejich společné rysy a posílit u občanů pocit příslušnosti ke společnému kulturnímu prostoru, a podpořit tak vzájemné porozumění a mezikulturní dialog a zdůraznit společné kulturní dědictví.
Decision No 445/2014/EU of the European Parliament and of the Council [2] aims at safeguarding and promoting the richness and the diversity of cultures in Europe and at highlighting the common features they share while increasing citizens' sense of belonging to a common cultural area, thus encouraging mutual understanding and intercultural dialogue, and bringing common cultural heritage to the fore.
Cílem uvedeného rozhodnutí je rovněž podpořit přínos kultury k dlouhodobému rozvoji měst, což může zahrnovat i jejich přilehlé oblasti, v souladu s jejich příslušnými strategiemi a prioritami, a to s cílem podpořit inteligentní, udržitelný a inkluzivní růst.
That Decision also aims at fostering the contribution of culture to the long-term development of cities, which can involve their surrounding areas, in accordance with their respective strategies and priorities, with a view to supporting smart, sustainable and inclusive growth.
Evropská hlavní města kultury zásadním způsobem přispívají k šíření hodnot Unie.
European Capitals of Culture make a crucial contribution to promoting the values of the Union.
Je třeba dále podporovat sdílení informací mezi městy, která titul Evropského hlavního města kultury nesla v minulosti, a současnými i budoucími hlavními městy kultury s cílem posílit výměnu zkušeností a osvědčených postupů.
Networking activities should be further encouraged between past, present and future cities holding the title of European Capital of Culture in order to foster the exchange of experiences and good practices.
Rozhodnutí č. 445/2014/EU stanoví, že přístup k akci Unie „Evropské hlavní město kultury“ (dále jen „akce“) mají pouze města z členského státu, z kandidátské země nebo potenciálního kandidáta, nebo, za podmínek stanovených v uvedeném rozhodnutí, ze země, která přistupuje k Unii.
Decision No 445/2014/EU provides that only cities from a Member State, from a candidate country or from a potential candidate, or, subject to the conditions laid down in that Decision, from a country that accedes to the Union, have access to the Union action for the European Capitals of Culture (the ‘action’).
V zájmu posílení kulturních vazeb mezi zeměmi Evropského sdružení volného obchodu, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru [3] (dále jen „země ESVO EHP“), a Unií by měla být akce podle uvedené dohody za určitých podmínek otevřená rovněž pro města z těchto zemí.
With a view to reinforcing the cultural links between European Free Trade Association countries which are parties to the Agreement on the European Economic Area [3] (‘EFTA/EEA countries’) and the Union, the action should also be open, subject to conditions, to cities from those countries in accordance with that Agreement.
V období, na které se vztahuje rozhodnutí č. 445/2014/EU, tedy v letech 2020 až 2033, by však z důvodu spravedlivého přístupu k městům v členských státech, které jsou do akce zapojeny, mělo být městům ze zemí ESVO EHP umožněno zúčastnit se pouze jednoho výběrového řízení o titul.
However, during the period covered by Decision No 445/2014/EU, namely from 2020 to 2033, for reasons of equity with cities in the Member States that participate in the action, cities in EFTA/EEA countries should only be allowed to participate in one competition for the title.
Z důvodu spravedlivého přístupu k členským státům by každá země ESVO EHP měla mít možnost stát se v uvedeném období držitelem titulu pouze jednou, jako je tomu v případě kandidátských zemí nebo potenciálních kandidátů.
For reasons of equity with the Member States, each EFTA/EEA country should only be allowed to host the title once during that period, as is the case for candidate countries and potential candidates.
Jelikož výzvy k podávání přihlášek je nutné zveřejnit alespoň šest let před rokem platnosti titulu, kandidátská země, potenciální kandidát nebo země ESVO EHP by se měly stát držitelem titulu „Evropské hlavní město kultury“ v roce 2028 namísto v roce 2027, aby tyto země mohly vyjednat svou účast v programu Unie na podporu kultury, který bude následovat po programu Kreativní Evropa v období 2021 až 2027.
As the calls for submission of applications need to be published at the latest 6 years before the year of the title, a candidate country, potential candidate or EFTA/EEA country should host the European Capital of Culture in 2028 instead of 2027 so as to allow those countries to negotiate their participation in the Union programme supporting culture subsequent to the Creative Europe Programme for the period 2021 to 2027.
Rozhodnutí č. 445/2014/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
Decision No 445/2014/EU should therefore be amended accordingly,
Rozhodnutí č. 445/2014/EU se mění takto:
Decision No 445/2014/EU is amended as follows:
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
paragraph 2 is replaced by the following:
Počet měst, jež jsou držiteli titulu pro daný rok (dále jen „rok platnosti titulu“), nepřekročí tři.
The number of cities holding the title in a given year (“the year of the title”) shall not exceed three.
Titul je udělen v každém roce nejvýše jednomu městu v každém ze dvou členských států uvedených v časovém rozvrhu stanoveném v příloze (dále jen „časový rozvrh“) a v příslušných letech i jednomu městu v zemi Evropského sdružení volného obchodu, která je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „země ESVO EHP“) nebo v kandidátské zemi nebo v potenciálním kandidátovi, nebo jednomu městu v zemi, která přistupuje k Unii za okolností uvedených v odstavci 5.“;
The title shall be awarded each year to a maximum of one city in each of the two Member States appearing in the calendar set out in the Annex (“the calendar”) and, in the relevant years, to one city from a European Free Trade Association country which is party to the Agreement on the European Economic Area (“EFTA/EEA country”), a candidate country or a potential candidate, or to one city from a country that accedes to the Union in the circumstances set out in paragraph 5.’;
V rámci otevřeného výběrového řízení organizovaného podle časového rozvrhu uvedeného v příloze se o titul na dobu jednoho roku mohou ucházet města v zemích ESVO EHP a v kandidátských zemích a v potenciálních kandidátech, kteří se ke dni zveřejnění výzvy k podávání přihlášek uvedené v čl. 10 odst. 2 účastní programu Kreativní Evropa nebo následných programů Unie na podporu kultury.
Cities in EFTA/EEA countries, in candidate countries and in potential candidates which participate in the Creative Europe Programme or in the subsequent Union programmes supporting culture at the date of publication of the call for submission of applications referred to in Article 10(2), may apply for the title for one year in the framework of an open competition organised in accordance with the calendar set out in the Annex.
Města v zemích ESVO EHP, kandidátských zemích a potenciálních kandidátech se mohou během období let 2020 až 2033 účastnit pouze jednoho výběrového řízení.
Cities in EFTA/EEA countries, in candidate countries and in potential candidates shall only be allowed to participate in one competition during the period from 2020 to 2033.
Každá země ESVO EHP, kandidátská země nebo potenciální kandidát se může během období let 2020 až 2033 stát držitelem titulu pouze jednou.“.
Each EFTA/EEA country, candidate country or potential candidate shall only be allowed to host the title once during the period from 2020 to 2033.’;
„Předběžný výběr a výběr v zemích ESVO EHP, kandidátských zemích a potenciálních kandidátech“;
‘Pre-selection and selection in EFTA/EEA countries, candidate countries and potential candidates’;
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
paragraph 1 is replaced by the following:
Za organizaci výběrového řízení mezi městy v zemích ESVO EHP, kandidátských zemích a potenciálních kandidátech odpovídá Komise.“;
The Commission shall be responsible for the organisation of the competition between cities in EFTA/EEA countries, in candidate countries and in potential candidates.’;
v odstavci 6 se první pododstavec nahrazuje tímto:
in paragraph 6, the first subparagraph is replaced by the following:
Porota vypracuje zprávu o výběru týkající se přihlášek kandidátských měst zařazených do užšího výběru a doporučí jmenování nejvýše jednoho města z jedné země ESVO EHP, kandidátské země nebo potenciálního kandidáta.“.
The panel shall issue a selection report on the applications of the shortlisted candidate cities together with a recommendation for the designation of a maximum of one city in one EFTA/EEA country, candidate country or potential candidate.’;