natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o tvrzení, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství mělo být přijato ve lhůtě tří měsíců od zahájení řízení, je třeba připomenout, že podle judikatury čl. 2 odst. 7 písm. c) druhý pododstavec základního nařízení žádným způsobem nestanovuje důsledky případného nedodržení této tříměsíční lhůty ze strany Komise.
They took that duty into account when setting sales prices and assessing economic risks.
Tribunál proto zastává názor, že pozdější přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství nemá vliv na platnost nařízení, jehož prostřednictvím jsou uložena konečná opatření, ledaže žalobci prokážou, že by Rada mohla přijmout jiné nařízení, které by vůči jejich zájmům bylo příznivější než nařízení sporné, kdyby Komise rozhodla v rámci tříměsíční lhůty.
They therefore did not acquire legal certainty or legitimate expectations that the imports would be free of a duty, and usually passed on the duty to their customers.
Soud navíc uznal, že orgány mohou změnit posouzení zacházení jako v tržním hospodářství až do přijetí konečných opatření.
It is therefore in the Union interest to set now the applicable duty rate, rather than providing a windfall gain to the importers concerned, which would be enriched without due cause.
Výše uvedená judikatura nebyla rozsudky Brosmann a Aokang uvedenými výše v 6. bodě odůvodnění překonána.
There is hence neither violation of the principles of prescription, legal certainty and legitimate expectations, nor of the provisions of the basic Regulation and the WTO ADA.
V rozsudcích Brosmann a Aokang se Soudní dvůr o povinnost Komise provést posouzení ve lhůtě tří měsíců opírá proto, aby doložil, že povinnost provést posouzení existuje nezávisle na skutečnosti, zda Komise přistoupí k výběru vzorku, či nikoliv.
As regards the claim that the MET determination had to be completed within three months of the initiation, it is recalled that according to the case-law, the second subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic Regulation does not contain any indication as regards the consequences of the Commission's failure to comply with the three-month period.
Soudní dvůr se nevyjadřuje k otázce, jaké právní důsledky jsou spojeny se situací, kdy Komise posouzení zacházení jako v tržním hospodářství uzavře v pozdější fázi šetření.
The General Court therefore takes the view that an MET decision at a later stage does not affect the validity of the Regulation imposing definitive measures as long as applicants have not proved that, if the Commission had not exceeded the three-month period, the Council might have adopted a different Regulation more favourable to their interests than the contested Regulation.
Soudní dvůr pouze rozhodl, že orgány nemohou žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství zcela opomíjet, ale musí je posoudit, a to nejpozději k okamžiku uložení konečných opatření.
The Court has furthermore recognised that the Institutions may modify the MET assessment until the adoption of final measures.
Rozsudky potvrzují judikaturu citovanou v předchozím bodě odůvodnění.
The above case-law has not been overturned by the Brosmann and Aokang judgments referred to in recital (6) above.
V tomto případě dotčení vyvážející výrobci neprokázali, že kdyby Komise provedla posouzení zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců od zahájení antidumpingového řízení v roce 2005, mohla Rada přijmout jiné nařízení, které by bylo vůči jejich zájmům příznivější než sporné nařízení.
In the Brosmann and Aokang judgments, the Court relies on the obligation for the Commission to carry out the assessment in three months in order to show that the obligation of that assessment exists independently of whether the Commission applies sampling or not.
Argument týkající se promlčení ohledně posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství je proto nutné odmítnout.
The Court does not pronounce itself on the question what legal consequence it has if the Commission concludes the MET assessment at a later stage of the investigation.
Federace FESI s odkazem na rozsudek Tribunálu ve věci IPS v.
The Court only rules that the Institutions could not completely ignore MET claims, but had to assess them at the latest when imposing definitive measures.
Rada, T-2/95, poukázala na formální rozdíl mezi „šetřením“ a „řízením“ a tvrdila, že jakmile je řízení ukončeno, stejně jako v tomto případě, nelze jej již obnovit.
The judgments confirm the case-law quoted in the preceding recital
Komise mezi výrazy „šetření“ a „řízení“ v souvislosti s prováděním příslušných rozsudků nevidí žádný významný rozdíl.
In the present case, the exporting producers concerned have not shown that, had the Commission carried out the MET assessment within three months after the initiation of the anti-dumping procedure in 2005, the Council might have adopted a different Regulation more favourable to their interests than the contested Regulation.
Rozsudky se týkají určité nesrovnalosti, pokud jde o konkrétní šetření v rámci řízení, již má Komise povinnost napravit, jak je vysvětleno ve 23. až 31. bodě odůvodnění výše.
The claim on time-bar for the assessment of the MET claim is therefore rejected.
V každém případě musí být rozsudek ve věci T-2/95 vykládán ve světle rozsudku vydaného v odvolacím řízení v uvedené věci.
FESI, referring to the judgment of the General Court in Case T-2/95 IPS v Council, pointed to the formal difference between an ‘investigation’ and a ‘proceeding’ and argued that once a proceeding is terminated, like in the current case, it cannot be resumed anymore.
Federace FESI rovněž tvrdila, že článek 266 SFEU neumožňuje částečné provedení rozsudku Soudního dvora a v tomto případě obrácení důkazního břemene.
The Commission fails to see any material difference between the terms ‘investigation’ and ‘proceeding’ in the context of the implementation of the judgments at stake.
Proto federace FESI tvrdila, že Komise nesprávně posoudila pouze žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení těch vyvážejících výrobců, kteří byli dodavateli dovozců, již podali žádost o vrácení cla.
The judgments concern an irregularity with regard to a specific investigation as part of a proceeding which the Commission is under an obligation to remedy as explained in recitals (23) to (31) above.
Federace FESI založila své tvrzení na předpokladu, že účinek rozsudku Soudního dvora ve spojených věcech C & J Clark International Limited, C-659/13, a Puma SE, C-34/14, je erga omnes a že nelze vyloučit, že výsledky současného posouzení žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení mají také vliv na zbytkové clo, které se vztahuje na všechny čínské a vietnamské vyvážející výrobce.
In any event, the judgment in case T-2/95 has to be read in the light of the judgment on appeal in that case.
Federace FESI proto tvrdila, že Komise měla posoudit všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení, které byly podány během původního šetření.
FESI also claimed that Article 266 TFEU does not allow for a partial implementation of a judgment of the Court of Justice and in the current case the reversal of the burden of proof.
Kromě toho federace FESI nesouhlasila s tím, že důkazní břemeno nese výrobce, který žádá o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení, a tvrdila, že výrobci se tohoto důkazního břemena zprostili v roce 2005 podáním žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení v původním šetření.
Thus, FESI claimed that the Commission wrongly assessed only the MET/IT requests of those exporting producers that were suppliers of importers that filed reimbursements claims.
Federace FESI rovněž nesouhlasila s tím, že rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C & J Clark International Limited, C-659/13, a Puma SE, C-34/14, lze provést pouze posouzením žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení předložených vyvážejícími výrobci nezařazenými do vzorku, protože Soudní dvůr výslovně neuvedl, že zjištěná neplatnost se omezuje na tento aspekt.
FESI based its claim on the understanding that the effect of the judgment of the Court of Justice in the Joined Cases C-659/13 C & J Clark International Limited and C-34/14 Puma SE is erga omnes and that it cannot be excluded that the results of the current assessment of the MET/IT claims has also an impact on the residual duty which is applicable to all Chinese and Vietnamese exporting producers.
Komise se domnívá, že provedení rozsudku je nezbytné pouze u těch vyvážejících výrobců, jejichž dovozní transakce nebyly ještě zcela dokončeny.
FESI therefore claimed that the Commission should have assessed all MET/IT claims that were provided during the original investigation.
Jakmile totiž uplynula tříletá promlčecí lhůta stanovená v článku 236 celního kodexu Společenství, clo se stalo konečným, což je potvrzeno v rozsudcích.
Moreover, FESI disagreed that the burden of proof lies with the producer wishing to claim MET/IT arguing that producers had discharged this burden of proof in 2005 by filing the MET/IT requests during the original investigation.
Jakýkoliv dopad na zbytkové clo je vyloučen, protože žádosti společností zařazených do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení byly posouzeny a přiznání zacházení jako v tržním hospodářství/individuálního zacházení jedné společnosti nezařazené do vzorku nemá vliv na zbytkovou celní sazbu.
FESI also disagreed that the judgment of the Court of Justice in the Joined Cases C-659/13 C & J Clark International Limited and C-34/14 Puma SE can be implemented by simply assessing the MET/IT requests submitted by the non-sampled exporting producers as the Court of Justice did not specifically outline that the invalidation found is indeed limited to this aspect.
Důkazní břemeno není omezeno na podání žádosti.
The Commission considers that the implementation of the judgment is only necessary for those exporting producers for which not all import transactions have become definitive.
Týká se obsahu žádosti, která musí prokázat, že všechny podmínky pro přiznání zacházení jako v tržním hospodářství/individuálního zacházení jsou splněny.
Indeed, once the three year prescription period foreseen in Article 236 of the Community Customs Code has expired, the duty has become definitive, as confirmed in the judgments.
Jedinou protiprávností zjištěnou v rozsudcích je chybějící posouzení žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství/individuálního zacházení.
Any impact on the residual duty is excluded, because the MET/IT claim for the companies in the sample has been assessed, and the fact of granting MET/IT to one of the companies outside the sample does not affect the residual duty rate.
Tato tvrzení se proto zamítají.
The burden of proof is not limited to filing a request.
Právní základ pro opětovné uložení cel
It concerns the content of the request, which has to demonstrate that all conditions for MET/IT are met.
Federace FESI tvrdila, že Komise neměla použít dva různé právní režimy, tj. na jedné straně základní nařízení ve znění před jeho změnou k posouzení žádostí vyvážejících výrobců o individuální zacházení a na straně druhé současné základní nařízení, do něhož byly zapracovány změny provedené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2012, které zavedly postupy projednávání ve výborech mimo jiné v oblasti ochrany obchodu, a tudíž přenesly rozhodování na Komisi.
The only illegality identified in the judgments is the lack of assessment of the MET/IT claims.
Federace FESI rovněž znovu zdůraznila, že článek 266 SFEU neumožňuje uložení antidumpingových cel se zpětnou působností, což údajně rovněž potvrzuje rozsudek Soudního dvora ve věci IPS v.
Therefore, these claims are rejected.
Rada, C-459/98P, a nařízení Rady (ES) č. 1515/2001.
Legal basis for the reimposition of duties
Federace FESI tvrdila, že Komise neposkytla žádné platné odůvodnění pro odchýlení se od zásady zákazu zpětné působnosti, a proto porušila zásadu legitimního očekávání.
FESI claimed that the Commission should not have applied two different legal regimes, i.e. the basic Regulation prior to its amendment for the assessment of the exporting producers' IT claims on the one hand, and the current basic Regulation on the other hand, that incorporated the amendments by Regulation (EU) No 1168/2012 of the European Parliament and the Council introducing Comitology procedures in the area of, inter alia, trade defence and thus delegating the decision making to the Commission.
Federace FESI rovněž tvrdila, že opětovné uložení konečných antidumpingových opatření na dovoz čínských a vietnamských vyvážejících výrobců dotčených stávajícím provedením představuje i) diskriminaci dovozců dotčených stávajícím provedením ve srovnání s dovozci dotčenými provedením rozsudků Brosmann a Aokang uvedených výše v 6. bodě odůvodnění, jimž bylo vráceno clo zaplacené z dovozu obuvi od pěti vyvážejících výrobců dotčených těmito rozsudky, a ii) diskriminaci vyvážejících výrobců dotčených stávajícím provedením ve srovnání s pěti vyvážejícími výrobci dotčenými provedením rozsudků Brosmann a Aokang, na které nebylo uvaleno žádné clo na základě prováděcího rozhodnutí 2014/149/EU.
FESI also re-iterated that Article 266 TFEU does not allow for the imposition of anti-dumping duties retroactively, which would also be confirmed by the ruling of the Court of Justice in case C-459/98P IPS v Council, and by Council Regulation (EC) 1515/2001 on measures that may be taken by the Community following a report adopted by the WTO Dispute Settlement Body concerning anti-dumping and anti-subsidy matters.
Toto diskriminující zacházení údajně odráželo nejednotný výklad a nejednotné uplatňování práva EU, což porušuje základní právo na účinnou soudní ochranu.
FESI argued that the Commission has not given any valid justification to deviate from the principle of non-retroactivity and it has therefore violated the principle of legitimate expectations.
Ohledně údajného použití různých právních režimů se Komise domnívá, že to vyplývá z rozdílů v přechodných pravidlech obsažených ve třech nařízeních, kterými bylo změněno dotčené základní nařízení.
FESI also argued that reimposing the definitive anti-dumping measures on imports from the Chinese and Vietnamese exporting producers concerned by the current implementation constitutes (i) a discrimination of the importers concerned by the current implementation vis-à-vis importers concerned by the implementation of the Brosmann and Aokang judgments referred to in recital (6) above that were reimbursed duties paid on imports of footwear from the five exporting producers concerned by these judgments, as well as (ii) a discrimination of the exporting producers concerned by the current implementation vis-à-vis the five exporting producers concerned by the Brosmann and Aokang judgments which were not made subject of any duty following Implementing Decision 2014/149/EU.
Zaprvé, nařízení (EU) č. 765/2012 (tzv. „změna na základě zpráv o spojovacích prostředcích“ týkající se individuálního zacházení) v článku 2 stanoví, že „se použije na všechna šetření zahájená podle nařízení (ES) č. 1225/2009 po vstupu tohoto nařízení v platnost“.
This discriminatory treatment was claimed to reflect a lack of uniform interpretation and application of EU law which violates the fundamental right of an effective judicial protection.
Vzhledem k tomu, že současné šetření bylo zahájeno před uvedeným datem, změny základního nařízení provedené uvedeným nařízením se na tento případ nevztahují.
Regarding the alleged use of different legal regimes, the Commission considers that that follows from the differences in the transition rules contained in the three Regulations amending the basic Regulation at stake.
Zadruhé, nařízení (EU) č. 1168/2012 (tzv. „změna na základě rozsudku Brosmann“ týkající se zacházení jako v tržním hospodářství) v článku 2 stanoví, že „toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012“.
First, Regulation (EU) No 765/2012 (the so-called ‘Fasteners amendment’ dealing with IT) provided in its Article 2 that ‘it shall apply to all investigations initiated pursuant to Regulation (EC) No 1225/2009 following the entry into force of this Regulation’.
Proto, pokud by bývala Komise zvolila striktní přístup, nebylo by již bývalo potřeba žádosti společností nezařazených do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství posoudit, protože ztratily právo na posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství dne 15. prosince 2012.
As the present investigation was initiated prior to that date, the amendments of that Regulation to the basic Regulation do not apply in the present case.
Komise má však za to, že takový přístup by byl obtížně slučitelný s její povinností provést rozsudky.
Second, Regulation (EU) No 1168/2012 (the so-called ‘Brosmann amendment’ dealing with MET) provided in its Article 2 that ‘this Regulation shall apply to all new and to all pending investigations as from 15 December 2012.’
Také se nezdá, že by nařízení (EU) č. 1168/2012 zavádělo úplný zákaz analýzy žádostí společností nezařazených do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství, protože v případě individuálního zacházení takové posouzení povoluje.
Therefore, if the Commission had adopted a strict approach, it would not even have been necessary to assess the MET claims of the non-sampled companies any more, as they had lost the right to an MET assessment on 15 December 2012.
Analogicky lze mít za to, že uvedenou odchylku lze v tomto případě uplatnit.
However, the Commission considers that such treatment would be difficult to reconcile with its obligation to implement the judgments.
Alternativně se Komise domnívá, že uplatnění nařízení (EU) č. 1168/2012 na tento případ by vedlo ke stejnému výsledku, protože všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství by byly automaticky zamítnuty, aniž by prošly posouzením.
Regulation (EU) No 1168/2012 does also not seem to introduce a complete ban on analysing MET claims outside the sample, as it authorises such examination in case of individual treatment.
Zatřetí, pokud jde o postup projednávání ve výborech, článek 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014 stanoví, že Rada zůstává odpovědná za akty, pokud Komise přijala akt, byla již zahájena konzultace nebo Komise přijala návrh.
By analogy, that derogation could be said to apply in the present case.
V tomto případě žádná taková opatření nebyla přijata, pokud jde o provedení rozsudku před vstupem nařízení (EU) č. 37/2014 v platnost.
In the alternative, the Commission considers that the outcome of applying Regulation (EU) No 1168/2012 to the present case would lead to the same outcome, as all MET claims would be automatically rejected, without going through the assessment.
Ohledně uložení konečných antidumpingových cel se zpětnou působností se odkazuje na úvahy uvedené výše v 62. až 69. bodě odůvodnění, které se těmito argumenty již podrobně zabývaly.
Third, with regard to Comitology, Article 3 of Regulation (EU) No 37/2014 of the European Parliament and of the Council provides that the Council shall remain competent for acts where the Commission has adopted an act, consultation has been initiated or the Commission has adopted a proposal.
Ohledně tvrzení o diskriminaci Komise podotýká, že vyvážející výrobci a někteří dovozci, kterých se současné nařízení dotýká, požívají vůči tomuto nařízení ze strany soudů Unie soudní ochranu.
In the present case, no such action had been undertaken with regard to the implementation of the judgment prior to the entry into force of Regulation (EU) No 37/2014.
Další dovozci takové ochrany požívají ze stran vnitrostátních soudů, jejichž působnost je stanovena v oblasti běžného práva Unie.
Regarding the retroactive imposition of the definitive anti-dumping duties reference is made to the considerations outlined above in recitals (62) to (69) where these claims were already addressed extensively.
Tvrzení týkající se diskriminace je rovněž nepodložené.
Regarding the claim on discrimination, the Commission observes that exporting producers and certain importers concerned by the present Regulation enjoy judicial protection in the Union courts against the present Regulation.
Dovozci, kteří dováželi zboží od společnosti Brosmann a dalších čtyř vyvážejících výrobců, se nacházejí v odlišné skutkové a právní situaci, neboť jejich vyvážející výrobci napadli sporné nařízení a neboť jim bylo vráceno clo, které zaplatili, a tudíž jsou chráněni ustanovením čl. 221 odst. 3 celního kodexu Společenství.
Other importers enjoy such protection via the national courts and tribunals, which act as judges of ordinary Union law.
Nikdo další dotčené nařízení nenapadl a nikomu dalšímu nebylo zaplacené clo vráceno.
The claim of discrimination is equally unfounded.
Komise zahájila přípravy na provedení ve vztahu k čínským a vietnamským vyvážejícím výrobcům společností Clark, Puma a Timberland; se všemi ostatními vyvážejícími výrobci z ČLR a Vietnamu, kteří nebyli zařazeni do vzorku, a jejich dovozci bude v pozdější fázi zacházeno stejně, a to v souladu s postupem stanoveným tímto nařízením.
Importers that have imported from Brosmann and the other four exporting producers are in a different factual and legal situation, because their exporting producers decided to challenge the contested Regulation and because they had the paid duties reimbursed, so that they are protected by Article 221(3) of the Community Customs Code.
Federace FESI také tvrdila, že článek 14 základního nařízení nemůže sloužit jako právní základ a tím zasahovat do uplatňování článku 236 celního kodexu Společenství a že použití článku 236 celního kodexu Společenství je nezávislé na jakémkoliv rozhodnutí přijatém podle základního nařízení nebo povinnostmi Komise podle článku 266 SFEU.
No such challenge and no such reimbursement have taken place for others.
V této souvislosti federace FESI uvedla, že uplatnění článku 236 celního kodexu Společenství spadá do výlučné pravomoci vnitrostátních celních orgánů a že podle něj jsou tyto orgány povinny vrátit zaplacené clo, které nebylo ze zákona dlužné.
The Commission started to prepare the implementation for the Chinese and Vietnamese exporting producers of Clark, Puma and Timberland; all other non-sampled exporting producers from the PRC and Vietnam and their importers will be treated in the same fashion at a later stage pursuant to the procedure set out in the present Regulation.
Federace FESI dále tvrdila, že článek 236 celního kodexu Společenství nemůže podléhat článku 14 základního nařízení nebo mu být podřízený, protože oba jsou sekundární právní předpisy, a proto jeden nemůže mít přednost před druhým.
FESI also claimed that Article 14 of the basic Regulation cannot serve as a legal basis to interfere in the application of Article 236 of the Community Customs Code, and the operation of Article 236 of the Community Customs Code is independent from any decision taken under the basic Regulation or the Commission's obligations under Article 266 TFEU.
Kromě toho se oblast působnosti článku 14 základního nařízení týká zvláštních ustanovení, která se vztahují na šetření a postupy podle základního nařízení, a nelze ji použít pro jakýkoli jiný právní nástroj, jako je například celní kodex Společenství.
In this context FESI argued that the application of Article 236 of the Community Customs Code falls within the exclusive competence of the national customs authorities under which the latter are obliged to reimburse duties paid that were not legally owed.
Komise poznamenává, že celní kodex Společenství se na uložení antidumpingových cel nevztahuje automaticky, ale pouze na základě odkazu v nařízení o uložení antidumpingového cla.
FESI further argued that Article 236 of the Community Customs Code cannot be made subject to or subsidiary to Article 14 of the basic Regulation because both are secondary legislation and therefore none supersedes the other.
Podle článku 14 základního nařízení může Komise rozhodnout neuplatňovat určitá ustanovení uvedeného kodexu, a místo toho vytvořit zvláštní pravidla.
In addition, the scope of Article 14 of the basic Regulation concerns special provisions that cover investigations and procedures under the basic Regulation and is not applicable to any other legal instrument such as the Community Customs Code.