natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Povinnosti provozovatelů základních služeb a poskytovatelů digitálních služeb by se však neměly vztahovat na podniky zajišťující veřejné komunikační sítě nebo poskytující veřejně dostupné služby elektronických komunikací ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES [3], na něž se vztahují zvláštní požadavky na bezpečnost a integritu podle uvedené směrnice, ani na poskytovatele služeb vytvářejících důvěru ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 [4], na něž se vztahují bezpečnostní požadavky stanovené v uvedeném nařízení.
However, the obligations on operators of essential services and digital service providers should not apply to undertakings providing public communication networks or publicly available electronic communication services within the meaning of Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council [3], which are subject to the specific security and integrity requirements laid down in that Directive, nor should they apply to trust service providers within the meaning of Regulation (EU) No 910/2014 of the European Parliament and of the Council [4], which are subject to the security requirements laid down in that Regulation.
Touto směrnicí by neměla být dotčena možnost jednotlivých členských států přijmout nezbytná opatření, aby zajistily ochranu podstatných zájmů své bezpečnosti, ochranu veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti a umožnily vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů.
This Directive should be without prejudice to the possibility for each Member State to take the necessary measures to ensure the protection of the essential interests of its security, to safeguard public policy and public security, and to allow for the investigation, detection and prosecution of criminal offences.
Podle článku 346 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) nemá být žádný členský stát povinen poskytovat údaje, jejichž zpřístupnění podle jeho názoru odporuje podstatným zájmům jeho bezpečnosti.
In accordance with Article 346 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), no Member State is to be obliged to supply information the disclosure of which it considers to be contrary to the essential interests of its security.
V tomto ohledu jsou relevantní rozhodnutí Rady 2013/488/EU [5] a dohody o zachování důvěrnosti údajů nebo neformální dohody o zachování důvěrnosti, jako je například tzv. „semaforový protokol“ (Traffic Light Protocol).
In this context, Council Decision 2013/488/EU [5] and non-disclosure agreements, or informal non-disclosure agreements such as the Traffic Light Protocol, are of relevance.
Některá hospodářská odvětví již jsou nebo v budoucnu mohou být regulována odvětvovými právními akty Unie, které zahrnují pravidla upravující bezpečnost sítí a informačních systémů.
Certain sectors of the economy are already regulated or may be regulated in the future by sector-specific Union legal acts that include rules related to the security of network and information systems.
Kdykoli takové právní akty Unie obsahují ustanovení, jimiž se ukládají požadavky týkající se bezpečnosti sítí a informačních systémů nebo hlášení incidentů, měla by se tato ustanovení použít, pokud jsou tyto požadavky přinejmenším rovnocenné co do účinku povinnostem stanoveným v této směrnici.
Whenever those Union legal acts contain provisions imposing requirements concerning the security of network and information systems or notifications of incidents, those provisions should apply if they contain requirements which are at least equivalent in effect to the obligations contained in this Directive.
Členské státy by pak měly uplatňovat ustanovení těchto odvětvových právních aktů Unie včetně ustanovení týkajících se pravomoci členských států a neměly by provádět určování provozovatelů základních služeb, jak je vymezeno touto směrnicí.
Member States should then apply the provisions of such sector-specific Union legal acts, including those relating to jurisdiction, and should not carry out the identification process for operators of essential services as defined by this Directive.
V tomto ohledu by členské státy měly o uplatnění těchto ustanovení informovat Komisi.
In this context, Member States should provide information to the Commission on the application of such lex specialis provisions.
Při určování, zda jsou požadavky na bezpečnost sítí a informačních systémů nebo na hlášení incidentů obsažené v odvětvových právních aktech Unie rovnocenné požadavkům obsaženým v této směrnici, by měl být brán zřetel pouze na ustanovení příslušných právních aktů Unie a na jejich uplatňování v členských státech.
In determining whether the requirements on the security of network and information systems and the notification of incidents contained in sector-specific Union legal acts are equivalent to those contained in this Directive, regard should only be had to the provisions of relevant Union legal acts and their application in the Member States.
V odvětví vodní dopravy se bezpečnostní požadavky na společnosti, plavidla, přístavní zařízení, přístavy a služby pro provoz plavidel podle právních aktů Unie vztahují na všechny operace včetně rádiových a telekomunikačních systémů, počítačových systémů a sítí.
In the water transport sector, security requirements for companies, ships, port facilities, ports and vessel traffic services under Union legal acts cover all operations, including radio and telecommunication systems, computer systems and networks.
Součástí povinných postupů, jimiž je třeba se řídit, je mimo jiné podávání zpráv o všech incidentech, a měly by být tudíž považovány za lex specialis, pokud jsou tyto požadavky přinejmenším rovnocenné odpovídajícím ustanovením této směrnice.
Part of the mandatory procedures to be followed includes the reporting of all incidents and should therefore be considered as lex specialis, in so far as those requirements are at least equivalent to the corresponding provisions of this Directive.
Při určování provozovatelů v oblasti vodní dopravy by členské státy měly zohlednit stávající i budoucí mezinárodní kodexy a pokyny, vypracované především Mezinárodní námořní organizací, a to s cílem zajistit ve vztahu k jednotlivým provozovatelům v námořním odvětví konzistentní přístup.
When identifying operators in the water transport sector, Member States should take into account existing and future international codes and guidelines developed in particular by the International Maritime Organisation, with a view to providing individual maritime operators with a coherent approach.
Regulace a dohled v odvětvích bankovnictví a infrastruktur finančního trhu jsou na úrovni Unie vysoce harmonizovány za využití primárních a sekundárních právních předpisů Unie a díky normám vypracovaným ve spolupráci s evropskými orgány dohledu.
Regulation and supervision in the sectors of banking and financial market infrastructures is highly harmonised at Union level, through the use of primary and secondary Union law and standards developed together with the European supervisory authorities.
V rámci bankovní unie zajišťuje uplatňování těchto požadavků a dohled nad nimi jednotný mechanismus dohledu.
Within the banking union, the application and the supervision of those requirements are ensured by the single supervisory mechanism.
V případě členských států, jež nejsou součástí bankovní unie, zajišťují tyto úkoly příslušné vnitrostátní bankovní regulační orgány.
For Member States that are not part of the banking union, this is ensured by the relevant banking regulators of Member States.
V dalších oblastech regulace finančního odvětví zajišťuje vysokou míru soudržnosti a sbližování v postupech dohledu rovněž Evropský systém finančního dohledu.
In other areas of financial sector regulation, the European System of Financial Supervision also ensures a high degree of commonality and convergence in supervisory practices.
Přímý dohled nad určitými subjekty, jako jsou úvěrové ratingové agentury a registry obchodních údajů vykonává rovněž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
The European Securities Markets Authority also plays a direct supervision role for certain entities, namely credit-rating agencies and trade repositories.
V odvětvích bankovnictví a infrastruktur finančního trhu je provozní riziko klíčovou součástí obezřetnostní regulace a dohledu.
Operational risk is a crucial part of prudential regulation and supervision in the sectors of banking and financial market infrastructures.
Vztahuje se na všechny operace a zahrnuje i bezpečnosti, integritu a odolnosti sítí a informačních systémů.
It covers all operations including the security, integrity and resilience of network and information systems.
Požadavky na tyto systémy, které mnohdy přesahují požadavky stanovené touto směrnicí, jsou vymezeny v řadě právních aktů Unie, kam patří: pravidla upravující přístup k činnosti úvěrových institucí a obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi a investičními podniky a pravidla upravující obezřetnostní požadavky na úvěrové instituce a investiční podniky, v nichž jsou zahrnuty požadavky týkající se operačního rizika; pravidla upravující trhy finančních nástrojů, v nichž jsou zahrnuty požadavky na posouzení rizik pro investiční podniky a regulované trhy; pravidla upravující OTC deriváty, ústřední protistrany a registry obchodních údajů, v nichž jsou zahrnuty požadavky na ústřední protistrany a registry obchodních údajů týkající se provozního rizika; a pravidla upravující zlepšení vypořádání obchodů s cennými papíry v Unii a pravidla upravující centrální depozitáře cenných papírů, v nichž jsou rovněž zahrnuty požadavky týkající se provozního rizika.
The requirements in respect of those systems, which often exceed the requirements provided for under this Directive, are set out in a number of Union legal acts, including: rules on access to the activity of credit institutions and the prudential supervision of credit institutions and investment firms, and rules on prudential requirements for credit institutions and investment firms, which include requirements concerning operational risk; rules on markets in financial instruments, which include requirements concerning risk assessment for investment firms and for regulated markets; rules on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories, which include requirements concerning operational risk for central counterparties and trade repositories; and rules on improving securities settlement in the Union and on central securities depositories, which include requirements concerning operational risk.
Kromě toho ve finančním odvětví představují požadavky na hlášení incidentů součást běžných postupů dohledu a mnohdy jsou obsaženy v příručkách, jež jsou dohledu věnovány.
Furthermore, requirements for notification of incidents are part of normal supervisory practice in the financial sector and are often included in supervisory manuals.
Členské státy by tato pravidla a požadavky měly vzít v úvahu při uplatňování lex specialis.
Member States should consider those rules and requirements in their application of lex specialis.
Jak konstatovala Evropská centrální banka ve svém stanovisku ze dne 25. července 2014 [6], touto směrnicí není dotčen režim Eurosystému pro dohled nad platebními systémy a vypořádacími systémy stanovený unijním právem.
As noted by the European Central Bank in its opinion of 25 July 2014 [6], this Directive does not affect the regime under Union law for the Eurosystem's oversight of payment and settlement systems.
Bylo by vhodné, aby si orgány odpovědné za tento dohled vyměňovaly zkušenosti v oblasti bezpečnosti sítí a informačních systémů s orgány příslušnými podle této směrnice.
It would be appropriate for the authorities responsible for such oversight to exchange experiences on matters concerning security of network and information systems with the competent authorities under this Directive.
Totéž platí pro členy Evropského systému centrálních bank, kteří nejsou členy eurozóny, kteří vykonávají podobný dohled nad platebními a vypořádacími systémy na základě vnitrostátních právních předpisů.
The same consideration applies to non-euro area members of the European System of Central Banks exercising such oversight of payment and settlement systems on the basis of national laws and regulations.
Prostřednictvím on-line tržiště mohou spotřebitelé a obchodníci s konečnou platností uzavírat s obchodníky on-line smlouvy o prodeji nebo o poskytnutí služeb.
An online marketplace allows consumers and traders to conclude online sales or service contracts with traders, and is the final destination for the conclusion of those contracts.
Neměly by na něm být nabízeny on-line služby, jež fungují pouze jako služby zprostředkovatelské, směřující ke službám třetích stran, s nimiž lze teprve uzavřít smlouvu.
It should not cover online services that serve only as an intermediary to third-party services through which a contract can ultimately be concluded.
Neměly by na něm být tudíž nabízeny on-line služby, jež poskytují srovnání cen konkrétních produktů či služeb různých obchodníků, aby následně uživatele přesměrovaly k nákupu u zvoleného obchodníka.
It should therefore not cover online services that compare the price of particular products or services from different traders, and then redirect the user to the preferred trader to purchase the product.
Výpočetní služby poskytované on-line tržištěm mohou zahrnovat zpracování transakcí, shromažďování údajů nebo sestavování uživatelských profilů.
Computing services provided by the online marketplace may include processing of transactions, aggregations of data or profiling of users.
Za druh on-line tržiště se mají považovat obchody s aplikacemi, jež jsou provozovány jako on-line obchody umožňující digitální distribuci aplikací nebo softwarových programů třetích stran.
Application stores, which operate as online stores enabling the digital distribution of applications or software programmes from third parties, are to be understood as being a type of online marketplace.
Internetový vyhledávač umožňuje, aby uživatel prováděl vyhledávání v zásadě na všech internetových stránkách na základě dotazu na jakékoli téma.
An online search engine allows the user to perform searches of, in principle, all websites on the basis of a query on any subject.
Rovněž může být případně zaměřen na internetové stránky v konkrétním jazyce.
It may alternatively be focused on websites in a particular language.
Definice internetového vyhledávače uvedená v této směrnici by se neměla vztahovat na vyhledávací funkce, jež jsou omezeny na obsah konkrétních internetových stránek, a to bez ohledu na to, zda vyhledávací funkci poskytuje externí internetový vyhledávač.
The definition of an online search engine provided in this Directive should not cover search functions that are limited to the content of a specific website, irrespective of whether the search function is provided by an external search engine.
Neměla by se vztahovat ani na on-line služby, jež poskytují srovnání cen konkrétních produktů či služeb různých obchodníků, aby poté uživatele přesměrovaly k nákupu u zvoleného obchodníka.
Neither should it cover online services that compare the price of particular products or services from different traders, and then redirect the user to the preferred trader to purchase the product.
Služby cloud computingu zahrnují širokou škálu činností, jež mohou být poskytovány na základě různých modelů.
Cloud computing services span a wide range of activities that can be delivered according to different models.
Pro účely této směrnice se „službami cloud computingu“ rozumí služby umožňující přístup k rozšiřitelnému a přizpůsobitelnému úložišti výpočetních zdrojů, které je možno sdílet.
For the purposes of this Directive, the term ‘cloud computing services’ covers services that allow access to a scalable and elastic pool of shareable computing resources.
Tyto výpočetní zdroje zahrnují zdroje jako sítě, servery či jinou infrastrukturu, úložiště, aplikace a služby.
Those computing resources include resources such as networks, servers or other infrastructure, storage, applications and services.
Pojem „rozšiřitelný“ poukazuje na skutečnost, že v zájmu pokrytí nerovnoměrné poptávky jsou výpočetní zdroje přidělovány poskytovatelem cloudových služeb flexibilně, bez ohledu na zeměpisnou polohu zdrojů.
The term ‘scalable’ refers to computing resources that are flexibly allocated by the cloud service provider, irrespective of the geographical location of the resources, in order to handle fluctuations in demand.
Pojem „přizpůsobitelné úložiště“ označuje skutečnost, že uvedené výpočetní zdroje jsou poskytovány a uvolňovány na základě poptávky, aby bylo možno urychleně zvyšovat i snižovat dostupné zdroje se zřetelem na zatížení.
The term ‘elastic pool’ is used to describe those computing resources that are provisioned and released according to demand in order to rapidly increase and decrease resources available depending on workload.
Pojmem „které je možno sdílet“ se rozumí, že tyto výpočetní zdroje jsou poskytovány vícero uživatelům, kteří k dané službě sdílejí společný přístup, avšak zpracování probíhá pro každého uživatele odděleně, byť je služba poskytována z téhož elektronického zařízení.
The term ‘shareable’ is used to describe those computing resources that are provided to multiple users who share a common access to the service, but where the processing is carried out separately for each user, although the service is provided from the same electronic equipment.
Funkcí výměnného uzlu internetu (IXP) je propojovat sítě.
The function of an internet exchange point (IXP) is to interconnect networks.
Výměnný uzel internetu neposkytuje přístup k internetu ani nefunguje jako poskytovatel tranzitního připojení nebo tranzitní infrastruktury.
An IXP does not provide network access or act as a transit provider or carrier.
Výměnný uzel internetu rovněž neposkytuje další služby, které nesouvisejí s propojením, což ovšem nebrání provozovateli uzlu, aby takové služby poskytoval.
Nor does an IXP provide other services unrelated to interconnection, although this does not preclude an IXP operator from providing unrelated services.
Výměnný uzel internetu existuje za účelem propojení sítí, které jsou z technického a organizačního hlediska oddělené.
An IXP exists to interconnect networks that are technically and organisationally separate.
Pojem „autonomní systém“ se používá k označení technicky soběstačné sítě.
The term ‘autonomous system’ is used to describe a technically stand-alone network.
Za určování subjektů, které splňují kritéria definice provozovatele základních služeb, by měly být odpovědné členské státy.
Member States should be responsible for determining which entities meet the criteria of the definition of operator of essential services.
V zájmu zajištění konzistentního přístupu by měla být definice provozovatele základních služeb uplatňována ve všech členských státech jednotně.
In order to ensure a consistent approach, the definition of operator of essential services should be coherently applied by all Member States.
Za tímto účelem upravuje tato směrnice hodnocení subjektů činných v jednotlivých odvětvích a pododvětvích, sestavení seznamu základních služeb, možnost společného seznamu okolností působících napříč odvětvími, díky němuž by bylo možno určit, zda by potenciální incident vedl k významnému narušení, proces konzultací se zapojením relevantních členských států pro případy subjektů poskytujících služby ve více než jednom členském státě a podporu skupiny pro spolupráci při identifikaci.
To that end, this Directive provides for the assessment of the entities active in specific sectors and subsectors, the establishment of a list of essential services, the consideration of a common list of cross-sectoral factors to determine whether a potential incident would have a significant disruptive effect, a consultation process involving relevant Member States in the case of entities providing services in more than one Member State, and the support of the Cooperation Group in the identification process.
Aby bylo zajištěno, že budou náležitě zohledněny případné změny na trhu, měly by členské státy seznam určených provozovatelů pravidelně podrobovat přezkumu a v případě potřeby jej aktualizovat.
In order to ensure that possible changes in the market are accurately reflected, the list of identified operators should be reviewed regularly by Member States and updated when necessary.
Dále by členské státy měly Komisi poskytovat informace nezbytné pro posouzení rozsahu, v němž tato společná metodika umožnila konzistentní uplatňování uvedené definice členskými státy.
Finally, Member States should submit to the Commission the information necessary to assess the extent to which this common methodology has allowed a consistent application of the definition by Member States.
V rámci procesu určení provozovatelů základních služeb by členské státy měly posoudit, minimálně pro každé pododvětví uvedené v této směrnici, které služby je nutno považovat za základní z hlediska zachování kritických společenských a ekonomických činností, a zda subjekty uvedené v této směrnici pro jednotlivá odvětví a pododvětví, které tyto služby poskytují, splňují kritéria pro to, aby byly určeny jako provozovatelé.
In the process of identification of operators of essential services, Member States should assess, at least for each subsector referred to in this Directive, which services have to be considered as essential for the maintenance of critical societal and economic activities, and whether the entities listed in the sectors and subsectors referred to in this Directive and providing those services meet the criteria for the identification of operators.
Při posuzování toho, zda určitý subjekt poskytuje službu, která je základní z hlediska zachování kritických společenských nebo ekonomických činností, postačuje ověřit, zda tento subjekt poskytuje některou ze služeb, která je uvedena na seznamu základních služeb.
When assessing whether an entity provides a service which is essential for the maintenance of critical societal or economic activities, it is sufficient to examine whether that entity provides a service that is included in the list of essential services.
Poté by mělo být prokázáno, že poskytování takové základní služby závisí na sítích a informačních systémech.
Furthermore, it should be demonstrated that provision of the essential service is dependent on network and information systems.
Při posuzování toho, zda by incident vedl k významnému narušení poskytování dané služby, by pak členské státy měly nakonec vzít zřetel na řadu okolností působících napříč odvětvími, jakož i případně na okolnosti specifické pro jednotlivá odvětví.
Finally, when assessing whether an incident would have a significant disruptive effect on the provision of the service, Member States should take into account a number of cross-sectoral factors, as well as, where appropriate, sector-specific factors.
Usazení v členském státě předpokládá pro účely určení provozovatelů základních služeb účinný a skutečný výkon činnosti prostřednictvím stálých struktur.
For the purposes of identifying operators of essential services, establishment in a Member State implies the effective and real exercise of activity through stable arrangements.
Právní forma takových struktur, ať již jde o pobočku, nebo dceřinou společnost s právní subjektivitou, není v tomto ohledu rozhodující.
The legal form of such arrangements, whether through a branch or a subsidiary possessing legal personality, is not the determining factor in this respect.
Subjekty činné v odvětvích a pododvětvích uvedených v této směrnici mohou poskytovat i jiné služby než základní.
It is possible that entities operating in the sectors and subsectors referred to in this Directive provide both essential and non-essential services.