natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Budovy jsou ústředním bodem politiky EU v oblasti energetické účinnosti, neboť na ně připadá téměř 40 % [1] konečné spotřeby energie.
Buildings are central to the EU's energy efficiency policy, as they account for nearly 40 % [1] of final energy consumption.
Význam odvětví stavebnictví pro zvýšení energetické účinnosti byl zdůrazněn ve sdělení Evropské komise o energetické účinnosti a jejím příspěvku k energetické bezpečnosti a rámci politiky do roku 2030 v oblasti klimatu a energetiky [2] a jejím sdělení o rámcové strategii k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu [3].
The importance of the building sector for energy efficiency improvements was highlighted in the European Commission's Communication on energy efficiency and its contribution to energy security and the 2030 framework for climate and energy policy [2] and in its Communication on a framework strategy for a resilient energy union with a forward-looking climate change policy [3].
Úplné provedení a vymáhání stávajících energetických právních předpisů je uznáno jako nejvyšší priorita při zřizování energetické unie.
Full implementation and enforcement of existing energy legislation is recognised as the first priority in establishing the Energy Union.
V souvislosti s cíli energetické účinnosti pro rok 2020 je hlavním právním nástrojem, který řeší energetickou účinnost budov, směrnice o energetické náročnosti budov.
The Directive on the energy performance of buildings is the main legal instrument addressing energy efficiency in buildings in the context of the 2020 energy efficiency targets.
Článek 9 uvedené směrnice stanoví konkrétní cíl, aby do konce roku 2020 všechny nové budovy byly budovami s téměř nulovou nebo velmi nízkou spotřebou energie.
Article 9 of the Directive sets a specific target that by the end of 2020 all new buildings must have nearly zero or very low energy needs.
Téměř nulová či velmi nízká spotřeba požadované energie by měla být ve značném rozsahu pokryta z obnovitelných zdrojů.
The nearly zero or very low amount of energy required should be covered to a very significant extent by energy from renewable sources.
Vnitrostátní předpisy, které provádějí požadavky čl. 9 odst. 1, musí zajistit, aby do 31. prosince 2020 všechny nové budovy byly budovami s téměř nulovou spotřebou energie.
National legislation transposing the requirements of Article 9(1) is required to ensure that by 31 December 2020 all new buildings are nearly zero-energy buildings.
Tentýž cíl téměř nulové spotřeby energie, avšak s kratší lhůtou do 31. prosince 2018, platí pro nové budovy užívané a vlastněné orgány veřejné moci.
The same nearly zero-energy target but with a shorter deadline of 31 December 2018 applies for new buildings occupied and owned by public authorities.
Tím by se měl pro hospodářské subjekty vytvořit transparentní vnitrostátní právní rámec ohledně požadavků na energetickou náročnost nových budov od konce roku 2020.
This should create a transparent national legal framework for economic operators regarding requirements for the energy performance of new buildings as of the end of 2020.
Současně s požadavky na nové budovy ukládá směrnice členským státům, aby zavedly podpůrné politiky, jež by stimulovaly renovace stávajícího stavebního fondu na budovy s téměř nulovou spotřebou energie.
In parallel to requirements for new buildings, the Directive requires Member States to put in place support policies to stimulate the refurbishment of existing building stocks towards nearly zero-energy levels.
Komise vydala pro Evropský parlament a Radu zprávu o pokroku, jejž členské státy v oblasti budov s téměř nulovou spotřebu energie učinily [4].
The Commission has issued a Report to the European Parliament and the Council on progress by Member States towards nearly zero-energy buildings [4].
Další informace členské státy poskytly jako součást svých povinností předkládat zprávy o této záležitosti.
Further information has been gathered from Member States as part of their reporting obligations on the subject matter.
Pokrok v členských státech se pomalu zlepšuje, ale měl by se urychlit.
Progress by Member States has slowly improved but should be accelerated.
Ačkoli opatření na podporu růstu budov s téměř nulovou spotřebou energie na vnitrostátní úrovni přibylo, členské státy by měly zvýšit své úsilí k zajištění toho, že všechny nové budovy budou mít téměř nulovou spotřebu energie ve lhůtách stanovených směrnicí.
Although measures to support the growth in nearly zero-energy buildings at national level have increased, Member States should step up their efforts to ensure that all new buildings are nearly zero-energy by the target dates in the Directive.
Směrnice o energetické náročnosti budov je v současné době předmětem přezkumu.
The Directive on the energy performance of buildings is currently under review.
Zásady pro budovy s téměř nulovou spotřebou energie jsou jedním z pilířů současné směrnice a od roku 2020 se pravděpodobně stanou normou pro nové budovy.
Principles for nearly zero-energy buildings are one of the pillars of the current Directive and are set to become the norm for new buildings as of 2020.
V rámci přezkumu se posoudí, zda bude do roku 2030 potřeba dalších opatření.
The review will assess whether additional measures will be needed for 2030.
Vypracovávání nových politik a přístupů by mělo být založeno na pevných základech.
The development of new policies and approaches should be based on solid foundations.
Je nezbytně nutné, aby požadavky na budovy s téměř nulovou spotřebou energie pro rok 2020 byly plně provedeny.
It is crucial that the nearly zero-energy buildings requirements for 2020 are fully implemented.
Další oporu představuje také čl. 9 odst. 4 směrnice, který stanoví, že Komise může ohledně budov s téměř nulovou spotřebou energie vydat členským státům doporučení,
This is further supported by Article 9(4) of the Directive, which provides that the Commission may issue a recommendation on nearly zero-energy buildings to Member States.
Členské státy by se měly řídit pokyny uvedenými v příloze tohoto doporučení.
Member States should follow the guidelines provided in the Annex to this Recommendation.
Dodržování těchto pokynů pomůže zajistit, aby do 31. prosince 2020 všechny nové budovy byly budovami s téměř nulovou spotřebou energie, a rovněž členským státům pomůže vypracovat vnitrostátní plány na zvýšení počtu budov s téměř nulovou spotřebou energie.
Following these guidelines will help to ensure that, by 31 December 2020, all new buildings are nearly zero-energy buildings, and will help Member States to develop national plans for increasing the number of nearly zero-energy buildings.
Toto doporučení bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
The Recommendation shall be published in the Official Journal of the European Union.
V Bruselu dne 29. července 2016.
Done at Brussels, 29 July 2016.
Viz „Ukazatele pro energii, dopravu a životní prostředí, vydání 2012“, Evropská komise.
See ‘Energy, transport and environment indicators, 2012 edition’, European Commission.
Pro účely tohoto odhadu byly sečteny konečné spotřeby energie pro domácnosti a odvětví služeb.
For the purpose of this estimate, the final energy consumption for the household and services sectors has been combined.
Zahrnuje to například spotřebu elektřiny u přístrojů, avšak nespadá sem spotřeba energie v průmyslových budovách.
This includes, for example, electricity consumption for appliances but excludes energy consumption in industrial buildings.
PŘÍLOHA
Energy union package COM(2015) 80 final.
ÚVOD
ANNEX
Po zavedení požadavků na účinnost do vnitrostátních stavebních předpisů spotřebovávají v současnosti nové budovy oproti typickým budovám z 80. let minulého století pouze polovinu energie.
INTRODUCTION
Směrnice o energetické náročnosti budov (EPBD) vyžaduje, aby členské státy stanovily minimální požadavky na energetickou náročnost nově postavených budov a stávajících budov procházejících větší renovací.
Following the introduction of efficiency requirements in national building codes, new buildings today consume only half as much energy as typical buildings from the 1980s.
V návaznosti na tyto minimální požadavky stanoví směrnice o energetické náročnosti budov jednoznačný požadavek, aby do konce desetiletí měly všechny nové budovy téměř nulovou či velmi nízkou spotřebu energie a považovaly se za budovy s téměř nulovou spotřebou energie.
The Energy Performance of Buildings Directive (the ‘EPBD’ or ‘the Directive’) requires Member States to establish minimum requirements for the energy performance of newly constructed buildings and existing buildings undergoing major renovations.
Stávající fond budov je však zastaralý a nehospodárný a je renovován pomalu.
Further to these minimum requirements, the EPBD sets a clear requirement for all new buildings, by the end of the decade, to have nearly zero or very low energy needs and qualify as nearly zero-energy buildings (NZEB).
V souladu se směrnicí o energetické náročnosti budov by měl být i fond stávajících budov postupně transformován tak, aby vyhovoval obdobným normám.
However, the existing building stock is old and inefficient and is being renovated at a slow pace.
Úplné provedení a prosazování stávajících právních předpisů v oblasti energetiky je uznáno jako prvořadá priorita při vytváření energetické unie [1].
In line with the EPBD, the stock of existing buildings should also be gradually transformed to similar standards.
Ke dvěma zásadním požadavkům podle stávajícího právního rámce patří zajištění toho, aby do 31. prosince 2020 (v případě veřejných budov o dva roky dříve) byly všechny nové budovy budovami s téměř nulovou spotřebou energie, a podpora transformace stávajícího fondu budov k dosažení norem budov s téměř nulovou spotřebou energie.
Full implementation and enforcement of existing energy legislation is recognised as the first priority in establishing the Energy Union [1].
SOUVISLOSTI: USTANOVENÍ SMĚRNICE O ENERGETICKÉ NÁROČNOSTI BUDOV TÝKAJÍCÍ SE BUDOV S TÉMĚŘ NULOVOU SPOTŘEBOU ENERGIE
Ensuring that all new buildings are nearly zero-energy buildings by 31 December 2020 (two years earlier for public buildings), and supporting the transformation of existing building stocks towards NZEB standards, are two crucial requirements under the current legal framework.
Pojem „budova s téměř nulovou spotřebou energie“
CONTEXT: THE PROVISIONS OF THE EPBD ON NZEB
Podle čl. 2 bodu 2 směrnice o energetické náročnosti budov se budovou s téměř nulovou spotřebou energie rozumí „budova, jejíž energetická náročnost určená podle přílohy I je velmi nízká.
The concept of NZEB
Téměř nulová či nízká spotřeba požadované energie by měla být ve značném rozsahu pokryta z obnovitelných zdrojů, včetně energie z obnovitelných zdrojů vyráběné v místě či v jeho okolí“.
According to Article 2(2) of the EPBD an NZEB ‘…means a building that has a very high energy performance, as determined in accordance with Annex I. The nearly zero or very low amount of energy required should be covered to a very significant extent by energy from renewable sources, including energy from renewable sources produced on-site or nearby’.
První část definice stanoví energetickou náročnost jako určující prvek, který z budovy činí „budovu s téměř nulovou spotřebou energie“.
The first part of the definition establishes energy performance as the defining element that makes a building an ‘NZEB’.
Tato energetická náročnost musí být velmi nízká a je určena podle přílohy I směrnice o energetické náročnosti budov.
This energy performance has to be very high and determined in accordance with Annex I of the EPBD.
Druhá část definice stanoví hlavní zásady k dosažení této velmi nízké energetické náročnosti tím, že výsledná nízká spotřeba energie má být ve značném rozsahu pokryta energií z obnovitelných zdrojů.
The second part of the definition provides guiding principles to achieve this very high performance by covering the resulting low amount of energy to a very significant extent by energy from renewable sources.
Pojem „budova s téměř nulovou spotřebou energie“ odráží skutečnost, že energie z obnovitelných zdrojů a opatření pro energetickou účinnost fungují společně.
The concept of NZEB reflects the fact that renewable energy and efficiency measures work together.
Je-li energie z obnovitelných zdrojů vyráběna v místě, sníží čisté množství dodané energie.
When placed on-building, renewable energy will reduce net delivered energy.
V mnoha případech nebude energie z obnovitelných zdrojů vyráběná v místě postačovat k snížení spotřeby energie téměř na nulu bez dalších opatření pro energetickou účinnost nebo významného snížení primárních energetických faktorů u obnovitelných zdrojů energie mimo dané místo.
In many cases, on-site renewable energy will not be sufficient to bring energy needs close to zero, without further energy efficiency measures or a significant decrease of primary energy factors for off-site renewable energy sources.
Vyšší a náročnější požadavky na vysoce účinné budovy s téměř nulovou spotřebou energie proto povedou rovněž k většímu využívání energie z obnovitelných zdrojů vyráběné v místě a měly by mít za následek přizpůsobení primárních energetických faktorů u nosičů energie nevyráběné v místě, a to s přihlédnutím k podílu energie z obnovitelných zdrojů.
Therefore, higher and more demanding requirements for highly efficient NZEB will also drive an increased use of on-building renewables and should result in adaptation of primary energy factors for off-site energy carriers, taking their renewable energy content into account.
Zatímco směrnice o energetické náročnosti budov stanoví rámcovou definici budov s téměř nulovou spotřebou energie, za její podrobné praktické uplatňování (např. to, co se rozumí „velmi nízkou energetickou náročností“ a jaký je doporučený významný příspěvek „energie z obnovitelných zdrojů“) však odpovídají členské státy, a to při provedení článku 9 směrnice o energetické náročnosti budov do vnitrostátních právních řádů.
While the EPBD sets the framework definition of NZEBs, its detailed application in practice (e.g. what is a ‘very high energy performance’ and what would be the recommended significant contribution of ‘energy from renewable sources’) is the responsibility of the Member States when they transpose Article 9 of the Directive into their national legal systems.
Co je to energetická náročnost „budovy s téměř nulovou spotřebou energie“?
What is the energy performance of a ‘nearly zero-energy’ building?
Energetická náročnost je definována [2] jako „… množství energie nutné pro pokrytí potřeby energie spojené s typickým užíváním budovy, což mimo jiné zahrnuje energii používanou pro vytápění, chlazení, větrání, teplou vodu a osvětlení“.
Energy performance is defined [2] as ‘…the amount of energy needed to meet the energy demand associated with a typical use of the building which includes, inter alia, energy used for heating, cooling, ventilation, hot water and lighting’.
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 244/2012 [3] a doprovodné pokyny [4] poskytují užitečné vodítko, pokud jde o výpočet energetické náročnosti budovy [5].
Commission Delegated Regulation (EU) No 244/2012 [3] and its accompanying guidelines [4] provide useful guidance on how to calculate the energy performance of a building [5].
Podle přílohy I bodu 3 nařízení začíná výpočet energetické náročnosti výpočtem konečné potřeby energie [6] na vytápění a chlazení a končí výpočtem čisté primární energie.
Under Annex I(3) to the Regulation, the calculation of energy performance starts with the calculation of final energy needs [6] for heating and cooling, and ends with the calculation of the net primary energy.
„Směr“ výpočtu jde od potřeb budovy ke zdroji (tj. primární energii).
The ‘direction’ of the calculation goes from the building's needs to the source (i.e. to the primary energy).
Podle směrnice o energetické náročnosti budov mohou členské státy při přeměně konečného množství dodané energie na primární energii a k výpočtu energetické náročnosti budovy použít vlastní vnitrostátní primární energetické faktory.
Under the EPBD, Member States can use their own national primary energy factors to transform the final delivered energy into primary energy and calculate building energy performance.
Spotřeba primární energie musí být vypočítána s použitím primárních energetických faktorů specifických pro jednotlivé energetické nosiče (např. elektřina, topný olej, biomasa, ústřední vytápění a chlazení).
The primary energy use must be calculated using primary energy factors specific to each energy carrier (e.g. electricity, heating oil, biomass, district heating and cooling).
Doprovodné pokyny k nařízení v přenesené pravomoci doporučují pro dodanou i vydanou elektřinu použití stejného primárního energetického faktoru 2,5.
The accompanying guidelines to the Delegated Regulation recommend using the same 2,5 primary energy factor for delivered and for exported electricity.
Energie vyráběná v místě (spotřebovaná v místě nebo dodávaná na trh) snižuje potřebu primární energie související s dodanou energií.
Energy produced on-site (used on-site or exported) reduces the primary energy needs associated with delivered energy.
Konečným cílem výpočtu energetické náročnosti je stanovení roční celkové spotřeby energie z hlediska čisté primární energie, což odpovídá spotřebě energie pro vytápění, chlazení, větrání, teplou vodu a osvětlení.
The end objective of the energy performance calculation is to determine the annual overall energy use in net primary energy, which corresponds to energy use for heating, cooling, ventilation, hot water and lighting.
Tato roční bilance je v souladu se stávajícím rámcem směrnice o energetické náročnosti budov.
This annual balancing is consistent with the current EPBD framework.
Ze studií však vyplývá, že by mohl být užitečný výpočet energetických bilancí za kratší časové úseky (např. ke sledování denních a sezonních vlivů) [7].V souladu s čl. 4 odst. 1 musí minimální požadavky brát v úvahu obecné podmínky vnitřního prostředí, aby se zamezilo nepříznivým účinkům, např. nedostatečnému větrání.
However, studies suggest that there could be benefits in calculating energy balances at smaller time steps (e.g. to observe daily and seasonal effects) [7].In accordance with Article 4(1), minimum requirements must take account of general indoor climate conditions in order to avoid possible negative effects such as inadequate ventilation.
Aby se v evropském fondu budov zamezilo zhoršení kvality vnitřního ovzduší, komfortu a zdravotních podmínek [8], mělo by dojít k postupnému zpřísňování minimálních požadavků na energetickou náročnost vyplývajících ze zavádění budov s téměř nulovou spotřebou energie v Evropě spolu s odpovídajícími strategiemi zabývajícími se vnitřním prostředím.
To avoid deterioration of indoor air quality, comfort and health conditions in the European building stock [8], the stepwise tightening of minimum energy performance requirements resulting from the implementation of NZEB across Europe should be done together with appropriate strategies dealing with indoor environment.
Ze studií [9] obdobně vyplývá, že nové a renovované budovy často plánované energetické náročnosti nedosahují.
Similarly, studies [9] indicate that often new and renovated buildings do not reach the planned energy performance.
Je proto nutné zavést mechanismy pro porovnání výpočtu energetické náročnosti se skutečnou spotřebou energie.2.1.2.
Mechanisms should be put in place to calibrate the calculation of the energy performance with actual energy use.2.1.2.
Vztah mezi nákladově optimálními úrovněmi a úrovněmi pro budovy s téměř nulovou spotřebou energie
Relationship between cost-optimal and NZEB levels
Směrnice o energetické náročnosti budov zavádí systém referenčního srovnání (zásadu „nákladové optimalizace“), kterým se členské státy mají řídit při stanovení požadavků na energetickou náročnost, jež jsou obsaženy ve vnitrostátních nebo regionálních stavebních předpisech, a při jejich pravidelném přezkumu.
The EPBD establishes a benchmarking system (principle of ‘cost-optimality’) to guide Member States in setting energy performance requirements contained in national or regional building codes, and keeping them under regular review.
Podle směrnice o energetické náročnosti budov stanoví nákladová optimalizace [10] minimální úroveň ambicí při renovaci budov i u nových budov.
Under the EPBD, cost-optimality [10] sets the minimum level of ambition for both building renovation and new buildings.
V souladu s požadavky na nákladově optimální úrovně podle článku 5 směrnice o energetické náročnosti budov je třeba vnitrostátní minimální požadavky na energetickou náročnost co pět let přezkoumávat a v případě, že jsou podstatně méně ambiciózní než vnitrostátní nákladově optimální úrovně, je nutno je posílit.
In line with the cost-optimal requirements under Article 5 of the Directive, national minimum energy performance requirements are to be reviewed every five years and strengthened if they are significantly less ambitious than the national cost-optimal levels.
V rámci výpočtů nákladově optimálních úrovní musí členské státy přezkoumat příspěvek každého z těchto tří druhů opatření.
This requires assessing and comparing different energy efficiency and renewable energy measures, both individually and in combination, as part of packages of measures to be applied to reference buildings.
Členské státy musí pro jednotlivé energetické nosiče stanovit primární energetické faktory.
Accordingly, to define and meet the NZEB level, Member States can use different combinations of measures concerning insulation or other energy efficiency measures, inclusion of highly-efficient technical building systems and use of on-site renewable energy sources [11].
Primární energetické faktory mohou být založeny na vnitrostátních či regionálních průměrných hodnotách nebo na konkrétních hodnotách.
As part of the cost-optimal calculations, Member States need to explore the contribution of each of these three types of measures.
Tyto faktory by měly zohledňovat podíl energie z obnovitelných zdrojů v energii dodané do budovy, včetně energie ze zdrojů v okolí, s cílem postavit obnovitelné zdroje energie v místě a mimo dané místo na roveň.
Member States have to define primary energy factors per energy carrier.
Je důležité mít na paměti, že u převážné většiny nových budov se bude koncepce budov s téměř nulovou spotřebou energie uplatňovat od ledna 2021 (u nových veřejných budov od ledna 2019).
These primary energy factors can be based on national or regional average values, or on specific values.
Do té doby budou náklady na technologie v důsledku vyspělejších trhů a větších objemů pravděpodobně nižší.
These factors should take into account the renewable energy content of the energy supplied to the building, including from nearby sources, in order to place on-site and off-site renewable energy sources on equal footing.
Je proto pravděpodobné, že úrovně pro budovy s téměř nulovou spotřebou energie budou odpovídat nákladově optimálním úrovním pro rok 2020.
It is important to keep in mind that, for the bulk of new buildings, the nearly zero-energy buildings concept will apply as from January 2021 onwards (for new public buildings from January 2019 onwards).
Z důkazů vyplývá, že stávající technologie související s úsporami energie, energetickou účinností a energií z obnovitelných zdrojů postačují k tomu, aby společně dosáhly vhodného cíle pro budovy s téměř nulovou spotřebou energie [12].
By then, technology costs are likely to be lower in reaction to more mature markets and larger volumes.
Pětiletý cyklus přezkumu nákladové optimalizace představuje příležitost k zavedení vyšší energetické účinnosti do vnitrostátních stavebních předpisů, jelikož jsou odzkoušeny nové technologie, a šanci předpisy o energetické náročnosti budov změnit s cílem odstranit rozdíl oproti nákladově optimálním úrovním.
It is therefore likely that the NZEB levels will correspond to the cost-optimum for 2020.
Jak přispívají obnovitelné zdroje energie?
A technology gap that would need to be bridged by 2021 has not been identified.