natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise konstatovala, že ačkoliv některé otázky vznesené v jejím posledním doporučení byly vyřešeny, jiné důležité otázky zůstaly i nadále nevyřešeny, přičemž v mezičase vyvstaly nové problémy.
Article 6 of the law amending the law on the National Council for the Judiciary; Article 100(1) and (2) of the law on the Supreme Court.
Dne 12. ledna 2017 zahájil ministr spravedlnosti řízení před Ústavním soudem o přezkoumání ústavnosti zvolení tří soudců Ústavního soudu v roce 2010.
Article 1(16) of the law amending the law on the Ordinary Courts Organisation.
Po tomto postupu nebyly těmto třem soudcům již nadále přidělovány další případy.
Article 1(5)(b) of the law amending the law on the Ordinary Courts Organisation.
Dne 23. června 2017 Evropská rada obecně podpořila doporučení pro jednotlivé země určená členským státům v kontextu evropského semestru v roce 2017.
Article 1 of the law amending the law on the National School of Judiciary.
Doporučení určené Polsku obsahuje bod odůvodnění zdůrazňující, že „Významné faktory, které by mohly vést ke zvýšení míry investic, představují právní jistota, důvěra v kvalitu a předvídatelnost regulačních, daňových a ostatních politik a institucí.
Article 1(33) of the law amending the law on the Ordinary Courts Organisation and Article 38 of the law on the Supreme Court.
V tomto kontextu nelze opomenout ani právní stát a nezávislé soudnictví.
Article 10 of the law amending the law on the National Council for the Judiciary; Article 93 and Article 99 of the law of 20 July on the Supreme Court.
Řešení závažných obav týkajících se právního státu pomůže zlepšit právní jistotu.“ Dne 11. července 2017 přijala tato doporučení pro jednotlivé země Rada pro hospodářské a finanční věci [5].
New provisions on the directors of courts have also been identified as raising concerns (Article 1 of the law of 23 March 2017 amending the law on the Ordinary Courts Organisation).
Toto doporučení doplňuje doporučení ze dne 27. července 2016 a ze dne 21. prosince 2016.
E.g.
Zkoumá, které problematické body označené v uvedených doporučeních byly vyřešeny, uvádí, které přetrvávají, a vymezuje řadu nových obav Komise ohledně stavu právního státu v Polsku, které od té doby vyvstaly.
Supreme Court opinions of 30 January, 3 February, 28 April and 18 July 2017; National Council for the Judiciary opinions of 30 January, 10 February, 7 March, 12 May, 26 May and 18 July 2017; Ombudsman opinions of 1 February, 12 April, 31 May, 28 June and 18 July 2017; opinion of the Director of the National School of Judiciary and Public Prosecution of 10 February 2017; collective opinions of judges from appeal court areas in Lublin of 6 February 2017; in Gdańsk, Cracow, Białystok, Szczecin, Rzeszów of 7 February 2017; in Warsaw and Poznań of 8 February 2017; resolution of the Presidium of the Chief Bar Association of 3 February 2017; opinion of the Association of Judges ‘Themis’ of 29 January 2017; opinions of the Association of Judges ‘Iustitia’ of 8 February 2017, opinion of the National Association of Court Referendaires of 6 February 2017; opinion of the Association of Alumni and Applicants of the NSJPP of 7 February 2017; opinion of the National Association of Assistants to Judges of 8 February 2017.
Pokud jde o složení Ústavního soudu, uvedená odpověď stejně jako předchozí odpověď na doporučení ze dne 27. července 2016 popírá jakýkoli účinek rozsudků Ústavního soudu ze dne 3. a 9. prosince 2015.
Recital 14: ‘Legal certainty and trust in the quality and predictability of regulatory, tax and other policies and institutions are important factors that could allow an increase in the investment rate.
Pokud jde o postup výběru předsedkyně Ústavního soudu, odpověď ignoruje rozsudek ze dne 7. listopadu 2016, podle něhož Ústava vyžaduje, aby byl předseda Ústavního soudu jmenován z kandidátů, kteří obdrželi většinu hlasů valného shromáždění Ústavního soudu.
The rule of law and an independent judiciary are also essential in this context.
Návrh byl naopak předložen dne 12. července 2017 a byl přijat dne 22. července 2017.
Addressing serious concerns related to the rule of law will help improve legal certainty’.
Komise se domnívá, že takový zrychlený legislativní proces obou komor sám o sobě oslabuje důvěru v polské soudnictví a není v souladu s duchem loajální spolupráce mezi státními institucemi, která by měla charakterizovat demokratický právní stát.
Recommendation on the 2017 National Reform Programme of Poland and delivering a Council opinion on the 2017 Convergence Programme of Poland.
Z tohoto důvodu Rada zdůraznila, že je důležité, aby polské orgány řešily závažné obavy týkající se právního státu v doporučeních pro jednotlivé země adresovaných Polsku v rámci evropského semestru v roce 2017.
See the Recommendation (EU) 2017/146 and the Recommendation (EU) 2016/1374.
Doporučení pro jednotlivé země byla schválena Evropskou radou dne 23. června 2017 a přijata Radou pro hospodářské a finanční věci dne 11. července 2017 [46].51.
Section 4.1. of the Communication ‘A new EU Framework to Strengthen the Rule of Law’, COM(2014) 158 final.
Rozsudek Evropského soudu pro lidská práva ve věci Henryk Urban a Ryszard Urban v.
In its Recommendation of 21 December 2016, the Commission took into account the latest developments in Poland that had occurred since the Commission's Recommendation of 27 July 2016.
Polsko, 23614/08, 28. února 2011; rozsudek Evropského soudu pro lidská práva ve věci Mirosław Garlicki v.
The Commission found that whereas some of the issues raised in its last Recommendation had been addressed, important issues remained unresolved, and new concerns had arisen in the meantime.
Polsko, 36921/07, 14. září 2011; rozsudek Evropského soudu pro lidská práva ve věci Pohoska v.
On 12 January 2017, the Minister of Justice launched a procedure before the Constitutional Tribunal to review the constitutionality of the election, in 2010, of three judges of the Tribunal.
s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé [1], a zejména na článek 76 této dohody,
Having regard to the Euro-Mediterranean Agreement establishing an Association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Arab Republic of Egypt, of the other part [1], and in particular Article 76 thereof,
Doporučení Komise (EU) 2017/1584
Commission Recommendation (EU) 2017/1584
o koordinované reakci na rozsáhlé kybernetické bezpečnostní incidenty a krize
on coordinated response to large-scale cybersecurity incidents and crises
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy, vzhledem k těmto důvodům:
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 292 thereof,
Kybernetické bezpečnostní incidenty mohou podnítit širší krize, které zasáhnou odvětví činnosti mimo rámec sítí a informačních systémů a komunikačních sítí; každá vhodná reakce musí být proto založena jak na kybernetických, tak na nekybernetických zmírňujících opatřeních.
A cybersecurity incident affecting organisations in more than one Member State or even the entire Union with potential serious disruptions to the internal market and more broadly to the network and information systems on which the Union economy, democracy and society rely is a scenario that Member States and EU institutions have to be well-prepared for.
Kybernetické bezpečnostní incidenty jsou nepředvídatelné, vznikají a vyvíjejí se často ve velmi krátké době, a zasažené subjekty i osoby odpovědné za reakci na incidenty a zmírnění jejich účinků musí proto koordinovat svou reakci rychle.
A cybersecurity incident may be considered a crisis at Union level when the disruption caused by the incident is too extensive for a concerned Member State to handle on its own or when it affects two or more Member States with such a wide-ranging impact of technical or political significance that it requires timely coordination and response at Union political level.
Kybernetické bezpečnostní incidenty navíc často nebývají omezeny jen na určitou zeměpisnou oblast a mohou se vyskytovat souběžně nebo se velmi rychle šířit do mnoha zemí.
Cybersecurity incidents can trigger a broader crisis, impacting sectors of activity beyond network and information systems and communication networks; any appropriate response must rely upon both cyber and non-cyber mitigation activities.
Účinná reakce na rozsáhlé kybernetické bezpečnostní incidenty a krize na úrovni EU vyžaduje rychlou a účinnou spolupráci mezi všemi příslušnými zúčastněnými stranami a zakládá se na připravenosti a schopnosti jednotlivých členských států, jakož i na koordinovaném společném postupu podporovaném schopnostmi Unie.
Cybersecurity incidents are unpredictable, often occur and evolve within very short periods of time and therefore affected entities and those with responsibilities as regards responding to and mitigating the effects of the incident must coordinate their response quickly.
Včasná a účinná reakce na incidenty proto vychází z předem stanovených a co nejlépe nacvičených postupů a mechanismů spolupráce s jasně vymezenými úlohami a odpovědností hlavních aktérů na vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie.
Furthermore, cybersecurity incidents are often not contained with any specific geographical area and may occur simultaneously or spread instantly across many countries.
Rada ve svých závěrech [1] o ochraně kritické informační infrastruktury ze dne 27. května 2011 vyzvala členské státy EU, aby „prohlubovaly spolupráci mezi členskými státy a na základě vnitrostátních zkušeností s řešením krizí a jejich výsledků a ve spolupráci s ENISA přispěly k vytvoření evropských mechanismů spolupráce při kybernetických incidentech, které budou vyzkoušeny v rámci příštího cvičení CyberEurope v roce 2012“.
An effective response to large-scale cybersecurity incidents and crises at the EU level requires swift and effective cooperation amongst all relevant stakeholders and relies on the preparedness and capabilities of individual Member States as well as coordinated joint action supported by Union capabilities.
Ve sdělení z roku 2016 „Posílení evropského systému kybernetické odolnosti a podpora konkurenceschopného a inovativního odvětví kybernetické bezpečnosti“ [2] byly členské státy vybídnuty, aby co nejvíce využívaly mechanismy spolupráce podle směrnice o bezpečnosti sítí a informací [3] a aby posílily přeshraniční spolupráci, pokud jde o připravenost na rozsáhlý kybernetický bezpečnostní incident.
Timely and effective response to incidents relies therefore on the existence of previously established and, to the extent possible, well-rehearsed cooperation procedures and mechanisms having clearly defined the roles and responsibilities of the key actors at national and Union level.
Dále v něm bylo uvedeno, že koordinovaný přístup ke krizové spolupráci mezi jednotlivými prvky kybernetického ekosystému, který má být stanoven v plánu, by vedl ke zvýšení připravenosti a že takový plán by měl zároveň zajistit součinnost a soulad se stávajícími mechanismy řešení krizí.
In its conclusions [1] on Critical Information Infrastructure Protection of 27 May 2011, the Council invited the EU Member States to ‘strengthen collaboration among Member States and contribute, on the basis of national crisis management experiences and results and in cooperation with ENISA to the development of European cyber incident cooperation mechanisms to be tested in the framework of the next Cyber Europe exercise in 2012’.
V závěrech Rady [4] ohledně výše uvedeného sdělení členské státy vyzvaly Komisi, aby předložila takový plán subjektům zřízeným podle směrnice o bezpečnosti sítí a informací a dalším příslušným zúčastněným stranám k projednání.
The 2016 Communication ‘Strengthening Europe's Cyber Resilience System and Fostering a Competitive and Innovative Cybersecurity Industry’ [2] encouraged Member States to make the most out of the NIS Directive [3] cooperation mechanisms and to enhance cross-border cooperation related to preparedness for a large-scale cyber incident.
Směrnice o bezpečnosti sítí a informací však nestanoví unijní rámec pro spolupráci v případě rozsáhlých kybernetických bezpečnostních incidentů a krizí.
It added that a coordinated approach to crisis cooperation across the various elements of the cyber ecosystem to be set out in a ‘blueprint’ would increase preparedness and that such a blueprint should also ensure synergies and coherence with existing crisis management mechanisms.
Komise konzultovala s členskými státy během dvou samostatných konzultačních seminářů, které se konaly dne 5. dubna a dne 4. července 2017 v Bruselu za účasti představitelů členských států z bezpečnostních týmů pro reakci na počítačové bezpečnostní incidenty (týmy typu CSIRT), skupiny pro spolupráci zřízené podle směrnice o bezpečnosti sítí a informací a Horizontální pracovní skupiny Rady pro otázky týkající se kybernetiky, jakož i zástupců Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ), agentury ENISA, Europolu/EC3 a generálního sekretariátu Rady.
In the Council Conclusions [4] on the aforementioned Communication, Member States called on the Commission to submit such a blueprint for consideration by the bodies and other relevant stakeholders.
Tento plán koordinované reakce na rozsáhlé kybernetické bezpečnostní incidenty a krize na úrovni Unie, který je tvoří přílohu tohoto doporučení, je výsledkem výše uvedených konzultací a doplňuje sdělení „Posílení evropského systému kybernetické odolnosti a podpora konkurenceschopného a inovativního odvětví kybernetické bezpečnosti“.
However the NIS Directive does not provide for a Union cooperation framework in case of large-scale cybersecurity incidents and crises.
Plán popisuje a stanoví cíle a způsoby spolupráce mezi členskými státy a orgány, institucemi, agenturami a jinými subjekty EU (dále jen „orgány EU“) v reakci na rozsáhlé kybernetické bezpečnostní incidenty a krize a způsoby, jak mohou současné mechanismy řešení krizí v plné míře využít stávajících subjektů v oblasti kybernetické bezpečnosti na úrovni EU.
The Commission, consulted with Member States in two separate consultation workshops held in Brussels on 5 April and 4 July 2017 with Member States representatives from Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs), the Cooperation Group established by the NIS Directive and the Council Horizontal Working Party on Cyber Issues as well as representatives from the European External Action Service (EEAS), ENISA, Europol/EC3 and the General Secretariat of the Council (GSC).
V reakci na kybernetickou krizi ve smyslu 2. bodu odůvodnění bude Rada při koordinaci této reakce na politické úrovni Unie využívat integrovaná opatření pro politickou reakci na krize (IPCR) [5]; Komise bude využívat proces meziodvětvové krizové koordinace na vysoké úrovni ARGUS [6].
The present Blueprint for coordinated response to large-scale cybersecurity incidents and crises at the Union level, annexed to this Recommendation, is the outcome of the aforementioned consultations and complements the Communication on ‘Strengthening Europe's Cyber Resilience System and Fostering a Competitive and Innovative Cybersecurity Industry’.
Pokud má krize významný externí rozměr nebo rozměr společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP), aktivuje se mechanismus Evropské služby pro vnější činnost (EVSČ) pro reakce na krize [6] Tamtéž. .
The Blueprint describes and sets out the objectives and modes of cooperation between the Member States and EU institutions, bodies, offices and agencies (hereafter referred to as ‘EU institutions’) in responding to large-scale cybersecurity incidents and crises and how existing Crisis Management mechanisms can make full use of existing cybersecurity entities at EU level.
Například v rámci evropského globálního družicového navigačního systému (GNSS) již rozhodnutí Rady 2014/496/SZBP [7] vymezuje příslušné úlohy Rady, vysokého představitele, Komise, Agentury pro evropský GNSS a členských států v linii operačního vedení, která byla stanovena v reakci na hrozby pro Unii, členské státy nebo GNSS, včetně případů kybernetických útoků.
In responding to a cybersecurity crisis in the sense of recital 2, coordination of the response at political Union level in the Council will use the Integrated Political Crisis Response (IPCR) arrangements [5]; the Commission will use the ARGUS [6] high-level cross-sectoral crisis coordination process.
Toto doporučení by se tudíž těchto mechanismů nemělo dotknout.
If the crisis entails an important external or Common Security and Defence Policy (CSDP) dimension, the European External Action Service (EEAS) Crisis Response Mechanism (CRM) [6] Ibid.
Na úrovni Unie patří mezi klíčové aktéry zapojené do reakce na kybernetické krize struktury a mechanismy nově zavedené směrnicí o bezpečnosti sítí a informací, a sice síť bezpečnostních týmů typu CSIRT, jakož i příslušné agentury a subjekty, zejména Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA), Evropské centrum pro boj proti kyberkriminalitě při Europolu (Europol/EC3), Středisko EU pro analýzu zpravodajských informací (INTCEN), zpravodajské ředitelství Vojenského štábu EU (EUMS INT) a situační středisko (SITROOM), které spolupracují se SIAC (společnou zpravodajsko-analytickou složkou), střediskem EU pro hybridní hrozby (se sídlem v INTCEN), skupinou pro reakci na počítačové hrozby v evropských orgánech (CERT-EU) a střediskem pro koordinaci odezvy na mimořádné události v Evropské komisi.
For example, in the framework of the European Global Navigation Satellite System (GNSS), Council Decision 2014/496/CFSP [7] already defines the respective roles of the Council, the High Representative, the Commission, the European GNSS Agency and the Member States within the chain of operational responsibilities set up in order to react to a threat to the Union, to the Member States or to the GNSS, including in case of cyber-attacks.
Spolupráci mezi členskými státy v reakci na kybernetické bezpečnostní incidenty na technické úrovni zajišťuje síť týmů typu CSIRT zřízená podle směrnice o bezpečnosti sítí a informací.
Therefore, this recommendation should be without prejudice to such mechanisms.
Agentura ENISA zajišťuje sekretariát sítě a aktivně podporuje spolupráci mezi týmy typu CSIRT.
Member States have the primary responsibility for the response in case of large-scale cybersecurity incidents or crises affecting them.
Vnitrostátní týmy typu CSIRT a CERT-EU spolupracují a vyměňují si informace na dobrovolném základě, a pokud je to nezbytné, i v reakci na kybernetické bezpečnostní incidenty, které zasáhnou jeden nebo více členských států.
The Commission, the High Representative and other EU institutions or services have however an important role, stemming from Union law or from the fact that cybersecurity incidents and crises may impact all sections of economic activity within the single market, the security and international relations of the Union, as well as the institutions themselves.
Na žádost zástupce týmu typu CSIRT z některého členského státu mohou jednat o koordinované reakci na incident, který byl zjištěn v oblasti spadající do pravomoci tohoto členského státu, a pokud možno se na ní shodnout.
At Union level, the key actors involved in response to cybersecurity crises include the newly established NIS Directive structures and mechanisms, namely the Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs) network, as well as the relevant agencies and bodies namely the European Union Agency for Network and Information Security (ENISA), the European Cybercrime Centre at Europol (Europol/EC3), the EU Intelligence Analysis Centre (INTCEN), EU Military Staff Intelligence Directorate (EUMS INT) and Situation Room (Sitroom) working together as SIAC (the Single Intelligence Analysis Capacity), the EU Hybrid Fusion Cell (based in INTCEN), the Computer Emergency Response Team for the EU institutions (CERT-EU) and the Emergency Response Coordination Centre in the European Commission.
Příslušné postupy budou stanoveny ve standardních operačních postupech sítě týmů typu CSIRT [8].
Cooperation amongst Member States in responding to cybersecurity incidents at technical level is provided by the CSIRTs Network established by the NIS Directive.
Síť CSIRT má také za úkol projednávat, hledat a určovat další formy operativní spolupráce, a to i v souvislosti s kategoriemi rizik a incidentů, včasným varováním, vzájemnou pomocí a zásadami a způsoby spolupráce v případech, kdy členské státy reagují na přeshraniční rizika a incidenty.
ENISA provides the secretariat for the Network and actively supports the cooperation among the CSIRTs.
Skupina pro spolupráci zřízená podle článku 11 směrnice o bezpečnosti sítí a informací má za úkol poskytovat strategické vedení pro činnosti sítě týmů typu CSIRT a jednat o schopnostech a připravenosti členských států a na dobrovolném základě hodnotit národní strategie pro bezpečnost sítí a informačních systémů a účinnost týmů typu CSIRT a určovat osvědčené postupy.
The national CSIRTs and the CERT-EU cooperate and exchange information on a voluntary basis including, when necessary, in response to cybersecurity incidents that affect one or more Member States.
Zvláštní oblastí činnosti skupiny pro spolupráci je příprava pokynů pro hlášení incidentů podle čl. 14 odst. 7 směrnice o bezpečnosti sítí a informací, které se týkají okolností, za nichž jsou provozovatelé základních služeb povinni hlásit incidenty podle čl. 14 odst. 3, a formátu a postupů pro tato hlášení [9].
At the request of a representative of a Member State's CSIRT, they may discuss and, where possible, identify a coordinated response to an incident that has been identified within the jurisdiction of that same Member State.
Aby bylo možné přijímat informovaná rozhodnutí, je zcela zásadní využívat hlášení, hodnocení, výzkum, šetření a analýzy, tedy mít informace o aktuální situaci, akutních nebezpečích a hrozbách a rozumět jim.
Relevant procedures will be set out in CSIRTs Network's Standard Operating Procedures (SOPs) [8].
Tato „informovanost o situaci“ – u všech relevantních zúčastněných stran – je pro účinnou koordinovanou reakci nepostradatelná.
The CSIRTs network is also tasked with discussing, exploring and identifying further forms of operational cooperation, including in relation to categories of risks and incidents, early warnings, mutual assistance, principles and modalities for coordination, when Member States respond to cross-border risks and incidents.
Mezi informace o situaci patří i znalosti o příčinách, dopadu a původu incidentu.
The Cooperation Group established by Article 11 of the NIS Directive is tasked with providing strategic guidance for the activities of the CSIRTs network and discussing capabilities and preparedness of the Member States, and, on a voluntary basis, evaluating national strategies on the security of network and information systems and the effectiveness of CSIRTs, and identifying best practice.
Má se za to, že to závisí na výměně a sdílení informací mezi příslušnými stranami ve vhodném formátu za použití společného názvosloví pro popis incidentu a s využitím náležitě zabezpečených způsobů.
A dedicated work stream within the Cooperation Group is preparing incident notification guidelines, pursuant to Article 14(7) of the NIS Directive, concerning the circumstances in which operators of essential services are required to notify incidents pursuant to Article 14(3) and the format and procedure for such notifications [9].