natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Směrnice 2014/59/EU ukládá členským státům, aby svým orgánům příslušným k řešení krize svěřily řadu pravomocí včetně pravomocí k odpisu a konverzi ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 66 uvedené směrnice, které lze použít jak nezávisle na opatřeních k řešení krize, tak ve spojení s nimi.
Directive 2014/59/EU requires Member States to confer on their resolution authorities a range of powers, including the write-down and conversion powers as defined in point (66) of Article 2(1) of that Directive which can be applied independently of, or in conjunction with, resolution action.
Je důležité zajistit, aby pravomoci k odpisu a konverzi bylo možno uplatnit v souvislosti se všemi závazky, které nejsou vyňaty podle čl. 44 odst. 2 směrnice 2014/59/EU.
It is important to ensure that the write-down and conversion powers can be applied in relation to all liabilities that are not excluded by Article 44(2) of Directive 2014/59/EU.
V případě závazků, které se řídí právem třetí země a které nejsou uvedeny ve výčtu závazků vyňatých dle čl. 55 odst. 1 směrnice 2014/59/EU, by mělo být do smluvních podmínek zapracováno ustanovení, jímž bude uplatnění pravomocí k odpisu a konverzi vůči těmto závazkům podpořeno.
For liabilities governed by the law of a third country, other than those falling within the list of liabilities to which the exclusion in Article 55(1) of Directive 2014/59/EU applies, a contractual term should be included to support the application of the write-down and conversion powers to such liabilities.
Smluvní podmínka uvedená v čl. 55 odst. 1 směrnice 2014/59/EU by měla být zahrnuta do smluv, jimiž je zakládán závazek, na nějž se uvedený článek použije, a které byly uzavřeny po dni účinnosti předpisů přijatých k provedení hlavy IV kapitoly IV oddílu 5 směrnice 2014/59/EU.
The contractual terms referred to in Article 55(1) of Directive 2014/59/EU should be included in agreements creating a liability to which that Article applies, entered into after the date of application of the provisions adopted to transpose Section 5 of Chapter IV of Title IV of Directive 2014/59/EU.
Zejména by měla být smluvní podmínka uvedená v čl. 55 odst. 1 směrnice 2014/59/EU zahrnuta do relevantních smluv o závazku, který při svém založení není plně zajištěn, anebo sice je plně zajištěn, avšak smluvní podmínky, jimiž se řídí, dlužníka nezavazují zachovávat zajištění tohoto závazku v plném rozsahu a trvale v souladu s regulatorními požadavky práva Unie či rovnocenných právních předpisů v třetích zemích.
In particular, the contractual term referred to in Article 55(1) of Directive 2014/59/EU should be included in relevant agreements concerning a liability which, on creation, is not fully secured or is fully secured but the contractual terms governing the liability do not oblige the debtor to maintain collateral that would fully secure the liability on a continuous basis in compliance with regulatory requirements specified in Union law or the equivalent law in third countries.
V případě relevantních smluv, které byly uzavřeny přede dnem účinnosti předpisů přijatých k provedení hlavy IV kapitoly IV oddílu 5 směrnice 2014/59/EU, by měla být tato smluvní podmínka zahrnuta do smlouvy v případě, jsou-li závazky podle této smlouvy založeny po dni provedení.
For relevant agreements entered into before the date of application of the provisions adopted to transpose Section 5 of Chapter IV of Title IV of Directive 2014/59/EU the contractual term should be included where liabilities are created under that agreement after the transposition date.
V případě relevantních smluv, které byly uzavřeny přede dnem účinnosti předpisů přijatých k provedení hlavy IV kapitoly IV oddílu 5 směrnice 2014/59/EU, by dále měly podstatné změny, jimiž jsou ovlivněna hmotněprávní práva a povinnosti některé ze stran této smlouvy, obsahovat povinnost začlenit do smlouvy smluvní podmínku uvedenou v čl. 55 odst. 1 směrnice 2014/59/EU.
In addition, for relevant agreements entered into before the date of application of the provisions adopted to transpose Section 5 of Chapter IV of Title IV of Directive 2014/59/EU, material amendments which affect the substantive rights and obligations of a party to the agreement should entail the obligation to insert the contractual term referred to in Article 55(1) of Directive 2014/59/EU.
Nepodstatné změny, jimiž hmotněprávní práva a povinnosti některé ze stran relevantní smlouvy ovlivněny nejsou, by neměly postačovat k tomu, aby založily požadavek na začlenění této smluvní podmínky do smlouvy; ve všech ostatních případech by měla být smluvní podmínka do smlouvy začleněna.
Non-material amendments which do not affect the substantive rights and obligations of a party to a relevant agreement should not be sufficient to trigger the requirement to include the contractual term; in all other cases the contractual term should be introduced.
S cílem umožnit náležitou úroveň konvergence a současně zajistit, aby orgány příslušné k řešení krize a instituce a subjekty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d) směrnice 2014/59/EU byly s to zohledňovat rozdíly v právních systémech a rozdíly plynoucí z povahy či formy závazku, je vhodné stanovit povinný obsah smluvní podmínky.
In order to allow for an appropriate level of convergence whilst ensuring that differences in legal systems or those arising from the nature or form of liability can be taken into account by resolution authorities, institutions and entities referred to in points (b), (c) and (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU it is appropriate to lay down the mandatory contents for the contractual term.
S cílem sjednotit v Unii přístup, který zajišťuje účinnou koordinaci relevantních orgánů, a dát orgánu příslušnému k řešení krize možnost přijímat náležitě informovaná a rychlá rozhodnutí o řešení krize stanoví toto nařízení postupy a obsah oznámení podle čl. 81 odst. 1, 2 a 3 směrnice 2014/59/EU.
With a view to achieving a uniform approach across the Union ensuring effective coordination among the relevant authorities and to enabling the resolution authority to take adequately informed and swift resolution decisions, this Regulation sets out the procedures and content of the notifications laid down in paragraphs 1, 2 and 3 of Article 81 of Directive 2014/59/EU.
K zohlednění naléhavosti a významu předmětu oznámení by mělo jejich předávání probíhat pomocí zabezpečené elektronické komunikace.
Notifications should be effected by secure electronic communications, reflecting the urgency and importance of the subject matter.
K podpoře koordinace stran počítá tento proces s předchozí ústní komunikací a následným potvrzením příjmu.
To promote coordination between the parties, prior oral communication and subsequent confirmation of receipt are contemplated in the process.
Jelikož by oznámení měla příjemci podávat informace náležité k tomu, aby mohl urychleně plnit své úkoly, je stanoven konkrétní obsah oznámení, které příslušnému orgánu předkládá vedoucí orgán instituce či subjektu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d) směrnice 2014/59/EU v situaci, kdy jsou tato instituce či subjekt v selhání nebo je jejich selhání pravděpodobné.
Notifications should provide adequate information to the recipient to promptly perform its tasks, specific content is therefore laid down as regards the notification to be submitted to the competent authority by the management body of an institution or entity referred to in point (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU when it is failing or likely to fail.
Obdobně by mělo oznámení, jež předkládá příslušný orgán orgánu příslušnému k řešení krize, obsahovat informace, jež druhému uvedenému orgánu umožní plnit jeho úkoly.
Similarly, the communication of such notification by the competent authority to the resolution authority should contain that information enabling the latter to fulfil its tasks.
Zvláštní požadavky na obsah by měly být upraveny i pro oznámení o výsledku posouzení, podle něhož je instituce či subjekt uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d) v selhání nebo je jejich selhání pravděpodobné, jestliže k tomuto posouzení dává podnět příslušný orgán, resp. orgán příslušný k řešení krize.
Specific content requirements should also be provided with regard to the notification of the assessment that an institution or entity referred to in point (b), (c) or (d) of Article 1(1) is failing or likely to fail, when such assessment is initiated by the competent authority or the resolution authority respectively.
V takovém případě by oznámení mělo specifikovat i příslušné podmínky podle čl. 32 odst. 1 odst. a) a b) směrnice 2014/59/EU.
In such case, the notification should also specify the relevant conditions set out in points (a) and (b) of Article 32(1) of Directive 2014/59/EU.
Za účelem harmonizovaného přístupu v Unii při informování zúčastněných stran o opatřeních k řešení krize stanoví toto nařízení postupy a obsah oznámení, jež shrnuje účinky opatření k řešení krize, včetně rozhodnutí pozastavit či omezit podle článků 69, 70 a 71 směrnice 2014/59/EU výkon určitých práv.
With a view to providing a harmonised approach across the Union to adequately inform stakeholders of resolution actions, this Regulation sets out the procedures and the content of the notice summarising the effects of the resolution action, including the decision to suspend or restrict the exercise of certain rights in accordance with Articles 69, 70 and 71 of Directive 2014/59/EU.
Toto nařízení stanoví obsah uvedeného oznámení s ohledem na některé klíčové informace, které je nutno předat retailovým i neretailovým zákazníkům a věřitelům; pokud jde o údaje, které tímto nařízením specifikovány nejsou, mělo by být oznámení v souladu s širší komunikační strategií, která je vypracována v rámci plánu řešení krize a kterou upravuje kapitola II oddíly I a II tohoto nařízení.
This Regulation lays down the content of such notice, having regard to some critical information to be conveyed to retail and non-retail customers and creditors; in respect of the elements that are not specified in this Regulation the notice should be consistent with the broader communication strategy developed as part of the resolution plan and addressed in Chapter II, Sections I and II of this Regulation.
Vzhledem k tomu, že řešení krize na úrovni skupiny i jeho plánování mohou mít velký dopad ve více členských státech, je nutné přijmout regulační technické normy k vymezení jednotných a podrobných pravidel, jimiž se budou řídit ustavení kolegia k řešení krize a postupy, jež musí toto kolegium při výkonu svých funkcí a úkolů dle článku 88 směrnice 2014/59/EU dodržet.
It is necessary to adopt regulatory technical standards to set out uniform, detailed rules in respect of the establishment of and procedures to be followed by resolution colleges when performing the functions and tasks set out in Article 88 of Directive 2014/59/EU due to the high impact that group resolution planning and resolution may have in more than one Member States.
Při ustavování kolegia k řešení krize je nutno se vyhnout zdvojování práce, kterou již vykonaly orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a kolegium dohledu.
While establishing a resolution college, it is necessary to avoid duplication of work already conducted by the consolidating supervisor and the supervisory college.
Důležité je rovněž zajistit, aby byla tato práce uzpůsobena tak, aby odpovídala potřebám fungování kolegia.
It is also important to ensure that this work will be adjusted to respond to the needs of the functioning of the college.
Zejména je vhodné zajistit, aby orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny zohledňoval, aktualizoval a náležitě uzpůsoboval veškerou relevantní práci, kterou vykonal orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě v rámci kolegia dohledu, zejména pokud jde o určení příslušných subjektů skupiny a následně orgánů, jež by měly být vyzvány stát se členem nebo pozorovatelem kolegia („mapování“).
In particular, it is appropriate to ensure that the group-level resolution authority takes into account, updates and adjusts accordingly all relevant work conducted by the consolidating supervisor in the context of the supervisory college, in particular with regard to the identification of relevant group entities and consequently the authorities which should be invited to become members or observes of the college (‘mapping process’).
Hovoří-li se o jiných skupinách či kolegiích, jež plní tytéž úkoly a funkce podle čl. 88 odst. 6 směrnice 2014/59/EU, mělo by to být chápáno tak, že se jedná mimo jiné o skupiny krizového řízení ustavené podle společných zásad a přístupů, jež vypracovaly Rada pro finanční stabilitu a G20, avšak nikoli výlučně jen o ně.
The reference to other groups or colleges performing the same tasks and functions in accordance with Article 88(6) of Directive 2014/59/EU should be understood as including, but not limited to, crisis management groups established under the common principles and approaches developed by the Financial Stability Board and the G20.
Je proto důležité stanovit, že orgány příslušné k řešení krize na úrovni skupiny při posuzování své povinnosti ustavit kolegium k řešení krize musí rovněž posoudit, zda tyto jiné skupiny či kolegia vyvíjejí činnost v souladu s uvedeným ustanovením.
It is, therefore, important to provide that group-level resolution authorities, when assessing their obligation to establish a resolution college, also assess whether these other groups or colleges operate in accordance with the provisions of this Regulation.
Zapojení orgánů příslušných k řešení krize ze třetích zemí do činnosti kolegia k řešení krize ve funkci pozorovatelů je již upraveno v čl. 88 odst. 3 směrnice 2014/59/EU.
The involvement of third-country resolution authorities as observers in the resolution college is already foreseen in Article 88(3) of Directive 2014/59/EU.
Je tedy nezbytné upravit organizaci jejich účasti v kolegiu a jejich zapojení do jeho jednotlivých úkolů.
It is therefore necessary to provide for the process of organising their participation in the resolution college and of their involvement in the various college tasks.
V zájmu účinného plánování řešení krize je nutná efektivní a včasná interakce a spolupráce mezi kolegii k řešení krize a bankovní skupinou, zejména mezi orgánem příslušným k řešení krize na úrovni skupiny a mateřským podnikem v Unii.
To achieve effective resolution planning, there is a need for efficient and timely interaction and cooperation between the resolution college and the banking group, in particular between the group-level resolution authority and the Union parent undertaking.
Za tím účelem by měl orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny vyrozumět mateřský podnik v Unii o ustavení kolegia k řešení krize, jeho složení i případných změnách v tomto složení.
To that end, the group-level resolution authority is expected to inform the Union parent undertaking on the establishment of the resolution college, its composition and on any changes in this composition.
Efektivní a včasná interakce a spolupráce mezi orgánem příslušným k řešení krize na úrovni skupiny a mateřským podnikem v Unii by však neměla ztrácet ze zřetele rychlost opatření, která jsou nutná k zachování finanční stability, ani přípravnou či preventivní povahu opatření a komplexní ekonomické posouzení, které jsou při plánování řešení krize zapotřebí.
Efficient and timely interaction and cooperation between the group-level resolution authority and the Union parent undertaking should not, however, disregard the speed of action required to preserve financial stability or the preparatory or preventive nature and the complex economic assessment required in resolution planning.
V zájmu efektivního a účinného rozhodování by měla písemná ujednání a postupy kolegia k řešení krize obsahovat nezbytné organizační předpisy.
The resolution college's written arrangements and procedures should include the necessary organisational provisions to ensure efficient and effective decision-making processes.
Zejména by si mělo být kolegium k řešení krize vědomo potřeby zřídit ve svém rámci flexibilní dílčí struktury, které by plnily funkce kolegia a zajišťovaly, aby byli členové kolegia s to přispívat k plnění všech funkcí kolegia vhodným způsobem.
In particular, the resolution college should recognise the need to establish flexible substructures within the resolution college to carry out college functions and ensure that members are able to contribute in an appropriate manner across each of the college's functions.
Zejména v případech, kdy je pokládáno za vhodné, aby se orgány, které nejsou členy kolegia, účastnily činnosti kolegia jako pozorovatelé, je nezbytné, aby orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny zajistil, aby podmínky této účasti byly upraveny v písemných ujednáních a aby nebyly příznivější nežli podmínky stanovené pro členy kolegia v tomto nařízení.
In particular, where it is deemed appropriate that authorities, other than the college members, participate in the college as observers, it is necessary that the group-level resolution authority ensures that the terms and conditions of the participation are set out in the written arrangements and that they are not more favourable than those set out in this Regulation for the members of the college.
Písemná ujednání a postupy kolegia k řešení krize by měly obsahovat i operativní ustanovení nezbytná k tomu, aby kolegium umožňovalo orgánům příslušným k řešení krize jak koordinovat své příspěvky k činnosti kolegia dohledu, tak organizovat analýzy, posuzování a hodnocení příspěvků, jež samy od kolegia dohledu obdrží.
The resolution college's written arrangements and procedures should also include the necessary operational provisions to ensure that the college enables the resolution authorities to both coordinate their input to the supervisory college and to organise the analysis, consideration and evaluation of the input that the resolution authorities receive from the supervisory college.
Písemná ujednání by tudíž měla v ideálním případě upravovat i komunikaci mezi kolegiem dohledu a kolegiem k řešení krize, a zejména pak mezi orgánem příslušným k řešení krize na úrovni skupiny a orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě.
Written arrangements should, therefore, ideally include a process of communication between the supervisory and the resolution college, most importantly between the group-level resolution authority and the consolidating supervisor.
Písemná ujednání by rovněž měla stanovit postupy, jimiž se musí kolegium k řešení krize řídit, aby dosáhlo společného porozumění v případech, kdy je v praxi potřebná koordinace, avšak směrnice 2014/59/EU nepředepisuje společné rozhodnutí.
Written arrangements should also lay down the processes to be followed within the resolution college for reaching a common understanding, in all cases where coordination is needed in practice but a joint decision is not required in accordance with Directive 2014/59/EU.
Orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny by měl mít přístup ke všem informacím, které jsou nezbytné k plnění jeho úkolů a povinností, a měl by koordinovat shromažďování a šíření informací, jež získává od členů kolegia či subjektů skupiny a na něž se vztahují ustanovení směrnice 2014/59/EU o důvěrnosti a výměně důvěrných informací.
The group-level resolution authority should have access to all information necessary for the performance of its tasks and responsibilities and should act as the coordinator for the collection and dissemination of information received from any college member, or from any group entity subject to the confidentiality provisions and provisions covering the exchange of confidential information laid down in Directive 2014/59/EU.
V zájmu účinnosti operativních postupů při řešení naléhavých situací by měl orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny testovat fungování kolegia k řešení krize a, považuje-li to za vhodné, měl by mít možnost zapojit do těchto testů i mateřský podnik v Unii.
To ensure that operational procedures are effective to address a case of emergency, the group-level resolution authority should undertake tests for the functioning of the resolution college and should, where deemed appropriate, be enabled to involve the Union parent undertaking in the performance of these tests.
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat všechny postupy společného rozhodování.
Timely and realistic planning for all joint decision processes is essential.
Každý orgán příslušný k řešení krize, který je do těchto postupů zapojen, by měl orgánu příslušnému k řešení krize na úrovni skupiny dodat svůj příspěvek k příslušnému společnému rozhodnutí ve lhůtě, efektivně a v souladu s harmonogramem příslušného společného rozhodnutí.
Every resolution authority involved in these processes should provide to the group-level resolution authority its contribution in the respective joint decision in a timely and efficient way and in accordance with the relevant joint decision timetables.
Je nezbytné, aby byla společná rozhodnutí přijímána rychle a ve lhůtě.
It is necessary to ensure that joint decisions are taken swiftly and in a timely manner.
Tento požadavek je důležitý zejména u rozhodnutí o řešení krize, avšak je relevantní i pro plánování řešení krize.
This is particularly important for decisions on resolution but is also relevant for resolution planning.
Současně by mělo být zajištěno, aby všechny orgány zapojené do společného rozhodování měly dostatečnou lhůtu k vyjádření svého stanoviska.
At the same time, it should be ensured that all authorities involved in the joint decision-making process are provided with adequate time to express their views.
Za účelem vyvážení obou cílů by měl být orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny zmocněn předložit svůj návrh ostatním orgánům zapojeným do tohoto procesu a současně stanovit náležitou lhůtu, po jejímž uplynutí by se mělo mít za to, že orgány, jež nevyjádřily námitky, s návrhem souhlasí.
To strike the proper balance between these two objectives, the group-level resolution authority should be empowered to submit its draft proposal to the other authorities involved in the process setting at the same time an adequate time limit after the lapse of which the consent of the non-objecting authorities to that proposal should be assumed.
Při stanovování příslušné lhůty by měl orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny náležitě přihlížet ke skutečnému časovému rámci rozhodování, který stanoví právní předpisy či který dříve určilo samotné kolegium.
When setting the relevant time limit, the group level resolution authority should take due account of the actual time frame of the decision-making process as set out by provisions of the law or as previously determined by the college itself.
V zájmu účinnosti zavedeného postupu by měl konečnou odpovědnost za určení posloupnosti prováděných kroků nést orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny.
To ensure that an effective process is established, the group-level resolution authority should have the ultimate responsibility for determining the sequencing of the steps to be followed.
Měly by být stanoveny kroky k dosažení libovolného společného rozhodnutí, s tím, že některé z těchto kroků lze provádět souběžně a jiné v posloupnosti.
The steps for reaching any joint decision should be set out, recognising that some of these steps may be performed in parallel and others sequentially.
V souladu s čl. 13 odst. 3 směrnice 2014/59/EU by měly být skupinové plány řešení krize nejméně jednou ročně přezkoumávány a aktualizovány.
In accordance with Article 13(3) of Directive 2014/59/EU, group resolution plans should be reviewed and updated at least annually.
Je však zapotřebí, aby přezkum a aktualizace těchto plánů byly prováděny rovněž ad hoc, jestliže taková potřeba vyvstane s ohledem na informace, jež získá kolegium dohledu, nebo jestliže k tomu dá podnět kolegium k řešení krize.
There is however a need to ensure that group resolution plans are also reviewed and updated on an ad hoc basis, if such a need arises either due to information received by the supervisory college or on the resolution college's own initiative.