natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A konečně Komise připouští, že celé financování infrastruktury může být vyloučeno z působnosti pravidel o státní podpoře, pokud se tato infrastruktura používá téměř výhradně pro účely nehospodářské činnosti a její hospodářské využití je čistě vedlejší [43].
In addition, and without it being necessary to undertake a port-by-port evaluation of the proportion of the different economic activities, it will be clear from the argument above that a very large part of the activities considered to be non-economic by certain interested parties and the French authorities are in fact of an economic nature.
Skutečnost, že přístavy vykonávají v oblasti, kde jsou usazeny, nehospodářské činnosti, však neznamená, že samotná přístavní infrastruktura je využívána téměř výhradně pro účely nehospodářské činnosti, ani že hospodářské činnosti představují vedlejší činnosti k činnostem nehospodářským.
In addition, the port charges and concession fees account for the vast bulk of the income of the major seaports [42] and greatly help the ports to generate a positive tax base for the purposes of corporate tax.
Závěr
Finally, the Commission accepts that all the financing of an infrastructure can be excluded from the State aid rules if this infrastructure is used almost exclusively for the purposes of a non-economic activity and any economic use remains purely ancillary [43].
Samostatné přístavy (z nichž většina se stala velkými námořními přístavy s výjimkou zejména samostatných říčních přístavů Paříž a Štrasburk), námořní obchodní komory, obchodní a průmyslové komory, které spravují přístavní zařízení, obce, které jsou koncesionáři veřejných zařízení ve vlastnictví státu v námořních přístavech a rovněž podniky, které je nahradily jako provozovatelé těchto zařízení a které přímo využívají tyto infrastruktury nebo poskytují služby v přístavu, jsou z hlediska svých hospodářských činností (zejména těch, které jsou uvedeny v 45. bodě odůvodnění) „podniky“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
However, the fact that the ports engage in non-economic activities within the site they occupy does not mean that the port infrastructure itself is used almost exclusively for a non-economic activity, or that the economic activities are ancillary to the non-economic activities.
Státní prostředky a přičitatelnost opatření státu
Conclusion
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU mohou státní podporu představovat pouze opatření poskytovaná státem nebo ze státních prostředků.
The autonomous ports (most of which have become GPMs, with the exception in particular of the autonomous inland ports of Paris and Strasbourg), maritime chambers of commerce, chambers of commerce and industry managing port installations, municipalities which are concessionaires of public equipment owned by the State in the seaports, and undertakings to which they may have entrusted the operation of that equipment, which operate the infrastructure directly or supply services in a port, are, as regards their economic activities — especially those identified in recital 45 — ‘undertakings’ within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Podle ustálené judikatury představuje vzdání se prostředků, které měly být v zásadě navráceny do státního rozpočtu, převod státních prostředků ve smyslu tohoto ustanovení [44].
State resources and imputability to the State
Osvobozením provozovatelů francouzských přístavů od daně se francouzský stát vzdává daňových příjmů, a z tohoto důvodu toto osvobození od daně znamená převod státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
According to Article 107(1) TFEU, only measures granted by Member States or through State resources are liable to constitute State aid.
Vzhledem k tomu, že toto osvobození od daně vyplývá ze série rozhodnutí ministrů, je rovněž přičitatelné Francii.
It is settled case-law that waiving revenues that would — in principle — otherwise have been paid to the State constitutes a transfer of State resources within the meaning of that provision [44].
Aby dotčené opatření představovalo státní podporu, musí pro příjemce znamenat finanční zvýhodnění.
Through the tax exemption from which the operators of the French ports benefit, the French State waives tax revenue, which is why this exemption implies a transfer of State resources within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Pod pojmem „zvýhodnění“ je nutno chápat nejen pozitivní přínos, ale také zásahy, které v různé formě snižují zátěž, jež by podnik musel za obvyklých okolností nést [45].
Since this tax exemption is based on a series of ministerial decisions, it is also imputable to France.
Jak je uvedeno výše, podle francouzského daňového práva by se na „samostatné přístavy, námořní obchodní komory, obchodní a průmyslové komory, které spravují přístavní zařízení, obce, které jsou koncesionáři veřejných zařízení ve vlastnictví státu v námořních přístavech a rovněž na podniky, které je nahradily jako provozovatelé těchto zařízení“ [46] měla vztahovat daň z příjmů právnických osob v důsledku jejich hospodářských činností, jsou však od ní osvobozeny.
To constitute State aid, the measure at issue must confer a financial advantage on the beneficiary.
V důsledku toho nemusí tyto subjekty nést náklady na daně z příjmů právnických osob, které obvykle nesou francouzské podniky ve vztahu ke svým hospodářským činnostem.
An advantage comprises not only a positive benefit, but also all the measures which in various forms mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking [45].
Je jim tedy poskytováno hospodářské zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
As pointed out above, under French tax legislation, ‘the autonomous ports, maritime chambers of commerce, chambers of commerce and industry managing port installations, municipalities which are concessionaires of public equipment owned by the State in the seaports, and undertakings to which they may have entrusted the operation of that equipment’ [46] should be subject to corporate tax as regards their economic activities, but are in fact exempt from it.
Kromě toho tvrzená skutečnost, že osvobození od daně z příjmů kompenzuje dodatečné náklady vyplývající z plnění úkolů obecného zájmu, které byly přístavům svěřeny orgány veřejné moci, by mohla zpochybnit, že se jedná o zvýhodnění, pouze tehdy, pokud by na jedné straně částka zvýhodnění vyplývajícího z osvobození od daně byla skutečně určena na vyrovnání dodatečných nákladů spojených s plněním úkolů v obecném zájmu, a na straně druhé by tato částka byla omezena na čisté dodatečné náklady související s plněním těchto úkolů (předcházení nadměrným náhradám) [47].
Consequently, these entities do not have to bear the cost of corporate tax normally assumed by French undertakings in relation to their economic activities.
Tak tomu ovšem v projednávané věci není.
They therefore benefit from an economic advantage within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Ve vnitrostátním právním řádu totiž neexistuje žádné ustanovení, které by zakládalo jakoukoli vazbu mezi osvobozením od daně z příjmů právnických osob a případnými úkoly veřejné služby, svěřenými přístavům [48].
Moreover, the alleged fact that the exemption from corporate tax compensates for the additional costs deriving from tasks of general interest assigned to the ports by the public authorities would call into question the classification as an advantage only if, on the one hand, the amount of the advantage resulting from the tax exemption were in fact intended to compensate for the additional costs associated with tasks of general interest and, on the other hand, this amount were limited to the net additional cost of performing these tasks (no overcompensation) [47].
Vnitrostátní právní řád nezaručuje ani to, že výše náhrady, (tj. neuhrazená částka daně z příjmů právnických osob) bude omezena jen na výšinezbytnou k pokrytí všech nákladů vynaložených k plnění povinností veřejné služby nebo jejich části.
That is not so in the present case.
Osvobození od daně z příjmů právnických osob, jejíž výše je úměrná dosaženému zisku, není limitována žádnou horní hranicí, a může tedy přinést zvýhodnění nesouměřitelné s dodatečnými náklady vyplývajícími z povinností veřejné služby.
No provision of national law establishes any connection of any kind between the exemption from corporate tax and any public service tasks assigned to the ports [48].
A konečně tvrzení velkého námořního přístavu Dunkerque, že náklady na úkoly veřejné služby systematicky překračují teoretické zatížení daní z příjmů právnických osob, není doloženo žádnými číselnými ani historickými údaji; pokud neexistuje právní záruka (platná i pro budoucnost), že nedojde k nadměrnému vyrovnání, i pokud bylo toto tvrzení ověřeno v minulosti, není to dostačující ke splnění podmínky předcházení nadměrným náhradám.
Nor does national law guarantee that the amount of the compensation (i.e. the amount of corporate tax not paid) is limitedto the amount needed to cover all or part of the costs arising from the fulfilment of public service obligations.
Aby bylo opatření považováno za státní podporu, musí být selektivní, tj. musí zvýhodňovat určité podniky nebo určitá odvětví výroby ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU [49].
The corporate tax exemption, the amount of which is proportional to the profit made, is not subject to a maximum limit and may therefore lead to an advantage which is disproportionate to the additional cost resulting from the public service obligations.
Podle ustálené judikatury [50] zahrnuje posouzení věcné selektivity daňového opatření snižujícího náklady, které obvykle zatěžují rozpočet podniku, tři fáze: v prvé řadě je nezbytné určit obecný nebo „obvyklý“ daňový režim (tzv. „referenční systém“) platný v dotčeném členském státě.
Finally, the assertion by the GPM of Dunkirk that the cost of the public service tasks systematically exceeds the theoretical corporate tax charge is not demonstrated by any figures or any historical data; in the absence of a legal guarantee (also valid for the future) of absence of overcompensation, even if this assertion had been proved to be true for the past, that would not be sufficient to comply with the no overcompensation requirement.
Za druhé je nutno stanovit, zda se předmětné opatření od tohoto referenčního systému odchyluje v rozsahu, v němž zavádí rozlišování mezi hospodářskými subjekty, které se nacházejí s ohledem na cíl uvedeného režimu, ve srovnatelné skutkové a právní situaci.
To be considered State aid, a measure must be selective, in the sense that it favours certain undertakings or the production of certain goods within the meaning of Article 107(1) TFEU [49].
V takovém případě je dané opatření a priori selektivní.
According to settled case-law [50], the assessment of the material selectivity of a tax measure mitigating the charges which are normally included in the budget of an undertaking proceeds in three steps.
Za třetí je třeba určit, zda je odchylující se opatření odůvodněno povahou nebo obecnou systematikou referenčního systému.
First, it is necessary to identify the common or ‘normal’ tax regime (the ‘reference system’) applicable in the Member State concerned.
Pokud jde o tuto třetí fázi, je na daném členském státu, aby prokázal, že odlišné daňové zacházení vyplývá přímo ze základních nebo řídících principů daňového režimu [51], který byl určen jako referenční systém.
Second, it is necessary to determine whether the measure in question derogates from the reference system by differentiating between economic operators which, in the light of the objective pursued by said tax regime, are in a comparable factual and legal situation.
Referenční systém
If this is the case, the measure is prima facie selective.
Referenční systém představuje francouzská daň z příjmů právnických osob, která je v zásadě vybírána z veškerých zisků nebo příjmů společností a jiných právnických osob (článek 205 francouzského všeobecného daňového zákoníku).
As a third step, it is necessary to establish whether the derogating measure is justified by the nature or overall structure of the reference system.
V souladu s ustanoveními čl. 206 odst. 1 a článku 1654 všeobecného daňového zákoníku se na právnické osoby, které se řídí soukromým nebo veřejným právem a které provozují podnikání nebo činnosti ziskové povahy, vztahuje daň z příjmů právnických osob.
As regards this third step, the Member State must demonstrate that the differential tax treatment results directly from the basic or guiding principles of its tax system [51] identified as reference system.
Podle článku 165 přílohy 4 všeobecného daňového zákoníku jsou veřejné podniky průmyslové nebo obchodní povahy povinny odvádět všechny přímé daně a poplatky podobné daním, které se vztahují na obdobné soukromé podniky.
Reference system
Ustanovení čl. 167 přílohy 4 uvedeného zákoníku stanoví, že tato ustanovení se vztahují zejména na obchodní a průmyslové komory a na samostatné přístavy.
The reference system is the French corporate tax, levied in principle on all profits or income obtained by companies and other legal persons (Article 205 of the CGI).
Ani francouzské orgány, ani zúčastněné třetí strany nevznesly po rozhodnutí o zahájení řízení k tomuto bodu žádné připomínky.
Under the provisions of Article 206(1) and Article 1654 of the CGI, legal persons governed by private or public law engaging in a business or transactions of a profit-making nature are subject to corporate tax.
Odchylka od referenčního systému
Under the provisions of Article 165 of Annex 4 to the CGI, public institutions of an industrial or commercial nature are liable to all direct and assimilated taxes applicable to similar private undertakings.
Podle již zmíněných ministerských rozhodnutí z let 1942 a 1943 platí, že „samostatné přístavy, námořní obchodní komory, obchodní a průmyslové komory, které spravují přístavní zařízení, obce, které jsou koncesionáři veřejných zařízení ve vlastnictví státu v námořních přístavech a rovněž podniky, které je nahradily jako provozovatelé těchto zařízení“ jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob.
Article 167 of Annex 4 to the same Code specifies that these provisions apply in particular to chambers of commerce and industry and to the autonomous ports.
V rozporu s tím, co tvrdí některé francouzské přístavy, nevyplývá osvobození přístavů od daně z příjmů právnických osob z obecných ustanovení všeobecného daňového zákoníku (zejména článku 165 přílohy 4 všeobecného daňového zákoníku) ani z nevýdělečné povahy činnosti přístavů, ale z ministerských rozhodnutí z let 1942 a 1943, která se výslovně odchylují od těchto obecných ustanovení a implicitně mají za to, že se přístavy věnují výdělečné činnosti [52].
Neither the French authorities nor interested third parties made any comments on this point following the opening decision.
To je potvrzeno rozhodnutím Státní rady (Conseil d'État), které citují zúčastněné strany [53].
Derogation from the reference system
S ohledem na cíl referenčního systému, kterým je zdanění zisků společností a právnických osob, se však subjekty, na které se vztahují ministerská rozhodnutí z let 1942 a 1943, nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci jako jiné společnosti nebo právnické osoby podléhající této dani v tom rozsahu, v němž všechny tyto podniky vytvářejí zisk.
By virtue of the ministerial decisions of 1942 and 1943 referred to above, ‘the autonomous ports, maritime chambers of commerce, chambers of commerce and industry managing port installations, municipalities which are concessionaires of public equipment owned by the State in the seaports, and undertakings to which they may have entrusted the operation of that equipment’ are exempt from corporate tax.
Dotčené osvobození tedy představuje odchylku od pravidel stanovených referenčním daňovým systémem.
Contrary to the arguments of certain French ports, the corporate tax exemption in favour of the ports results therefore not from the general provisions of the CGI (and in particular Article 165 of Annex 4 to the CGI) and the non-profit-making nature of the activity of the ports, but from the ministerial decisions of 1942 and 1943, which explicitly derogate from these general provisions and implicitly take the view that the ports engage in profit-making activities [52].
Komise se proto domnívá, že osvobození výše uvedených subjektů od daně je prima facie selektivní.
This is confirmed by the decision of the Council of State cited by the interested parties [53].
I pokud by byla prokázána skutečnost, že se toto opatření vztahuje na všechny francouzské přístavy [54], tento závěr by to nijak nezpochybňovalo.
However, in the light of the objective of the reference system, which is to tax the profits made by companies and legal persons, the entities covered by the ministerial decisions of 1942 and 1943 are in a comparable factual and legal situation to that of the other companies or legal persons subject to the tax in so far as all these undertakings generate profits.
Dotčené opatření totiž není obecné ve vztahu k referenčnímu systému, neboť se vztahuje pouze na některé podniky (provozovatele přístavů), které se nicméně nacházejí ve skutkové a právní situaci srovnatelné s jinými společnostmi nebo právnickými osobami podléhajícími této dani, tj. se všemi podniky, které vytvářejí zisk.
The exemption in question therefore constitutes a derogation from the rules established by the reference tax system.
Toto opatření by bylo obecné pouze ve vztahu k referenčnímu systému, který by byl omezen pouze na samotné přístavy (referenční systém vytvořený ministerskými rozhodnutími z let 1942 a 1943), vzhledem k tomu, že výše bylo prokázáno, že referenční systém představovala obecná ustanovení týkající se daně z příjmů právnických osob, která se vztahují na podniky ze všech odvětví.
The Commission therefore considers that the tax exemption in favour of the above-mentioned entities is prima facie selective.
Kromě toho vzhledem k cíli referenčního systému, kterým je uvalit daň z příjmů na zisky všech právnických osob, nepostačují vlastnosti uváděné francouzskými orgány a zúčastněnými stranami (úkoly uložené přístavům ve službách jiných podniků, zvláštní plnění, provozování obchodními a průmyslovými komorami, neexistence hospodářské soutěže, financování přístavními poplatky a využívání výkonu veřejných pravomocí) na prokázání toho, že se jedná o odlišnou faktickou a právní situaci.
The fact that the measure applies to all French ports, assuming it to have been established [54], does not call this conclusion into question.
Tyto okolnosti sice mohou případně vysvětlit, proč provozovatelé přístavů pověření posláním v obecném zájmu, vykazují nižší ziskovost a tudíž nižší zdanitelné zisky, nemohou však být důvodem pro to, aby dosažené zisky – nehledě na výdaje spojené s plněním tohoto poslání v obecném zájmu – byly osvobozeny od daně z příjmů právnických osob.
The measure at issue is not general in relation to the reference system, since it applies only to certain undertakings, the port operators, which are nevertheless in a factual and legal situation comparable to that of the other companies or legal persons subject to the tax, in other words to all profit-making undertakings.
Kromě toho francouzské orgány již v případě žádosti o vytvoření odchylného daňového režimu ve prospěch samostatných orgánů spravujících přístaviště pro rekreační lodě uznaly, že „evropské předpisy o pravidlech hospodářské soutěže vylučují možnost poskytnout odchylná daňová opatření ve prospěch určitých činností“ [55].
The measure would be general only if a reference system were to be considered which was confined to the ports themselves (a reference system formed by the ministerial decisions of 1942 and 1943), whereas it has been shown above that the reference system consists of the general corporate tax provisions to which undertakings of all sectors are subject.
Opodstatněnost na základě povahy a systematiky daňového systému
Furthermore, in the light of the objective of the reference system, which is to subject the profits made by any legal person to income tax, characteristics such as those cited by the French authorities and the interested parties (tasks imposed on the ports for the benefit of other undertakings, special obligations, operation by CCI, absence of competition, financing by port charges and exercise of the official powers of a public authority) will not serve to establish the existence of a different factual and legal situation.
Francouzské úřady uvádějí, že toto opatření tvoří nedílnou součást francouzského daňového systému již více než 70 let, ale plynutí času nemůže postačovat k tomu, aby byla výjimka z běžných pravidel tohoto systému považována za odůvodněnou povahou nebo systematikou tohoto systému.
Although those circumstances can in some cases explain that the operators of ports assigned general interest tasks have a lower profitability and therefore lower taxable profits, they cannot justify the exemption from corporate tax of the profits made, in spite of the costs associated with such general interest tasks.
Uplynulý čas však naproti tomu může odůvodnit využívání tohoto postupu pro stávající podpory (viz níže).
The French administration has already recognised, with regard to a request to create a derogating tax regime in favour of the autonomous marina authorities, that ‘the European regulations on competition rules preclude the possibility of granting derogating tax measures in favour of certain activities’ [55].
Komise se ostatně domnívá, že vnitřní logikou referenčního systému v tomto případě je zdanění zisků.
Justification based on the nature and general scheme of the system
Osvobození od daně založené výlučně na příslušnosti k určité kategorii podniků nebo přiznávané pouze některým subjektům stanoveným v zákoně tudíž do této logiky nespadá.
The French authorities state that the measure has been an integral part of the French tax system for over 70 years, but the passage of time cannot suffice to consider a derogation from the normal rules of the system to be justified by the nature and general scheme of the system.
A konečně, pokud jde o tvrzení některých zúčastněných stran, podle něhož by dotčené opatření nezpůsobilo „závažné narušení zásady rovnosti“, Komise uvádí, že skutečnost, že by určité opatření nezpůsobilo „závažné narušení zásady rovnosti“ dle francouzského práva, neznamená, že „vyplývá přímo ze základních nebo řídících principů referenčního systému nebo že […] je důsledkem mechanismů, které jsou tomuto systému vlastní a jsou nezbytné pro jeho fungování a pro jeho účinnost“ (***) [56] ve smyslu pravidel o státní podpoře.
The passage of time can, on the other hand, be used to justify the use of the procedure for existing aid (see below).
Jak proto vyplývá z rozhodnutí Ústavní rady [57], zohledňuje posuzování zásady rovnosti ve francouzském právu cíle, kteréodchylující se opatření sleduje, tj. cíle obecného zájmu, které nejsou danému daňovému systému vlastní a které nelze využít k odůvodnění povahou a systematikou tohoto daňového systému.
The Commission considers that the inherent logic of the reference system in this case is to tax profits.
Cíle, které nejsou danému systému vlastní, je sice možno případně zohlednit při posuzování slučitelnosti podpory, neumožňují však ospravedlnit selektivitu výjimky, a tudíž ani prokázat neexistenci státní podpory.
A tax exemption based solely on belonging to a certain category of undertakings or granted only to certain entities identified by law is not in keeping with this logic.
Rozhodnutí Ústavní rady zmíněné zúčastněnými stranami se navíc nevztahuje na ministerská rozhodnutí, která osvobozují přístavy od daně z příjmů právnických osob, ale na legislativní dokument, který osvobozuje od daně některé sportovní akce, jejichž vnitřní logika je odlišná od logiky daně z příjmů právnických osob.
Finally, as regards the assertion by certain interested parties that the measure at issue does not create any ‘clear breach of the principle of equal treatment’, the Commission would point out that the fact that a measure does not create any ‘clear breach of the principle of equal treatment’ in French law does not mean that it derives directly from the intrinsic basic or guiding principles of the reference system or is the result of inherent mechanisms necessary for the functioning and effectiveness of the system (***) [56] within the meaning of State aid law.