natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Au-pair z řad státních příslušníků třetích zemí by však zároveň mohly být snadno zneužívány.
If third-country nationals can prove that they are in receipt of resources throughout the period of their stay in the Member State concerned that derive from a grant, a fellowship or a scholarship, a valid work contract, a binding job offer or a financial undertaking by a pupil exchange scheme organisation, an entity hosting trainees, a voluntary service scheme organisation, a host family or an organisation mediating au pairs, Member States should take such resources into account in assessing the availability of sufficient resources.
Členské státy by měly mít možnost uplatňovat ustanovení této směrnice týkající se vstupu a pobytu au-pair, aby se zajistilo, že s nimi bude zacházeno spravedlivě a budou zohledňovány jejich specifické potřeby.
Member States should be able to lay down an indicative reference amount which they regard as constituting ‘sufficient resources’ that might vary for each one of the respective categories of third-country nationals.
Pokud je státní příslušník třetí země schopen prokázat, že je po celé období svého pobytu v dotčeném členském státě příjemcem finančních prostředků na základě grantu, stipendia, platné pracovní smlouvy, závazné pracovní nabídky nebo finančního závazku ze strany organizace odpovědné za program výměnných pobytů žáků, subjektu přijímajícího stážisty, organizace odpovědné za program dobrovolnické služby, hostitelské rodiny nebo organizace zprostředkující umísťování au-pair, měly by členské státy tyto prostředky zohlednit při posuzování toho, zda má dotčený státní příslušník dostatečné prostředky.
Member States are encouraged to allow the applicant to present documents and information in an official language of the Union, other than their own official language or languages, determined by the Member State concerned.
Členské státy by měly mít možnost stanovit orientační referenční částku, kterou považují za „dostatečné prostředky“, jež by mohla být pro každou příslušnou kategorii státních příslušníků třetích zemí odlišná.
Member States should have the possibility to provide for an approval procedure for public or private research organisations or both wishing to host third-country national researchers or for higher education institutions wishing to host third-country national students.
Členské státy se vyzývají, aby umožnily žadatelům předkládat dokumenty a informace v jednom z úředních jazyků Unie, který není úředním jazykem daného členského státu a který dotčený členský stát určí.
This approval should be in accordance with the procedures set out in the national law or administrative practice of the Member State concerned.
Členské státy by měly mít možnost stanovit schvalovací postup pro veřejné nebo soukromé výzkumné organizace, které si přejí přijímat jako hostitelské organizace státní příslušníky třetích zemí za účelem provádění výzkumných činností, nebo pro vysokoškolské instituce, které si přejí přijímat jako hostitelské instituce studenty, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí.
Applications to approved research organisations or higher education institutions should be facilitated and should speed up the entry of third-country nationals coming to the Union for the purpose of research or studies.
Toto schvalování musí být v souladu s postupy stanovenými vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí dotčených členských států.
Member States should have the possibility to provide for an approval procedure for respective host entities wishing to host third-country national pupils, trainees or volunteers.
Podávání žádostí schváleným výzkumným organizacím nebo vysokoškolským institucím by mělo být usnadněno a mělo by urychlit vstup státních příslušníků třetích zemí přicházejících do Unie za účelem výzkumu nebo studia.
Member States should have the possibility to apply this procedure to some or all of the categories of the host entities.
Členské státy by měly mít možnost stanovit schvalovací postup pro různé subjekty, které si přejí přijímat jakožto hostitelské subjekty žáky, stážisty nebo dobrovolníky, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí.
Applications to approved host entities should speed up the entry of third-country nationals coming to the Union for the purpose of training, voluntary service or pupil exchange schemes or educational projects.
Členské státy by měly mít možnost uplatnit takový postup na některé nebo všechny kategorie hostitelských subjektů.
If Member States establish approval procedures for host entities, they should be able to decide to either allow admission only through approved host entities or to establish an approval procedure while also allowing admission through non-approved host entities.
Podávání žádostí schváleným hostitelským subjektům by mělo urychlit vstup státních příslušníků třetích zemí přicházejících do Unie za účelem stáže, dobrovolnické služby, programů výměnných pobytů žáků nebo vzdělávacích projektů.
This Directive should be without prejudice to the right of Member States to issue authorisations for the purpose of studies, research or training other than those regulated by this Directive to third-country nationals who fall outside its scope.
Pokud členské státy stanoví schvalovací postupy pro hostitelské subjekty, měly by mít možnost rozhodnout, zda povolí přijímání pouze prostřednictvím schválených hostitelských subjektů, nebo zda budou uplatňovat schvalovací postup a zároveň umožní přijímání prostřednictvím neschválených hostitelských subjektů.
Once all the general and specific conditions for admission are fulfilled, Member States should issue an authorisation, within specified time limits.
Touto směrnicí by nemělo být dotčeno právo členských států vydávat povolení za účelem studia, výzkumu či stáže, které nejsou touto směrnicí upraveny, státním příslušníkům třetích zemí, již nespadají do oblasti působnosti této směrnice.
If a Member State issues residence permits only on its territory and all the conditions of this Directive relating to admission are fulfilled, the Member State should grant the third-country national concerned the requisite visa and should ensure that the competent authorities effectively cooperate for that purpose.
Jsou-li splněny všechny obecné i zvláštní podmínky pro přijetí, měly by členské státy vydat povolení ve stanovených lhůtách.
In the event that the Member State does not issue visas, it should grant the third-country national concerned an equivalent permit allowing entry.
Jestliže členský stát vydává povolení k pobytu pouze na svém území a všechny podmínky této směrnice týkající se přijetí jsou splněny, měl by členský stát dotčenému státnímu příslušníkovi třetí země udělit požadované vízum a zajistit, aby příslušné orgány účinně spolupracovaly za tímto účelem.
Authorisations should mention the status of the third-country national concerned.
Pokud daný členský stát víza nevydává, měl by dotčenému státnímu příslušníkovi třetí země poskytnout rovnocenné povolení umožňující vstup.
It should be possible for Member States to indicate additional information in paper format or store it in electronic format, provided this does not amount to additional conditions.
V povolení by měly být uvedeny údaje o právním postavení dotyčného státního příslušníka třetí země.
The different periods of duration of the authorisations under this Directive should reflect the specific nature of the stay of each category of third-country nationals covered by this Directive.
Členské státy by měly mít možnost uvádět další informace v tištěné formě nebo uchovávat takové informace v elektronické podobě, pokud z toho nebudou vyplývat dodatečné podmínky.
Member States should have the right to determine that the total duration of residence of students does not exceed the maximum duration of studies, as provided for in national law.
Specifická povaha pobytu u jednotlivých kategorií státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje tato směrnice, by se měla odrážet v různé době platnosti povolení vydaných podle této směrnice.
In this respect, the maximum duration of studies could also include, if provided for by the national law of the Member State concerned, the possible extension of studies for the purpose of repeating one or more years of studies.
Členské státy by měly mít právo stanovit, že celková doba pobytu studentů nesmí překročit maximální délku studia stanovenou vnitrostátními právními předpisy.
It should be possible for Member States to charge applicants for handling applications for authorisations and notifications.
V tomto ohledu může maximální délka studia rovněž zahrnovat případné prodloužení studia za účelem opakování jednoho nebo více let studia, pokud tak stanoví vnitrostátní právní předpisy dotčeného členského státu.
The level of the fees should not be disproportionate or excessive in order not to constitute an obstacle to the objectives of this Directive.
Členské státy by měly mít možnost účtovat žadatelům poplatky za vyřízení žádostí o povolení a za zaslání oznámení.
The rights granted to third-country nationals falling under the scope of this Directive should not depend on the form of the authorisation each Member State issues.
Výše poplatků by neměla být nepřiměřená ani nadměrná, aby nepředstavovala překážku dosažení cílů této směrnice.
It should be possible to refuse admission for the purposes of this Directive on duly justified grounds.
Práva udělená státním příslušníkům třetích zemí, kteří spadají do oblasti působnosti této směrnice, by neměla záviset na formě povolení, které každý členský stát vydává.
In particular, it should be possible to refuse admission if a Member State considers, on the basis of an assessment of the facts in an individual case and taking into account the principle of proportionality, that the third-country national concerned is a potential threat to public policy, public security or public health.
V řádně odůvodněných případech by mělo být možné přijetí podle této směrnice odmítnout.
The objective of this Directive is not to regulate the admission and residence of third-country nationals for the purpose of employment and it does not aim to harmonise national laws or practices with respect to workers' status.
Zejména by mělo být možné odmítnout přijetí, pokud se členský stát na základě individuálního posouzení skutečností a při zohlednění zásady proporcionality domnívá, že dotčený státní příslušník třetí země představuje možné ohrožení veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví.
It is possible, nevertheless, that in some Member States specific categories of third-country nationals covered by this Directive are considered to be in an employment relationship on the basis of national law, collective agreements or practice.
Cílem této směrnice není regulovat přijímání a pobyt státních příslušníků třetích zemí za účelem zaměstnání ani harmonizovat vnitrostátní právní předpisy nebo postupy týkající se právního postavení pracovníků.
Where a Member State considers third-country national researchers, volunteers, trainees or au pairs to be in an employment relationship, that Member State should retain the right to determine volumes of admission of the category or categories concerned in accordance with Article 79(5) TFEU.
Je však možné, že v některých členských státech jsou určité kategorie státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje tato směrnice, považovány za osoby v pracovněprávním vztahu na základě vnitrostátních právních předpisů, kolektivních smluv nebo ustálené praxe.
Where a third-country national researcher, volunteer, trainee or au pair applies to be admitted to enter into an employment relationship in a Member State, it should be possible for that Member State to apply a test demonstrating that the post cannot be filled from within the domestic labour market.
Pokud určitý členský stát považuje výzkumné pracovníky, dobrovolníky, stážisty nebo au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, za osoby v pracovněprávním vztahu, měl by být oprávněn stanovit objem vstupů na své území v příslušné kategorii či kategoriích v souladu s čl.
As regards students, volumes of admission should not apply since, even if they are allowed to work during their studies in accordance with the conditions provided for in this Directive, they seek admission to the territory of the Member States to pursue as their main activity a full-time course of study which could encompass a compulsory training.
79 odst.
Where, after having been admitted to the territory of the Member State concerned, a researcher, volunteer, trainee or au pair applies to renew the authorisation to enter into or continue to be in an employment relationship in the Member State concerned, with the exception of a researcher who continues the employment relationship with the same host entity, it should be possible for that Member State to apply a test demonstrating that the post cannot be filled from within the domestic labour market.
5 Smlouvy o fungování EU.
In case of doubts concerning the grounds of the application for admission, Member States should be able to carry out appropriate checks or require evidence in order to assess, on a case by case basis, the applicant's intended research, studies, training, voluntary service, pupil exchange scheme or educational project or au pairing and fight against abuse and misuse of the procedure set out in this Directive.
Pokud výzkumný pracovník, dobrovolník, stážista nebo au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, žádají o přijetí za účelem vstupu do pracovněprávního vztahu v členském státě, měl by mít daný členský stát možnost provést test, jenž by prokázal, že dané pracovní místo nelze obsadit místní pracovní silou.
Where the information provided is incomplete, Member States should inform the applicant within a reasonable period of the additional information that is required and set a reasonable deadline for providing it.
Regulace objemu vstupů by se neměla použít na studenty, neboť studentům sice může být povoleno pracovat během studia za podmínek stanovených v této směrnici, avšak o přijetí na území členského státu usilují studenti za účelem řádného studia, které má být jejich hlavní činností a které může zahrnovat absolvování povinné stáže.
Where additional information has not been provided within that deadline, the application could be rejected.
Pokud výzkumný pracovník, dobrovolník, stážista nebo au-pair, kteří již byli přijati na území určitého členského státu, požádají o prodloužení svých povolení za účelem vstupu do pracovněprávního vztahu nebo pokračování v pracovněprávním vztahu v dotčeném členském státě, s výjimkou výzkumného pracovníka, jehož pracovněprávní vztah pokračuje u téhož hostitelského subjektu, měl by mít daný členský stát možnost provést test, jenž by prokázal, že dané pracovní místo nelze obsadit místní pracovní silou.
National authorities should notify the applicant of the decision on the application.
V případě pochybností ohledně důvodů žádosti o přijetí by členské státy měly mít možnost provést příslušné kontroly nebo požadovat doložení některých skutečností, tak aby v jednotlivých případech mohly posoudit, jakému výzkumu, studiu, stáži, dobrovolnické službě, programu výměnných pobytů žáků nebo vzdělávacímu projektu či činnosti au-pair se žadatel hodlá věnovat, a mohly bojovat proti zneužívání nebo nesprávnému využívání řízení, které stanoví tato směrnice.
They should do so in writing as soon as possible and at the latest within the period specified in this Directive.
Pokud jsou poskytnuté informace neúplné, členské státy by měly žadatele v přiměřené lhůtě informovat, jaké další informace jsou požadovány, a stanovit přiměřenou lhůtu pro jejich poskytnutí.
This Directive aims to facilitate intra-EU mobility for researchers and students, inter alia by reducing the administrative burden related to mobility in several Member States.
Pokud tyto informace nejsou v této lhůtě poskytnuty, mělo by být možné žádost zamítnout.
For this purpose, this Directive sets up a specific intra-EU mobility scheme whereby a third-country national who holds an authorisation for the purpose of research or studies issued by the first Member State is entitled to enter, stay and carry out part of the research activity or studies in one or several second Member States in accordance with the provisions governing mobility under this Directive.
Vnitrostátní orgány by měly žadatele informovat o rozhodnutí o žádosti.
In order to enable researchers to move easily from one research organisation to another for the purpose of research, their short-term mobility should cover stays in second Member States for a period of up to 180 days in any 360-day period per Member State.
Měly by tak učinit písemně co nejdříve, avšak nejpozději ve lhůtě stanovené touto směrnicí.
Long-term mobility for researchers should cover stays in one or several second Member States for a period of more than 180 days per Member State.
Cílem této směrnice je usnadnit mobilitu výzkumných pracovníků a studentů v rámci Unie, mimo jiné snížením administrativní zátěže související s mobilitou v několika členských státech.
Family members of researchers should be entitled to accompany the researcher during mobility.
Za tímto účelem tato směrnice stanoví zvláštní režim mobility v rámci Unie, na jehož základě je státní příslušník třetí země, který je držitelem povolení za účelem výzkumu nebo studia vydaného prvním členským státem, oprávněn vstupovat, pobývat nebo realizovat část svého výzkumu či studia na území jednoho nebo více druhých členských států v souladu s ustanoveními upravujícími mobilitu podle této směrnice.
The procedure for their mobility should be aligned to that of the researcher they accompany.
S cílem umožnit výzkumným pracovníkům snadné přesuny z jedné výzkumné organizace do jiné za účelem výzkumu by jejich krátkodobá mobilita měla zahrnovat pobyty v druhých členských státech v délce až 180 dnů v kterémkoliv období 360 dnů na členský stát.
As regards students who are covered by Union or multilateral programmes or an agreement between two or more higher education institutions, in order to ensure continuity of their studies, this Directive should provide for mobility in one or several second Member States for a period of up to 360 days per Member State.
Dlouhodobá mobilita výzkumných pracovníků by měla zahrnovat pobyty na území jednoho nebo více druhých členských států v délce nad 180 dnů na členský stát.
Where a researcher or a student moves to a second Member State on the basis of a notification procedure and a document is necessary to facilitate access to services and rights, it should be possible for the second Member State to issue a document to attest that the researcher or the student is entitled to stay on the territory of that Member State.
Rodinní příslušníci výzkumných pracovníků by měli být oprávněni doprovázet výzkumného pracovníka během jeho přesunů.
Such a document should not constitute an additional condition to benefit from the rights provided for in this Directive and should only be of a declaratory nature.
Postup, jímž se řídí mobilita těchto rodinných příslušníků, by měl odpovídat postupu, jímž se řídí mobilita výzkumného pracovníka, kterého doprovázejí.
While the specific mobility scheme established by this Directive should set up autonomous rules regarding entry and stay for the purpose of research or studies in Member States other than the one that issued the initial authorisation, all the other rules governing the movement of persons across borders as laid down in the relevant provisions of the Schengen acquis should continue to apply.
V zájmu zajištění kontinuity studia studentů, na které se vztahuje program Unie nebo mnohostranný program nebo dohoda mezi dvěma nebo více vysokoškolskými institucemi, by tato směrnice měla stanovit mobilitu na území jednoho nebo více druhých členských států v délce až 360 dnů na členský stát.
Where the authorisation is issued by a Member State not applying the Schengen acquis in full and the researcher, his or her family members or the student, in the framework of intra-EU mobility, crosses an external border within the meaning of Regulation (EU) 2016/399 of the European Parliament and of the Council [9], a Member State should be entitled to require evidence proving that the researcher or the student is moving to its territory for the purpose of research or studies or that the family members are moving to its territory for the purpose of accompanying the researcher in the framework of mobility.
Pokud se výzkumný pracovník nebo student přesune do druhého členského státu na základě oznamovacího postupu a je zapotřebí doklad, který mu usnadní přístup ke službám a právům, měl by mít tento druhý členský stát možnost vydat výzkumnému pracovníkovi nebo studentovi doklad prokazující, že je oprávněn na území daného členského státu pobývat.
In addition, in case of crossing of an external border within the meaning of Regulation (EU) 2016/399, the Member States applying the Schengen acquis in full should consult the Schengen information system and should refuse entry or object to the mobility for persons for whom an alert for the purpose of refusing entry or stay, as referred to in Regulation (EC) No 1987/2006 of the European Parliament and of the Council [10], has been issued in that system.
Takový doklad by neměl představovat dodatečnou podmínku pro požívání práv podle této směrnice a měl by být pouze deklaratorní povahy.
This Directive should allow second Member States to request that a researcher or a student, who moves on the basis of an authorisation issued by the first Member State and does not or no longer fulfils the conditions for mobility, leaves their territory.
Zvláštní režim mobility zavedený touto směrnicí by měl stanovit autonomní pravidla pro vstup a pobyt za účelem výzkumu a studia v jiných členských státech, než je stát, jenž vydal původní povolení; nadále by se však měla uplatňovat všechna ostatní pravidla pro přeshraniční pohyb osob stanovená v příslušných ustanoveních schengenského acquis.
Where the researcher or the student has a valid authorisation issued by the first Member State, the second Member State should be able to request that researcher or student to go back to the first Member State in accordance with Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council [11].
Pokud povolení vydá členský stát, který neuplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu, a výzkumný pracovník nebo jeho rodinní příslušníci nebo student prostřednictvím mobility v rámci Unie překročí vnější hranici ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 [9], měl by mít členský stát právo vyžadovat doložení toho, že se daný výzkumný pracovník nebo student přesouvá na jeho území za účelem výzkumu nebo studia nebo že se daní rodinní příslušníci na jeho území přesouvají s cílem doprovázet dotčeného výzkumného pracovníka v rámci mobility.
Where the mobility is allowed by the second Member State on the basis of the authorisation issued by the first Member State and that authorisation is withdrawn or has expired during the period of mobility, it should be possible for the second Member State to either decide to return the researcher or the student to a third country, in accordance with Directive 2008/115/EC, or request without delay the first Member State to allow re-entry of the researcher or student to its territory.
Dále by v případě překročení vnější hranice ve smyslu nařízení (EU) 2016/399 měly členské státy, které schengenské acquis uplatňují v plném rozsahu, konzultovat Schengenský informační systém a odepřít vstup osobám, o nichž byl v tomto systému pořízen záznam pro účely odepření vstupu nebo pobytu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 [10], nebo vznést námitky proti mobilitě těchto osob.
In this latter case, the first Member State should issue the researcher or student with a document allowing re-entry to its territory.
Tato směrnice by měla umožnit druhým členským státům požádat, aby výzkumný pracovník nebo student, který se přesouvá na základě povolení vydaného prvním členským státem a nesplňuje nebo již nesplňuje podmínky pro mobilitu, opustil jejich území.
Union immigration policies and rules, on the one hand, and Union policies and programmes favouring mobility of researchers and students at Union level, on the other hand, should complement each other more.