natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Odstavec 3.18 směrnice OECD z roku 2010 uvádí následující doporučení: „Při aplikaci metody nákladů a přirážky, metody ceny při opětovném prodeji nebo transakční metody čistého rozpětí (viz kapitola II) je nezbytné zvolit stranu transakce, pro kterou je daný finanční ukazatel (přirážka k nákladům, hrubé rozpětí nebo ukazatel čistého zisku) testován.
In this regard, paragraph 2.3 of the 2010 OECD TP Guidelines provides: ‘As a result, where, taking account of the criteria described at paragraph 2.2, a traditional transaction method and a transactional profit method can be applied in an equally reliable manner, the traditional transaction method is preferable to the transactional profit method.’
Volba testované strany by měla být v souladu s funkční analýzou transakce.
The CUP and the TNMM are relevant for the present Decision and are therefore described in more detail in recitals 71 to 75.
Obecně je testovanou stranou ta, na kterou lze určitou metodu pro stanovení převodních cen aplikovat nejspolehlivěji a pro kterou lze nalézt nejspolehlivější srovnatelné transakce, tj. nejčastěji se bude jednat o tu stranu, která má méně komplexní funkční analýzu.“ [42]
The CUP method compares the price charged for the transfer of property or services in a controlled transaction (i.e. a transaction between two enterprises that are associated enterprises with respect to each other) to the price charged for the transfer of property or services in a comparable uncontrolled transaction (i.e. a transaction between enterprises that are independent enterprises with respect to each other), conducted under comparable circumstances.
Uvedený odstavec směrnice OECD z roku 2010 je často daňovými poradci vykládán v situacích transakcí mezi dvěma spřízněnými společnostmi tak, že umožňuje odhad ziskovosti na principu tržního odstupu pouze u jednoho z nich, tj. toho méně komplexního, a přispívá k jakémukoli jinému zisku sledovanému v účetnictví druhé společnosti, která je pokládána za komplexnější.
The TNMM is one of the ‘indirect methods’ to approximate an arm's-length pricing of transactions and profit allocation between companies of the same corporate group.
To probíhá bez ohledu na to, zda společnost pokládaná za komplexnější dostává tržní odměnu v důsledku transakcí mezi ní a méně komplexní společností, a bez ohledu na skutečnost, že sama směrnice OECD z roku 2010 podle všeho neruší požadavek, aby výsledné transakce byly oceňovány na základě principu tržního odstupu, jestliže se vychází z odstavce 3.18 směrnice OECD z roku 2010.
It approximates what would be an arm's-length profit for an entire activity, rather than for identified transactions.
Tržní rozpětí
It does not seek to establish the price of goods sold, but estimates the profits independent companies could be expected to make on an activity, such as the activity of selling goods.
Směrnice OECD popisuje jako přijatelný tržní výsledek srovnávací analýzy spíše rozpětí výsledků než jeden konkrétní výsledek [43].
It does this by taking an appropriate base (‘a profit level indicator’), such as costs, turnover or fixed investment, and applying a profit ratio reflecting that observed in comparable uncontrolled transactions to that base.
V praxi je tím, co daňoví poradci nazývají „rozpětí“, mezikvartilové rozpětí.
Because the TNMM does not set a price for individual transactions, the taxable profit of an entity estimated using the TNMM might not have a direct effect on the taxable profit of another entity of the same corporate group.
Kvartily v řadě dat jsou tři body, které oddělují čísla v souboru seřazená od nejmenšího po největší do tří stejně obsazených souborů, tj. 25 % dat je pod 25. percentilem (nazývaným také dolní kvartil), 50 % dat je pod druhým kvartilem nebo je rovno druhému kvartilu, což je zároveň medián souboru, a 75 % dat je pod 75. percentilem (nazývaným také horní kvartil) nebo je mu rovno.
The method is therefore different to using, for example, the CUP method, where transfer pricing establishes the price of a specific good or service which is then recorded in the taxable profit for the same amount by the group company selling and the group company buying the particular good or service.
Takovéto mezikvartilové rozpětí je uvedeno v odstavci 3.57 směrnice OECD z roku 2010 pro situace, kdy nelze plně řešit vady srovnatelnosti.
The use of the TNMM is often associated with paragraph 3.18 of the 2010 OECD TP Guidelines, according to which the ‘tested party’, i.e. the party to the transaction for which a financial indicator (mark-up on costs, gross margin, or net profit indicator) is tested, should, in principle, be the company which has the less complex function.
Podle směrnice OECD z roku 2010 mohou v takových případech, pokud rozpětí zahrnuje značný počet pozorování, ke zvýšení spolehlivosti analýzy přispět statistické nástroje, které za účelem zmenšení rozpětí berou v úvahu střední trend (např. mezikvartilové rozpětí nebo jiné percentily).
In detail, paragraph 3.18 of the 2010 OECD TP Guidelines provides for the following recommendation: ‘When applying a cost plus, resale price or transactional net margin method as described in Chapter II, it is necessary to choose the party to the transaction for which a financial indicator (mark-up on costs, gross margin, or net profit indicator) is tested.
V praxi se daňoví poradci často domnívají, že jakýkoli výsledek v mezikvartilovém rozpětí je přijatelný a stejnou měrou správný.
The choice of the tested party should be consistent with the functional analysis of the transaction.
Při provádění úprav cen, které se nacházejí mimo správné rozpětí, daňovým poplatníkem by správce daně měl v případě vad srovnatelnosti podle odstavce 3.62 směrnice OECD z roku 2010 [44] použít k určení vhodného bodu v rozpětí měřítka středního trendu (například medián, střední hodnotu nebo vážené průměry atd.).
As a general rule, the tested party is the one to which a transfer pricing method can be applied in the most reliable manner and for which the most reliable comparables can be found, i.e. it will most often be the one that has the less complex functional analysis’ [42].
Popis hlavních účetních a finančních výrazů používaných v analýze převodních cen
That paragraph of the 2010 OECD TP Guidelines is often interpreted by tax advisors in situations of transactions between two related companies as allowing to estimate the arm's-length profitability of only one of them, i.e. the less complex one, and attributing any other profit observed in the accounts to the second company, which is considered more complex.
Analýza převodních cen ve zprávě o stanovení převodních cen obsažená v žádosti o předběžnou dohodu se SMBV obsahuje řadu účetních pojmů a finančních ukazatelů zisku.
This is done regardless of whether the company considered as more complex earns an arm's-length remuneration as a result of the transactions between it and the less complex company, and regardless of the fact that the 2010 OECD TP Guidelines themselves do not seem to lift the requirement for resulting transactions to be priced at arm's length when paragraph 3.18 of the 2010 OECD TP Guidelines is relied upon.
Níže je uveden stručný vysvětlující přehled finančních ukazatelů a účetních pojmů používaných v hodnocení převodních cen a relevantních pro tento případ.
Arm's-length range
Hlavní položky účtování zisku a ztráty (nefinanční společnost)
The OECD TP Guidelines describe as an acceptable arm's-length outcome from a comparison analysis a range of outcomes rather than one specific outcome [43].
Typický výkaz zisků a ztrát nejprve zaznamenává příjem, který společnost obdrží ze svých běžných obchodních činností, obvykle z prodeje zboží a služeb zákazníkům.
In practice, what tax advisors refer to as a ‘range’ is the interquartile range.
Tato účetní položka se nazývá „tržby“, „obrat“ nebo „výnos“.
Quartiles in a series of data are three points which divide the figures in the set ranked from smallest to largest into three equally populated sets, that is 25 % of the data is in the 25th percentile (also called lower quartile), 50 % of the data is below or equal to the second quartile, which is the median of the set, and 75 % of the data is below or equal to the 75th percentile (also called upper quartile).
Hodnota prodaného zboží (dále jen „COGS“) představuje zejména hodnotu materiálu použitého na výrobu zboží (suroviny) nebo kupní cenu zboží, které bylo opětovně prodáno, pokud společnost prodané zboží nezpracovává.
Such an interquartile range is mentioned in paragraph 3.57 of the 2010 OECD TP Guidelines for situations where comparability defects cannot be fully addressed.
Pro výpočet hrubého zisku se COGS odečte od tržeb.
According to the 2010 OECD TP Guidelines, in such cases, if the range includes a sizeable number of observations, statistical tools that take account of central tendency to narrow the range (e.g. the interquartile range or other percentiles) might help to enhance the reliability of the analysis.
Provozní výdaje zahrnují v zásadě mzdové náklady [45], výdaje na energie a další administrativní a prodejní výdaje.
In practice, tax advisors often consider that any outcome within an interquartile range is acceptable and equally correct.
V případě společnosti SMBV je platba hrazená společnosti Alki LP klasifikována jako provozní výdaj, ale podle předběžné dohody se SMBV je vyloučena z provozních výdajů používaných k výpočtu zdanitelného příjmu [46].
Furthermore, when making adjustments to pricing by the taxpayer that is outside a correct range, the tax administration in presence of comparability defects should according to paragraph 3.62 of the 2010 OECD TP Guidelines [44] rely on measures of central tendency (for instance the median, the mean or weighted averages, etc.) to determine the appropriate point in the range.
Tabulka 1 poskytuje zjednodušený přehled výkazu zisků a ztrát [47].
Description of main accounting and financial terms used in the transfer pricing analysis
Tabulka 1
The transfer pricing analysis in the transfer pricing report included in the SMBV APA request contains a number of accounting concepts and financial profit indicators.
Zjednodušený výkaz zisků a ztrát
A brief overview of financial indicators and accounting concepts frequently used in transfer pricing assessment and relevant for the present case are explained below.
Tržby (nebo obrat nebo výnos)
Main profit and loss accounting items (non-financial company)
Hodnota prodaného zboží (COGS)
A typical profit and loss account first records the income that a company receives from its normal business activities, usually from the sale of goods and services to customers.
Hrubý zisk
This accounting item is referred to as ‘Sales’ or ‘Turnover’ or ‘Revenue’.
Provozní výdaj (OpEx)
Cost of goods sold (hereinafter: ‘COGS’) represents mainly the value of material used for the production of goods (raw materials) or the purchase price of goods that have been resold if the company does not process the goods sold.
Provozní zisk (EBITDA)
COGS is deducted from sales to calculate gross profit.
Úroky a odpisy
Operating expenses covers principally salary expenses [45], energy expenses and other administrative and sales expenses.
Zdanitelný příjem (EBT)
In the case of SMBV, the royalty paid to Alki LP is classified as an operating expense, but it is excluded from the operating expenses used to calculate the taxable income according to the SMBV APA [46].
Daň
Table 1 provides a simplified overview of a profit and loss account [47].
Čistý zisk
Table 1
Zisková rozpětí
Simplified profit and loss account
Výkonnost a ziskovost se často měří pomocí ukazatelů, které jsou prezentovány jako „rozpětí“ nebo „přirážky“.
Sales (or Turnover or Revenue)
Rozpětí se používají i ve vzájemných srovnáních při stanovování převodních cen.
Cost of goods sold (COGS)
Některá rozpětí jsou tradičně definována.
Gross Profit
To platí pro hrubá rozpětí, která jsou v zásadě definována jako hrubé zisky vydělené tržbami, a pro čistá rozpětí definovaná v zásadě jako čisté zisky vydělené tržbami.
Operating Expense (OpEx)
Čistá zisková rozpětí používaná v analýzách převodních cen budou často jako výchozí bod (nominátor) používat spíše zdanitelný příjem než čisté zisky, a to zejména při uplatňování metody transakční metody čistého rozpětí, která slouží ke stanovení přibližné hodnoty zdanitelného příjmu testované strany.
Operating profit (EBITDA)
Popis nizozemských pravidel tvorby tržních cen
Interest and depreciation
Článek 8b zákona o dani z příjmu právnických osob z roku 1969
Taxable income (EBT)
Předběžná dohoda se SMBV byla uzavřena na základě čl. 8b odst. 1 nizozemského zákona o dani z příjmu právnických osob z roku 1969 (Wet op de Vennootschapsbelasting 1969) (dále jen „zákon CIT“).
Tax
Ustanovení čl. 8b odst. 1 zákona CIT, který byl do uvedeného zákona doplněn v roce 2002, stanoví princip tržního odstupu v domácím daňovém právu Nizozemska a zní takto: „Pokud se subjekt podílí, přímo či nepřímo, na řízení, kontrole nebo kapitálu jiného subjektu a mezi těmito dvěma subjekty byly dohodnuty nebo uloženy takové podmínky v jejich obchodních nebo finančních vztazích (převodní ceny), jež se liší od podmínek, které by byly sjednány mezi nezávislými stranami, bude zisk těchto subjektů stanoven, jako kdyby byly dohodnuty posledně uvedené podmínky.“
Net profit
Nizozemský výnos o stanovování převodních cen z roku 2001
Profit margins
Pokyny, jak nizozemský správce daně vykládá princip tržního odstupu stanovený v čl. 8b odst. 1 zákona CIT, jsou uvedeny v nizozemském výnosu o stanovování převodních cen ze dne 30. března 2001 (dále jen „výnos“) [48].
Performance and profitability is often measured using ratios presented as ‘margins’ or ‘mark-ups’.
Preambule výnosu uvádí: „[…] Podle politiky Nizozemska ve vztahu k principu tržního odstupu v oblasti mezinárodního daňového práva tvoří tento princip v důsledku svého začlenění do široké definice příjmu v oddíle 3.8 zákona o dani z příjmu z roku 2001 nedílnou součást nizozemského systému daňového práva.
Margins are also used in peer comparisons in transfer pricing.
[49] V zásadě to znamená, že směrnice OECD se použije na Nizozemsko přímo podle oddílu 3.8 zákona o dani z příjmu z roku 2001.
Some margins are conventionally defined.
Existuje celá řada oblastí, v nichž směrnice OECD poskytují prostor pro individuální výklad členskými zeměmi.
This is the case for gross margins, which are in principle defined as gross profits divided by sales, and for net margins defined in principle as the net profits divided by sales.
Pokud jde o používání rozmezí, výnos na základě kapitoly 1.2 určuje, že: „V některých případech bude možné uplatnit princip tržního odstupu a dojít k jednomu jedinému číslu, které je pro určení tržního charakteru převodních cen nejspolehlivější.
Article 8b of the corporate income tax 1969
Jelikož však stanovování převodních cen není exaktní vědou, vygeneruje konkrétní metoda pro stanovení převodních cen často rozmezí čísel, která jsou všechna stejně spolehlivá.“
The SMBV APA was concluded on the basis of Article 8b(1) of the Dutch Corporation Tax Act 1969 (Wet op de Vennootschapsbelasting 1969) (hereinafter ‘CIT’).
V závislosti na okolnostech je nutné vybrat jednu z těchto pěti akceptovaných metod.
Article 8b(1) CIT, which was inserted in the CIT in 2002, lays down the arm's-length principle in the domestic tax law of the Netherlands and reads as follow: ‘Where an entity participates, directly or indirectly, in the management, control or capital of another entity, and conditions are made or imposed between these entities in their commercial and financial relations (transfer prices) which differ from conditions which would be made between independent parties, the profit of these entities will be determined as if the last mentioned conditions were made’.
Metody se mohou vzájemně doplňovat.
Dutch Transfer Pricing Decree 2001
Směrnice OECD se opírá o určitou hierarchii metod, podle níž jsou upřednostňovány tradiční transakční metody.
Guidance as to how the Dutch tax administration interprets the arm's-length principle laid down in Article 8b(1) CIT is provided in the Dutch Transfer Pricing Decree of 30 March 2001 (hereinafter ‘the Decree’) [48].
Na jednu stranu jsou transakční ziskové metody považovány více či méně za metody, které se volí jako poslední, na stranu druhou směrnice OECD uvádí, že daňové orgány musí audit převodních cen zahájit z hlediska metody zvolené daňovým poplatníkem (viz odstavec 4.9 směrnice OECD).
The preamble to the Decree states the following: ‘[…] The policy of the Netherlands on the arm's-length principle in the field of international tax law is that this principle forms an integral part of the Netherlands' system of tax law as a result of its incorporation in the broad definition of income recorded in Section 3.8 of the Income Tax Act 2001’ [49].
Kdykoli nizozemský správce daně provádí audit převodních cen, v souladu s odstavcem 4.9 směrnice OECD by měl začít z hlediska metody vybrané daňovým poplatníkem v době transakce.
In principle, this means that the OECD Guidelines apply directly to the Netherlands under Section 3.8 of the Income Tax Act 2001.
To je v souladu s odstavcem 1.68 směrnice OECD.
There are a number of areas in which the OECD Guidelines provide scope for individual interpretation by the member countries.
Důsledkem je, že daňoví poplatníci si v zásadě mohou zvolit metodu pro stanovení převodních cen, pokud přijatá metoda vede k tržnímu výsledku dotčené transakce.
In a number of other areas, practical experience has shown that the OECD Guidelines are in need of clarification.
V určitých situacích však některé metody přinesou lepší výsledky než jiné.
This decree explains the Netherlands' position in relation to these particular points and seeks, where possible, to remove any confusion'.
Ačkoli lze od daňových poplatníků očekávat, že svůj výběr metody pro stanovení převodních cen založí na spolehlivosti metody pro konkrétní situaci, rozhodně se od nich neočekává, že zváží výhody a nevýhody všech různých metod a poté vysvětlí, proč metoda, která byla nakonec vybrána, přináší za převažujících podmínek lepší výsledky (tj. pravidlo nejlepší metody).
With regard to the use of a range, the Decree determines under Chapter 1.2: ‘In some cases it will be possible to apply the arm's-length principle and arrive at one single figure that is the most reliable to determine the arm's-length character of the transfer prices.
V některých situacích je vhodná rovněž kombinace metod.
Because, however, transfer pricing is not an exact science, a particular transfer pricing method will often generate a range of figures all of which are equally reliable’.
Daňoví poplatníci současně nejsou povinni používat více než jednu metodu.
With regard to the transfer pricing methods, under Chapter 2, the Decree states the following: ‘Chapter II of the OECD Guidelines discusses the three traditional transaction methods introduced in Paragraphs 1.68 to 1.70 (i.e. the comparable uncontrolled price method, the resale price method and the cost-plus method), whilst Chapter III examines the methods known as the transactional profit methods (i.e. the profit-split method and the transactional net margin method or TNMM).
Jedinou povinností daňového poplatníka je vysvětlit, proč bylo rozhodnuto o přijetí konkrétní metody, která byla vybrána.“
Depending on the circumstances, a choice of one of these five accepted methods has to be made.
V kapitole 2.1 výnosu je popsána metoda CUP.
The methods can supplement each other.
Pokud jde o upřednostnění této metody, výnos uvádí: „[…] Pokud je k dispozici srovnatelná cena, bude obecně nejpřímější a nejspolehlivější metodou při určování převodní ceny metoda srovnatelné nezávislé ceny (obecně známá jako metoda CUP), proto má být tato metoda upřednostněna před jinými metodami.“
The OECD Guidelines are based on a certain hierarchy of the methods where a preference exists for the traditional transaction methods.
Dodatečné informace přijaté po zahájení formální vyšetřovacího řízení od společnosti Starbucks a Nizozemska
On the one hand, transactional profit methods are considered more or less as methods of last resort.
Nizozemsko a společnost Starbucks poskytly doplňující informace a číselné údaje týkající se společností SMBV a Alki LP, kaváren Starbucks a společnosti SCTC.
On the other hand, the OECD Guidelines state that the tax authorities need to start a transfer pricing audit from the perspective of the method chosen by the taxpayer (see Paragraph 4.9 of the OECD Guidelines).
Informace o činnostech a rizicích společnosti SMBV
In accordance with Paragraph 4.9 of the OECD Guidelines, whenever the Netherlands' tax administration undertakes a transfer pricing audit, it should start from the perspective of the method adopted by the taxpayer at the time of the transaction.
Ve zprávě o stanovení převodních cen je společnost SMBV představena jako výrobce s nízkými riziky.
This complies with Paragraph 1.68 of the OECD Guidelines.
Komise požádala o informace, aby mohla ověřit, zda je hlavní činnost SMBV, tedy v tomto případě pražení kávy, skutečně nízkorizikovou výrobou.
The implication is that taxpayers are in principle free to choose a transfer pricing method, provided that the method adopted leads to an arm's-length outcome for the transaction in question.
Komise rovněž požádala o informace o struktuře nákladů SMBV za účelem ověření toho, zda podléhající činnosti produkující tyto náklady potvrzují, že úkoly vykonávané společností SMBV jsou skutečně rutinními úkoly a nepředstavují v souladu s předpoklady ve zprávě o stanovení převodních cen žádný stupeň komplexnosti.
In certain situations, however, some methods will generate better results than others.
Informace o míře obchodního rizika, které společnost SMBV podstupuje, jsou uvedeny v různých oddílech, kde jsou popsány jednotlivé smlouvy.
Although taxpayers may be expected to base their choice of a transfer pricing method on the reliability of the method for the particular situation, taxpayers are definitely not expected to weigh up the advantages and disadvantages of all of the various methods and then explain why the method that was ultimately adopted generates the best results in the prevailing conditions (i.e. the best method rule).
S cílem analyzovat, jaké produkty jsou hlavními hnacími silami tržeb společnosti SMBV, a ověřit, zda je pražení kávy skutečně hlavní ekonomickou činností SMBV, požádala Komise o rozpis tržeb SMBV podle jednotlivých produktů.
Certain situations are also suited for a combination of methods.
Společnost Starbucks poskytla částky, které dostává od kaváren za kávová zrna (v tabulce 2 jsou zvýrazněny), a samostatně výše jakýchkoli dalších plateb od kaváren za jiné činnosti, jako je prodej kelímků, rovněž vyznačené v tabulce 2.
At the same time, taxpayers are not obliged to use more than one method.
Tabulka 2
The only obligation resting on the taxpayer is to explain why the decision was taken to adopt the particular method that was adopted.’
Výnosy společnosti SMBV podle kategorie prodaných výrobků
Under Chapter 2.1 of the Decree, the CUP method is described.
Popis
With regard to the preference for the use of this method, the Decree states: ‘(…) If a comparable price is available, the comparable uncontrolled price method (commonly known as the CUP method) will, in general, be the most direct and the most reliable method in determining the transfer price, so that this method is to be preferred over other methods’.
SLADKÉ PEČIVO/PEKÁRNA
Additional information received after the opening of the formal investigation procedure from Starbucks and the Netherlands
[700–800 tisíc]
The Netherlands and Starbucks provided complementary information and figures regarding SMBV, Alki LP, the Starbucks Shops and SCTC.
[1–10 milionů]
Information on the activities and risks of SMBV
[20–30 milionů]
In the transfer pricing report, SMBV is presented as a low risk manufacturer.
HOTOVÉ POTRAVINY
The Commission requested information to verify whether the main activity of SMBV was indeed low-risk manufacturing, which in this case would be the roasting of coffee.