natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise ověřuje zejména dodržování zásad stanovených v článcích 3, 4 a 6 tohoto nařízení.
s were signed with 75 private transport undertakings on 13 December 2006 and entered into force on 1 January 2007.
Smlouva CT2 nahrazuje od roku 2008 smlouvu CT1 na období zbývající do 31. prosince 2016.
They followed on from the previous operating agreements, while at the same time paving the way for the transition to the ‘target’ form of contract, the CT2.
Soulad s odstavcem 3 uvedeného článku je tak dodržen.
Under Article 2-1 of the CT1, the object of the contract was to lay down ‘the terms on which the Undertaking would provide the public scheduled passenger transport service by road which it operates in Île-de-France’.
A konečně, pokud jde o 256. bod odůvodnění písm. d), CT2 v článku 49 stanoví, že „podnik má kromě své odměny nárok na podíly na zisku, bonifikace nebo sankce v souvislosti se svým [provozním] výkonem při poskytování referenční služby.“ Kompenzace za veřejné služby, jejíž je příspěvek C2 součástí, je tedy propojena se systémem pobídek dostatečně rozvinutým na to, aby bylo možno mít za to, že je v souladu s nařízením (ES) č. 1370/2007.
It laid down the practical arrangements for relations between STIF and the service provider with regard to:
Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1471
Commission Decision (EU) 2017/1471
kterým se mění rozhodnutí 2013/162/EU s cílem revidovat roční emisní příděly členských států na období od 2017–2020
amending Decision 2013/162/EU to revise Member States' annual emission allocations for the period from 2017 to 2020
(oznámeno pod číslem C(2017) 5556)
(notified under document C(2017) 5556)
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
Having regard to Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community's greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020 [1], and in particular the fourth subparagraph of Article 3(2) thereof,
Rozhodnutí Komise 2013/162/EU [2] stanoví roční emisní příděly členských států na období 2013–2020 na základě údajů z inventur skleníkových plynů členských států stanovených v souladu s pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 1996, které byly k dispozici v době jeho přijetí.
Commission Decision 2013/162/EU [2] determines Member States' annual emission allocations (AEAs) for the period from 2013 to 2020 using the data from Member States' greenhouse gas (GHG) inventories determined in accordance with the 1996 Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories, available at the time of its adoption.
Po přijetí rozhodnutí 2013/162/EU byla v článku 6 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 666/2014 [3] stanovena pro členské státy povinnost vykazovat inventury skleníkových plynů určené v souladu s pokyny IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a pokyny podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) pro vykazování ročních inventur podle rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.
After the adoption of Decision 2013/162/EU, Article 6 of Commission Delegated Regulation (EU) No 666/2014 [3] required Member States to report greenhouse gas inventories determined in accordance with the 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories, and the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC) reporting guidelines on annual inventories as set out in Decision 24/CP.19 of the Conference of the Parties to the UNFCCC.
Článek 27 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 [4] stanoví povinnost Komise do prosince 2016 prověřit dopad uplatňování pokynů IPCC z roku 2006 nebo změn používané metodiky úmluvy UNFCCC na celkové emise skleníkových plynů členských států relevantní pro článek 3 rozhodnutí č. 406/2009/ES s cílem zajistit konzistentnost mezi metodikami používanými pro stanovení ročních emisních přídělů členských států a ročním vykazováním členských států po datu uvedeného prověření.
Article 27 of Regulation (EU) No 525/2013 of the European Parliament and of the Council [4] requires the Commission to examine the impact of the use of the 2006 IPCC guidelines, or of changes to UNFCCC methodologies used, on the Member State's total greenhouse gas emissions relevant for Article 3 of Decision No 406/2009/EC by December 2016, with a view to ensuring consistency between the methodologies used for the determination of the AEAs and the annual reporting by Member States after the date of that examination.
Komise v souladu s článkem 27 nařízení (EU) č. 525/2013 a na základě údajů z inventur skleníkových plynů přezkoumaných podle článku 19 uvedeného nařízení prověřila dopad uplatňování pokynů IPCC z roku 2006 a změn používané metodiky úmluvy UNFCCC na inventury skleníkových plynů členských států.
In accordance with Article 27 of Regulation (EU) No 525/2013 and based on the GHG inventory data as reviewed under Article 19 of that Regulation, the Commission examined the impact of the use of the 2006 IPCC Guidelines, and of changes to UNFCCC methodologies used, on Member State's GHG inventories.
U většiny členských států rozdíl v celkových emisích skleníkových plynů relevantních pro článek 3 rozhodnutí č. 406/2009/ES přesahuje 1 %.
The difference in the total greenhouse gas emissions relevant for Article 3 of Decision No 406/2009/EC exceeds 1 % for most Member States.
V zájmu jasnosti by však měla být nahrazena celá příloha II rozhodnutí 2013/162/EU, přičemž roční emisní příděly na období 2013–2016 by měly zůstat nezměněny.
Such revision should be done using the same methodology as the one used for determining the annual emission allocations by Decision 2013/162/EU.
Článek 2 rozhodnutí 2013/162/EU zmiňuje hodnoty potenciálu globálního oteplování uvedené ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.
The revision of AEAs should be limited to those that were allocated for the years 2017 to 2020, since for greenhouse gas emissions for the years 2013 to 2016 Member States can no longer change their policies and measures.
Konference smluvních stran úmluvy UNFCCC mezitím přijala nové rozhodnutí 24/CP.19, kterým odvolala rozhodnutí 15/CP.17 a potvrdila hodnoty uvedené ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC.
However, in the interests of clarity the whole Annex II to Decision 2013/162/EU should be replaced, while keeping the AEAs for the years 2013 to 2016 unchanged.
Článek 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 666/2014 vyžaduje, aby členské státy a Komise pro účely stanovení a vykazování inventur skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 používaly potenciály globálního oteplování uvedené v příloze III rozhodnutí 24/CP.19.
Article 2 of Decision 2013/162/EU refers to global warming potential values from the 4th IPCC Assessment Report as adopted by Decision 15/CP.17 of the Conference of the Parties to the UNFCCC.
V zájmu jasnosti by proto odkaz na rozhodnutí 15/CP.17 v článku 2 rozhodnutí 2013/162/EU měl být nahrazen odkazem na rozhodnutí 24/CP.19.
In the meanwhile the Conference of the Parties to the UNFCCC adopted a new Decision 24/CP.19 recalling Decision 15/CP.17 and confirming the values from the 4th IPCC Assessment Report.
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
Article 7 of Delegated Regulation (EU) No 666/2014 requires Member States and the Commission to use the global warming potentials listed in Annex III to Decision 24/CP.19 for the purpose of determining and reporting greenhouse gas inventories pursuant to paragraphs 1 to 5 of Article 7 of Regulation (EU) No 525/2013.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
In the interests of clarity the reference to Decision 15/CP.17 in Article 2 of Decision 2013/162/EU should therefore be replaced by a reference to Decision 24/CP.19.
Článek 1
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Climate Change Committee,
Rozhodnutí 2013/162/EU se mění takto:
HAS ADOPTED THIS DECISION:
V článku 2 se slova „rozhodnutím 15/CP.17“ nahrazují slovy „rozhodnutím 24/CP.19“;
Article 1
Příloha II se nahrazuje zněním přílohy tohoto rozhodnutí.
Decision 2013/162/EU is amended as follows:
Článek 2
In Article 2, ‘Decision 15/CP.17’ is replaced by ‘Decision 24/CP.19’;
V Bruselu dne 10. srpna 2017.
Article 2
člen Komise
Done at Brussels, 10 August 2017.
L 140, 5.6.2009, s. 136.
Member of the Commission
Rozhodnutí Komise 2013/162/EU ze dne 26. března 2013 o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013–2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (Úř. věst.
OJ L 140, 5.6.2009, p. 136.
L 90, 28.3.2013, s. 106).
Commission Decision 2013/162/EU of 26 March 2013 on determining Member States' annual emission allocations for the period from 2013 to 2020 pursuant to Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 90, 28.3.2013, p. 106).
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 666/2014 ze dne 12. března 2014, kterým se stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie a zohledňují změny v souvislosti s potenciály globálního oteplování a mezinárodně dohodnutými pokyny k inventurám podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (Úř. věst.
Commission Delegated Regulation (EU) No 666/2014 of 12 March 2014 establishing substantive requirements for a Union inventory system and taking into account changes in the global warming potentials and internationally agreed inventory guidelines pursuant to Regulation (EU) No 525/2013 of the European Parliament and of the Council (OJ L 179, 19.6.2014, p. 26).
L 179, 19.6.2014, s. 26).
Regulation (EU) No 525/2013 of the European Parliament and of the Council of 21 May 2013 on a mechanism for monitoring and reporting greenhouse gas emissions and for reporting other information at national and Union level relevant to climate change and repealing Decision No 280/2004/EC (OJ L 165, 18.6.2013, p. 13).
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (Úř. věst.
ANNEX
L 165, 18.6.2013, s. 13).
ANNEX II
PŘÍLOHA
Member States Annual Emissions Allocation for the year 2013 to 2020 calculated applying global warming potential values from the fourth IPCC assessment report
Roční emisní příděl členských států na období 2013–2020 vypočtený s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC
Annual Emission Allocation
Členský stát
(tonnes of carbon dioxide equivalent)
Roční emisní příděl
Belgium
(v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého)
Bulgaria
Lucembursko
Malta
Spojené království
In the light of this examination, all Member States' annual emission allocations for the years 2017 to 2020 contained in Annex II to Decision 2013/162/EU should be revised in order to take into account the updated inventory data reported and reviewed pursuant to Article 19 of Regulation (EU) No 525/2013 in 2016.
Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/1474
Commission Delegated Decision (EU) 2017/1474
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/797, pokud jde o konkrétní cíle pro vypracování, přijetí a přezkum technických specifikací pro interoperabilitu
supplementing Directive (EU) 2016/797 of the European Parliament and of the Council with regard to specific objectives for the drafting, adoption and review of technical specifications for interoperability
(oznámeno pod číslem C(2017) 3800)
(notified under document C(2017) 3800)
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/797 ze dne 11. května 2016 o interoperabilitě železničního systému v Evropské unii [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice,
Having regard to Directive (EU) 2016/797 of the European Parliament and of the Council of 11 May 2016 on the interoperability of the rail system within the European Union [1], and in particular Article 5(1) thereof,
Ačkoli článek 4 směrnice (EU) 2016/797 stanoví obsah a některé obecné cíle technických specifikací pro interoperabilitu (dále jen „TSI“), tato směrnice nestanoví konkrétní cíle pro každou TSI, ale zmocňuje Komisi k tomu, aby za tímto účelem přijala akty v přenesené pravomoci.
While Article 4 of Directive (EU) 2016/797 sets out the content and some general objectives of the technical specifications for interoperability (‘TSIs’), that Directive does not set out the specific objectives for each TSI but empowers the Commission to adopt delegated acts for that purpose.
Toto rozhodnutí stanoví ucelený soubor konkrétních cílů, které by měly být začleněny do TSI s cílem zlepšit interoperabilitu, a přitom usnadnit, zlepšit a rozvíjet služby železniční dopravy v Unii a se třetími zeměmi a přispět k dokončení jednotného evropského železničního prostoru a postupného dosažení vnitřního trhu.
This Decision sets out a coherent set of specific objectives which should be integrated in the TSIs to improve interoperability while making it possible to facilitate, improve and develop rail transport services within the Union and with third countries and contribute to the completion of the single European railway area and the progressive achievement of the internal market.
Tyto konkrétní cíle v TSI by měly být prováděny prostřednictvím žádostí podaných Agentuře Evropské unie pro železnice (dále jen „agentura“) v souladu s čl. 5 odst. 2 směrnice (EU) 2016/797.
Those specific objectives in the TSIs should be implemented by means of requests to the European Union Agency for Railways (the ‘Agency’) in accordance with Article 5(2) of Directive (EU) 2016/797.
Tyto žádosti by měly být založeny na vlastních prioritách Komise a na dostupnosti zdrojů v rámci agentury.
Those requests should be based on the Commission's own priorities and on the availability of resources within the Agency.
Doporučení agentury by měla pro každý konkrétní cíl zahrnovat analýzy nákladů a přínosů a posouzení dopadů zvažovaných technických řešení, což Komisi umožní zvolit nejvýhodnější řešení a stanovit TSI pomocí prováděcích aktů v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 51 odst. 3 směrnice (EU) 2016/797.
For each specific objective, the recommendations of the Agency should include cost benefit analyses and impact assessments of the technical solutions considered to allow the Commission to select the most viable solutions and establish the TSIs by means of implementing acts according to the examination procedure referred to in Article 51(3) of Directive (EU) 2016/797.
Z hlediska oblasti působnosti pokrývají stávající TSI uspokojivě všechny subsystémy definované v příloze II směrnice (EU) 2016/797.
In terms of scope of application, the existing TSIs satisfactorily cover all subsystems defined in Annex II to Directive (EU) 2016/797.
Působnost jednotlivých TSI by však měla být přezkoumána v souladu se zásadami „zlepšování právní úpravy“ s cílem snížit počet legislativních aktů a dále zvýšit soudržnost mezi TSI a struktura některých z nich by případně měla být změněna nebo by TSI měly být sloučeny, aby se zabránilo zdvojování činností a zajistil přímější soulad mezi subsystémy, základními požadavky a TSI.
However, in line with ‘better regulation’ principles, in order to reduce the number of legislative acts and in order to further increase the coherence between TSIs, the scope of specific TSIs should be reviewed and possibly some of them should be restructured or merged to avoid duplication and to provide a more direct correspondence between subsystems, essential requirements and TSIs.
Přitom by se měla zohlednit nezbytná stabilita právních předpisů v oblasti železnic.
That should take into account the stability necessary in railway legislation.
K zajištění soudržnosti právních předpisů by měly být zohledněny možné dopady a rozhraní mezi TSI a mezi TSI a stávajícími strategiemi, politikami a právními předpisy.
In order to ensure coherence of the legislation, the possible impacts and interfaces between TSIs and between TSIs and existing strategies, policies and legislation should be taken into account.
Je třeba rovněž zvážit, zda by navrhovaná řešení nebo specifické prvky měly být zahrnuty do samotných TSI nebo do souvisejících dokumentů a právních předpisů.
It should also be considered whether the proposed solutions, or specific elements, should be included in the TSI itself or in related documents and legislation.
TSI by navíc měly pokud možno zachovávat ustanovení TSI, která odstraňují technické překážky interoperability, zejména ustanovení usnadňující volný pohyb vozidel po celé Unii.
Furthermore, the TSIs should, whenever possible, preserve the TSI provisions which remove technical barriers to interoperability, in particular provisions facilitating the free movement of vehicles throughout the Union.
Revize TSI by měly zohlednit zkušenosti železničního odvětví s nejasnými požadavky nebo jinými nezamýšlenými dopady a náklady plynoucími z TSI, zejména včetně zkušeností s koridory pro železniční nákladní dopravu nebo zkušeností s uplatňováním TSI na tratě s nízkou hustotou provozu.
TSIs revisions should take into account the experience of the railway sector regarding unclear requirements or other unintended impacts and costs resulting from the TSIs, including in particular the experience of Rail Freight Corridors or experiences resulting from the application of the TSIs to low density lines.
Revize TSI by měly rovněž zohlednit potřebu dosáhnout správné rovnováhy mezi přístupem založeným na pravidlech, který umožňuje usnadnit technickou kompatibilitu, zejména na rozhraních mezi subsystémy, ale také mezi prvky interoperability a subsystémy, a přístupem založeným na posouzení rizik, jenž usnadňuje technický pokrok a inovativní řešení, zejména při specifikaci funkcí a výkonností.
TSIs revisions should also take into account the need to achieve the right balance between a rule-based approach, which allows to facilitate technical compatibility in particular at the interfaces between subsystems, but also between interoperability constituents and subsystems, and a risk-based approach, which allows to facilitate technical progress and innovative solutions, in particular when specifying functions and performances.
Revize TSI by měly zohlednit vývoj železničního systému a souvisejících činností v oblasti výzkumu a inovací, mimo jiné iniciativu Shift2Rail, zachovat manévrovací prostor pro inovace a začlenit inovace, když dosáhnou odpovídající úrovně vyspělosti určené agenturou.
TSIs revisions should take into account the developments of the railway system and related research and innovation activities, in particular but not limited to Shift2Rail, keeping the margin of manoeuvre for innovation, and integrating innovations when they reach an appropriate level of maturity determined by the Agency.
Z hlediska technické soudržnosti železničních sítí s rozchodem koleje 1520 mm v Unii a vozidel provozovaných na těchto sítích by příslušné TSI měly zohlednit vývoj technických požadavků platných v sítích třetích zemí s rozchodem koleje 1520 mm.
In terms of the technical coherence of the 1520 mm track gauge railway networks in the Union and of vehicles operated on those networks, relevant TSIs should take into account the evolution of technical requirements applicable in the 1520 mm track gauge networks of third countries.
Pro usnadnění jejich propagace a možného přijetí mimo Unii, a aby se podpořila výměna mezi sítěmi třetích zemí a Unií, mohou TSI zahrnovat nezávazná ustanovení, která zohledňují požadavky obvyklé v jiných zeměpisných oblastech, například vyšší hmotnost na nápravu pro těžké vlaky.
In order to facilitate their promotion and possible adoption outside the Union, and to facilitate interchange between third country networks and the Union, TSIs may include voluntary provisions taking into account requirements common in other geographical areas, for example higher axle loads for heavy trains.
Aby TSI mohly držet krok s vývojem norem a jiných technických dokumentů, měly by do nich být začleněny odkazy na tyto dokumenty způsobem, který umožňuje jejich včasnou aktualizaci a současně zajišťuje nezbytné přechody mezi normami nebo mezi verzemi norem.
In order to allow TSIs to keep up with developments in standards and other technical documents, TSIs should integrate references to those documents in a way which makes it possible to update them in a timely manner while providing for the necessary transitions between standards or between versions of standards.
Většina TSI zahrnuje v souladu s čl. 4 odst. 3 písm. f) směrnice (EU) 2016/797 ustanovení, která definují strategii jejich uplatňování s cílem uskutečnit postupný přechod od současného stavu do stavu dodržování TSI.
In accordance with Article 4(3)(f) of Directive (EU) 2016/797, most TSIs include clauses defining the strategy for their application in order to make a gradual transition from the existing situation to a situation of compliance with the TSI.
V železničním odvětví však panuje nejistota ohledně konkrétního uplatňování těchto ustanovení.
There is however confusion in the rail sector on the concrete application of those clauses.
Strategie uplatňování by proto měly být přezkoumány a v rámci možností a v závislosti na povaze jednotlivých TSI zjednodušeny a měly by být v různých TSI jednotné, zvláště v TSI týkajících se kolejových vozidel.
The strategies for application should thus be reviewed and, to the extent possible and depending on the nature of each TSI, be simplified and be consistent in the various TSIs, especially the TSIs relating to rolling stock.
Měla by být zvážena možnost povolit během přechodného období smíšené uplatňování TSI a její předchozí verze.
The possibility to allow a mixed application of a TSI and of its previous version during the transition period should be considered.
Navíc by měla být v TSI definována doba platnosti certifikátů pro prvky interoperability a subsystém, která by měla být v rámci jednotlivých TSI soudržná.
Additionally, the validity period of the certificates for interoperability constituents and subsystem should be defined in the TSIs, and should be coherent between TSIs.
Ustanovení čl. 4 odst. 3 písm. h) směrnice (EU) 2016/797 umožňuje, aby TSI zahrnovala předpisy, které se použijí na stávající subsystémy a vozidla, zejména v případě jejich modernizace a obnovy.
Article 4(3)(h) of Directive (EU) 2016/797 allows TSIs to include provisions applicable to existing subsystems and vehicles, in particular in the event of their upgrading and renewal.
Tyto předpisy mohou způsobit právní nejistotu v případě povolení, která již byla vydána, proto by měla být věnována zvláštní pozornost předběžné analýze souvisejících nákladů a přínosů a definici úprav, jež vyžadují žádost o nové povolení.
Those provisions can give rise to legal uncertainty in case of authorisations which are already issued, therefore there should be particular attention to the preliminary analysis of the related costs and benefits and to the definition of the modification works which require an application for a new authorisation.