natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V rozsudku ve věci Filev a Osmani, C-297/12, bodech 39 až 41 a 44 ESD výslovně upřesnil: „K tomuto je třeba nejprve uvést, že uvedená směrnice neobsahuje žádné ustanovení, které by stanovilo přechodný režim pro rozhodnutí o zákazu vstupu přijatá před její použitelností.
Where a Member State considers issuing a residence permit, it shall systematically carry out a search in the Schengen Information System.
Z ustálené judikatury Soudního dvora však vyplývá, že se nové pravidlo použije až na výjimky okamžitě na budoucí účinky situace, která vznikla za platnosti dřívějšího pravidla […].
Where a Member State considers issuing a residence permit to an alien for whom an alert has been issued for the purposes of refusing entry, it shall first consult the Member State issuing the alert and shall take account of its interests; the residence permit shall be issued for substantive reasons only, notably on humanitarian grounds or by reason of international commitments.
Z toho vyplývá, že směrnice 2008/115/ES se uplatní na účinky rozhodnutí o zákazu vstupu, přijatých na základě vnitrostátních pravidel použitelných před dnem její použitelnosti, které nastávají v dotčeném členském státě po tomto datu. […] Z toho plyne, že čl. 11 odst. 2 směrnice 2008/115/ES brání zachování takových účinků zákazů vstupu s neomezenou dobou platnosti […], které byly přijaty přede dnem použitelnosti směrnice 2008/115/ES, nad maximální dobu trvání zákazu stanovenou v tomto ustanovení, s výjimkou případů, kdy byly tyto zákazy vstupu vydány vůči státním příslušníkům třetích zemí, kteří představují vážné ohrožení veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo národní bezpečnosti.“
Where a residence permit is issued, the Member State issuing the alert shall withdraw the alert but may put the alien concerned on its national list of alerts.
Právo na řádnou správu představuje základní právo, které je uznáno jako obecná zásada práva EU a je zakotveno v Listině základních práv Evropské unie, jež je nedílnou součástí právního řádu EU.
Prior to issuing an alert for the purposes of refusing entry within the meaning of Article 96, the Member States shall check their national records of long-stay visas or residence permits issued.
Toto právo zahrnuje právo každého být vyslechnut před přijetím jemu určeného individuálního opatření, které by se jej mohlo nepříznivě dotknout nebo jež významně ovlivňuje jeho zájmy, což souvisí i s dodržováním práva na obhajobu, další obecnou zásadou práva EU.
Where it emerges that an alert for the purposes of refusing entry has been issued for an alien who holds a valid residence permit issued by one of the Contracting Parties, the Contracting Party issuing the alert shall consult the Party which issued the residence permit in order to determine whether there are sufficient reasons for withdrawing the residence permit.
V rozsudcích ve věcech G. a R., C-383/13 [62] a Boudjlida, C-249/13 [63] poskytl ESD důležité vysvětlení práva být vyslechnut ve vztahu k rozhodnutím o navrácení a k rozhodnutím o zajištění.
If the residence permit is not withdrawn, the Contracting Party issuing the alert shall withdraw the alert but may nevertheless put the alien in question on its national list of alerts.
Tyto rozsudky znamenají, že při přijímání rozhodnutí týkajících se navrácení (tj. rozhodnutí o navrácení, rozhodnutí o zákazu vstupu, rozhodnutí o vyhoštění, příkazu k zajištění atd.) musí členské státy vždy dodržet níže uvedené procesní záruky, ačkoliv to nemusí být v příslušných článcích směrnice o navracení výslovně stanoveno:1) právo každého být vyslechnut před přijetím jemu určeného individuálního opatření, které by se jej mohlo nepříznivě dotknout;
Paragraphs 1 and 2 shall apply also to long-stay visas.
právo každého na přístup ke spisu, který se jej týká, za účelem analýzy veškerých důkazů, které jsou proti němu k dispozici nebo na nichž se zakládá odůvodnění rozhodnutí ze strany příslušného vnitrostátního orgánu, přičemž jsou dodržovány oprávněné zájmy důvěrnosti a profesního a obchodního tajemství;
Article 25 SIC is a directly applicable provision and can be applied by Member States without transposing national legislation.
právo každého obrátit se na právního zástupce před přijetím rozhodnutí o navrácení, pokud se výkon tohoto práva nedotkne řádného průběhu řízení o navrácení a neohrozí účinné provádění směrnice; to však neznamená povinnost členských států hradit náklady na tuto pomoc;
Only the Member State issuing the entry ban (Member State A) can lift the entry ban.
povinnost správních orgánů věnovat náležitou pozornost vyjádřením dotčené osoby a pečlivě a nestranně přezkoumat všechny relevantní skutečnosti projednávaného případu;
If another Member State (Member State B) decides to issue a residence permit to the same person or not to withdrawn an existing one (after having carried out consultation with the Member State which had issued the entry ban), Member State A is obliged to withdraw the alert (Article 25(2) SIC), although it may put the third-country national on its national list of alerts.
povinnost správních orgánů odůvodňovat svá rozhodnutí.
The reasons underlying an existing entry ban issued by Member State A, as well as the interests of this Member State, must be considered and taken into account by Member State B before issuing a residence permit or deciding not to withdraw it (for instance for family reunification purposes).
Členské státy mají značný prostor pro uvážení, pokud jde o to, jak udělovat právo být vyslechnut v praxi: nedodržení tohoto práva znamená, že rozhodnutí je neplatné pouze v případě, že by výsledek řízení byl jiný, pokud by bylo toto právo respektováno (rozsudek ESD ve věci G. a R., C-383/13, bod 38).
In order to allow Member State B to properly take into account the underlying reasons for the entry ban, it is essential that Member State A provides the relevant information to Member State B in due time.
Kromě toho orgán členského státu nemusí státního příslušníka třetí země vyslechnout konkrétně v souvislosti s rozhodnutím o navrácení v případě, že poté, co tento orgán v rámci předchozího azylového řízení, při němž bylo plně dodrženo právo každého být vyslechnut, zjistil, že státní příslušník třetí země pobývá na území daného státu neoprávněně, zvažuje přijetí rozhodnutí o navrácení (rozsudek ESD ve věci Mukarubega, C-166/13 [64]).
Those Member States which do not yet fully apply Schengen rules and therefore cannot (yet) directly apply Article 25 SIC, should nevertheless follow the spirit of Article 11(4) of the Return Directive and contact — if they become aware (through whatever source of information including information from the applicant) that a person is subject of an entry ban issued by another Member State — the authorities which issued the entry ban.
Logika stanovená v rozsudku ve věci Mukarubega je následující: „Právo být vyslechnut před přijetím rozhodnutí o navrácení nemůže být využíváno pro neomezené znovuotevírání správního řízení, a to s cílem zachovat rovnováhu mezi základním právem dotyčné osoby na vyslechnutí před přijetím rozhodnutí nepříznivě zasahujícího do jejího právního postavení, a povinností členských států bojovat proti nelegálnímu přistěhovalectví.“
Before issuing a residence permit to the person, the Member State should seek to ‘take account of the interest’ of the Member State which issued the entry ban.
Tuto logiku lze použít rovněž v jiných situacích, jako jsou případy uvedené v čl. 6 odst. 6 směrnice o navracení (rozhodnutí o ukončení oprávněného pobytu společně s rozhodnutím o navrácení).
‘Historic’ entry bans issued before 24 December 2010 have to be adapted in line with the standards fixed in Article 11 of the Return Directive — i.e. maximum of 5 year, individual assessment, obligation to withdraw/consider withdrawing in specific circumstances — if they develop effects for the period after 24 December 2010 and if they are not yet in line with the substantive safeguards of Article 11.
Její součástí je také to, že opakované posouzení rizika porušení zásady nenavracení (non-refoulement) se nevyžaduje, pokud bylo dodržování této zásady posouzeno již v předchozích řízeních, posouzení je konečné a v individuální situaci dotčeného státního příslušníka třetí země nedošlo ke změně.
Adaptation should take place either upon application of the concerned person at any moment or ex officio at the earliest possible moment, and in any case not later than at the occasion of the regular (3-year) review of entry bans foreseen for SIS alerts.
Stejně tak by nemělo docházet k opakovanému posuzování dalších prvků, na které by se bylo možné odvolávat s cílem zabránit návratu.
In the judgment of Case C-297/12, Filev and Osmani (paragraphs 39-41 and 44), the ECJ expressly clarified: ‘In that regard, it is important to note from the outset that that directive does not include a provision providing for transitional arrangements in relation to entry-ban decisions taken before it became applicable.
Členské státy by měly přijmout opatření, která zabrání opakovanému posuzování, například tím, že v maximální možné míře sloučí v jeden procesní krok správní slyšení vedená příslušnými vnitrostátními orgány k různým účelům (například obnovení nebo udělení povolení k pobytu, stanovení práva vstupu na území členského státu, konečné zamítavé rozhodnutí o žádosti o mezinárodní ochranu), a to za předpokladu, že právo být vyslechnut bude plně respektováno.
None the less, it follows from the Court's settled case-law that new rules apply immediately, except in the event of a derogation, to the future effects of a situation which arose under the old rules […].
V této souvislosti a za tímto účelem by mohly být zavedeny inovativní nástroje, jako je například videokonference.
It follows that Directive 2008/115/EC is applicable to those effects which occur after the date of its applicability in the Member State concerned of entry-ban decisions taken under national rules which were applicable before that date. […] It follows that Article 11(2) of Directive 2008/115/EC precludes a continuation of the effects of entry bans of unlimited length made before the date on which Directive 2008/115/EC became applicable, […] beyond the maximum length of entry ban laid down by that provision, except where those entry bans were made against third-country nationals constituting a serious threat to public order, public security or national security’.
Členské státy musí zajistit, aby uplatňováním těchto opatření nebylo dotčeno dodržování procesních záruk, a měly by věnovat zvláštní pozornost osobám, které zvláštní procesní záruky potřebují, zejména nezletilým osobám (viz níže).
The right to good administration is a fundamental right recognised as a general principle of EU law and enshrined in the CFR, which forms an integral part of the EU legal order.
Právo být vyslechnut zahrnuje rovněž právo být vyslechnut s ohledem na možné použití článku 5 a čl. 6 odst. 2 až 5 směrnice o navracení a ohledně podrobných opatření pro navrácení, jako je lhůta poskytnutá k dobrovolnému opuštění území a to, zda se jedná o dobrovolný, nebo nucený návrat.
This right includes the right of every person to be heard before any individual measure which would affect him or her adversely or which significantly affect his or her interests is taken, which is also inherent in respect for the rights of the defence, another general principle of EU law.
Orgán však nesmí dotčeného státního příslušníka třetí země před slyšením upozornit na skutečnost, že zamýšlí přijmout rozhodnutí o navrácení, sdělit mu skutečnosti, na kterých hodlá toto rozhodnutí založit, či mu ponechat čas na rozmyšlenou, pokud měl tento státní příslušník možnost vyjádřit užitečným a účinným způsobem své stanovisko k neoprávněnosti svého pobytu a ke skutečnostem, které by mohly být na základě vnitrostátního práva důvodem k tomu, aby týž orgán nepřijal rozhodnutí o navrácení (viz rozsudek ESD ve věci Boudjlida, C-249/13).
In the judgments of Cases C-383/13, G & R [62], and C-249/13, Boudjlida [63], the ECJ provided important clarification on the right to be heard in relation to return and detention decisions.
Procesní záruky uvedené v článcích 12 a 13 směrnice o navracení by se měly vztahovat na všechna rozhodnutí týkající se navrácení a nesmí být omezeny na tři druhy rozhodnutí, které jsou zmíněny v čl. 12 odst. 1 uvedené směrnice.
These judgements imply that Member States must always comply with the safeguards below when taking decisions related to return (i.e. return decision, entry-ban decisions, removal decisions, detention order) even though this may not be expressly specified in the relevant articles of the Return Directive:(1) the right of every person to be heard, before any individual measure which would affect him or her adversely is taken;
Právo nezletilé osoby být vyslechnuta v řízení o navrácení, které se jí týká nebo na ni má dopad, musí být respektováno.
the right of every person to have access to his or her file, to analyse all the evidence relied on against him or her which serves to justify a decision by the competent national authority, while respecting the legitimate interests of confidentiality and of professional and business secrecy;
V souladu s článkem 12 Úmluvy o právech dítěte a s ohledem na obecnou připomínku č. 12 Výboru OSN pro práva dítěte o právu dítěte být vyslechnuto [65] musí být dotčené nezletilé osoby vyslechnuty buď přímo, nebo prostřednictvím zástupce nebo vhodného subjektu; musí být respektováno právo nezletilých osob svobodně vyjadřovat své názory a k jejich názorům musí být náležitě přihlíženo, a to s ohledem na věk, zralost a případné komunikační obtíže, má-li mít jejich slyšení smysl.Aby se dodržování práva nezletilé osoby být vyslechnuta zajistilo v praxi, měla by se opatření přijatá členskými státy řídit těmito klíčovými zásadami:
the right of every person to have recourse to a legal adviser prior to the adoption of a return decision, provided that the exercise of that right does not affect the due progress of the return procedure and does not undermine the effective implementation of the Directive; this does not entail an obligation upon Member States to bear the costs of that assistance;
vyjadřování názorů je volbou, nikoli povinností,
the obligation of the administration to pay due attention to the observations by the person concerned and examine carefully and impartially all the relevant aspects of the individual case;
na právo být vyslechnut by se neměla vztahovat žádná věková omezení ani jiná svévolná omezení, a to ani v právních předpisech ani v praxi,
the obligation of the administration to give reasons for its decisions.
nezletilá osoba by měla být vyslechnuta v prostředí, které odpovídá jejím potřebám,
Member States enjoy a significant margin of discretion on how to grant the right to be heard in practice: the non-respect of this right renders a decision invalid only insofar as the outcome of the procedure would have been different if the right was respected (judgment of the ECJ in Case C-383/13, G & R, paragraph 38).
prostředky použité k naplnění práva být vyslechnut by měly být přizpůsobeny úrovni chápání dotčené osoby a její schopnosti komunikovat a měly by zohledňovat okolnosti daného případu,
Moreover, a Member State authority may fail to hear a third-country national specifically on the subject of a return decision where, after that authority has determined that the third-country national is staying illegally in the national territory within a preceding asylum procedure which fully respected that person's right to be heard, it is contemplating the adoption of a return decision (judgment of the ECJ in Case C-166/13, Mukarubega [64]).
aby byla plně zohledněna nutnost chránit nezletilé osoby, neměly by být s žádnou nezletilou osobou vedeny pohovory častěji, než je nezbytné,
The logic set out in Mukarubega is as follows: ‘The right to be heard before the adoption of a return decision cannot be used in order to re-open indefinitely the administrative procedure, for the reason that the balance between the fundamental right of the person concerned to be heard before the adoption of a decision adversely affecting that person and the obligation of the Member States to combat illegal immigration must be maintained’.
umožnit vyjádření názorů nezletilým osobám v obzvláště zranitelném postavení může vyžadovat zvláštní opatření, včetně tlumočnických a překladatelských služeb.
This logic can also be applied in different case constellations, such as those mentioned in Article 6(6) of the Return Directive (decision on ending of legal stay combined with return decision) and it entails that a repetitive assessment of the risk of breach of the principle of non-refoulement is not required if the respect of that principle was already assessed in previous procedures, if the assessment is final and if there is no change in the individual situation of the third-country national concerned.
Shromažďování informací o pašování: V souladu s prioritami stanovenými v Akčním plánu EU proti pašování migrantů (2015–2020) [66], a zejména nutností zlepšit shromažďování a sdílení informací, Komise doporučuje, aby členské státy zavedly odpovídající mechanismy v zájmu zajištění systematického shromažďování informací od zadržených neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, přičemž musí plně respektovat základní práva a acquis EU v oblasti azylu.
In the same vein, a repetitive assessment of other elements that could be invoked in order to prevent return should be obviated.
Členské státy se vybízejí, aby při udělování práva být vyslechnut před přijetím rozhodnutí o navrácení vyzývaly navracené osoby k poskytnutí informací, jež se mohou týkat způsobu fungování a tras pašeráckých sítí a rovněž vazeb na obchodování s lidmi a jiné trestné činy, a informací o finančních převodech.
Member States should take measures to avoid such repetitive assessments, for instance by merging in one procedural step, to the extent possible, the administrative hearings of the competent national authorities for different purposes (for example renewal or granting of a residence permit, determination of the right to enter the territory of a Member State, final negative decision on an application for international protection), provided that the right to be heard is fully respected.
Informace získané v této souvislosti by měly být shromažďovány a vyměňovány mezi příslušnými (přistěhovaleckými, pohraničními, policejními) orgány a agenturami, a to na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, v souladu s vnitrostátními právními předpisy a osvědčenými postupy, o nichž bylo informováno na příslušných fórech EU.
In this context, innovative tools such as for instance video-conferencing could also be developed for this purpose.
Směrnice o navracení výslovně upravuje řadu různých rozhodnutí týkajících se navrácení, tj.:
Member States must ensure that the application of such measures does not result in a prejudice for the respect of procedural safeguards, and should pay particular attention to persons in need of special procedural guarantees, in particular minors (see below).
rozhodnutí o navrácení (čl. 3 odst. 4 a čl. 6 odst. 1);
The right to be heard includes a right to be heard on the possible application of Articles 5 and 6(2) to (5) of the Return Directive and on the detailed arrangements for return, such as the period allowed for voluntary departure and whether return is to be voluntary or forced.
rozhodnutí o lhůtě k dobrovolnému opuštění území a o prodloužení této lhůty (článek 7);
The authority must, however, not warn the third-country national, prior to the hearing, that it is contemplating adopting a return decision, or disclose information on which it intends to rely as justification for that decision, or allow a period of reflection, provided that the third-country national has the opportunity effectively to present his point of view on the subject of the illegality of his stay and the reasons which might, under national law, justify that authority refraining from adopting a return decision (see judgment of the ECJ in Case C-249/13, Boudjlida).
rozhodnutí o vyhoštění (čl. 8 odst. 3);
The procedural safeguards of Articles 12 and 13 of the Return Directive should be applied to all decisions related to return and must not be limited to the three types of decisions mentioned in Article 12(1) of that Directive.
rozhodnutí o odkladu vyhoštění (článek 9);
The minor's right to be heard in return procedures involving or affecting them must be respected.
rozhodnutí o zákazu vstupu a o pozastavení nebo zrušení zákazu vstupu (článek 11);
In accordance with Article 12 of the Convention on the Rights of the Child, and taking into account the General Comment No 12 of the UN Committee on the rights of the child on the right of the child to be heard [65], the minors concerned must be heard, either directly or through a representative or an appropriate body; the right to express their views freely must be respected and due weight must be given to the minors' views, in accordance with their age and maturity and taking into account any communication difficulties they may have, in order to make their participation meaningful.To ensure in practice the respect of the right of the minor to be heard, the measures adopted by Member States should be guided by the following key principles:
rozhodnutí o zajištění a o prodloužení zajištění (článek 15).
expressing views is a choice and not an obligation,
Většina těchto rozhodnutí představuje vedlejší rozhodnutí k rozhodnutí o navrácení a tato rozhodnutí by měla být obvykle přijímána společně s rozhodnutím o navrácení v rámci jednoho správního aktu: rozhodnutí o navrácení mohou zahrnovat lhůtu k dobrovolnému opuštění území (článek 7), zákaz vstupu (článek 11) a (případně, nikoli však nutně) rozhodnutí o vyhoštění (v případě nedodržení lhůty k dobrovolnému opuštění území).
the right to be heard should not be subject to any age limits or other arbitrary restrictions, either in law or in practice,
V určitých případech jsou možné následné změny těchto vedlejších rozhodnutí:
a minor should be heard in an environment that is appropriate to his/her needs,
zákaz vstupu může být uložen v pozdější fázi jako vedlejší a následný prvek již vydaného rozhodnutí o navrácení v případě, že dotčená osoba nesplnila povinnost návratu ve stanovené lhůtě k dobrovolnému opuštění území (čl. 11 odst. 1 písm. b)),
the means used to give effect to the right to be heard should be adapted to the level of understanding and ability to communicate and should take into account the circumstances of the case,
V čl. 6 odst. 6 směrnice o navracení je potvrzena obecná zásada, která členským státům umožňuje spojit několik různých rozhodnutí (včetně rozhodnutí, která se netýkají přímo navrácení) v rámci jednoho správního nebo soudního aktu, pokud jsou u každého individuálního rozhodnutí dodrženy příslušné záruky a ustanovení.
facilitating the expression of views may require special measures for a minor in particularly vulnerable situations, including the provision of interpretation and translation services.
Rozhodnutí o ukončení oprávněného pobytu (např. konečné zamítnutí žádosti o azyl, zrušení víza či neobnovení povolení k pobytu) může být proto přijato buď samostatně, nebo společně s rozhodnutím o navrácení v rámci jednoho správního nebo soudního aktu.
Collection of information on smuggling: in line with the priorities established in the EU Action Plan against Migrant Smuggling 2015-2020 [66], and in particular the need to improve gathering and sharing of information, the Commission recommends that Member States put in place adequate mechanisms in order to ensure systematic information gathering from third-country nationals apprehended in an irregular situation, in full respects of fundamental rights and EU asylum acquis.