natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zdraví zvířat a jejich dobré životní podmínky však spolu souvisejí: lepší zdraví zvířat podporuje jejich lepší životní podmínky a naopak.
However, animal health and welfare are linked: better animal health promotes better animal welfare, and vice versa.
Při provádění opatření k prevenci a tlumení nákaz v souladu s tímto nařízením by měl být zohledněn vliv těchto opatření na dobré životní podmínky zvířat ve smyslu článku 13 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), aby byla dotčená zvířata ušetřena veškeré zbytečné bolesti, strachu nebo utrpení.
When disease prevention and control measures are carried out in accordance with this Regulation, their effect on animal welfare, understood in the light of Article 13 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), should be considered in order to spare the animals concerned any avoidable pain, distress or suffering.
Právní předpisy upravující oblast dobrých životních podmínek zvířat, jako například nařízení Rady (ES) č. 1/2005 [9] a (ES) č. 1099/2009 [10], by se nezbytně měly i nadále uplatňovat a náležitě provádět.
Animal welfare legislation, such as Council Regulations (EC) No 1/2005 [9] and (EC) No 1099/2009 [10], should necessarily continue to apply and should be properly implemented.
Pravidla stanovená tímto nařízením by neměla vést k zdvojování nebo překrývání se zmíněnými právními předpisy.
The rules laid down in this Regulation should not duplicate, or overlap with, the rules laid down in that legislation.
Podle sdělení Komise z dne 19. září 2007 o nové strategii Evropské unie v oblasti zdraví zvířat (2007–2013), jež navrhuje zásadu „prevence je lepší než léčba“, je cílem podporovat zdraví zvířat kladením většího důrazu na preventivní opatření, dozor nad nákazami, tlumení nákaz a výzkum v zájmu snížení výskytu nákaz zvířat a minimalizace následků v případě vzniku ohniska.
The Commission's communication of 19 September 2007 on a new Animal Health Strategy for the European Union (2007-2013) where ‘Prevention is better than cure’ aims to promote animal health by placing greater emphasis on preventive measures, disease surveillance, disease control and research, in order to reduce the incidence of animal diseases and minimise the impact of outbreaks when they do occur.
Navrhuje se přijetí „jednotného a zjednodušeného právního rámce pro zdraví zvířat“ s cílem dosáhnout sblížení s mezinárodními normami při zajištění pevného odhodlání dostát vysokým standardům zdraví zvířat.
It proposes the adoption of a single and simplified regulatory framework for animal health seeking convergence with international standards while ensuring a firm commitment to high standards of animal health.
Cílem tohoto nařízení je provádět závazky a vize uvedené ve strategii v oblasti zdraví zvířat, včetně zásady „jednoho zdraví“, a upevnit právní rámec pro společnou politiku Unie v oblasti zdraví zvířat, a to prostřednictvím jednotného, zjednodušeného a flexibilního právního rámce pro zdraví zvířat.
The aim of this Regulation is to implement the commitments and visions provided for in that Animal Health Strategy, including the ‘One health’ principle, and to consolidate the legal framework for a common Union animal health policy through a single, simplified and flexible regulatory framework for animal health.
Zvířata mohou být postižena širokou škálou infekčních nebo neinfekčních nemocí.
Animals may suffer from a broad range of infectious or non–infectious diseases.
Mnohé nemoci jsou léčitelné či mají vliv pouze na dané zvíře nebo se nepřenášejí na jiná zvířata ani na člověka.
Many diseases can be treated, or have an impact only on the individual animal concerned, or do not spread to other animals or to humans.
Na druhé straně mohou mít infekční nemoci širší dopad na zdraví zvířat nebo na veřejné zdraví s účinky na úrovni populace.
On the other hand, transmissible diseases may have a broader impact on animal or public health, with effects felt at population level.
Veterinární pravidla stanovená tímto nařízením by měla být omezena pouze na tyto infekční nemoci.
The animal health rules laid down in this Regulation should be limited to those latter diseases alone.
Při stanovení těchto veterinárních pravidel je nezbytné zohlednit souvislost mezi zdravím zvířat a veřejným zdravím, životním prostředím, bezpečností potravin a krmiv, dobrými životními podmínkami zvířat, zajišťováním potravin, hospodářskými, společenskými a kulturními aspekty.
In laying down those animal health rules, it is essential that consideration be given to the links between animal health and public health, the environment, food and feed safety, animal welfare, food security, economic, social and cultural aspects.
Dohoda o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, jejíž smluvní stranou je Unie, upravuje používání opatření nezbytných pro ochranu lidí, zvířat nebo rostlin nebo jejich zdraví tak, aby nedocházelo k svévolné nebo neoprávněné diskriminaci mezi členy Světové obchodní organizace (WTO).
The Sanitary and Phytosanitary Measures (SPS) Agreement, to which the Union is a party, regulates the use of measures necessary to protect human, animal or plant life or health so that they do not arbitrarily or unjustifiably discriminate between World Trade Organisation (WTO) members.
Existují-li mezinárodní normy, musejí být využívány jako základ pro opatření Unie.
If international standards exist, they are required to be used as a basis for Union measures.
Nicméně strany uvedené dohody mají právo stanovit vlastní příslušné normy pod podmínkou, že tyto normy jsou založeny na vědeckých důkazech.
However, the parties to the SPS Agreement have the right to set their own relevant standards, provided that such standards are based on scientific evidence.
Pokud jde o zdraví zvířat, Dohoda o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření odkazuje na normy Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) týkající se veterinárních podmínek pro mezinárodní obchod.
As regards animal health, the SPS Agreement refers to the standards of the World Organisation for Animal Health (OIE) relating to animal health conditions for international trade.
Aby se snížilo riziko narušení obchodu, měla by opatření Unie týkající se zdraví zvířat usilovat o odpovídající úroveň sblížení s normami OIE.
In order to reduce the risk of trade disruption, Union animal health measures should aim at an appropriate level of convergence with OIE standards.
Za zvláštních okolností, kdy existuje významné riziko pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, ale z vědeckého hlediska přetrvává nejistota, umožňuje čl. 5 odst. 7 Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, který byl vyložen pro Unii ve sdělení Komise ze dne 2. února 2000 o zásadě předběžné opatrnosti, každému členu této dohody přijmout prozatímní opatření na základě dostupných relevantních informací.
In specific circumstances where a significant animal or public health risk exists but scientific uncertainty persists, Article 5(7) of the SPS Agreement, which has been interpreted for the Union in the Commission communication of 2 February 2000 on the precautionary principle, allows members of that Agreement to adopt provisional measures on the basis of available pertinent information.
Za takových okolností se vyžaduje, aby dotyčný člen získal dodatečné informace nezbytné pro objektivnější vyhodnocení rizik a odpovídající přezkum opatření v přiměřené lhůtě.
In such circumstances, the member concerned is required to obtain the additional information necessary for a more objective assessment of risk and to review the measure accordingly within a reasonable period of time.
Posouzení rizik, na jehož základě jsou přijímána opatření v rámci tohoto nařízení, by mělo být založeno na dostupných vědeckých důkazech a mělo by se provádět nezávislým, objektivním a transparentním způsobem.
The risk assessment on the basis of which the measures under this Regulation are taken should be based on the available scientific evidence and undertaken in an independent, objective and transparent manner.
Rovněž by měla být náležitě zohledněna stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA), zřízeného čl. 22 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 [11].
Due account should also be taken of the opinions of the European Food Safety Authority (EFSA) established by Article 22(1) of Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council [11].
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 [12] stanoví hygienická a veterinární pravidla pro některé vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum, a zejména chránit bezpečnost potravinového a krmivového řetězce.
Regulation (EC) No 1069/2009 of the European Parliament and the Council [12] lays down both public and animal health rules for certain animal by–products and derived products in order to prevent and minimise risks to public and animal health arising from those products, and in particular to protect the safety of the food and feed chain.
Aby se zamezilo překrývání právních předpisů Unie, mělo by se toto nařízení vztahovat pouze na vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, nejsou-li stanovena zvláštní pravidla nařízením (ES) č. 1069/2009 a existuje-li riziko pro zdraví zvířat.
In order to avoid any overlap of Union legislation, this Regulation should therefore only apply to animal by-products and derived products where specific rules are not laid down in Regulation (EC) No 1069/2009, and where an animal health risk is involved.
Například nařízení (ES) č. 1069/2009 neupravuje zacházení s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty v souvislosti s opatřeními pro tlumení nákaz, a proto se na tyto otázky náležitým způsobem vztahuje toto nařízení.
For instance, Regulation (EC) No 1069/2009 does not regulate how to handle animal by–products and derived products in the context of disease control measures, and so those issues are duly covered by this Regulation.
Kromě toho jsou zvláštní pravidla týkající se nákaz zvířat včetně nákaz přenosných na člověka (dále jen „zoonózy“) již stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 [13], ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/99/ES [14] a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 [15] a zvláštní pravidla týkající se přenosných chorob lidí jsou stanovena v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1082/2013/EU [16].
In addition, specific rules on transmissible animal diseases, including those transmissible to humans (‘zoonoses’), are already laid down in Regulation (EC) No 999/2001 of the European Parliament and of the Council [13], Directive 2003/99/EC of the European Parliament and of the Council [14] and Regulation (EC) No 2160/2003 of the European Parliament and of the Council [15], and specific rules on communicable diseases in humans are laid down in Decision No 1082/2013/EU of the European Parliament and of the Council [16].
Uvedené akty by po přijetí tohoto nařízení měly zůstat v platnosti.
Those acts should remain in force following the adoption of this Regulation.
Aby se zamezilo překrývání právních předpisů Unie, mělo by se toto nařízení tudíž vztahovat pouze na zoonózy, pokud již nejsou stanovena zvláštní pravidla v uvedených jiných právních aktech Unie.
Accordingly, in order to avoid any overlap of Union legislation, this Regulation should only apply to zoonoses to the extent that specific rules are not already laid down in those other Union acts.
Toto nařízení se navíc uplatňuje, aniž jsou dotčena pravidla stanovená v jiných legislativních aktech Unie, jako například v oblasti veterinárního lékařství a dobrých životních podmínek zvířat.
In addition, this Regulation applies without prejudice to the rules provided for in other Union legislative acts, such as in the fields of veterinary medicine and animal welfare.
Nákazy, které se vyskytují u zvířat chovaných lidmi, mohou mít vážné dopady na zemědělství a akvakulturu, veřejné zdraví, životní prostředí a biologickou rozmanitost.
Diseases occurring in animals which are kept by humans can have severe impacts on the agriculture and aquaculture sectors, on public health, on the environment and on biodiversity.
Avšak vzhledem k tomu, že jsou tato zvířata chována lidmi, jsou na ně opatření k prevenci a tlumení nákaz často snáze uplatnitelná, než na zvířata žijící volně.
However, as such animals are kept by humans, disease prevention and control measures are often easier to apply to them than to wild animals.
Nicméně nákazy, které se vyskytují u volně žijících populací zvířat, mohou mít nepříznivý vliv na zemědělství a akvakulturu, veřejné zdraví, životní prostředí a biologickou rozmanitost.
Nevertheless, diseases occurring in wild animal populations may have a detrimental effect on the agriculture and aquaculture sectors, on public health, on the environment and on biodiversity.
Proto je vhodné, aby oblast působnosti tohoto nařízení v takových případech zahrnovala volně žijící zvířata, a to jednak jako potenciální oběti těchto nákaz, jednak jako jejich vektory.
It is therefore appropriate that the scope of this Regulation should, in such cases, cover wild animals, both as potential victims of those diseases and as their vectors.
Pro účely tohoto nařízením se termín „volně žijící zvířata“ vztahuje na všechna zvířata, která nejsou chována lidmi, včetně toulavých a zdivočelých zvířat, i přes to, že se jedná o běžně domestikované druhy.
For the purposes of this Regulation, the term ‘wild animals’ covers all animals that are not kept by humans, including stray and feral animals, even if they are of species that are normally domesticated.
Nákazy zvířat se přenášejí nejen prostřednictvím přímého kontaktu mezi zvířaty nebo mezi zvířaty a lidmi.
Animal diseases are not only transmitted through direct contact between animals or between animals and humans.
Šíří se také dále prostřednictvím vody a vzduchu, vektory, jako je hmyz, nebo spermatem, vajíčky a embryi použitými při inseminaci / umělé reprodukci, dárcovství vajíček nebo transferu embryí.
They are also carried further afield through water and air systems, vectors such as insects, or the semen, oocytes and embryos used in artificial insemination, oocyte donation or embryo transfer.
Patogenní původci se mohou nacházet v potravinách a jiných produktech živočišného původu, jako jsou kůže, kožešiny, peří, rohy a jakýkoli jiný materiál získaný z těla zvířete.
Disease agents may also be contained in food and other products of animal origin such as leather, fur, feathers, horn and any other material derived from the body of an animal.
Patogenní původce kromě toho mohou šířit různé jiné předměty, například dopravní vozidla, různá zařízení, krmivo, seno a sláma.
Moreover, various other objects such as transport vehicles, equipment, fodder and hay and straw may diffuse disease agents.
Proto se musejí účinné právní předpisy v oblasti zdraví zvířat vztahovat na všechny cesty infekce a materiály, jimiž se může infekce šířit.
Therefore, effective animal health rules need to cover all paths of infection and material involved therein.
Nákazy zvířat mohou mít škodlivé účinky na rozložení živočišných druhů ve volné přírodě, čímž ovlivňují biologickou rozmanitost.
Animal diseases may have detrimental effects on the distribution of animal species in the wild, and thus affect biodiversity.
Mikroorganismy způsobující tyto nákazy zvířat tudíž mohou být tedy považovány za invazivní nepůvodní druhy v rámci Úmluvy OSN o biologické rozmanitosti.
Microorganisms causing such animal diseases can therefore be considered as invasive alien species within the framework of the United Nations Convention on Biological Diversity.
Opatření stanovená tímto nařízením rovněž zohledňují biologickou rozmanitost, a proto by se toto nařízení mělo vztahovat na druhy zvířat a patogenní původce, včetně těch, které jsou definovány jako invazní živočišné druhy a které hrají roli v přenášení nákaz, na něž se vztahuje toto nařízení, nebo které jsou jimi postiženy.
The measures provided for in this Regulation also take account of biodiversity and thus this Regulation should cover animal species and disease agents, including those defined as invasive animal species, which play a role in the transmission of, or are affected by, diseases covered by this Regulation.
Právní předpisy Unie, které byly přijaty před tímto nařízením, stanoví samostatné veterinární předpisy pro suchozemské a vodní živočichy.
Union legislation adopted prior to this Regulation lays down separate animal health rules for terrestrial and aquatic animals.
Směrnice Rady 2006/88/ES [17] stanoví zvláštní pravidla pro vodní živočichy.
Council Directive 2006/88/EC [17] lays down specific rules for aquatic animals.
V mnoha případech jsou však hlavní zásady pro udržování dobrého zdravotního stavu zvířat a správnou chovatelskou praxi platné pro obě skupiny živočišných druhů.
Yet in most cases, the main principles for good animal health governance and good animal husbandry are applicable to both groups of animal species.
Proto by se toto nařízení mělo vztahovat jak na suchozemské, tak i na vodní živočichy a případně by uvedená veterinární pravidla mělo uvádět do souladu.
Accordingly, this Regulation should cover both terrestrial and aquatic animals and should align those animal health rules where applicable.
V případě některých aspektů, zejména registrace a schvalování zařízení a vysledovatelnosti a přemísťování zvířat uvnitř Unie, se však toto nařízení řídí přístupem přijatým v minulosti, který měl stanovit různé soubory veterinárních pravidel pro suchozemské a vodní živočichy v důsledku rozdílných prostředí, a tudíž i různých požadavků na ochranu zdraví.
However, for certain aspects, in particular the registration and approval of establishments and the traceability and movements of animals within the Union, this Regulation adheres to the approach adopted in the past, which was to lay down different sets of animal health rules for terrestrial and aquatic animals due to their different environments and accordingly different requirements to safeguard health.
Právní předpisy Unie přijaté před tímto nařízením, a zejména směrnice Rady 92/65/EHS [18], rovněž stanoví základní veterinární předpisy pro jiné živočišné druhy, které nejsou uvedeny v jiných právních aktech Unie, například plazi, obojživelníci, mořští savci a jiné druhy, jež nejsou vodními ani suchozemskými živočichy podle definice tohoto nařízení.
Union legislation adopted prior to this Regulation, and in particular Council Directive 92/65/EEC [18], also lays down basic animal health rules for other animal species not regulated in other Union acts, such as reptiles, amphibians, marine mammals, and others which are not aquatic or terrestrial animals as defined in this Regulation.
Tyto druhy obvykle nepředstavují významné riziko pro zdraví člověka nebo jiných zvířat, a tudíž se na ně vztahuje pouze několik veterinárních pravidel, případně žádná.
Usually, such species do not present a significant health risk for humans or other animals and therefore only a few animal health rules, if any, apply.
V zájmu zamezení zbytečné administrativní zátěži a nákladům by se toto nařízení mělo řídit přístupem přijatým v minulosti, konkrétně stanovit právní rámec, který umožní stanovení podrobných veterinárních pravidel týkajících se přemísťování těchto zvířat a produktů z nich získaných, vyžadují-li to příslušná rizika.
In order to avoid unnecessary administrative burdens and costs, this Regulation should adhere to the approach adopted in the past, namely to provide the legal framework enabling detailed animal health rules to be laid down for movements of such animals and their products if the risks involved so require.
Lidé často chovají ve svých domácnostech zvířata v zájmovém chovu, aby jim dělala společnost.
Humans often keep certain animals as pets in their households to keep them company.
Zájmový chov těchto zvířat pro čistě soukromé účely, včetně okrasných vodních živočichů v domácnostech v interiéru i exteriéru, obecně představuje nižší riziko pro zdraví v porovnání s jinými způsoby chovu nebo přemísťování zvířat v širším měřítku, jako jsou například způsoby běžné v zemědělství, akvakultuře, útulcích pro zvířata a obecněji při přepravě zvířat.
The keeping of such pet animals for purely private purposes, including ornamental aquatic animals in households, both indoors and outdoors, generally poses a lower health risk compared to other ways of keeping or moving animals on a broader scale, such as those common in agriculture, aquaculture, animal shelters and the transport of animals more generally.
Proto není vhodné, aby se obecné požadavky týkající se registrace, vedení záznamů a přemísťování v rámci Unie vztahovaly na tato zvířata v zájmovém chovu, neboť to by představovalo neodůvodněnou administrativní zátěž a náklady.
Therefore, it is not appropriate that the general requirements concerning registration, record keeping and movements within the Union should apply to such pet animals, as this would represent an unjustified administrative burden and cost.
Požadavky týkající se registrace a vedení záznamů by se tedy neměly vztahovat na chovatele zvířat v zájmovém chovu.
Registration and record keeping requirements should therefore not apply to pet keepers.
Kromě toho by se měla použít zvláštní pravidla pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu v rámci Unie.
In addition, specific rules should apply to non–commercial movements of pet animals within the Union.
Některé vymezené skupiny zvířat, pro něž v tomto nařízení existují zvláštní veterinární předpisy, musejí být vzhledem k rozmanitosti dané skupiny uvedeny jako druhy v příloze.
Some defined groups of animals, for which special animal health rules exist in this Regulation, need to be listed as species in an annex, due to the varied nature of the group concerned.
To je případ skupiny kopytnatců klasifikovaných jako kopytníci.
This is the case for the group of hoofed mammals classified as ungulates.
Seznam těchto zvířat může být v případě potřeby v budoucnosti z důvodu změny taxonomie změněn.
The list of such animals may need to be changed in the future due to reasons of changed taxonomy.
S cílem zohlednit tyto změny by proto měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o seznam kopytníků stanovený v příloze III tohoto nařízení.
Therefore, in order to take account of such changes, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of the list of ungulates set out in Annex III to this Regulation.
Ne všem nákazám zvířat je možné nebo žádoucí předcházet a tlumit je prostřednictvím regulačních opatření, například je-li nákaza příliš rozšířena, nejsou-li k dispozici diagnostické nástroje nebo pokud může soukromý sektor sám přijmout opatření k tlumení nákazy.
Not all transmissible animal diseases can or should be prevented and controlled through regulatory measures, for example if the disease is too widespread, if diagnostic tools are not available, or if the private sector can take measures to control the disease by itself.
Regulační opatření k prevenci a tlumení přenosných nákaz zvířat mohou mít významné hospodářské důsledky pro příslušná odvětví a narušit obchod.
Regulatory measures to prevent and control transmissible animal diseases may have important economic consequences for the relevant sectors and may disrupt trade.
Proto je nezbytné, aby se tato opatření uplatňovala, pouze je-li to přiměřené a nezbytné, například pokud nákaza představuje významné riziko pro zdraví zvířat nebo lidí nebo pokud na takové riziko existuje podezření.
It is therefore essential that such measures are applied only when they are proportionate and necessary, such as when a disease presents, or is suspected to present, a significant risk to animal or public health.