natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Totéž platí v případě obsahu, jako jsou sportovní události, který není chráněn autorským právem nebo právy s ním souvisejícími podle právních předpisů Unie, avšak mohl by být chráněn autorským právem či právy s ním souvisejícími podle vnitrostátního práva nebo na základě jiných zvláštních vnitrostátních právních předpisů, a k němuž také často udělují licence pořadatelé takových událostí nebo je nabízen poskytovateli on-line služeb poskytujících obsah na územním základě.
The same applies to content, such as sports events, which is not protected by copyright or related rights under Union law but which could be protected by copyright or related rights under national law or by virtue of other specific national legislation and which is often also licensed by the organisers of such events or offered by providers of online content services on a territorial basis.
Přenosy takového obsahu vysílacími organizacemi jsou chráněny souvisejícími právy, která byla harmonizována na úrovni Unie.
Transmissions of such content by broadcasting organisations are protected by related rights which have been harmonised at Union level.
Přenosy takového obsahu navíc často obsahují prvky chráněné autorským právem, jako jsou hudba, úvodní nebo závěrečné videosekvence nebo grafika.
Moreover, transmissions of such content often include copyright-protected elements such as music, opening or closing video sequences or graphics.
Některé aspekty přenosů takového obsahu, konkrétně týkající se vysílání událostí zásadního společenského významu a krátkých zpravodajských příspěvků o událostech vysoce zajímavých pro veřejnost, byly rovněž harmonizovány směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU.
Also, certain aspects of transmissions of such content, specifically those relating to broadcasting events of major importance for society as well as to short news reports on events of high interest to the public, have been harmonised by Directive 2010/13/EU of the European Parliament and of the Council.
A konečně audiovizuální mediální služby ve smyslu směrnice 2010/13/EU zahrnují služby, které poskytují přístup k obsahu, jako jsou sportovní události, zprávy nebo aktuální události.
Finally, audiovisual media services within the meaning of Directive 2010/13/EU include services which provide access to content such as sports events, news or current affairs.
Stále častěji jsou on-line služby poskytující obsah uváděny na trh v balíčku, v němž obsah, který není chráněn autorským právem nebo právy s ním souvisejícími, není oddělitelný od obsahu, který je chráněn autorským právem nebo právy s ním souvisejícími, aniž by se podstatně snížila hodnota služby poskytované spotřebitelům.
Increasingly, online content services are marketed in a package in which content which is not protected by copyright or related rights is not separable from content which is protected by copyright or related rights without substantially lessening the value of the service provided to consumers.
Je tomu tak zejména v případě prémiového obsahu, jako jsou sportovní události nebo jiné události, které jsou pro spotřebitele vysoce zajímavé.
This is especially the case with premium content such as sports events or other events of significant interest to consumers.
Aby poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah mohli spotřebitelům poskytovat plný přístup ke svým on-line službám poskytujícím obsah i v případě, že se spotřebitelé dočasně nacházejí v jiném členském státě, než je jejich členský stát bydliště, je nezbytné, aby se toto nařízení vztahovalo i na tento obsah využívaný on-line službami poskytujícími obsah, a vztahovalo se tedy na audiovizuální mediální služby ve smyslu směrnice 2010/13/EU, jakož i na přenosy vysílacích organizací v celém jejich rozsahu.
In order to enable providers of online content services to provide to consumers full access to their online content services when consumers are temporarily present in a Member State other than their Member State of residence, it is indispensable that this Regulation also covers such content used by online content services and therefore that it applies to audiovisual media services within the meaning of Directive 2010/13/EU as well as to transmissions of broadcasting organisations in their entirety.
Práva k dílům chráněným autorským právem a k předmětům chráněným právy s ním souvisejícími (dále jen „díla a jiné předměty ochrany“) jsou harmonizována mimo jiné ve směrnicích Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES, 2001/29/ES, 2006/115/ES a 2009/24/ES.
The rights in works protected by copyright and in subject-matter protected by related rights (‘works and other protected subject-matter’) are harmonised, inter alia, in Directives 96/9/EC, 2001/29/EC, 2006/115/EC and 2009/24/EC of the European Parliament and of the Council.
Ustanovení mezinárodních dohod, které Unie uzavřela v oblasti autorského práva a práv s ním souvisejících, zejména Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví připojené jakožto příloha 1C k Dohodě o zřízení Světové obchodní organizace ze dne 15. dubna 1994, Smlouvy Světové organizace duševního vlastnictví o právu autorském ze dne 20. prosince 1996 a Smlouvy Světové organizace duševního vlastnictví o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech ze dne 20. prosince 1996 v pozměněném znění, tvoří nedílnou součást právního řádu Unie.
The provisions of international agreements in the area of copyright and related rights concluded by the Union in particular the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights annexed as Annex 1C to the Agreement establishing the World Trade Organization of 15 April 1994, the WIPO Copyright Treaty of 20 December 1996, and the WIPO Performances and Phonograms Treaty of 20 December 1996, as amended, form an integral part of the Union legal order.
Právo Unie by pokud možno mělo být vykládáno způsobem, který odpovídá mezinárodnímu právu.
Union law should, insofar as is possible, be interpreted in a manner that is consistent with international law.
Je zásadní, aby poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah, které využívají děl nebo jiných předmětů ochrany, jako jsou knihy, audiovizuální díla, hudební nahrávky nebo vysílání, měli právo na užití takového obsahu pro příslušná území.
It is essential that providers of online content services that make use of works or other protected subject-matter, such as books, audiovisual works, recorded music or broadcasts have the right to use such content for the relevant territories.
Přenos obsahu, který je chráněn autorským právem nebo právy s ním souvisejícími, poskytovateli on-line služeb poskytujících obsah vyžaduje povolení příslušných nositelů práv, jako jsou autoři, výkonní umělci, producenti nebo vysílací organizace, pokud jde o obsah, který má být součástí přenosu.
The transmission by providers of online content services of content that is protected by copyright or related rights requires the authorisation of the relevant rightholders, such as authors, performers, producers or broadcasting organisations, regarding the content included in the transmission.
Totéž platí i v případě přenosu, který se uskutečňuje proto, aby si spotřebitel mohl stáhnout obsah s cílem využít on-line službu poskytující obsah.
This is equally true when such transmission takes place for the purpose of allowing a consumer to carry out a download in order to use an online content service.
Získání licence k příslušným právům není vždy možné, zejména pokud jsou práva k obsahu licencována na výlučném základě.
The acquisition of a licence for relevant rights is not always possible, in particular when rights in content are licensed on an exclusive basis.
Aby bylo zajištěno, že územní exkluzivita je skutečně dodržována, zavazují se poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah ve svých licenčních smlouvách s nositeli práv, včetně vysílacích organizací nebo pořadatelů událostí, často k tomu, že budou svým účastníkům bránit v přístupu ke svým službám a v jejich využívání mimo území, pro které jsou poskytovatelé držiteli licence.
In order to ensure that territorial exclusivity is effectively complied with, providers of online content services often undertake, in their licence contracts with rightholders, including broadcasting organisations or events organisers, to prevent their subscribers from accessing and using their services outside the territory for which the providers hold the licence.
Tato smluvní omezení ukládaná poskytovatelům vyžadují, aby poskytovatelé přijímali opatření, jako je například znemožnění přístupu k jejich službám z adres internetového protokolu (dále jen „IP adresa“) nacházejících se mimo dotčené území.
Such contractual restrictions imposed on providers require them to take measures such as disallowing access to their services from internet protocol (IP) addresses located outside the territory concerned.
Proto jednu z překážek přeshraniční přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah představují smlouvy uzavřené mezi poskytovateli on-line služeb poskytujících obsah a jejich účastníky, které jsou odrazem doložek o územním omezení ve smlouvách uzavřených mezi těmito poskytovateli a nositeli práv.
Therefore, one of the obstacles to the cross-border portability of online content services is to be found in the contracts concluded between the providers of online content services and their subscribers, which reflect the territorial restriction clauses included in contracts concluded between those providers and the rightholders.
Při hledání rovnováhy mezi cílem chránit práva duševního vlastnictví a základními svobodami zaručenými Smlouvou o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) by se měla zohlednit judikatura Soudního dvora Evropské unie.
The case law of the Court of Justice of the European Union should be taken into account when balancing the objective of protecting intellectual property rights with the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
Cílem tohoto nařízení je proto upravit harmonizovaný právní rámec pro autorské právo a práva s ním související a zajistit společný přístup k poskytování on-line služeb poskytujících obsah účastníkům dočasně přítomným v jiných členských státech, než je jejich členský stát bydliště, odstraněním překážek přeshraniční přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah, jež jsou poskytovány v souladu s právními předpisy.
Therefore, the objective of this Regulation is to adapt the harmonised legal framework on copyright and related rights and to provide a common approach to the provision of online content services to subscribers temporarily present in a Member State other than their Member State of residence by removing barriers to cross-border portability of online content services which are lawfully provided.
Toto nařízení by mělo zajistit přeshraniční přenositelnost on-line služeb poskytujících obsah ve všech dotčených odvětvích, a poskytnout tak spotřebitelům další možnost, jak získat přístup k on-line obsahu v souladu s právními předpisy, aniž by byla dotčena vysoká úroveň ochrany zaručená autorským právem a právy s ním souvisejícími v rámci Unie, aniž by se měnily stávající licenční modely, jako jsou územní licence, a aniž by byly dotčeny stávající finanční mechanismy.
This Regulation should ensure cross-border portability of online content services in all sectors concerned and hence provide consumers with an additional means of accessing online content lawfully, without affecting the high level of protection guaranteed by copyright and related rights in the Union, without changing the existing licensing models, such as territorial licensing, and without affecting the existing financing mechanisms.
Pojem přeshraniční přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah by měl být odlišován od pojmu přeshraničního přístupu spotřebitelů k on-line službám poskytujícím obsah, které jsou poskytovány v jiném členském státě, než je jejich členský stát bydliště, a na něž se toto nařízení nevztahuje.
The concept of cross-border portability of online content services should be distinguished from that of cross-border access by consumers to online content services provided in a Member State other than their Member State of residence, which is not covered by this Regulation.
Vzhledem k tomu, že existují nástroje Unie v oblasti zdanění, je nezbytné vyloučit zdanění z oblasti působnosti tohoto nařízení.
Given the Union instruments that exist in the field of taxation, it is necessary to exclude the field of taxation from the scope of this Regulation.
Tímto nařízením by proto nemělo být dotčeno uplatňování jakýchkoli ustanovení týkajících se zdanění.
Therefore, this Regulation should not affect the application of any provision related to taxation.
V tomto nařízení je definováno několik pojmů, které jsou nezbytné pro jeho uplatňování, včetně členského státu bydliště.
This Regulation defines several concepts necessary for its application, including the Member State of residence.
Členský stát bydliště by měl být určen s přihlédnutím k cílům tohoto nařízení a s ohledem na nutnost zajistit jeho jednotné uplatňování v rámci Unie.
The Member State of residence should be determined taking into account the objectives of this Regulation and the necessity to ensure its uniform application in the Union.
Definice členského státu bydliště znamená, že účastník má skutečné a stálé bydliště v tomto členském státě.
The definition of the Member State of residence implies that the subscriber has his or her actual and stable residence in that Member State.
Poskytovatel on-line služby poskytující obsah, který ověřil členský stát bydliště v souladu s tímto nařízením, by pro účely tohoto nařízení měl mít dovoleno předpokládat, že členský stát bydliště, jak byl ověřen, je jediným členským státem bydliště účastníka.
A provider of an online content service who has verified the Member State of residence in accordance with this Regulation should be allowed to assume, for the purposes of this Regulation, that the Member State of residence as verified is the only Member State of residence of the subscriber.
Poskytovatelé by neměli mít povinnost ověřovat, zda jejich účastníci jsou rovněž účastníky ve vztahu k on-line službám poskytujícím obsah v jiném členském státě.
Providers should not be obliged to verify whether their subscribers are also subscribers to an online content service in another Member State.
Toto nařízení by se mělo použít na on-line služby poskytující obsah, které poskytovatelé poté, co získali příslušná práva od nositelů práv na daném území, poskytují na základě smlouvy svým účastníkům, a to jakýmikoli prostředky včetně streamingu, stahování, aplikací nebo jakékoli jiné techniky umožňující využívání dotčeného obsahu.
This Regulation should apply to online content services that providers, after having obtained the relevant rights from rightholders in a given territory, provide to their subscribers on the basis of a contract, by any means including streaming, downloading, through applications or any other technique which allows use of that content.
Pro účely tohoto nařízení by pojem smlouva měl zahrnovat všechny dohody uzavřené mezi poskytovatelem a účastníkem, včetně ujednání, podle nichž účastník přijímá poskytovatelovy podmínky pro poskytování on-line služeb poskytujících obsah, ať již za úplatu či bezplatně.
For the purposes of this Regulation, the term contract should be regarded as covering any agreement between a provider and a subscriber, including any arrangement by which the subscriber accepts the provider’s terms and conditions for the provision of online content services, whether against payment of money or without such payment.
Pro účely tohoto nařízení by se za smlouvu o poskytování on-line služeb poskytujících obsah neměla považovat registrace k odběru upozornění na obsah ani pouhé přijetí souborů HTTP cookie.
A registration to receive content alerts or a mere acceptance of HTML cookies should not be regarded as a contract for the provision of online content services for the purposes of this Regulation.
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na on-line službu, která není audiovizuální mediální službou ve smyslu směrnice 2010/13/EU a která užívá díla, jiné předměty ochrany nebo přenosy vysílacích organizací pouze doplňkově.
An online service which is not an audiovisual media service within the meaning of Directive 2010/13/EU and which uses works, other protected subject-matter or transmissions of broadcasting organisations in a merely ancillary manner should not be covered by this Regulation.
Mezi takové služby patří webové stránky, které využívají díla nebo jiné předměty ochrany pouze doplňkově; příkladem jsou grafické prvky nebo hudba použité na pozadí u stránek, jejichž hlavním cílem je například prodej zboží.
Such services include websites that use works or other protected subject-matter only in an ancillary manner such as graphical elements or music used as background, where the main purpose of such websites is, for example, the sale of goods.
Toto nařízení by se mělo vztahovat pouze na on-line služby poskytující obsah, k nimž mohou účastníci skutečně přistupovat a využívat je ve svém členském státě bydliště, aniž by byli omezeni na konkrétní místo, protože není vhodné vyžadovat, aby poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah, kteří nenabízejí přenositelné služby poskytující obsah v členském státě bydliště účastníka, tak činili přeshraničně.
This Regulation should apply only to online content services which subscribers can effectively access and use in their Member State of residence without being limited to a specific location, as it is not appropriate to require providers of online content services that do not offer portable online content services in the Member State of residence of a subscriber to do so across borders.
Toto nařízení by se mělo vztahovat na on-line služby poskytující obsah, které jsou poskytovány za úplatu.
This Regulation should apply to online content services which are provided against payment of money.
Poskytovatelé těchto služeb mají možnost ověřit členský stát bydliště svých účastníků.
Providers of such services are in a position to verify the Member State of residence of their subscribers.
Právo využívat on-line službu poskytující obsah by se mělo považovat za právo získané za úplatu bez ohledu na to, zda je úplata poskytnuta přímo poskytovateli on-line služby poskytující obsah, nebo jiné straně, jako je například poskytovatel balíčku kombinujícího službu elektronických komunikací a on-line službu poskytující obsah provozovanou jiným poskytovatelem.
The right to use an online content service should be regarded as acquired against payment of money, whether such payment is made directly to the provider of the online content service, or to another party such as a provider offering a package combining an electronic communications service and an online content service operated by another provider.
Pro účely tohoto nařízení by se za úplatu poskytovanou za služby poskytující obsah neměla považovat úhrada povinného rozhlasového a televizního koncesionářského poplatku.
For the purposes of this Regulation, the payment of a mandatory fee for public broadcasting services should not be regarded as a payment of money for an online content service.
Za zajištění přeshraniční přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah podle tohoto nařízení by poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah svým účastníkům neměli účtovat žádné další poplatky.
Providers of online content services should not subject their subscribers to any additional charges for the provision of cross-border portability of online content services in accordance with this Regulation.
Účastníkům však mohou být za umožnění přístupu k on-line službám poskytujícím obsah v jiných členských státech, než je jejich členský stát bydliště, a za jejich využívání účtovány poplatky placené provozovatelům sítí elektronických komunikací, které jsou používány pro přístup k těmto službám.
It is possible however that subscribers, in order to access and use online content services in Member States other than their Member State of residence, could be subject to fees payable to operators of electronic communications networks used to access such services.
Poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah, které jsou poskytovány bezplatně, obvykle neověřují členský stát bydliště svých účastníků.
Providers of online content services which are provided without payment of money generally do not verify the Member State of residence of their subscribers.
Zahrnutí takových on-line služeb poskytujících obsah do oblasti působnosti tohoto nařízení by vyžadovalo zásadní změnu způsobu poskytování těchto služeb a znamenalo by nepřiměřené náklady.
The inclusion of such online content services in the scope of this Regulation would involve a major change to the way those services are delivered and involve disproportionate costs.
Vyloučení těchto služeb z působnosti tohoto nařízení by však znamenalo, že by poskytovatelé těchto služeb nemohli využít právní mechanismus stanovený v tomto nařízení, který poskytovatelům on-line služeb poskytujících obsah umožňuje nabízet přeshraniční přenositelnost těchto služeb, ani v případě, kdy se rozhodnou investovat do prostředků umožňujících ověření členského státu bydliště svých účastníků.
However, the exclusion of those services from the scope of this Regulation would mean that providers of those services would not be able to take advantage of the legal mechanism which is provided for in this Regulation and which enables providers of online content services to offer cross-border portability of such services, even when they decide to invest in means that allow them to verify their subscribers’ Member State of residence.
Proto by poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah, které jsou poskytovány bezplatně, měli mít možnost si zvolit, zda chtějí být zahrnuti do oblasti působnosti tohoto nařízení, za předpokladu, že splňují požadavky týkající se ověřování členského státu bydliště svých účastníků.
Accordingly, providers of online content services which are provided without payment of money should be able to opt to be included in the scope of this Regulation provided that they comply with the requirements on the verification of the Member State of residence of their subscribers.
Pokud se tito poskytovatelé rozhodnou tuto možnost využít, měli by dodržovat tytéž povinnosti, jaké toto nařízení ukládá poskytovatelům on-line služeb poskytujících obsah, které jsou poskytovány za úplatu.
If such providers exercise that option, they should comply with the same obligations as imposed under this Regulation upon the providers of online content services which are provided against payment of money.
Kromě toho by měli o svém rozhodnutí využít této možnosti včas informovat účastníky, příslušné nositele autorského práva a práv s ním souvisejících a příslušné nositele jakýchkoliv jiných práv k obsahu on-line služeb poskytujících obsah.
Furthermore, they should inform the subscribers, the relevant holders of copyright and related rights and the relevant holders of any other rights in the content of the online content service of their decision to exercise that option in a timely manner.
Tyto informace by mohly být uvedeny na internetových stránkách poskytovatele.
Such information could be provided on the provider’s website.
K zajištění přeshraniční přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah je nezbytné vyžadovat, aby poskytovatelé on-line služeb poskytujících obsah, na něž se vztahuje toto nařízení, umožnili účastníkům využívat těchto služeb v členském státě, v němž jsou dočasně přítomni, stejným způsobem jako v jejich členském státě bydliště.
In order to ensure the cross-border portability of online content services, it is necessary to require providers of online content services covered by this Regulation to enable subscribers to use such services in the Member State in which they are temporarily present in the same manner as in their Member State of residence.