natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Reakce na kybernetický bezpečnostní incident může mít mnoho podob, od určení technických opatření, což může být to, že dva nebo více subjektů společně vyšetří technické příčiny incidentu (např. analýza malwaru), či určení způsobů, jak mohou organizace zjistit, zda byly zasaženy (např. indikátory narušení), až po operační rozhodnutí o použití těchto opatření a – na politické úrovni – rozhodnutí o využití dalších nástrojů v závislosti na typu incidentu, jako je rámec pro společnou reakci na nepřátelské činnosti v kyberprostoru [10] nebo operační protokol EU pro boj proti hybridním hrozbám [11].
Awareness and understanding of the real-time situation, risk posture, and threats gained through reporting, assessments, research, investigation, and analysis, is vital to enable well-informed decisions This ‘situational awareness’ — by all relevant stakeholders — is essential for an effective coordinated response.
Důvěra evropských občanů a podniků v digitální služby má zásadní význam pro prosperující jednotný digitální trh.
Situational awareness includes elements about the causes as well as the impact and origin of the incident.
Proto krizová komunikace hraje zvláště významnou úlohu při zmírňování negativních dopadů kybernetických bezpečnostních incidentů a krizí.
It is recognised that this depends on exchange and sharing of information between relevant parties in a suitable format, using a common taxonomy to describe the incident and in an appropriately secure manner.
Komunikaci lze použít rovněž v kontextu rámce pro společnou diplomatickou reakci jako prostředek k ovlivnění chování (potenciálních) útočníků působících ze třetích zemí.
Responding to cybersecurity incidents may take many forms, ranging from identifying technical measures which may entail two or more entities jointly investigating the technical causes of the incident (e.g. malware analysis) or identifying ways through which organisations may assess whether they have been affected (e.g. indicators of compromise), to operational decisions on applying such measures and, at the political level, deciding on the use of other instruments such as the Framework for a Joint response to malicious cyber activities [10] or the EU operational protocol for countering hybrid threats [11], depending on the incident.
Aby politická reakce byla účinná, je nutné, aby veřejná komunikace s cílem zmírnit negativní dopady kybernetických bezpečnostních incidentů a krizí byla sladěná s veřejnou komunikací s cílem ovlivnit útočníka.
European citizens' and businesses' trust in digital services is essential for a flourishing digital single market.
Účinným opatřením pro zmírnění dopadu rozsáhlého kybernetického bezpečnostního incidentu nebo krize by mohlo být informování občanů o tom, jak mohou na úrovni uživatelů a organizací omezit účinky incidentu (například instalací „záplaty“ nebo doplňujícími opatřeními na obranu proti hrozbě atd.).
Therefore, crisis communication plays a particularly important role in mitigating the negative effects of cybersecurity incidents and crises.
Komise prostřednictvím infrastruktury digitálních služeb v oblasti kybernetické bezpečnosti v rámci Nástroje pro propojení Evropy (CEF) vyvíjí mechanismus spolupráce platformy hlavních služeb, známý jako MeliCERTes, mezi zapojenými týmy typu CSIRT členských států, aby zvýšila úroveň jejich připravenosti, spolupráce a reakce na nové kybernetické hrozby či incidenty.
Communication may also be used in the context of the Framework for a Joint Diplomatic Response as a means to influence the behaviour of (potential) aggressors acting from third countries.
Komise prostřednictvím konkurenčních výzev k předkládání návrhů pro udělování grantů v rámci Nástroje pro propojení Evropy spolufinancuje týmy typu CSIRT v členských státech za účelem zlepšení jejich provozní kapacity na vnitrostátní úrovni.
Aligning the public communication to mitigate the negative effects of cybersecurity incidents and crises and the public communication to influence an aggressor is essential for a political response to be effective.
Cvičení v oblasti kybernetické bezpečnosti na úrovni EU zásadním způsobem podněcují a zlepšují spolupráci mezi členskými státy a soukromým sektorem.
Providing the public with information on how they can mitigate at user and organisational level the effects of an incident (for example by applying a patch or taking complementary actions to avoid the threat, etc.) could be an effective measure to mitigate a large-scale cybersecurity incident or crisis.
Za tímto účelem agentura ENISA od roku 2010 organizuje pravidelná celoevropská cvičení zaměřená na kybernetické incidenty („Cyber Europe“).
The Commission, through the Connecting Europe Facility (CEF) cybersecurity Digital Service Infrastructure, is developing a Core Service Platform cooperation mechanism, known as MeliCERTes, between participating Member States CSIRTs to improve their levels of preparedness, cooperation and response to emerging cyber threats and incidents.
Závěry Rady [12] o provádění společného prohlášení předsedy Evropské rady, předsedy Evropské komise a generálního tajemníka Severoatlantické aliance vyzývají k posílení spolupráce při kybernetických cvičeních prostřednictvím vzájemné účasti personálu na příslušných cvičeních, konkrétně i cvičení Cyber Coalition a Cyber Europe.
The Commission, through competitive calls for proposals for grant awards under CEF is co-funding CSIRTs in the Member States with a view to improving their operational capacities at national level.
Skutečnost, že oblast hrozeb se neustále vyvíjí, a nedávné kybernetické bezpečnostní incidenty jsou známkou rostoucího rizika, jemuž Unie čelí.
Cybersecurity exercises at EU level are essential to stimulate and improve cooperation among the Member States and the private sector.
Členské státy by měly jednat na základě tohoto doporučení bezodkladně a v každém případě do konce roku 2018,
To this end, since 2010, ENISA organises regular pan-European cyber incident exercises (‘Cyber Europe’).
PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
The Council Conclusions [12] on the Implementation of the Joint Declaration by the President of the European Council, the President of the European Commission and the Secretary-General of the North Atlantic Treaty Organisation calls for the strengthening cooperation in cyber exercises through reciprocal staff participation in respective exercises, including in particular Cyber Coalition and Cyber Europe.
Členské státy a orgány EU by měly vytvořit rámec EU pro reakci na kybernetické bezpečnostní krize, který by zahrnoval cíle a způsoby spolupráce představené v plánu, jež se budou řídit hlavními zásadami, které jsou v plánu popsány.
The constantly evolving threat landscape and recent cybersecurity incidents are an indication of the increasing risk faced by the Union, Member States should act on the present recommendation without further delay and in any case by the end of 2018,
Rámec EU pro reakci na kybernetické bezpečnostní krize by měl zejména určit zúčastněné subjekty, orgány EU a orgány členských států na všech potřebných úrovních – technické, provozní i strategické či politické – a v případě potřeby obsahovat standardní operační postupy, které vymezí způsob, jakým tyto zúčastněné subjekty spolupracují v rámci mechanismů EU pro řešení krizí.
HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION:
Důraz by měl být kladen na výměnu informací bez zbytečného odkladu a koordinování reakce během rozsáhlých kybernetických bezpečnostních incidentů a krizí.
Member States and EU institutions should establish an EU Cybersecurity Crisis Response Framework integrating the objectives and modalities of cooperation presented in the Blueprint following the guiding principles described therein.
Za tímto účelem by příslušné orgány členských států měly spolupracovat na dalším upřesnění protokolů pro sdílení informací a spolupráci.
The EU Cybersecurity Crisis Response Framework should in particular identify the relevant actors, EU institutions and Member State authorities, at all necessary levels — technical, operational, strategic/political — and develop, where necessary, standard operating procedures that define the way in which these cooperate within the context of EU crisis management mechanisms.
Skupina pro spolupráci by si měla vyměňovat zkušenosti v těchto otázkách s příslušnými orgány EU.
Emphasis should be placed on enabling the exchange of information without undue delay and coordinating the response during large-scale cybersecurity incidents and crises.
Členské státy by měly zajistit, aby jejich vnitrostátní mechanismy řešení krizí odpovídajícím způsobem řešily reakci na kybernetické bezpečnostní incidenty a zahrnovaly nezbytné postupy pro spolupráci na úrovni EU v souvislosti s rámcem EU.
To this end, Member States' competent authorities should work together towards further specifying information-sharing and cooperation protocols.
Pokud jde o stávající mechanismy EU pro řešení krizí, v souladu s plánem by členské státy měly společně s útvary Komise a s ESVČ stanovit praktické prováděcí pokyny, pokud jde o integraci jejich vnitrostátních subjektů a postupů pro řešení krizí a kybernetické bezpečnosti do stávajících mechanismů EU pro řešení krizí, zejména opatření IPCR a mechanismu ESVČ pro reakce na krize.
The Cooperation Group should exchange experiences on these matters with relevant EU institutions.
Zejména by členské státy měly zajistit zavedení vhodných struktur umožňujících efektivní tok informací mezi jejich vnitrostátními orgány pro řešení krizí a jejich zástupci na úrovni EU v souvislosti s mechanismy EU pro řešení krizí.
Member States should ensure that their national crisis management mechanisms adequately address cybersecurity incident response as well as provide necessary procedures for cooperation at EU level within the context of the EU Framework.
Členské státy by měly plně využívat příležitostí, které jim nabízí program pro infrastrukturu digitálních služeb v oblasti kybernetické bezpečnosti v rámci Nástroje pro propojení Evropy (CEF), a spolupracovat s Komisí s cílem zajistit, aby mechanismus spolupráce platformy hlavních služeb, který se v současné době vyvíjí, poskytoval nezbytné funkce a splňoval jejich požadavky na spolupráci i během kybernetických bezpečnostních krizí.
As regards existing EU crisis management mechanisms, in line with the Blueprint, Member States should, together with Commission services and the EEAS, establish practical implementation guidelines as regards the integration of their national crisis management and cybersecurity entities and procedures into existing EU crisis management mechanisms, namely the IPCR and EEAS CRM.
Členské státy by s pomocí agentury ENISA a v návaznosti na předchozí úsilí v této oblasti měly spolupracovat na vypracování a přijetí společného názvosloví a šablony pro situační zprávy, které popisují technické příčiny a dopady kybernetických bezpečnostních incidentů, s cílem dále zlepšit vzájemnou technickou a operativní spolupráci během krizí.
In particular, Member States should ensure that appropriate structures are in place to enable the efficient flow of information between their national crisis management authorities and their representatives at EU level in the context of EU crisis mechanisms.
V tomto ohledu by členské státy měly vzít v úvahu probíhající činnost skupiny pro spolupráci na vývoji pokynů pro hlášení incidentů, a zejména aspekty týkající se formátu národních hlášení.
Member States should make full use of the opportunities offered by the Cybersecurity Digital Service Infrastructures (DSI) programme of the Connecting Europe Facility (CEF), and cooperate with the Commission to ensure that the Core Service Platform cooperation mechanism, currently under development, provides the necessary functionalities and fulfils their requirements for cooperation also during cybersecurity crises.
Postupy stanovené v tomto rámci by měly být vyzkoušeny a v případě potřeby přezkoumány na základě poznatků získaných z účasti členského státu na cvičeních kybernetické bezpečnosti na vnitrostátní, regionální a unijní úrovni, jakož i na úrovni kybernetické diplomacie a NATO.
Member States, with the assistance of ENISA and building on previous work in this area, should cooperate in developing and adopting a common taxonomy and template for situational reports to describe the technical causes and impacts of cybersecurity incidents to further enhance their technical and operational cooperation during crises.
Zejména by měly být vyzkoušeny v rámci cvičení CyberEurope organizovaných agenturou ENISA.
In this regard, Member States should take into account the ongoing work within the Cooperation Group on incident notification guidelines and in particular aspects related to the format of national notifications.
Cvičení CyberEurope v roce 2018 je první takovou příležitostí.
The procedures laid out in the Framework should be tested and when necessary revised following lessons learnt from Member State participation in national, regional, and Union as well as cyber diplomacy and NATO cybersecurity exercises.
Členské státy a orgány EU by měly pravidelně procvičovat svoji reakci na rozsáhlé kybernetické bezpečnostní incidenty a krize na vnitrostátní a evropské úrovni, včetně svojí politické reakce, pokud bude potřeba, a s případným zapojením subjektů soukromého sektoru.
In particular, they should be tested in the context of the Cyber Europe exercises organised by ENISA.
V Bruselu dne 13. září 2017.
Cyber Europe 2018 presents a first such opportunity.
Za Komisi
Member States and the EU institutions should regularly practise their response to large-scale cybersecurity incidents crisis at national and European level, including their political response, where necessary and with the involvement of private sector entities as appropriate.
členka Komise
Done at Brussels, 13 September 2017.
Závěry Rady o ochraně kritické informační infrastruktury – „Dosažené výsledky a další kroky: směrem ke globální kybernetické bezpečnosti“, dokument 10299/11, Brusel, 27. května 2011.
For the Commission
COM(2016) 410 final ze dne 5. července 2016.
Member of the Commission
Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1148 ze dne 6. července 2016 o opatřeních k zajištění vysoké společné úrovně bezpečnosti sítí a informačních systémů v Unii (Úř. věst.
Council conclusions on Critical Information Infrastructure Protection ‘Achievements and next steps: towards global cyber security’, document 10299/11, Brussels, 27 May 2011.
L 194, 19.7.2016, s. 1).
COM(2016) 410 final, 5 July 2016
Dokument 14540/16, 15. listopadu 2016.
Directive (EU) 2016/1148 of the European Parliament and of the Council of 6 July 2016 concerning measures for a high common level of security of network and information systems across the Union (OJ L 194, 19.7.2016, p.
Další informace lze nalézt v oddíle 3.1 dodatku o řešení krizí, mechanismech spolupráce a aktérech na úrovni EU.
1).
Tamtéž.
Document 14540/16, 15 November 2016.
Rozhodnutí Rady 2014/496/SZBP ze dne 22. července 2014 o aspektech zavádění, provozu a využívání evropského globálního družicového navigačního systému majících dopad na bezpečnost Evropské unie a o zrušení společné akce 2004/552/SZBP (Úř. věst. L 219, 25.7.2014, s. 53).
Further information can be found in Section 3.1 of the Appendix on Crisis management, cooperation mechanisms and actors at EU level.
V přípravě; měly by být přijaty do konce roku 2017.
Ibid.
Pokyny mají být vypracovány do konce roku 2017.
Council Decision 2014/496/CFSP of 22 July 2014 on aspects of the deployment, operation and use of the European Global Navigation Satellite System affecting the security of the European Union and repealing Joint Action 2004/552/CFSP (OJ L 219, 25.7.2014, p. 53).
Závěry Rady o rámci pro společnou diplomatickou reakci EU na nepřátelské činnosti v kyberprostoru („soubor nástrojů pro diplomacii v oblasti kybernetiky“), 9916/17
Under development; expected to be adopted by the end of 2017.
Společný pracovní dokument útvarů Komise „Operační protokol EU pro boj proti hybridním hrozbám (EU Playbook)“, SWD(2016) 227 final, 5. července 2016.
The guidelines are intended to be finalised by the end of 2017.
Dokument 15283/16, 6. prosince 2016.
Council Conclusions on a Framework for a Joint EU Diplomatic Response to Malicious Cyber Activities (‘Cyber Diplomacy Toolbox’), Doc.
PŘÍLOHA
9916/17
Plán koordinované reakce na rozsáhlé přeshraniční kybernetické bezpečnostní incidenty a krize
Joint Staff Working Document EU operational protocol for countering hybrid threats, ‘EU Playbook’, SWD(2016) 227 final, 5 July 2016.
ÚVOD
ST 15283/16, 6 December 2016.
Tento plán se týká kybernetických bezpečnostních incidentů, které způsobují narušení příliš rozsáhlé, aby je dotčený členský stát zvládnul sám, nebo které postihly více než jeden členský stát nebo orgán EU a jejichž dopad technického nebo politického významu je natolik rozsáhlý a významný, že vyžadují včasnou koordinaci politik a reakci na politické úrovni Unie.
ANNEX
Takové rozsáhlé kybernetické bezpečnostní incidenty se považují za kybernetickou bezpečnostní „krizi“.
Blueprint for coordinated response to large-scale cross-border cybersecurity incidents and crises
V případě krize s kybernetickými prvky napříč celou EU provádí koordinaci reakce na politické úrovni Unie Rada s využitím integrovaných opatření pro politickou reakci na krize (opatření IPCR).
INTRODUCTION
V Komisi bude koordinace probíhat v souladu se systémem včasného varování ARGUS.
This Blueprint applies to cybersecurity incidents which cause disruption too extensive for a concerned Member State to handle on its own or which affect two or more Member States or EU institutions with such a wide-ranging and significant impact of technical or political significance that they require timely policy coordination and response at Union political level.
Pokud má krize významný externí rozměr nebo rozměr společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP), aktivuje se mechanismus ESVČ pro reakce na krize.
Such large-scale cybersecurity incidents are considered a cybersecurity ‘crisis’.
Tento plán popisuje, jak by tyto zavedené mechanismy řešení krizí měly naplno využívat stávajících subjektů v oblasti kybernetické bezpečnosti na úrovni EU i mechanismů spolupráce mezi členskými státy.
In case of an EU-wide crisis with cyber elements, coordination at Union political level of the response shall be carried out by the Council, using the Integrated Political Crisis Response (IPCR) arrangements.
Plán přitom zohledňuje soubor hlavních zásad (proporcionalita, subsidiarita, komplementarita a důvěrnost informací) a představuje hlavní cíle spolupráce (účinná reakce, sdílení informací o situaci, komunikace s veřejností) na třech úrovních (strategická/politická, operační a technická), mechanismy a zapojené aktéry, jakož i kroky nutné ke splnění uvedených hlavních cílů.
Within the Commission, coordination will take place in accordance with the ARGUS rapid alert system.
Plán se nezaměřuje na celý životní cyklus řešení krize (prevence/zmírňování, připravenost, reakce, obnova), nýbrž jen na reakci.
If the crisis entails an important external or Common Security and Defence Policy (CSDP) dimension, the EEAS Crisis Response Mechanism is activated.
Některé činnosti, zvláště ty, které souvisí se sdílením informací o situaci, návrh nicméně řeší.
The Blueprint describes how these well-established Crisis Management mechanisms should make full use of existing cybersecurity entities at EU level as well as of cooperation mechanisms between the Member States.
Důležité je zmínit i to, že kybernetické bezpečnostní incidenty mohou stát u zrodu nebo být součástí rozsáhlejší krize s dopadem na jiná odvětví.
In doing so, the Blueprint takes into account a set of guiding principles (proportionality, subsidiarity, complementarity and confidentiality of information), presents the core objectives of cooperation (effective response, shared situational awareness, public communication messages) at three levels (strategic/political, operational and technical), the mechanisms and the actors involved as well as the activities to meet said core objectives.
Vzhledem k tomu, že většina kybernetických bezpečnostních krizí má mít dopad na fyzický svět, musí se jakákoli vhodná reakce spoléhat jak na kybernetická, tak na nekybernetická zmírňující opatření.
The Blueprint does not cover the full crisis management lifecycle (prevention/mitigation, preparedness, response, recovery) but focuses on response.
Činnosti v rámci reakce na kybernetické krize by měly být koordinovány s dalšími mechanismy řešení krizí na úrovni EU, vnitrostátní úrovni či sektorové úrovni.
Nevertheless, certain activities, in particular those related to achieving a shared situational awareness, are addressed.
A konečně je třeba uvést, že tento plán nenahrazuje a neměl by se dotýkat stávajících odvětvových nebo politických mechanismů, opatření nebo nástrojů, jako např. pro program globálního družicového navigačního systému [1].
It is also important to note that cybersecurity incidents can be at the origin or part of a broader crisis, impacting other sectors.
Hlavní zásady
Given that most cybersecurity crises are expected to have effects on the physical world, any appropriate response must rely upon both cyber and non-cyber mitigation activities.
Při práci na dosažení cílů, určování nezbytných činností a přidělování rolí a odpovědností příslušným aktérům nebo mechanismům byly uplatněny následující hlavní zásady, které je také třeba dodržet při přípravě budoucích prováděcích pokynů.
Cyber crisis response activities should be coordinated with other crisis management mechanisms at EU, national or sectoral levels.
Proporcionalita: Velká většina kybernetických bezpečnostních incidentů postihujících členské státy spadá výrazně pod úroveň toho, co lze považovat za vnitrostátní, natož evropskou „krizi“.
Finally, the Blueprint does not replace and should be without prejudice to existing sector-specific or policy-specific mechanisms, arrangements or instruments such as the one set up for the European Global Navigation Satellite System (GNSS) programme [1].
Základ pro spolupráci mezi členskými zeměmi při reakci na takové incidenty představuje síť bezpečnostních týmů pro reakci na počítačové bezpečnostní incidenty (tzv. týmy CSIRT) ustavená směrnicí o bezpečnosti sítí a informací [2].
Guiding principles
Národní týmy CSIRT spolupracují a dobrovolně si každý den vyměňují informace, mimo jiné, je-li to nutné, i v rámci reakce na kybernetické bezpečnostní incidenty, které postihly více než jeden členský stát, v souladu se standardními operačními postupy (SOP) sítě týmů CSIRT.
In working towards the objectives, in identifying the necessary activities and assigning roles and responsibilities to respective actors or mechanisms, the following guiding principles have been applied and also need to be respected when preparing future implementing guidelines.
Plán by měl proto tyto standardní operační postupy využít a měly by reflektovat jakékoli další konkrétní úkoly prováděné v souvislosti s kybernetickou bezpečnostní krizí.
Proportionality: The great majority of cybersecurity incidents affecting Member States fall well below anything that may be considered a national ‘crisis’, much less a European one.
Subsidiarita: Zásada subsidiarity je klíčová.
The foundation of cooperation amongst Member States in responding to such incidents is provided by the Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs) Network established by the NIS Directive [2].
Důležitou úlohu však sehrávají také Komise, Evropská služba pro vnější činnost a další orgány, instituce a subjekty EU.
The national CSIRTs cooperate and exchange information voluntarily on a daily basis including, when necessary, in response to cybersecurity incidents that affect one or more Member States in line with the CSIRTs Network's Standard Operating Procedures (SOPs).
Tato úloha je jasně stanovena v opatřeních IPCR, ale pramení rovněž z práva Unie či jen z toho, že kybernetické bezpečnostní incidenty a krize mohou mít dopad na všechny segmenty hospodářské činnosti na jednotném trhu, bezpečnostní a mezinárodní vztahy Unie i na orgány samotné.
The Blueprint should therefore make full use of these SOPs and any additional cybersecurity crisis specific tasks should be reflected therein.