natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Čl. 106 odst. 2 SFEU a rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, které je na něm založeno, se vztahují pouze na vyrovnávací platby vyplacené podniku pověřenému poskytováním „skutečné služby obecného hospodářského zájmu“ [175].
It is also clear that the IRIS-H fulfil these requirements as they have all the necessary authorisations and their operation is approved under the programming mechanism.
Je rovněž dobře zavedenou praxí, že pokud daná problematika není upravena zvláštními pravidly, která na úrovni Unie definují kritéria pro určení toho, zda se jedná o službu obecného hospodářského zájmu, mají členské státy velký prostor k vlastnímu uvážení při definování služeb, které budou považovat za služby obecného hospodářského zájmu, a v oblasti poskytnutí vyrovnávací platby poskytovateli této služby [177].
This however does not have to mean that the basic hospital mission and the additional SGEI are necessarily to be assessed in isolation from each other.
Pravomoci Komise v této věci se omezují na ověření, že se členský stát při vymezení služby obecného hospodářského zájmu nedopustil žádné zjevné chyby.
In this respect, it was mentioned in recital 23 of the opening decision that the Belgian authorities argued that the basic hospital mission is part of, or complementary to, a larger SGEI, namely the obligation to provide social aid as required by the Loi CPAS.
Komise se domnívá, že všechny hospodářské činnosti nemocnic IRIS-H, na něž je poskytováno veřejné financování (tj. celé spektrum sociálních služeb a služeb nemocniční péče, které tyto nemocnice poskytují) představují buď skutečné služby obecného hospodářského zájmu, jak tvrdí belgické orgány, nebo čistě doplňkové činnosti, které s nimi souvisejí.
Against this backdrop, the Commission considers that the basic hospital mission entrusted to all hospitals under the LCH and the three additional SGEI obligations entrusted [189] only to the IRIS-H together de facto form one ‘social healthcare SGEI’ which is specific to the IRIS-H and performed only by them.
Belgické orgány se proto při vymezení těchto služeb obecného hospodářského zájmu nedopustily žádné zjevné chyby.
Indeed, the additional SGEI obligations on the one hand are grounded in and build upon the IRIS-H's basic hospital mission under the LCH and on the other hand also significantly go beyond this basic obligation by obliging the IRIS-H (1) to deliver a wide range of healthcare services to everybody regardless of their ability to pay (universal care, see recitals 170-190); (2) at multiple hospital sites (ensuring proximity care, see recitals 191-204); while (3) attaching special attention to the social needs of the patients (via additional social services, see recitals 205-214).
Co se týče doplňkových činností uvedených v 41. bodě odůvodnění, Komise uvádí, že činnost lze považovat za doplňkovou činnost ke službě obecného hospodářského zájmu, pokud přímo souvisí s poskytováním této služby obecného hospodářského zájmu a je pro ně nezbytná, případně je s ním neoddělitelně spojena.
In relation to the basic hospital mission entrusted under the LCH (see recital 164), the three additional obligations cannot be considered standalone activities, as is clear from the fact that these obligations would never have been entrusted without the foundational obligation under the LCH to provide the basic hospital mission.
V posledním zmíněném případě dotčené činnosti spotřebovávají stejné vstupy jako daná služba obecného hospodářského zájmu, například materiál, vybavení, práci, fixní kapitál.
Finally, this approach is to some extent also confirmed by the complainants when making the argument (see recital 71) that the additional social services cannot be separated from a broader healthcare service.
Doplňkové činnosti musí mít rovněž omezený dosah.
With regard to the approach developed in the foregoing (see recitals 162-166), the Commission would like to underline the following three points.
Komise se domnívá, že veškeré činnosti uvedené v 41. bodě odůvodnění lze považovat za činnosti doplňkové k hlavní činnosti služby obecného hospodářského zájmu nemocnic IRIS-H.
First, the social healthcare SGEI which is performed by the IRIS-H consists of no more than the basic hospital mission entrusted to them (see recital 164) and the three additional SGEI obligations entrusted to them (see recitals 170 et seq.).
Tyto činnosti považované za doplňkové skutečně 1) přímo souvisejí s poskytováním činnosti služby obecného hospodářského zájmu nemocnic IRIS-H a jsou pro ně nezbytné, protože představují činnosti, které se od moderní nemocnice vedle poskytování sociálních a zdravotních služeb očekávají, a/nebo 2) jsou s nimi neoddělitelně spojeny, protože využívají nemocniční infrastrukturu (to znamená budovy a pozemky).
Second, as will be demonstrated below, the IRIS-H and the Brussels private hospitals are not in a comparable situation in particular because only the IRIS-H are entrusted with the three additional SGEI obligations (see recitals 170 et seq.) and hence only the IRIS-H perform the social healthcare SGEI as defined above (see recitals 166-167).
Vzhledem k omezenému podílu doplňkových služeb na celkových příjmech nemocnic IRIS-H (v průměru méně než 2 %) se Komise rovněž domnívá, že všechny doplňkové činnosti mají jen velmi omezený rozsah.
Third, the IRIS-H are also subject to constraints affecting the performance of the social healthcare SGEI, i.e. their public status (see recital 42), and the necessity to ensure the continuity (pérennité, see recitals 91 and 168) of the provision of this SGEI.
Použitelnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012
Figure 2 below illustrates these two points.
Komise se rovněž domnívá, že přidělování veřejných finančních prostředků nemocnicím IRIS-H za účelem poskytování služeb obecného hospodářského zájmu spadá do oblasti věcné působnosti rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, jak je stanoveno v jeho článku 2.
Figure 2
Jak je uvedeno v jeho čl.
Obligations, constraints and public financing mechanisms applicable to the public IRIS hospitals respectively private hospitals Pérennité (continuity of public hospital services)
2 odst.
Public status (bilingualism, officials, …)
1 písm. b) a c), použije se rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 na státní podporu poskytnutou ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělenou nemocnicím poskytujícím zdravotní péči (což zahrnuje výkon doplňkových činností, které přímo souvisejí s hlavními činnostmi, zejména, nikoli však výlučně, v oblasti výzkumu), a podnikům poskytujícím služby obecného hospodářského zájmu, jimiž se uspokojují sociální potřeby, například zdravotní péče a sociální začleňování zranitelných skupin.
Municipal deficit financing (art.
Pověřovací akt
46 bylaws IRIS-H)
První nezbytnou podmínkou slučitelnosti zakotvenou v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je, že poskytováním služby obecného hospodářského zájmu je dotčený podnik pověřen jedním nebo několika akty, jejichž formu si mohou upravit jednotlivé členské státy [178].
Private hospitals
V tomto aktu nebo aktech musí být jasně uvedeny tyto údaje:
Public IRIS hospitals
náplň a trvání závazků veřejné služby [179];
Universal Care Obligation
podnik, kterému jsou uvedené povinnosti uloženy, případně území, o které se jedná [180];
Federal hospital financing (LCH)
povaha jakýchkoli výhradních nebo zvláštních práv udělených podniku orgánem poskytujícím podporu [181];
Basic Hospital Mission (LCH)
popis kompenzačního mechanismu a parametrů pro výpočet, kontrolu a přezkoumání vyrovnávací platby [182];
Multi-Site Obligation
opatření k zamezení a vrácení jakéhokoli nadměrného vyrovnání [183].
Additional Social Obligation
Rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 navíc vyžaduje, aby pověření obsahovalo odkaz na dané rozhodnutí [184].
Social Healthcare SGEI:
Náplň závazků veřejné služby uložených nemocnicím IRIS-H a pověření jimi
Since the three additional SGEI obligations go further than the minimum requirements that apply to all hospitals (public or private in Belgium) they lead to costs which are not or only partially covered by the BMF (see Section 2.5.1) and the social security system.
Ve svém zrušujícím rozsudku ze dne 7. listopadu 2012 provedl soud předběžné zjištění, podle něhož „jsou-li na veřejné a soukromé subjekty, kterým je uložena stejná veřejná služba, kladeny rozdílné požadavky, což předpokládá rozdílnou úroveň nákladů a vyrovnání, musejí tyto rozdíly jasně vyplývat z příslušných pověření, zejména aby bylo umožněno ověřit slučitelnost dotace se zásadou rovného zacházení.
Combined with the higher costs that follow from their public status (public servants, bilingualism, etc., see also recital 42) this explains why the IRIS-H have reported deficits for most of the years in the period 1996-2014.
Státní podpora, která některými ze svých podmínek porušuje takové obecné zásady unijního práva, jako je zásada rovného zacházení, nemůže být Komisí prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. dubna 2008, Nuova Agricast, C-390/06, Sb. rozh. s. I-2577, bod 51).)“.
Combined, the accounting deficits of the IRIS-H over the period 1996-2014 amount to approximately EUR 250 million (see recital 234).
[185]
The respective Brussels CPAS and municipalities want and have [190] to guarantee the continuity (pérennité) of their IRIS-H to ensure that the social healthcare SGEI is provided and the social aid obligation of the CPAS is fulfilled (see also Section 2.2).
Bod 66 rozsudku ve věci Nuova Agricast [186] uvádí, že „dodržování zásady rovného zacházení vyžaduje, aby se srovnatelnými situacemi nebylo zacházeno odlišně a s odlišnými situacemi stejně, není-li takové zacházení objektivně odůvodněno (viz zejména rozsudek ze dne 26. října 2006, Koninklijke Coöperatie Cosun, C-248/04, Sb. rozh. s. I-10211, bod 72 a citovaná judikatura).“
This is why they give a full deficit cover, which compensates the residual costs of the social healthcare SGEI (consisting of the basic hospital mission and the three additional SGEI obligations) [191], hence ensuring the pérennité of the IRIS-H (see recital 91).
Komise však připomíná, že zásada zákazu diskriminace není uvedena jako kritérium slučitelnosti v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.
In doing so, the deficit compensation does not distinguish between separate SGEI obligations.
Komise však má v úmyslu přezkoumat, zda se veřejné nemocnice IRIS-H a soukromé nemocnice v Bruselu nacházejí ve srovnatelné nebo v odlišné právní a faktické situaci.
Against this backdrop it is appropriate to conduct the overcompensation tests that are described below (see Tables 9 to 13 in Section 7.3.5) on a global basis (i.e. for the different SGEI combined).
V této souvislosti Komise při popisu povahy závazků veřejné služby svěřených nemocnicím IRIS-H uvede, zda byl, či nebyl srovnatelný požadavek uložen i soukromým bruselským nemocnicím.
As explained in recitals 165-167, the Commission has come to the conclusion that the additional obligations of the IRIS-H are to be considered together with their basic hospital mission as de facto constituting one social healthcare SGEI.
Jak bylo vysvětleno výše (viz oddíl 2.3), nemocnice IRIS-H podléhají regulačnímu rámci, který se skládá ze zákona o CPAS) (na jehož základě byly nemocnice IRIS-H zřízeny), zákona LCH, stanov místních sdružení poskytujících nemocniční péči a strategických plánů přijatých zastřešující organizací IRIS.
While the basic hospital mission has been defined above (see recital 164) the exact content of each of the additional SGEI obligations is defined in the remainder of this section.
Vzhledem k tomu, že orgány veřejné moci (tj. obce a střediska CPAS) vykonávají většinovou kontrolu nad místními sdruženími, na která se vztahuje kapitola XII zákona o CPAS, i nad zastřešující organizací IRIS, jsou stanovy a strategické plány pro nemocnice IRIS-H povinné, a lze je tedy považovat za platné pověřovací akty, jejichž obsah bude upřesněn níže (viz 164., 170. a následující body odůvodnění).
Furthermore, it is also pointed out how these additional SGEI obligations are linked with each other and how they contribute to the social healthcare SGEI.
V této souvislosti je rovněž zajímavé konstatovat, že veřejné orgány mohou přímo řídit každodenní provoz nemocnic IRIS-H a v případě potřeby poskytovat další pokyny.
I. Obligation to treat all patients in all circumstances regardless of their ability to pay (universal care obligation)
Bylo také zjištěno (viz 24. bod odůvodnění), že nemocnice IRIS-H byly původně řízeny a kontrolovány přímo středisky CPAS, která je zřídila s cílem splnit svou povinnost sociální pomoci v souladu se zákonem o CPAS.
According to the Belgian authorities, the IRIS-H have the obligation to treat all patients, even if they are not able to pay and/or are uninsured, in all circumstances including situations where patients do not require urgent medical care.
Aby byla zajištěna pérennité a životaschopnost veřejných bruselských nemocnic (viz 24. bod odůvodnění), bylo nutné provést restrukturalizaci, která vyústila ve zřízení nemocnic IRIS-H (které měly podobu místních sdružení s finanční a právní nezávislostí podle kapitoly XII zákona o CPAS).
The complainants put into doubt that such an obligation applies to the IRIS-H and claim that the Brussels private hospitals cannot refuse patients and in fact treat a large number of ‘social patients’.
Tato restrukturalizace však nezměnila základní poslání veřejných bruselských nemocnic IRIS-H [187], kterým je zajistit zdravotní a sociálně-zdravotní péči a přispět tak k plnění povinnosti sociální pomoci střediska CPAS, které je zřídilo.
To support their claims, the complainants argue that the LCH entrusts all hospitals with the same hospital mission and, as stated in paragraph 150 of the annulment judgment of 7 November 2012, also refer to the general principle of non-discrimination which would prohibit them from selecting patients according to their ideological, philosophical or religious beliefs or their situation of poverty.
Lékařská péče poskytovaná nemocnicemi IRIS-H je rovněž definována zákonem LCH, který stanoví vhodný rámec pro organizaci belgického odvětví nemocniční péče jako celku.
According to them, public and private hospitals have the same obligation to treat patients in both emergency and ‘post-emergency’ circumstances.
Na tomto základě svěřuje zákon LCH úkol poskytování základní nemocniční péče všem belgickým nemocnicím, ať již veřejným nebo soukromým, včetně nemocnic IRIS-H.
First and foremost, the Commission observes that the LCH does not contain any wording that can be interpreted as obliging hospitals (whether public or private) to treat patients in all circumstances and regardless of their ability to pay.
Zejména článek 2 zákona LCH definuje instituce, které mohou být považovány za nemocnice, zatímco článek 68 až čl.
However, under Belgian law there exists a general obligation to assist persons in danger.
76 písm. e) tohoto zákona definují podmínky pro schvalování nemocnic a služeb nemocniční péče (které jsou podrobně uvedeny v prováděcích nařízeních, která stanoví podmínky z hlediska kvality, personálních požadavků apod.).
As pointed out by the Belgian authorities, under Article 422 ter of the Belgian Criminal Code, this obligation applies in emergency situations, and particularly in medical emergencies of a life-threatening nature.
Články 23 až 45 zákona LCH stanoví požadavky na mechanismus nemocničních programů, který určuje limity na počet nemocničních lůžek, služby nemocniční péče a na některá lékařská zařízení (například skenery), která lze zprovoznit a využívat.
Hospitals are therefore required to provide assistance in cases of medical emergency, according to their organisation and available expertise.
Nárok na veřejné financování mají pouze schválené služby nemocniční péče, které splňují podmínky tohoto programu.
There is hence no doubt that the Brussels public and private hospitals are obliged to treat patients in emergency situations regardless of their ability to pay.
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení [188] – a potvrzuje to i skutečnost, že třetí strany nevznesly žádné připomínky – nebylo a není pochyb o jednoznačnosti základního úkolu nemocniční péče, který je definován zákonem LCH.
In a similar vein, the deontology code that applies to doctors explicitly allows them to refuse patients with the exception of emergency situations [192].
Je rovněž zřejmé, že nemocnice IRIS-H tyto požadavky splňují, protože mají všechna nezbytná povolení a jejich fungování je schváleno jako součást uvedeného mechanismu programů.
Second, the complainants referred to a judgment by the Brussels Court of First Instance [193], to justify that there is no difference between public hospitals and private hospitals with regard to the treatment of ‘social patients’, whether in an ‘emergency’ or ‘post emergency’ situation.
Kromě úkolu základní nemocniční péče, kterým jsou pověřeny všechny veřejné i soukromé belgické nemocnice, poukazovalo rozhodnutí Komise ze dne 28. října 2009 (viz oddíl 4.1 výše), rozhodnutí (Tribunálu) o zrušení ze dne 7. listopadu 2012 (viz oddíl 4.2 výše) a rozhodnutí Komise o zahájení řízení ze dne 1. října 2014 (viz oddíl 4.3 výše) na tři dodatečné (nebo specifické) služby obecného hospodářského zájmu, týkající se především 1) všeobecného přístupu ke zdravotní péči, 2) povinnosti zajistit víceoborovou péči a 3) dodatečných sociálních služeb, které byly svěřeny pouze a výhradně nemocnicím IRIS-H.
This judgment concerns a very specific case of urgent medical aid which the CPAS have to provide on the basis of Article 57(2) Loi CPAS.
To však neznamená, že základní úkoly nemocniční péče a dodatečné služby obecného hospodářského zájmu musí být nezbytně posuzovány nezávisle na sobě.
The Brussels Court of First Instance noted that the urgent medical aid is in fact never provided by the CPAS itself but by specialised medical services and that nothing can justify making a distinction whether this service is public or private.
V tomto ohledu bylo v 23. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení uvedeno, že podle belgických orgánů jsou základní úkoly nemocniční péče součástí širší služby obecného hospodářského zájmu, tj. povinnosti poskytovat sociální pomoc, kterou ukládá zákon o CPAS nebo která představuje dodatečnou službu k této službě obecného hospodářského zájmu.
Nevertheless, the Commission notes that the obligation to provide urgent medical aid applies to the CPAS and not to the hospitals who deliver the care.
V této souvislosti se Komise domnívá, že kombinace základních úkolů nemocniční péče svěřených všem nemocnicím podle zákona LCH a tří povinností dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu uložených [189] pouze nemocnicím IRIS-H představuje de facto „službu obecného hospodářského zájmu sociální zdravotní péče“, která je charakteristická pro nemocnice IRIS-H a je poskytována jen jimi.
In the case at hand, an undocumented migrant was urgently admitted by a Brussels private psychiatric hospital which requested the CPAS to pay for this urgent medical aid due to the migrant's manifest state of poverty.
Po přezkoumání podstaty všech povinností služby obecného hospodářského zájmu uložených nemocnicím IRIS-H a na základě vlastní analýzy povahy a vlastností všech těchto povinností dospěla Komise k názoru, že by nebylo vhodné zkoumat tyto tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu uložené na úrovni obcí nezávisle na základních úkolech nemocniční péče svěřených podle zákona LCH.
The Brussels Court concluded that if a CPAS does not provide the urgent medical aid in a hospital it manages it must pay the costs of care provided by a private hospital where the emergency services due to the urgency had decided to take the patient to a private hospital.
Závazky dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu jsou fakticky na jedné straně založeny na základních úkolech nemocniční péče svěřených nemocnicím IRIS-H podle zákona LCH a opírají se o ně a na straně druhé zasahují daleko nad rámec této základní povinnosti tím, že vyžadují, aby nemocnice IRIS-H 1) nabízely širokou škálu služeb zdravotní péče všem pacientům bez ohledu na jejich schopnost za ni zaplatit (všeobecný přístup ke zdravotní péči) (viz 170. až 190. bod odůvodnění), 2) ve více nemocnicích (se zajištěním péče v blízkosti domova) (viz 191. až 204. bod odůvodnění), a přitom 3) věnovaly zvláštní pozornost sociálním potřebám pacientů (prostřednictvím dodatečných sociálních služeb) (viz 205. až 214. bod odůvodnění).
This judgment clearly concerns an exceptional situation which derogates from the normal framework for social assistance in which the CPAS relies on its own (public) hospitals.
Pokud jde o základní úkoly nemocniční péče svěřené na základě zákona LCH (viz 164. bod odůvodnění), nelze uvedené tři doplňkové povinnosti považovat za samostatné činnosti, jak jasně dokládá skutečnost, že tyto povinnosti nebyly nikdy uloženy, aniž by byla zároveň uložena i základní povinnost plnit základní úkoly nemocniční péče podle zákona LCH.
In the case at hand, this derogation was due to the fact that the public IRIS-H do not provide psychiatric care which was needed in that case.
Tento přístup konečně do určité míry potvrzují i stěžovatelé, pokud tvrdí (viz 71. bod odůvodnění), že dodatečné sociální služby nelze oddělit od všeobecných služeb zdravotní péče.
Furthermore, the Brussels Court pointed out that ‘if this aid is typically more often provided in an establishment dependent on the relevant CPAS or with which it has concluded an agreement, the person may be admitted to another establishment, owing to the urgency resulting from the situation of the person to be admitted to hospital’.
Pokud jde o přístup uvedený v předchozích bodech odůvodnění (viz 162. až 166. bod odůvodnění), Komise by ráda zdůraznila tři následující body.
The Brussels Court also noted that if the CPAS concerned (i.e. in the case at hand that of Uccle) had created its own psychiatric hospital or had concluded an agreement with such a hospital, the private hospital in question would not have had to provide care to the undocumented migrant in question but could instead have asked for his transfer to that hospital.
Za prvé, služba obecného hospodářského zájmu v oblasti zdravotní péče, kterou poskytují nemocnice IRIS-H, zahrnuje jednak základní úkoly nemocniční péče, kterými byly pověřeny (viz 164. bod odůvodnění), jednak tři dodatečné povinnosti služeb obecného hospodářského zájmu, které jim byly svěřeny (viz 170. a násl. body odůvodnění).
Since this was not the case, there was no alternative available and as a result the CPAS was ordered to pay the private hospital for the care provided to the patient.
Za druhé, jak bude uvedeno níže, nemocnice IRIS-H a soukromé bruselské nemocnice nejsou ve srovnatelné situaci, a to zejména vzhledem k tomu, že uvedené tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu (viz 170. a násl. body odůvodnění) byly uloženy pouze nemocnicím IRIS-H, a proto pouze ony vykonávají služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, které byly definovány výše (viz 166. a 167. bod odůvodnění).
As a result, all that can be concluded from the Brussels Court judgment cited by the complainants is that in some cases, owing to the urgency, private hospitals may also provide urgent medical aid to undocumented migrants and that the CPAS, where their obligation to provide urgent medical aid is discharged in this specific way, have to pay these private hospitals.
A za třetí, nemocnice IRIS-H rovněž podléhají omezením, která mají dopad na poskytování služeb obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, tj. na jejich veřejnoprávní povahu (viz 42. bod odůvodnění) a nutnosti zajistit pérennité poskytování této služby obecného hospodářského zájmu (viz 91. a 168. bod odůvodnění).
Therefore, the fact that in a limited number [194] of cases urgent medical aid can be provided by the Brussels private hospitals cannot be interpreted as a general obligation for these hospitals to treat all patients regardless of their ability to pay.