natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V souladu s čl. 6 odst. 1 směrnice 2008/115/ES by členské státy měly systematicky vydávat rozhodnutí o navrácení státním příslušníkům třetích zemí, kteří neoprávněně pobývají na jejich území.
In accordance with Article 6(1) of Directive 2008/115/EC, the Member States should systematically issue a return decision to third-country nationals who are staying illegally on their territory.
V právních řádech a praxi členských států se vždy nedaří této povinnosti beze zbytku dostát, což narušuje účinnost unijního systému navracení.
The legislation and the practice in the Member States does not give full effect to this obligation in all circumstances, thereby undermining the effectiveness of the Union return system.
Například některé členské státy v případě zamítavého rozhodnutí o žádosti o azyl nebo o povolení k pobytu nevydávají rozhodnutí o navrácení nebo tato rozhodnutí nevydávají neoprávněně pobývajícím státním příslušníkům třetích zemí, kteří nejsou držiteli platného dokladu totožnosti nebo cestovního dokladu.
For instance, certain Member States do not issue return decisions following a negative decision on an asylum claim or a residence permit, or do not issue such decisions to illegally staying third-country nationals who do not hold a valid identity or travel document.
V závislosti na institucionálním uspořádání členských států, zejména je-li do celého procesu zapojeno více orgánů, nemusí být nutně či bezprostředně po přijetí rozhodnutí o navrácení předložena orgánům třetích zemí žádost, aby totožnost neoprávněně pobývajícího státního příslušníka třetí země ověřily a vydaly mu platný cestovní doklad.
Depending on the institutional set-up of the Member States, in particular when different authorities deal with the process, a return decision is not necessarily or immediately followed by a request to the authorities of third-countries to verify the identity of the illegally staying third-country national and to deliver a valid travel document.
V souladu s článkem 13 Schengenského hraničního kodexu [6] se osoba, která překročila hranice nezákonně a která nemá právo pobytu na území dotčeného členského státu, zadrží a je proti ní vedeno řízení v souladu se směrnicí 2008/115/ES.
In accordance with Article 13 of the Schengen Borders Code [6], a person who has crossed a border illegally and who has no right to stay on the territory of the Member State concerned shall be apprehended and made subject to procedures respecting Directive 2008/115/EC.
Směrnice 2008/115/ES stanoví, že při jejím provádění musí být zohledněn zdravotní stav dotčených státních příslušníků třetích zemí a že jim bude v případě neukončeného návratu poskytnuta neodkladná zdravotní péče a základní léčba.
Directive 2008/115/EC establishes that the state of health of the third-country nationals concerned shall be taken into account when implementing that Directive, and that emergency health care and essential treatment of illness must be provided pending return.
Je však nanejvýš nutné zajistit, aby se vyhoštění neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí vymáhalo a byla přijata opatření s cílem zabránit jednání, jehož cílem je návrat zmařit nebo se mu vyhnout, jako jsou například nepravdivá nová tvrzení o zdravotním stavu.
It is however essential to ensure that removals of illegally staying third-country nationals are enforced and measures are taken to prevent behaviour aimed at hampering or preventing return, such as false new medical claims.
Navíc je třeba přijmout opatření, díky nimž bude možné účinně vyřizovat žádosti o azyl, jež byly podány pouze s cílem odložit nebo zmařit výkon rozhodnutí o navrácení.
Moreover, it is also necessary to put in place measures tackling in an efficient manner asylum applications made merely to delay or frustrate the enforcement of return decisions.
Směrnice 2008/115/ES sice neoprávněně pobývajícím státním příslušníkům třetích zemí ukládá opustit Unii, vyžaduje však, aby rozhodnutí o navrácení vykonávaly pouze členské státy, které je vydaly.
Directive 2008/115/EC, while obliging the third-country national illegally staying to leave the Union, requires return decisions to be enforced only by the issuing Member States.
Proces navracení může zahájit každý členský stát, na jehož území je týž neoprávněně pobývající státní příslušník třetí země zadržen.
A return process can be launched in every Member State that apprehends the same illegally staying third-country national.
Vzájemné uznávání rozhodnutí o navrácení podle směrnice Rady 2001/40/ES [7] a rozhodnutí Rady 2004/191/ES [8] by proces navracení urychlilo a zabránilo neoprávněnému druhotnému pohybu v rámci Unie.
Mutual recognition of return decision, as provided for by Council Directive 2001/40/EC [7] and Council Decision 2004/191/EC [8], would accelerate return process and deter unauthorised secondary movements within the Union.
Zajištění může být zásadním prvkem ke zvýšení účinnosti unijního systému navracení, který by se však měl v souladu s čl. 15 odst. 1 směrnice 2008/115/ES používat pouze v případě, že nemohou být účinně uplatněna jiná dostatečně účinná, avšak mírnější donucovací opatření.
Detention can be an essential element for enhancing the effectiveness of the Union's return system, which should only be used if no other sufficient but less coercive measures can be applied effectively in accordance with Article 15(1) of Directive 2008/115/EC.
Je-li to nutné, zejména pokud hrozí, že se neoprávněně pobývající státní příslušníci třetích zemí mohou skrývat, může jejich zajištění umožnit zdárnou přípravu a organizaci návratových operací.
In particular, where necessary, to ensure that illegally staying third-country nationals do not abscond, detention can allow for a successful preparation and organisation of return operations.
Maximální doba trvání zajištění, kterou v současné době používá několik členských států, je podstatně kratší, než doba, kterou povoluje směrnice 2008/115/ES a která je zapotřebí ke zdárnému dokončení navrácení.
The maximum duration period of detention currently used by several Member States is significantly shorter than the one allowed by Directive 2008/115/EC and which is needed to complete the return procedure successfully.
Takto krátké doby trvání zajištění jsou na překážku účinnému vyhošťování.
These short periods of detention are precluding effective removals.
Lhůta pro podání odvolání proti rozhodnutí o navrácení se v členských státech velmi různí, a to od několika dnů do jednoho nebo více měsíců.
Deadlines for lodging appeals against decisions related to return diverge significantly among Member States, ranging from few days to one month or more.
V souladu se základními právy by lhůta měla poskytovat dostatek času na zajištění přístupu k účinné právní ochraně, přihlédne se však ke skutečnosti, že dlouhé lhůty mohou mít nepříznivý dopad na řízení o navrácení.
In compliance with fundamental rights, the deadline should provide enough time to ensure access to an effective remedy, while taking into account that long deadlines can have a detrimental effect on return procedures.
Neoprávněně pobývající státní příslušníci třetích zemí by měli mít právo být vyslechnuti příslušnými orgány ještě před přijetím jakéhokoli opatření, které by se jich mohlo týkat.
Irregularly staying third-country nationals should be granted the right to be heard by the competent authorities before any individual measure which would affect him or her is taken.
Podle směrnice 2008/115/ES by měl být automatický odkladný účinek odvolání proti rozhodnutí o navrácení přiznán, existuje-li riziko, že by byl dotčený státní příslušník třetí země v případě návratu vystaven reálnému nebezpečí špatného zacházení v rozporu s čl. 19 odst. 2 a článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie, jak je vykládá Soudní dvůr Evropské unie [9].
Under Directive 2008/115/EC, an automatic suspensive effect of appeals against return decisions should be granted when there is a risk that the third-country national concerned would be exposed to a real risk of ill-treatment in case of return, in violation of Articles 19(2) and 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, as interpreted by the Court of Justice of the European Union [9].
Velký počet členských států v průběhu jednotlivých fází azylového řízení a řízení o navrácení opakovaně posuzuje riziko navrácení (refoulement), což může návrat neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí zbytečně protahovat.
A large number of Member States conduct repetitive assessments of the risk of refoulement all along the different phases of the asylum and return procedures, which can cause the unnecessary delays in the return of illegally staying third-country nationals.
Návrat nezletilé osoby bez doprovodu zpět do třetí země původu a sloučení rodiny může být v nejvlastnějším zájmu dítěte.
Return of an unaccompanied minor to the third country of origin and reunification with the family may be in the best interests of the child.
Zákaz vydávat rozhodnutí o navrácení nezletilých osob bez doprovodu, který je součástí právních předpisů několika členských států, zcela nenaplňuje povinnost členských států brát náležitě v úvahu nejvlastnější zájem dítěte a věnovat pozornost okolnostem každého jednotlivého případu.
The prohibition to issue return decisions to unaccompanied minors, which exists in the national legislation of several Member States, does not give full effect to the Member States' obligation to take due account of the child's best interests, and to pay attention to the circumstances of each individual case.
Tyto zákazy mohou mít v souvislosti s nedovoleným přistěhovalectvím nechtěné důsledky a podněcovat nezletilé osoby bez doprovodu k nebezpečné cestě za dosažením Unie.
Such prohibitions can create unintended consequences for illegal immigration, inciting unaccompanied minors to embark on perilous journeys in order to reach the Union.
Rozhodnutí o právním statusu a o navrácení nezletilých osob bez doprovodu by se mělo vždy zakládat na konkrétním, víceoborovém a solidním posouzení jejich nejvlastnějšího zájmu včetně pátrání po příbuzných a posouzení rodinné situace.
Decisions on the legal status and on the return of unaccompanied minors should always be based on individual, multi-disciplinary and robust assessments of their best interests, including family tracing and home assessment.
Tato posouzení by měla být náležitě zdokumentována.
Such assessment should be adequately documented.
V souladu s článkem 17 směrnice 2008/115/ES, který stanoví podmínky, podle nichž mohou členské státy využívat zajištění nezletilých osob bez doprovodu a rodin s nezletilými dětmi pouze v případě, že neexistuje jiná možnost, a na co nejkratší přiměřenou dobu, by se členské státy měly postarat o to, aby byly alternativy k zajišťování dětí dostupné.
In line with Article 17 of Directive 2008/115/EC which defines the conditions under which Member States can use detention in relation to unaccompanied minors and of families with minors as a measure of last resort and for the shortest appropriate period of time, Member States should ensure the availability of alternatives to detention for children.
Pokud však takové alternativy neexistují, je možné, že absolutním zákazem zajištění v takových případech nebude zcela naplněna povinnost přijmout veškerá nezbytná opatření k zajištění návratu, což povede ke zrušení návratových operací, protože se dotyčná osoba skrývá.
Where however, no such alternatives exist, an absolute prohibition of detention in such cases, may not give full effect to the obligation to take all necessary measures to ensure return, leading to annulment of return operations due to absconding.
Dokud nebude přijat návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o využívání Schengenského informačního systému pro navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí [10], měly by členské státy beze zbytku využívat možnosti vložit záznam o odepření vstupu podle čl. 24 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 [11].
Pending the adoption of proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on the use of the Schengen Information System for the return of illegally staying third-country nationals [10], Member States should make full use of the possibility to enter an alert on entry ban in accordance with Article 24(3) of Regulation (EC) No 1987/2006 of the European Parliament and of the Council [11].
Toto doporučení by mělo být určeno všem členským státům, které jsou vázány směrnicí 2008/115/ES.
This Recommendation should be addressed to all Member States bound by Directive 2008/115/EC.
Členské státy by měly svým vnitrostátním orgánům příslušným k výkonu činností souvisejících s navracením osob uložit, aby při výkonu svých povinností uplatňovaly toto doporučení.
Member States should instruct their national authorities competent for carrying out return-related tasks to apply this Recommendation when performing their duties.
Toto doporučení je v souladu se základními právy a ctí zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie.
This Recommendation complies with the fundamental rights and the principles recognised by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Jeho cílem je zejména zajistit plné respektování lidské důstojnosti a uplatňování článků 1, 4, 14, 18, 19, 24 a 47 Listiny a v souladu s tím se musí provádět,
In particular, this Recommendation ensures the full respect for human dignity and the application of Articles 1, 4, 14, 18, 19, 24 and 47 of the Charter and has to be implemented accordingly,
POSÍLENÍ A NAVÝŠENÍ KAPACIT PRO ÚČELY NAVRACENÍ
REINFORCED AND BETTER RETURN CAPACITIES
S cílem odstranit procedurální, technické a operační překážky bránící účinnějšímu navracení by členské státy měly být do 1. června 2017 schopny ve větší míře vracet neoprávněně pobývající státní příslušníky třetích zemí, a to uplatňováním integrovaného a koordinovaného přístupu.
To address the procedural, technical, and operational obstacles to more effective returns, Member States should by 1 June 2017 reinforce their capacity to carry out the return of illegally staying third-country nationals by ensuring an integrated and coordinated approach.
Cílem integrovaného a koordinovaného přístupu v oblasti navracení by mělo být:
The objectives of such an integrated and coordinated approach in the area of return should be to:
při navracení postupovat rychle a podstatně zvýšit míru navracení;
ensure swift return procedures and substantially increase the rate of return;
dle potřeby zapojit donucovací a imigrační orgány a koordinovat opatření s justičními orgány, vězeňskými orgány, poručenskými systémy a zdravotnickými a sociálními službami, aby všechny orgány, které jsou do procesu navracení zapojeny, poskytovaly rychlou a přiměřenou víceoborovou odezvu;
mobilise, as needed, law enforcement and immigration authorities, and coordinate actions with judicial authorities, detention authorities, guardianship systems, medical and social services, to ensure availability of swift and adequate multi-disciplinary responses from all authorities involved in the return procedures;
zajistit, aby ve všech orgánech, jejichž působnost se týká postupů při navracení, byl k dispozici dostatečný počet proškolených a kvalifikovaných pracovníků schopných reagovat rychle, v případě potřeby i 24 hodin denně, zejména v situacích, kdy je třeba se vyrovnat s rostoucí zátěží při plnění povinnosti vracet neoprávněně pobývající státní příslušníky třetích zemí;
ensure that a sufficient number of trained and competent staff, from all authorities with competences in the return procedures, are available to respond swiftly, and if necessary on a 24/7 basis, particularly when facing an increasing burden in implementing the obligation to return illegally staying third-country nationals;
v závislosti na konkrétní situaci daného členského státu vyslat na vnější hranice Unie další pracovníky s oprávněním a prostředky k přijímání okamžitých opatření ke zjištění a ověření totožnosti a právního postavení státních příslušníků třetích zemí a k okamžitému vydání rozhodnutí o navrácení nebo odepření vstupu osobám, které nemají právo vstoupit na území Unie nebo na něm pobývat.
depending on the specific situation of the Member State, deploy additional staff at the external borders of the Union with the mandate and capacity to take immediate measures to determine and verify the identity and the legal status of the third-country nationals and immediately refuse entry or issue return decisions to those who have no right to enter or to stay in the Union.
V rámci integrovaného a koordinovaného přístupu k navracení by měly být splněny zejména tyto úkoly:
The integrated and coordinated approach in the area of return should fulfil, in particular, the following tasks:
provádět rychlé lékařské prohlídky, aby se zamezilo případnému zneužívání v situacích uvedených v bodě 9 písm. b);
carry out swift medical examinations to avoid potential abuses in the situations referred to in point 9(b);
udržovat kontakt a vyměňovat si příslušné operační informace s jinými členskými státy a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v zájmu plnění jejich cílů a úkolů;
liaise and exchange relevant operational information with other Member States and the European Border and Coast Guard Agency for the fulfilment of their objectives and tasks;
pro účely včasného získávání informací o totožnosti a právní situaci dotyčných státních příslušníků třetích zemí plně využívat dostupných informačních systémů, jako je Eurodac, Schengenský informační systém (SIS) a Vízový informační systém (VIS).
make full use of the relevant IT systems, such as Eurodac, the Schengen Information System (SIS) and the Visa Information System (VIS), to obtain timely information on the identity and legal situation of the third-country nationals concerned.
Členské státy by měly zajistit, aby útvarům nebo orgánům, jejichž úkolem je zajišťovat integrovaný a koordinovaný přístup, byly přiděleny všechny nezbytné lidské, finanční a materiální zdroje.
Member States should ensure that units or bodies tasked to ensure the integrated and coordinated approach are allocated all the necessary human, financial and material resources.
SYSTEMATICKÉ VYDÁVÁNÍ ROZHODNUTÍ O NAVRÁCENÍ
SYSTEMATIC ISSUANCE OF RETURN DECISIONS
Aby se zajistilo, že rozhodnutí o navrácení budou systematicky vydávána státním příslušníkům třetích zemí, kteří nemají právo pobývat v Evropské unii nebo toto právo pozbyli, členské státy by měly:
For the purpose of ensuring that return decisions are systematically issued to third-country nationals who either do not have or no longer have a right to stay in the European Union, Member States should:
zavést opatření k účinné lokalizaci a zadržení státních příslušníků třetích zemí, kteří na jejich území pobývají neoprávněně;
put in place measures to effectively locate and apprehend third-country nationals staying illegally;
vydávat rozhodnutí o navrácení bez ohledu na to, zda je neoprávněně pobývající státní příslušník třetí země držitelem dokladu totožnosti nebo cestovního dokladu;
issue return decisions regardless of whether the illegally staying third-country national holds an identity or travel document;
co nejlépe využívat možnosti stanovené v čl. 6 odst. 6 směrnice 2008/115/ES, totiž zkombinovat v rámci jednoho aktu rozhodnutí o ukončení oprávněného pobytu a rozhodnutí o navrácení nebo tato rozhodnutí přijmout společně, za předpokladu, že se u každého jednotlivého rozhodnutí dodrží příslušné záruky a ustanovení.
make the best use of the possibility provided for in Article 6(6) of Directive 2008/115/EC to combine in one act or to adopt simultaneously the decision on the ending of a legal stay and the return decision, provided that the relevant safeguards and provisions for each individual decision are respected.
Členské státy by měly zajistit, aby rozhodnutí o navrácení byla časově neomezená, a bylo je tak možné vymáhat kdykoliv, aniž by se po uplynutí určité doby muselo znovu zahajovat řízení o navrácení.
Member States should ensure that return decisions have unlimited duration, so that they can be enforced at any moment without the need to re-launch return procedures after a certain period of time.
Tímto by neměla být dotčena povinnost zohlednit veškeré změny v individuální situaci dotčených státních příslušníků třetích zemí, včetně rizika navrácení (refoulement).
This should be without prejudice to the obligation to take into account any change in the individual situation of the third-country nationals concerned, including the risk of refoulement.
Aby se odradilo od neoprávněných druhotných pohybů a zabránilo se jim, měly by členské státy v rozhodnutí o navrácení vždy uvádět informaci, že státní příslušníci třetí země musí opustit území členského státu a dostat se do třetí země.
Member States should systematically introduce in return decisions the information that third-country nationals must leave the territory of the Member State to reach a third country, to deter and prevent unauthorised secondary movements.
Lze-li tím zajistit účinnější postupy, měly by členské státy využít výjimku stanovenou v čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2008/115/ES, zejména pokud čelí značnému migračnímu tlaku.
Member States should make use of the derogation provided for under Article 2(2)(a) of Directive 2008/115/EC when this can provide for more effective procedures, in particular when facing significant migratory pressure.
ÚČINNÉ VYMÁHÁNÍ ROZHODNUTÍ O NAVRÁCENÍ
EFFECTIVE ENFORCEMENT OF RETURN DECISIONS
Aby byli neoprávněně pobývající státní příslušníci třetích zemí rychle navraceni, členské státy by měly:
For the purpose of ensuring swift returns of illegally staying third-country nationals, Member States should:
v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU [12] přichystat podmínky k promptnímu posuzování žádostí o mezinárodní ochranu ve zrychleném řízení, nebo ve vhodných případech v řízení na hranicích, včetně případů, kdy je žádost o azyl podána pouze s cílem odložit nebo zmařit výkon rozhodnutí o navrácení;
in accordance with Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council [12], organise proceedings for the swift examination of applications for international protection in an accelerated or, where considered appropriate, border procedure, including where an asylum application is made merely to delay or frustrate the enforcement of a return decision;
podniknout patřičné kroky spočívající například v tom, že příslušný vnitrostátní orgán určí zdravotnický personál, který bude poskytovat objektivní a nezávislé stanovisko, aby se zabránilo možnému zneužívání v souvislosti s nepravdivými novými tvrzeními o zdravotním stavu, jejichž cílem je vyhnout se vyhoštění;
take steps to prevent potential abuses related to false new medical claims aimed at preventing removal, for instance by ensuring that medical personnel appointed by the relevant national authority is available to provide an objective and independent opinion;
zajistit, aby po rozhodnutích o navrácení neprodleně následovala žádost určená třetí zemi, která bude osoby zpětně přebírat, aby vydala platné cestovní doklady anebo souhlasila s použitím evropského cestovního dokladu pro navracení vydaného v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1953 [13];
ensure that return decisions are followed without delay by a request to the third country of readmission to deliver a valid travel documents or to accept the use of the European travel document for return issued in accordance with Regulation (EU) No 2016/1953 of the European Parliament and of the Council [13];
používat nástroj pro vzájemné uznávání rozhodnutí o navrácení podle směrnice 2001/40/ES a rozhodnutí 2004/191/ES.
make use of the instrument of mutual recognition of return decisions provided for by Directive 2001/40/EC and Decision 2004/191/EC.
Aby se zajistilo účinné vyhoštění neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, členské státy by měly:
For the purpose of effectively ensuring removals of illegally staying third-country nationals, Member States should: