natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise, ECLI:EU:T:2000:8, bod 59, a ve spojených věcech C-182/03 a C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v.
It must therefore be accepted that, in spite of the fact that the three manufacturing companies each has a legal personality separate from the former SA Intermills, all those undertakings together form a single group, at least as far as the aid granted by the Belgian authorities is concerned […]’.
Komise, ECLI:EU:C:2006:416, bod 147.
See recital 48.
Závěry Rady ve složení Ecofin ze dne 1. prosince 1997 v oblasti daňové politiky (Úř. věst.
The exceptions provided for in Article 107(2) of the TFEU concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, none of which apply in the present case.
C 2, 6.1.1998, s. 1).
Council Regulation (EU) 2015/1589 of 13 July 2015 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union (OJ L 248, 24.9.2015, p.
Viz rovněž dokumenty dostupné na této adrese: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/index_fr.htm
9).
V tomto ohledu viz rovněž stanovisko generálního advokáta ve věci C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v.
Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (OJ L 140, 30.4.2004, p. 1).
Komise, ECLI:EU:C:2006:89, bod 376.
Luxembourg's observations to the Opening Decision, paragraphs 104 et seq.
V dodatkovém protokolu č. 1 k Úmluvě o OECD ze dne 14. prosince 1960 se signatáři úmluvy dohodli, že se Evropská komise účastní prací organizace.
Luxembourg quotes paragraph 19 of the report of the Code of Conduct Group (Business Taxation) to the Council (ECOFIN) which reads: ‘With respect to the Luxembourg tax measure concerning companies engaged in intra-group financing activities the Group discussed the agreed description at the meeting on 17 February 2011.
Zástupci Evropské komise se vedle zástupců členských států účastní na diskusích ohledně pracovního programu OECD a podílejí se na činnostech celé organizace a jejích různých orgánů.
Luxembourg informed the Group that Circular No 164/2 dated 28 January 2011 determines the conditions for providing advance pricing agreements confirming the remuneration of the transactions.
Účast Evropské komise je sice rozsáhlejší než účast pouhého pozorovatele, ale Komise nemá žádné hlasovací právo a oficiálně se neúčastní schvalování nástrojů, které jsou předkládány Radě OECD k přijetí.
At the meeting on 11 April 2011, Luxembourg informed that Group that Circular No 164/2 bis dated 8 April 2011 ensured that advance confirmations granted prior to the entry into force of Circular No 164/2 would cease to be valid by 31 December 2011.
Rozhodnutí Komise ze dne 11. července 2001 ve věci C 47/2001 (ex NN 42/2000) – Německo: koordinační a kontrolní centra zahraničních podniků (Úř. věst.
With the benefit of this information, the Group agreed that there was no need for this measure to be assessed against the criteria of the Code of Conduct.’
C 304, 30.10.2001, s. 2).
See Case C-5/89 Commission v Germany, ECLI:EU:C:1990:320, paragraph 17, and Case C-310/99 Italy v Commission ECLI:EU:C:2002:143, paragraph 104.
Rozhodnutí 2003/501/ES.
See Case T-67/94 Ladbroke Racing v Commission ECLI:EU:T:1998:7, paragraph 183; See also Joined Cases T-116/01 and T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA and Diputacion Floral de Vizcaya v Commission ECLI:EU:T:2003:217, paragraph 203.
Viz poznámka pod čarou 105.
See Case T-290/97, Mehibas Dordtselaan v Commission ECLI:EU:T:2000:8, paragraph 59 and judgement in cases C-182/03 and C-217/03, Belgium and Forum 187 ASBL v Commission ECLI:EU:C:2006:416, para 147.
Ačkoliv se jedná o „nemožnost navrácení“ a nejedná se o „potíže s vypočtením částky podpory“.
Council conclusions of the ECOFIN Council meeting of 1 December 1997 concerning taxation policy (OJ C 2, 6.1.1998, p.
Rozsudek ve spojených věcech T-427/04 a T-17/05, Francouzská republika v.
1).
Komise, ECLI:EU:T:2009:474, bod 297.
See also documents at the following link: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/#code_conduct
Rozsudek ve spojených věcech T-427/04 a T-17/05, Francouzská republika v.
See, to that effect, Advocate General Léger's opinion in Case C-217/03, Belgium and Forum 187 ASBL v Commission ECLI:EU:C:2006:89, paragraph 376.
Komise, ECLI:EU:T:2009:474, bod 299.
In the Supplementary Protocol No 1 to the Convention on the OECD of 14 December 1960, the signatories to the Convention agreed that the European Commission shall take part in the work of the OECD.
Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2327
Commission Decision (EU) 2016/2327
o státní podpoře SA.19864 – 2014/C (ex 2009/NN54) poskytované Belgií – Financování veřejných nemocnic IRIS v regionu Brusel – hlavní město
on State aid SA.19864 — 2014/C (ex 2009/NN54) implemented by Belgium — Public financing of Brussels public IRIS hospitals
(oznámeno pod číslem C(2016) 4051)
(notified under document C(2016) 4051)
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec [1],
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof [1],
po vyzvání stran k předložení připomínek podle článků [2] a s ohledem na tyto připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above [2] and having regard to their comments,
Útvary Komise po obdržení odpovědi stěžovatelů potvrdily své předběžné posouzení v dopise ze dne 10. dubna 2008.
The complaint focused on the following groups of arguments: (i) the absence or insufficiently clear definition and entrustment of the specific public service missions that are only conferred to the IRIS-H, but not to the Brussels private hospitals (ii) the compensation of losses of the IRIS-H by public authorities, (iii) the overcompensation of the costs linked to the public service missions of the IRIS-H through the Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales, (iv) the lack of transparency in the method of public financing of the IRIS-H, and finally (v) the presence of cross-subsidisation of the non-hospital activities of the IRIS-H through the State compensation received for the provision of their hospital missions [7].
Následně stěžovatelé informovali Komisi, že podali žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí Komise k Soudu první instance Evropských společenství Evropské unie (od 1. prosince 2009 označovanému jako Tribunál Evropské unie, dále jen „Tribunál“) ohledně dopisu ze dne 10. ledna 2008, který považovali za rozhodnutí Komise [9].
Following the submission of additional information by the Belgian authorities, the Commission services informed the complainants by letter of 10 January 2008 of their preliminary views on the complaint [8] and asked the complainants to submit new information allowing them to reconsider the preliminary assessment of the complaint, failing which the complaint would be considered withdrawn.
června 2008 stěžovatelé podali žalobu na neplatnost dopisu útvarů Komise ze dne 10. dubna 2008 [10].
Following the reply from the complainant, the Commission services confirmed their preliminary assessment in their letter of 10 April 2008.
Obě dvě řízení vedená před Tribunálem byla tímto pozastavena do 31. října 2009, protože Komise Tribunál informovala, že se chystá přijmout rozhodnutí podle nařízení Rady (ES) č. 659/1999 [11].
Subsequently, the complainants informed the Commission of the fact that they had introduced an application for annulment before the Court of First Instance of the European Communities (as from 1 December 2009 the General Court of the European Union, hereinafter the ‘GC’) against the letter of 10 January 2008, which they saw as a Commission decision [9].
Za účelem přijetí tohoto rozhodnutí útvary Komise požádaly belgické úřady i stěžovatele o doplňující informace.
Furthermore, on 20 June 2008 the complainants lodged an application for annulment of the letter of the Commission services of 10 April 2008 [10].
Ve svém rozhodnutí ze dne 28. října 2009 [12] (dále jen „rozhodnutí Komise z roku 2009“, viz také bod 4. 1) Komise rozhodla, že nevznese námitky proti podpoře financování veřejných nemocnic IRIS v regionu Brusel – hlavní město, jelikož se domnívala, že předmětné financování je slučitelné s vnitřním trhem na základě podmínek uvedených v rozhodnutí Komise 2005/842/ES [13] (dále jen „rozhodnutí o službách z roku 2005“) a přímo podle čl. 86 odst.
Both Court procedures were suspended by the GC until 31 October 2009, based on the information submitted by the Commission that it intended to adopt a decision pursuant to the Council Regulation (EC) No 659/1999 [11].
2 Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní čl.
With a view of adopting such a decision, the Commission services requested additional information from the Belgian authorities as well as from the complainant.
106 odst.
In its decision of 28 October 2009 [12] (hereinafter ‘the Commission's 2009 decision’, see also Section 4.1), the Commission decided not to raise objections to the aid for financing of the public hospitals of the IRIS network in the Brussels Capital Region as the financing at hand was deemed compatible with the common market under the conditions set out in Commission Decision 2005/842/EC [13] (hereinafter ‘2005 SGEI Decision’) and directly with Article 86(2) EC Treaty (now Article 106(2) TFEU) with respect to entrustments pre-dating the entry into force of the 2005 SGEI Decision on 19 December 2005.
2 Smlouvy o fungování EU), pokud jde o pověření předcházející vstup rozhodnutí o službách z roku 2005 v platnost dne 19. prosince 2005.
Subsequently, the complainants launched an action for annulment of this Commission decision at the General Court.
Následně stěžovatelé podali žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí Komise k Tribunálu.
The GC annulled the Commission decision by its judgment of 7 November 2012 in case T-137/10 [14] (see also Section 4.2), concluding that this decision had been adopted in violation of the procedural rights of the complainants.
Tribunál rozhodnutí Komise zrušil rozsudkem ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-137/10 [14] (viz také bod 4.2), v němž konstatoval, že toto rozhodnutí bylo přijato v rozporu s procesními právy stěžovatelů.
In particular, the GC concluded that the Commission should have had doubts concerning the compatibility of the measures at hand with the internal market considering the arguments of the complainants with respect to the compatibility.
Tribunál zejména došel k závěru, že Komise měla mít vážné pochybnosti o slučitelnosti předmětného opatření s vnitřním trhem, a to s ohledem na příslušné argumenty stěžovatelů v této věci.
The GC therefore concluded that the Commission was required to initiate the formal investigation procedure, in order to gather any relevant information for verifying the compatibility of all the aid measures at issue with the internal market, and to allow the complainants and other interested parties to present their observations in connection with that procedure [15].
Tribunál tudíž došel k závěru, že je Komise povinna zahájit formální vyšetřovací řízení, aby shromáždila veškeré informace k ověření souladu všech projednávaných opatření podpory s vnitřním trhem a aby stěžovatelům a ostatním stranám umožnila předložit připomínky v rámci tohoto řízení [15].
By letter dated 1 October 2014, the Commission informed Belgium that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the TFEU in respect of the public financing measures in favour of the Brussels public IRIS hospitals.
Dopisem ze dne 1. října 2014 Komise informovala Belgii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl.
The Commission's decision to initiate the procedure (hereinafter ‘the opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union [16].
108 odst.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measures.
2 Smlouvy o fungování EU týkající se opatření veřejného financování pro nemocnice IRIS v regionu Brusel – hlavní město.
By letter of 22 October 2014, the Belgian authorities requested an extension of the deadline to submit their comments on the opening decision, which was accepted by the Commission by letter of 23 October 2014.
Dopisem ze dne 22. října 2014 belgické orgány v odpověď na rozhodnutí o zahájení požádaly o prodloužení termínu k předložení svých připomínek.
The Commission received comments from interested parties (see Section 5) on 15 December 2014, 5 January 2015 and 9 January 2015.
Komise prodloužení lhůty povolila dopisem ze dne 23. října 2014.
By letters of 13 and 20 February 2015, the Commission forwarded these comments to Belgium, which was given the opportunity to react.
Připomínky Belgie byly obdrženy v dopise ze dne 13. března 2015, který byl zaevidován dne 17. března 2015.
Belgium's comments were received by letter dated 13 March 2015, registered on 17 March 2015.
Na tomto základě Komise spis přezkoumala a vyložila některé údaje odlišně od jejich posouzení ve zrušeném rozhodnutí z roku 2009.
On this basis the Commission has reassessed the case and interpreted certain elements differently in comparison to the assessment in the annulled Commission's 2009 decision.
CELKOVÉ SOUVISLOSTI
BACKGROUND
Nemocnice IRIS-H působí ve složitém právním a regulačním prostředí, které je určováno různými veřejnými orgány.
The IRIS-H operate in a complex legislative and regulatory environment which is shaped by various public authorities.
Celkové posouzení slučitelnosti veřejného financování pro tyto nemocnice s pravidly týkajícími se státní podpory vyžaduje především stručný popis právního a regulativního rámce použitelného na nemocnice IRIS-H.
A comprehensive assessment of the compliance with State aid rules of the public financing from which they benefit requires at the outset a brief description of the legislative and regulatory framework as it applies to the IRIS-H.
Tento popis zahrnuje prezentaci zákona o CPAS (na jehož základě byly nemocnice IRIS-H založeny), stručnou historii založení nemocnic IRIS-H, přehled právních a jiných dokumentů, kterými se řídí činnosti nemocnic IRIS-H, stručný popis hlavních činností nemocnic IRIS-H a vyjmenování různých použitelných způsobů financování.
This description encompasses an introduction to the Loi CPAS (on the basis of which the IRIS-H were created), a brief account of the creation of the IRIS-H, a survey of the legislative and other documents regulating the operations of the IRIS-H, a short overview of the main activities of the IRIS-H, as well as an enumeration of the various applicable financing mechanisms.
Právo na sociální pomoc a zákon o CPAS
The right to social aid and the Loi CPAS
V Belgii je právo na sociální pomoc zaručeno belgickou ústavou.
The right to social aid is a constitutional right in Belgium.
Článek 23 belgické ústavy stanoví následující:
In particular, Article 23 of the Belgian Constitution provides:
„Každý má právo vést život odpovídající lidské důstojnosti.
‘Everyone has the right to lead a life in keeping with human dignity.
Tato práva zahrnují zejména:
Those rights include, inter alia:
Skutečný přístup občanů k sociální pomoci podléhá zejména obecnému zákonu ze dne 8. července 1976 [17] (dále jen „zákon o CPAS“), který zavádí veřejná střediska sociální pomoci (centres publics d'action sociale, dále jen „CPAS“).
the right to social security, healthcare and social, medical and legal aid.’
Jsou to veřejné instituce, které mají titul právní osoby a nacházejí se v každé belgické obci.
Actual access to social aid by citizens is governed primarily by the Organic Law of 8 July 1976 [17] (hereinafter ‘Loi CPAS’) which created the Centres Publics d'Action Sociale (hereinafter ‘CPAS’).
Střediska CPAS řídí rada, jejíž členy volí obecní rada příslušné obce.
The CPAS are public bodies, with legal personality, and are present in each Belgian municipality.
Podle článku 1 zákona o CPAS:
The CPAS are governed by a board the members of which are elected by the municipal council of the respective municipality.
„Každý člověk má právo na sociální pomoc.
According to Article 1 of the Loi CPAS:
Jejím cílem je každému umožnit vést život odpovídající lidské důstojnosti.
‘Everyone has the right to social aid.
Představují ji veřejná střediska sociální pomoci, která za podmínek stanovených tímto zákonem mají za úkol pomoc zajišťovat.“
The purpose of such aid is to enable everyone to lead a life in keeping with human dignity.
Středisko CPAS tedy poskytuje sociální pomoc osobám, které nemají potřebné prostředky, které by jim umožňovaly vést život odpovídající lidské důstojnosti, a které nemohou využívat jiné formy sociálního zabezpečení (například podporu v nezaměstnanosti).
CPAS shall be set up to provide such aid in accordance with the conditions laid down in this Law.’
V této souvislosti čl. 57 odst. 1 zákona o CPAS upřesňuje, že úkolem středisek CPAS je zajistit osobám a rodinám pomoc, která jim od společnosti náleží.
In practice, the CPAS provide social aid to persons who do not have the resources to be able to live in dignity and who are ineligible for other forms of social security (e.g. unemployment benefits).
Tento úkol je popsán následovně:
In this context, Article 57(1) of the Loi CPAS specifies that the CPAS have the mission to provide individuals and families with the aid that the community is due to provide and describes this aid as follows:
„Zajišťuje nejen paliativní a léčebnou péči, ale také preventivní pomoc.
‘It shall provide not only palliative and curative assistance but also preventive assistance.
Podporuje příjemce v jejich zapojení do společnosti.
It shall encourage social participation by users.
Tato pomoc může být materiální, sociální, zdravotní, lékařská a sociální nebo psychologická.“
The assistance may be material, social, medical, medico-social or psychological.’
Každé středisko CPAS je povinno poskytovat sociální pomoc osobám a rodinám, ale má určitou pravomoc výběru, co se týče způsobu poskytování pomoci.
Although each CPAS has the obligation to provide social aid to individuals and families, it does have a certain discretion as to how this aid is provided.
Přesněji řečeno středisko CPAS může poskytovat tuto pomoc:
More specifically, a CPAS may provide such aid:
buď samo přímo,
either itself, directly, or
nebo „pokud by to bylo třeba a případně v rámci již existujícího programu“ (viz také 19. bod odůvodnění), prostřednictvím zařízení nebo služeb střediskem vytvořených (na základě čl.
‘where necessary and if appropriate under an existing scheme’ (see also recital 19), through institutions or services which it creates (on the basis of Articles 60(6), 79, 118 Loi CPAS), in which case the CPAS setting up such an institution or service also necessarily determines its purpose; any of its social obligations, which the CPAS delegates to the institution or service, is then exercised in accordance with that purpose, or
60 odst.
through institutions or services with which it collaborates (Article 61 Loi CPAS), in which case the respective institutions or services will have been created:
6, čl. 79 a čl.
either by the CPAS itself (see previous indent), or
118 zákona o CPAS), přičemž středisko CPAS, které takové zařízení nebo službu vytvořilo, je také povinno určit jeho účel.
by a third party which will also have decided the purpose of its institution.
Veškeré sociální povinnosti, které CPAS deleguje na toto zařízení nebo službu, musí být následně zajištěny v souladu s tímto účelem;
In the latter two cases, the CPAS will delegate (part of) its social aid obligation solely in so far as this is consistent with the purpose of the collaborating institution.
nebo prostřednictvím zařízení nebo služeb, se kterými spolupracuje (článek 61 zákona o CPAS), kdy tato zařízení nebo služby musí být založeny:
On the one hand, if the institution is set up by the CPAS, it will control this purpose.
buď přímo střediskem CPAS (viz předcházející odrážka);
In the case of an entirely third-party institution, on the other hand, the collaboration will be limited by the purpose of this institution.
nebo třetí osobou, která také určila jejich účel.
The legal obligation on the CPAS to provide social aid, whether material, social, medical, medico-social or psychological, is the same no matter whether it provides the aid directly or through institutions that it creates or with which it collaborates.
V těchto posledních dvou případech CPAS převádí (částečně) své závazky sociální pomoci pouze tam, kde je takový převod v souladu s účelem spolupracujícího zařízení.
Article 57 of the Loi CPAS imposes the obligation to provide such aid on the CPAS (alone) in all cases.
Pokud zařízení založilo středisko CPAS, tak i kontroluje jeho účel.
Any forms of delegation are arrangements for the exercise of this obligation and do not exempt the CPAS from its responsibility to ensure that its obligation is — and continues to be — fulfilled.
Pokud se jedná o zcela vzdálené zařízení (třetích osob), spolupráce se omezuje na účel tohoto zařízení.
The requirements that apply when a CPAS wants to create an institution or service (such as a hospital) for the performance of (part of) the CPAS mission to provide social aid are set out in Article 60(6) of the Loi CPAS:
Právní povinnost CPAS poskytovat sociální pomoc, ať už materiální, sociální, lékařskou, lékařsko-sociální nebo psychologickou, je stejná bez ohledu na to, zda CPAS poskytuje tuto pomoc přímo nebo prostřednictvím zařízení, které středisko založilo nebo se kterým spolupracuje.
‘Where necessary and if appropriate under an existing scheme, the CPAS shall set up, develop and manage social, curative and preventive establishments and services.
Článek 57 zákona o CPAS ukládá tomuto středisku (a pouze jemu) povinnost tuto pomoc poskytovat v každém případě.
The need to create or develop an establishment or service must be based on documentation including an evaluation of the needs of the municipality and/or region and of similar establishments or services already in existence, a description of their operation, an accurate assessment of the cost price and expenditure involved and, if possible, information allowing a comparison with similar establishments or services.
Jakýkoliv způsob převedení povinnosti zakládá formu plnění této povinnosti a nezbavuje CPAS jeho odpovědnosti splnit a nadále plnit svou povinnost.
The creation or development of establishments or services that will potentially receive either investment or operating subsidies can only be decided on the basis of documentation showing that the conditions laid down in the organic law or regulations on the granting of such subsidies will be satisfied.
Požadavky, které se používají v případech, kdy středisko CPAS chce vytvořit zařízení nebo službu (například nemocnici) za účelem plnění (části) svého úkolu poskytování sociální pomoci, jsou uvedeny v čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS:
Notwithstanding the authorisation to be obtained from other public authorities, as soon as the decision to create or develop an establishment or service might entail a contribution from or addition to the municipal budget, it shall require the approval of the municipal council.’
„Veřejné středisko sociální pomoci, pokud je to třeba a případně v rámci stávajících programů, rozvíjí a řídí zařízení nebo sociální, léčebné nebo preventivní služby.
The obligation in Article 57 of the Loi CPAS to provide individuals and families with aid (of social, medical, medico-social or psychological nature) is:
Potřeba vytvoření nebo rozvoje zařízení nebo služby musí vyplývat ze spisu, který obsahuje analýzu potřeb obce a/nebo regionu a podobných zařízení nebo služeb již existujících, popis fungování, přesné vyhodnocení předpokládaných nákladů a pokud možno informace umožňující porovnání s podobnými zařízeními a službami.
General: aid is to be provided irrespective of the ideological, philosophical or religious beliefs of the beneficiary (Article 59 of the Loi CPAS) and the person's possible lack of means.