natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V souladu s článkem 81 Smlouvy o fungování EU by se toto nařízení mělo uplatňovat v souvislosti s majetkovými důsledky registrovaného partnerství s přeshraničním prvkem.
In accordance with Article 81 TFEU, this Regulation should apply in the context of the property consequences of registered partnerships having cross-border implications.
S cílem poskytnout nesezdaným párům právní jistotu ohledně jejich majetku a nabídnout jim určitou předvídatelnost by všechna pravidla použitelná pro majetkové důsledky registrovaného partnerství měla být upravena v jediném nástroji.
To provide unmarried couples with legal certainty as to their property and offer them a degree of predictability, all the rules applicable to the property consequences of registered partnerships should be covered in a single instrument.
Úprava jiných forem svazků než manželství se v právních předpisech členských států liší a mělo by se rozlišovat mezi páry, jejichž svazek je institucionálně stvrzen registrací partnerství u veřejného orgánu, a páry, které žijí v nesezdaném svazku.
The way in which forms of union other than marriage are provided for in the Member States' legislation differs from one State to another, and a distinction should be drawn between couples whose union is institutionally sanctioned by the registration of their partnership with a public authority and couples in de facto cohabitation.
I když některé členské státy takové nesezdané svazky upravují, měly by být posuzovány odděleně od registrovaného partnerství, jehož formální povaha umožňuje zohlednit jeho specifické rysy a stanovit jeho pravidla v právních předpisech Unie.
While some Member States do make provision for such de facto unions, they should be considered separately from registered partnerships, which have an official character that makes it possible to take account of their specific features and lay down rules on the subject in Union legislation.
Pro řádné fungování vnitřního trhu je nutné odstranit překážky volného pohybu osob, které své partnerství zaregistrovaly, a zejména potíže, s nimiž se tyto páry setkávají při správě svého majetku nebo při jeho rozdělení.
To ensure the smooth functioning of the internal market, barriers to the free movement of people who have entered into a registered partnership need to be eliminated, particularly those creating difficulties for such couples in the administration and division of their property.
Toto nařízení by se mělo týkat otázek souvisejících s majetkovými důsledky registrovaného partnerství.
The Regulation should cover matters arising from the property consequences of registered partnerships.
Pojem „registrované partnerství“ by měl být definován pouze pro potřeby tohoto nařízení.
‘Registered partnership’ should be defined here solely for the purpose of this Regulation.
Specifický obsah tohoto pojmu by měl být i nadále vymezen vnitrostátním právem členských států.
The actual substance of the concept should remain defined in the national laws of the Member States.
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo zavazovat členský stát, jehož právo nezná instituci registrovaného partnerství, aby tuto instituci ve svém vnitrostátním právu zavedl.
Nothing in this Regulation should oblige a Member State whose law does not have the institution of registered partnership to provide for it in its national law.
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla zahrnovat všechny občanskoprávní aspekty majetkových důsledků registrovaného partnerství, pokud jde o každodenní správu majetku partnerů a jejich majetkové vypořádání, zejména v důsledku rozluky partnerů či úmrtí jednoho z nich.
The scope of this Regulation should include all civil-law aspects of the property consequences of registered partnerships, both the daily management of the partner's property and its liquidation, in particular as a result of the couple's separation or the death of one of the partners.
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na jiné oblasti občanského práva, než jsou majetkové důsledky registrovaného partnerství.
This Regulation should not apply to areas of civil law other than the property consequences of registered partnerships.
Za účelem jednoznačnosti by z oblasti působnosti tohoto nařízení měla být výslovně vyloučena řada otázek, jež by bylo možné považovat za otázky související s majetkovými důsledky registrovaného partnerství.
For reasons of clarity, a number of questions which could be seen as having a link with the property consequences of registered partnerships should be explicitly excluded from the scope of this Regulation.
Toto nařízení by se tak nemělo vztahovat na otázky obecné právní způsobilosti partnerů; toto vyloučení by se však nemělo týkat zvláštních práv a pravomocí jednoho nebo obou partnerů ohledně majetku, a to jak mezi nimi navzájem, tak vůči třetím osobám, neboť tato práva a tyto pravomoci by do oblasti působnosti tohoto nařízení spadat měly.
Accordingly, this Regulation should not apply to questions of general legal capacity of the partners; however, this exclusion should not cover the specific powers and rights of either or both partners with regard to property, either as between themselves or as regards third parties, as these powers and rights should fall under the scope of this Regulation.
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na jiné předběžné otázky, jako je existence, platnost nebo uznání registrovaného partnerství, které se nadále řídí vnitrostátním právem členských států, včetně jejich pravidel mezinárodního práva soukromého.
This Regulation should not apply to other preliminary questions such as the existence, validity or recognition of a registered partnership, which is covered by the national law of the Member States, including their rules of private international law.
Jelikož vyživovací povinnosti mezi partnery jsou upraveny v nařízení Rady (ES) č. 4/2009 [6], měly by být vyloučeny z oblasti působnosti tohoto nařízení, stejně jako otázky dědění pozůstalosti po zemřelém partnerovi, neboť ty upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 [7].
As maintenance obligations between spouses are governed by Council Regulation (EC) No 4/2009 [6], they should be excluded from the scope of this Regulation, as should issues relating to the succession to the estate of a deceased partner, since they are covered by Regulation (EU) No 650/2012 of the European Parliament and of the Council [7].
Otázky nároků na převod práv nebo úpravu práv mezi partnery na starobní nebo invalidní důchod, bez ohledu na jejich povahu, která vznikla v průběhu registrovaného partnerství a nevedla k důchodovému příjmu v průběhu tohoto registrovaného partnerství, by měly být vyloučeny z oblasti působnosti tohoto nařízení, s přihlédnutím ke konkrétním systémům existujícím v členských státech.
Issues of entitlements to transfer or adjustment between partners of rights to retirement or disability pension, whatever their nature, accrued during the registered partnership and which have not generated pension income during the registered partnership are matters that should be excluded from the scope of this Regulation, taking into account the specific systems existing in the Member States.
Tímto nařízením by se tudíž měla řídit zejména otázka klasifikace důchodových příjmů, částek, které již byly jednomu z partnerů vyplaceny v průběhu registrovaného partnerství, a případného vyrovnání, jež by bylo poskytnuto v případě důchodu nabytého za použití prostředků ze společného jmění.
Hence, this Regulation should govern in particular the issue of classification of pension assets, the amounts that have already been paid to one partner during the registered partnership, and the possible compensation that would be granted in case of pension subscribed with common assets.
Toto nařízení by mělo umožňovat vznik nebo přechod práva k nemovitému nebo movitému majetku vyplývající z majetkových důsledků registrovaného partnerství podle práva rozhodného pro majetkové důsledky registrovaného partnerství.
This Regulation should allow for the creation or the transfer resulting from the property consequences of registered partnerships of a right in immovable or movable property as provided for in the law applicable to the property consequences of registered partnerships.
Toto nařízení by však mělo umožnit přizpůsobení neznámého věcného práva nejbližšímu rovnocennému právu podle práva tohoto jiného členského státu, aby měli partneři možnost v jiném členském státě vykonávat práva, jež jim vznikla nebo jež na ně přešla v rámci majetkových důsledků registrovaného partnerství.
However, in order to allow the partners to enjoy in another Member State the rights which have been created or transferred to them as a result of the property consequences of a registered partnership, this Regulation should provide for the adaptation of an unknown right in rem to the closest equivalent right under the law of that other Member State.
Pro účely určení nejbližšího rovnocenného věcného práva v rámci vlastního právního řádu se lze obrátit na orgány nebo příslušné osoby státu, jehož právo je rozhodné pro majetkové důsledky registrovaného partnerství, se žádostí o další informace o povaze a účincích daného práva.
For the purposes of determining the closest equivalent national right, the authorities or competent persons of the State whose law is applied to the property consequences of a registered partnership may be contacted for further information on the nature and the effects of the right.
Příslušné orgány mohou především ověřovat, zda právo partnera k majetku, jež je v dokumentu předkládaném pro účely zápisu uvedeno, je právem, které je jako takové v rejstříku zapsáno nebo které je jinak prokázáno v souladu s právem členského státu, v němž je rejstřík veden.
In particular, the authorities may check that the right of a partner to a property mentioned in the document presented for registration is a right which is recorded as such in the register or which is otherwise demonstrated in accordance with the law of the Member State in which the register is kept.
To by však nemělo orgánům podílejícím se na zápisu bránit ve vyzvání osoby, která podává žádost o zápis, aby poskytla doplňující informace či předložila dokumenty, které jsou vyžadovány právem členského státu, v němž je rejstřík veden, například informace nebo dokumenty týkajících se hrazení daní.
This should not preclude the authorities involved in the registration from asking the person applying for registration to provide such additional information, or to present such additional documents, as are required under the law of the Member State in which the register is kept, for instance information or documents relating to the payment of revenue.
Toto nařízení by mělo respektovat jednotlivé systémy řešení otázek majetkových důsledků registrovaného partnerství, jež se uplatňují v členských státech.
This Regulation should respect the different systems for dealing with matters of the property consequences of registered partnerships applied in the Member States.
Pro účely tohoto nařízení by proto měl být pojem „soud“ vykládán široce tak, aby zahrnoval nejen soudy v úzkém slova smyslu vykonávající soudní funkce, ale také například notáře v některých členských státech, kteří v určitých věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství vykonávají soudní funkce stejně jako soudy, a notáře a právní odborníky, kteří v některých členských státech vykonávají soudní funkce ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství na základě zmocnění soudu.
For the purposes of this Regulation, the term ‘court’ should therefore be given a broad meaning so as to cover not only courts in the strict sense of the word, exercising judicial functions, but also for example notaries in some Member States who, in certain matters of the property consequences of registered partnerships, exercise judicial functions like courts, and the notaries and legal professionals who, in some Member States, exercise judicial functions in dealing with the property consequences of a registered partnership by delegation of power by a court.
Naproti tomu by pojem „soud“ neměl zahrnovat nesoudní orgány členských států, které mají podle vnitrostátního práva pravomoc jednat ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství, jako jsou například notáři ve většině členských států, v nichž v souladu s běžnou praxí nevykonávají soudní funkce.
Conversely, the term ‘court’ should not cover non-judicial authorities of a Member State empowered under national law to deal with matters of the property consequences of registered partnerships, such as the notaries in most Member States where, as is usually the case, they are not exercising judicial functions.
Toto nařízení by mělo umožnit, aby všichni notáři, kteří mají pravomoc jednat v členských státech ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství, mohli tuto pravomoc vykonávat.
This Regulation should allow all notaries who are competent in matters of the property consequences of registered partnerships in the Member States to exercise such competence.
Rozhodnutí vydaná notáři ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství v členských státech by měla být zasílána v souladu s tímto nařízením.
Acts issued by notaries in matters of the property consequences of registered partnerships in the Member States should circulate in accordance with this Regulation.
S ohledem na rostoucí mobilitu párů a s cílem usnadnit řádný výkon spravedlnosti by pravidla pro určení příslušnosti stanovená v tomto nařízení měla občanům dát možnost, aby jejich různá spolu související řízení projednávaly soudy téhož členského státu.
To reflect the increasing mobility of couples and facilitate the proper administration of justice, the rules on jurisdiction set out in in this Regulation should enable citizens to have their various related procedures handled by the courts of the same Member State.
Proto by toto nařízení mělo usilovat o soustředění příslušnosti ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství v členském státě, jehož soudy se zabývají vypořádáním pozůstalosti po jednom z partnerů v souladu s nařízením (EU) č. 650/2012 nebo zrušením registrovaného partnerství či jeho prohlášením za neplatné.
To that end, this Regulation should seek to concentrate the jurisdiction on the property consequences of registered partnerships in the Member State whose courts are called upon to handle the succession of a partner in accordance with Regulation (EU) No 650/2012 or the dissolution or annulment of the registered partnership.
Toto nařízení by mělo stanovit, že pokud je u soudu členského státu zahájeno řízení ve věci pozůstalosti po jednom z partnerů podle nařízení (EU) č. 650/2012, měly by být soudy tohoto státu příslušné pro rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství vznikajících v souvislosti s uvedenou dědickou věcí.
This Regulation should provide that, where proceedings on the succession of a partner are pending before the court of a Member State seised under Regulation (EU) No 650/2012, the courts of that State should have jurisdiction to rule on matters of the property consequences of registered partnerships arising in connection with that succession case.
Podobně by se otázkami majetkových důsledků registrovaného partnerství vyvolanými v souvislosti s řízením zahájeným u soudu členského státu, u nějž bylo zahájeno řízení o návrhu na zrušení registrovaného partnerství či jeho prohlášení za neplatné, měly zabývat soudy tohoto členského státu, pokud se na tom partneři dohodnou.
Similarly, matters of the property consequences of registered partnerships arising in connection with proceedings pending before the court of a Member State seised with an application for dissolution or annulment of a registered partnership should be dealt with by the courts of that Member State, if the partners so agree.
V případech, kdy věci majetkových důsledků registrovaného partnerství nesouvisejí s řízením zahájeným u soudu členského státu ve věci dědění po partnerovi nebo zrušení registrovaného partnerství nebo jeho prohlášení za neplatné, by mělo toto nařízení stanovit stupnici hraničních určovatelů pro účely určení příslušnosti, počínající místem obvyklého pobytu partnerů v době zahájení řízení u soudu.
Where matters of the property consequences of registered partnerships are not linked to proceedings pending before the court of a Member State on the succession of a partner or on dissolution or annulment of the registered partnership, this Regulation should provide for a scale of connecting factors for the purposes of determining jurisdiction starting with the habitual residence of the partners at the time the court is seised.
Poslední místo v této stupnici hraničních určovatelů pro určení příslušnosti by měly zaujmout členské státy, podle jejichž práva byla učiněna povinná registrace partnerství za účelem jeho vzniku.
The last step of the scale of jurisdiction factors should point to the Member State under whose law the mandatory registration of the partnership was made in order to establish it.
Tyto hraniční určovatele jsou stanoveny s ohledem na rostoucí mobilitu občanů a za účelem zajištění toho, aby mezi partnery a členským státem, v němž je příslušnost vykonávána, existovala skutečná vazba.
These connecting factors are set in view of the increasing mobility of citizens and to ensure that a genuine connecting factor exists between the partners and the Member State in which jurisdiction is exercised.
Vzhledem k tomu, že ne všechny členské státy upravují instituci registrovaného partnerství, mohou mít soudy členského státu, jehož právo instituci registrovaného partnerství neupravuje, ve výjimečných případech zapotřebí prohlásit se za nepříslušné podle tohoto nařízení.
Given that the institution of registered partnership is not provided for in all Member States, the courts of a Member State whose law does not provide for the institution of registered partnership may exceptionally need to decline jurisdiction under this Regulation.
V takovém případě jednají soudy rychle a dotčené straně řízení by mělo být umožněno podat návrh v kterémkoli jiném členském státě, v němž existuje hraniční určovatel stanovící příslušnost, bez ohledu na pořadí kritérií příslušnosti, přičemž by se zároveň respektovala smluvní volnost stran.
In such case, the courts shall act swiftly and the party concerned should have the possibility to submit the case in any other Member State that has a connecting factor granting jurisdiction, irrespective of the order of these jurisdiction grounds, while at the same time respecting the parties' autonomy.
Soud, u něhož bylo řízení zahájeno po prohlášení nepříslušnosti, s výjimkou soudů členského státu, podle jehož práva registrované partnerství vzniklo, a který je příslušný na základě dohody o volbě soudu nebo účasti odpůrce na řízení, může mít rovněž ve výjimečných případech zapotřebí se prohlásit za nepříslušný za stejných podmínek.
Any court seised after a declining of jurisdiction, other than the courts of the Member State under whose law the registered partnership was created, which has jurisdiction on the basis of a choice of court agreement or the appearance of the defendant, may also exceptionally need to decline jurisdiction under the same conditions.
Pro případy, kdy žádný soud není příslušný zabývat se situací podle ostatních ustanovení tohoto nařízení, by v tomto nařízení mělo být obsaženo pravidlo podpůrné příslušnosti, aby se zabránilo riziku odepření spravedlnosti.
Finally, if no court has jurisdiction to deal with the situation in light of the other provisions of this Regulation, an alternative jurisdictional rule should be included in this Regulation to avoid any risk of denial of justice.
Aby byla zvýšena právní jistota, předvídatelnost a smluvní volnost stran, mělo by toto nařízení za určitých okolností stranám umožnit, aby uzavřely dohodu o volbě soudu ve prospěch soudů členského státu rozhodného práva nebo soudů členského státu, podle jehož práva registrované partnerství vzniklo.
In order to increase legal certainty, predictability and the autonomy of the parties, this Regulation should, under certain circumstances, enable the parties to conclude a choice of court agreement in favour of the courts of the Member State of the applicable law or of the courts of the Member State under whose law the registered partnership was created.
Toto nařízení by nemělo bránit stranám ve smírném vypořádání věcí mimo soud, například před notářem, v členském státě, který si zvolí, je-li to podle práva tohoto členského státu možné.
This Regulation should not prevent the parties from settling the case amicably out of court, for instance before a notary, in a Member State of their choice where this is possible under the law of that Member State.
Tak by tomu mělo být i v případě, že právem rozhodným pro majetkové důsledky registrovaného partnerství není právo uvedeného členského státu.
This should be the case even if the law applicable to the property consequences of a registered partnership is not the law of that Member State.
V zájmu zajištění toho, aby soudy všech členských států mohly ze stejných důvodů vykonávat příslušnost ve vztahu k majetkovým důsledkům registrovaného partnerství, by v tomto nařízení měl být uveden taxativní výčet důvodů, na nichž je možno založit podpůrnou příslušnost.
In order to ensure that the courts of all Member States may, on the same grounds, exercise jurisdiction in relation to the property consequences of registered partnerships, this Regulation should provide in an exhaustive way the ground on which such subsidiary jurisdiction may be exercised.
Zejména v zájmu napravení případů odepření spravedlnosti by toto nařízení mělo stanovit forum necessitatis, jež by soudu některého členského státu ve výjimečných případech umožnilo rozhodnout o majetkových důsledcích registrovaného partnerství s úzkou vazbou ke třetímu státu.
In order to remedy, in particular, situations of denial of justice, this Regulation should provide for a forum necessitatis allowing a court of a Member State, on an exceptional basis, to rule on the property consequences of a registered partnership which is closely connected with a third State.
Takový výjimečný případ může nastat, jestliže se ukáže, že řízení v příslušném třetím státě není možné, například z důvodu občanské války, nebo pokud nelze od jednoho z partnerů rozumně očekávat, že v uvedeném státě podá návrh nebo povede řízení.
Such an exceptional basis may be deemed to exist when proceedings prove impossible in the third State in question, for example because of civil war, or when a partner cannot reasonably be expected to initiate or conduct proceedings in that State.
Jedním z těchto procesních pravidel je pravidlo litispendence, jež se použije, pokud je stejná věc týkající se majetkových důsledků registrovaného partnerství předložena různým soudům v různých členských státech.
One such procedural rule is a lis pendens rule, which will come into play if same case on the property consequences of registered partnerships is brought before different courts in different Member States.
Toto pravidlo tedy určí, který soud by měl danou věc projednat.
That rule will then determine which court should proceed to deal with the case.
Aby občané mohli za úplné právní jistoty využívat výhod vnitřního trhu, mělo by toto nařízení umožnit partnerům, aby předem věděli, jaké právo se na majetkové důsledky jejich registrovaného partnerství použije.
In order to allow citizens to avail themselves, with all legal certainty, of the benefits offered by the internal market, this Regulation should enable partners to know in advance which law will apply to the property consequences of their registered partnership.
Hlavní pravidlo by mělo zajistit, že se majetkové důsledky registrovaného partnerství budou řídit předvídatelným právem, s nímž má úzkou vazbu.
The main rule should ensure that the property consequences of a registered partnership are governed by a predictable law with which it is closely connected.