natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na rozdíl od tvrzení Irska [164] se Komise nedomnívá, že tato judikatura znamená, že rezidentní a nerezidentní společnosti musí být daněny na stejném základě, pokud jde o to, jaké zdroje příjmů mají být daněny.
The contested tax rulings therefore confer an economic advantage on those companies through a reduction in their taxable base.
Komise akceptuje, že v důsledku zásady teritoriality jsou u rezidentních a nerezidentních společností daněny odlišné zdroje příjmů, jak Soudní dvůr sám uznal.
As regards the selective nature of that advantage, the Court of Justice has previously held that in the case of an individual aid measure, as opposed to a scheme, ‘the identification of the economic advantage is, in principle, sufficient to support the presumption that it is selective’ [136], without it being necessary to analyse the selectivity of the measure according to the three-step analysis devised by the Court of Justice for fiscal State aid schemes [137].
Komise se spíše domnívá, že tato judikatura znamená, že rezidentní a nerezidentní společnosti podléhají stejným obvyklým pravidlům zdanění zisku společností, a typ rezidence společnosti jako daňového poplatníka proto nemůže odůvodnit diskriminační daňové zacházení se žádným typem společnosti při vymezování výše povinnosti ke korporační dani těchto společností podle těchto pravidel.
Since the contested tax rulings are individual aid measures granted only to ASI and AOE, a finding that those measures grant an advantage to ASI and AOE already suffices to conclude that that advantage is selective in nature.
Jinými slovy, oba typy společností se nacházejí v podobné skutkové a právní situaci, pokud jde o zdanění jejich zisků, které podléhají dani v Irsku.
Nevertheless, for the sake of completeness, the Commission will examine those measures according to the three-step analysis devised by the Court of Justice for fiscal aid schemes to demonstrate that they are also selective under that analysis.
Pokud jde o vymezení výše povinnosti ke korporační dani, je vymezována jak pro nerezidentní, tak pro rezidentní společnosti stejným způsobem, a to uplatněním standardní sazby korporační daně na částku čistého zisku dosaženého jako výsledek činností rezidentní společnosti nebo pobočky nerezidentní společnosti na konci daňového období [165].
However, in so doing, the Commission's assessment of whether the contested measures constitute a derogation from the reference system (the second step of the selectivity analysis) will coincide with its assessment of whether those measures confer an advantage on ASI and AOE [138].
Také z tohoto hlediska se oba typy společností proto nacházejí v podobné skutkové a právní situaci, pokud jde o zdanění jejich zisku, který podléhá dani v Irsku.
That is because the identification of the advantage flowing from the tax measure requires a comparison of the economic position of the beneficiary of that measure with the economic position of that undertaking had the measure not been granted, while the identification of the derogation from the reference system requires a comparison of the economic position of the beneficiary of that measure with the economic position of operators who are in a comparable factual and legal situation to the beneficiary in the light of the objectives of that reference system and who do not benefit from the tax measure in question.
Závěr k referenčnímu systému
In other words, where a tax measure results in an unjustified reduction of the tax liability of a beneficiary that would otherwise be subject to a higher level of tax under the ordinary rules of taxation, that reduction constitutes both the advantage granted by the tax measure and the derogation from the reference system.
Vzhledem k výše uvedenému Komise soudí, že referenčním systémem, oproti kterému je nutno provést přezkum sporných daňových opatření, jsou obvyklá pravidla zdanění zisku společností v Irsku, jak jsou uvedena v 228. bodě odůvodnění a dále rozpracována v oddílu 2.3, jejichž inherentním cílem je zdanění zisku všech společností, které podléhají v Irsku dani.
EXISTENCE OF A SELECTIVE ADVANTAGE
Jak je vysvětleno v 229. a 235. bodě odůvodnění, tento referenční systém zahrnuje jak neintegrované, tak integrované společnosti a, jak je vysvětleno v 237. až 241. bodě odůvodnění, jak rezidentní, tak nerezidentní společnosti.
According to settled case-law, ‘Article 92(1) [now Article 107(1)] of the Treaty requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’ in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the scheme in question, are in a comparable legal and factual situation.
Oddíl 25 zákona TCA 97 je tudíž nutno považovat za nedílnou a nutnou součást tohoto referenčního systému, a nikoli za samostatný referenční systém.
If it is, the measure concerned fulfils the condition of selectivity’ [139].
Skutečnost, že obvyklá pravidla zdanění zisku společností v Irsku představují v tomto případě vhodný referenční systém, potvrzují sama sporná daňová rozhodnutí.
In the case of fiscal State aid schemes, the Court of Justice has devised a three-step analysis to determine whether a measure is selective [140].
Cílem těchto rozhodnutí je stanovit roční zdanitelný zisk společností ASI a AOE v Irsku pro účely výběru korporační daně z tohoto zisku podle těchto pravidel.
First, the common or normal tax regime applicable in the Member State is identified: ‘the reference system’.
Roční zdanitelný zisk společností ASI a AOE v Irsku, který vyplývá z uplatnění sporných daňových rozhodnutí, je totiž daněn na základě oddílu 21(1) zákona TCA 97 standardní sazbou korporační daně ve výši 12,5 % v případě obchodních příjmů a sazbou ve výši 25 % v případě neobchodních příjmů, tedy stejně jako zisk jakékoliv jiné společnosti podléhající dani v Irsku, ať už se jedná o neintegrovanou či integrovanou společnost, rezidentní či nerezidentní.
Second, it is determined whether the tax measure in question constitutes a derogation from that system, in so far as it differentiates between economic operators who, in light of the objectives intrinsic to the system, are in a comparable factual and legal situation.
Smyslem řízení vedeného pro účely sporných daňových opatření je tak v konečném důsledku dospět k ročnímu zdanitelnému zisku společností ASI a AOE, který zajistí, že tyto nerezidentní společnosti jsou daněny ze svých místních příjmů podle obvyklých pravidel zdanění zisku společností v Irsku podobným způsobem jako rezidentní neintegrované společnosti.
If the measure constitutes a derogation from the reference system, it is then established, in the third step of the analysis, whether that measure is justified by the nature or the general scheme of the reference system.
Samo Irsko během správního řízení vysvětlilo: „Revenue [irský daňový orgán] při své běžné činnosti kontaktuje daňové poplatníky, aby poskytl ujasnění ohledně uplatňování daňových právních předpisů […].
A tax measure which constitutes a derogation to the application of the reference system may be justified if the Member State concerned can show that that measure results directly from the basic or guiding principles of that tax system [141].
Záměrem je zajistit, aby tyto společnosti platily řádnou irskou daň z té části svých zisků, která spadá pod irskou korporační daň, včetně – v souvislosti s nerezidentními společnostmi – té části svých zisků, která je přičitatelná činnostem jejich irské pobočky.
If that is the case, the tax measure is not selective.
V této souvislosti je irský daňový orgán ve spojení se společnostmi Apple Operations Europe a Apple Sales International, aby zajistil, že zisky přiřazené jejich irským pobočkám jsou úměrné činnostem vykonávaným těmito pobočkami.“ [166]
The burden of proof in that third step lies with the Member State.
SELEKTIVNÍ ZVÝHODNĚNÍ VYPLÝVAJÍCÍ Z ODCHYLKY OD OBVYKLÝCH PRAVIDEL ZDANĚNÍ ZISKU SPOLEČNOSTÍ V IRSKU, KTERÁ VEDE KE SNÍŽENÍ ZÁKLADU DANĚ
DETERMINATION OF THE REFERENCE SYSTEM
Úlohou daňového opatření je předem stanovit způsob uplatnění obvyklého daňového režimu na konkrétní případ vzhledem k jeho zvláštní skutkové situaci a okolnostem.
Reference system composed of the ordinary rules of taxation of corporate profit in Ireland
Ale stejně jako v případě jiných daňových opatření se při vydání daňového rozhodnutí musí dodržet pravidla pro státní podporu.
As a general rule, a reference system is composed of a consistent set of rules that apply on the basis of objective criteria to all undertakings falling within its scope as defined by its objective.
V případě, že daňové rozhodnutí bez opodstatnění schválí výsledek, který neodráží spolehlivě výsledek, k němuž by se dospělo běžným uplatněním obvyklého daňového režimu, může toto rozhodnutí adresáta selektivně zvýhodnit tím, že toto selektivní zacházení vede ke snížení daňové povinnosti tohoto daňového poplatníky v členském státě ve srovnání se společnostmi v podobné skutkové a právní situaci.
The identification of the reference system therefore depends on elements such as the taxable persons, the taxable base, the taxable events and the applicable tax rates.
Sporná daňová rozhodnutí schvalují metody přiřazování zisku společností ASI a AOE jejich příslušným irským pobočkám, které umožňují těmto společnostem určit jejich zdanitelný zisk a tím výši jejich povinnosti ke korporační dani v Irsku na ročním základě za období, kdy byla tato rozhodnutí v platnosti.
In this case the reference system is the ordinary rules of taxation of corporate profit under the Irish corporate tax system, which have as their intrinsic objective the taxation of profit of all companies subject to tax in Ireland [142].
Po určení, že obvyklá pravidla zdanění zisku společností v Irsku včetně, ale nejen, oddílu 25 zákona TCA 97 představují referenční systém, vůči kterému se musí posoudit sporná daňová rozhodnutí, je nutno zjistit, zda tato rozhodnutí představují odchylku od tohoto systému, která vede k nerovnému zacházení mezi společnostmi, jež se nacházejí v podobné skutkové a právní situaci.
As explained in Section 2.3, corporation tax in Ireland is charged on profits (income and chargeable gains) of a company however arising [143].
Jak je vysvětleno v 224. bodě odůvodnění, posouzení Komise, zda se sporná daňová rozhodnutí odchylují od tohoto referenčního systému, se bude krýt s jejím určením hospodářského zvýhodnění poskytnutého společnostem ASI a AOE v důsledku těchto rozhodnutí.
The calculation of the corporate taxable base takes as its starting point the corporate accounting profit [144].
Použitelnost zásady obvyklých tržních podmínek při uplatňování oddílu 21(1) a oddílu 25 zákona TCA 97
Irish-resident companies are subject to corporation tax on their worldwide income and capital gains [145].
Oddíl 25 zákona TCA 97 vyžaduje použití metody přiřazování zisku
Non-resident companies operating through a branch or agency in Ireland are subject to corporation tax on the profits connected with their branch or agency and on any capital gains arising on the disposal of assets used for the purposes of the branch or agency [146].
Podle oddílu 21(1) zákona TCA 97 je korporační daní v Irsku zatížen zisk společností.
Companies that are not resident in Ireland and do not trade through a branch or agency in Ireland are only liable to income tax on any Irish-source income and to capital gains tax on gains arising on the disposal of certain Irish assets, subject to any treaty relief that may be available [147].
V oddílu 25 zákona TCA 97 se stanoví, že společnost, která není v Irsku rezidentem a vyvíjí v něm obchodní činnost prostřednictvím pobočky nebo zastoupení, podléhá „korporační dani ze všech svých zdanitelných zisků bez ohledu na jejich původ“.
The corporate tax rate applicable to the profit of all companies subject to tax in Ireland is 12,5 % for profit derived from trading income and 25 % for non-trading income [148].
Pro určení výše daňové povinnosti nerezidentní společnosti v Irsku podle oddílu 21(1) zákona TCA 97 je proto nutno nejprve určit její zdanitelné zisky ve smyslu oddílu 25 zákona TCA 97.
From the perspective of the aforementioned rules, all companies having an income are considered to be in a similar factual and legal situation, since the objective of those rules is the taxation of profit subject to tax in Ireland.
Za tímto účelem se v oddílu 25 zákona TCA 97 upřesňuje, že zdanitelné zisky odpovídají „každému příjmu z obchodní činnosti přímo či nepřímo plynoucímu z činnosti pobočky nebo zastoupení nebo vytvořenému jejich prostřednictvím a každému příjmu z majetku nebo práv využívaných pobočkou nebo zastoupením či v jejich držení, přičemž pod tento odstavec nespadá přidělení dividend od společností, které jsou ve státě rezidentem“.
Consequently, all companies subject to tax in Ireland, whether resident or non-resident, are in a comparable factual and legal situation as regards the ordinary rules of taxation of corporate profit in Ireland.
Údaj o příjmu z obchodní činnosti znamená, že neobchodní příjmy, tj. pasivní příjmy, jako jsou příjmy z úroků a dividendy, nespadají do jeho působnosti.
That reference system includes both non-integrated companies that derive their profit from arm's length transactions carried out on the market and integrated companies that (partly) derive their profit from transactions carried out within the same company or corporate group.
Oddíl 25 zákona TCA 97 se uplatňuje v situacích, v nichž v zásadě nelze na základě smluv mezi různými částmi stejné nerezidentní společnosti určit oddělené vlastnictví aktiv a v nichž nelze rizika a funkce smluvně vymezit tak, aby posloužily ke zjištění zdanitelného zisku irské pobočky v protikladu k ostatním částem této společnosti.
The Irish corporate tax system does not distinguish between companies which derive their profit from market transactions only, such as non-integrated standalone companies, and companies which derive their profit through internal dealings between companies of the same corporate group or between parts of the same company, such as integrated companies.
Oddíl 25 zákona TCA 97 rovněž neobsahuje žádný údaj o tom, jak rozlišovat mezi příjmy z obchodní činnosti vedenými v účtech irské pobočky (přímo či nepřímo) a příjmy, které vytvářejí ostatní části společnosti mimo Irsko a nevytváří je přímo či nepřímo irská pobočka.
Both types of companies are subject to corporation tax on their taxable profit at the standard corporate tax rate under the ordinary rules of taxation of corporate profit in Ireland.
Znění a záměr oddílu 25 zákona TCA 97 tak ukazují, že toto právní ustanovení lze použít pouze ve spojení s určitou metodou přiřazování zisku.
Thus, non-integrated and integrated companies subject to tax in Ireland should be considered to be in a comparable factual and legal situation as regards those rules.
Samo Irsko, stejně jako společnost Apple [167], uznávají, že oddíl 25 zákona TCA 97 neposkytuje návod, jak určit zdanitelný zisk irské pobočky, ale vyžaduje použití určité metody přiřazování zisku [168].
The fact that the taxable profit of non-integrated and integrated companies is determined in a different manner does not alter this conclusion.
To potvrzují také sama sporná daňová rozhodnutí, jejichž cílem je stanovit určitou metodu přiřazování zisku, aby bylo možno pro účely oddílu 25 zákona TCA 97 zjistit zdanitelné zisky příslušných irských poboček společností ASI a AOE a následně je zdanit podle obvyklých pravidel zdanění zisku společností v Irsku.
In the case of a non-integrated company that transacts on the market, that company's taxable profit can, in principle, be directly observed and calculated on the basis of such market transactions, as it is based on the difference between income and costs in a competitive market.
Čl.
Consequently, a non-integrated company will take its accounting profit as the starting point for determining the taxable base to which Irish corporation tax applies, since that profit is determined on the basis of prices dictated by the market for the inputs acquired and the products and services sold by the company.
107 odst. 1 Smlouvy vyžaduje, aby metoda přiřazování zisku byla založena na zásadě obvyklých tržních podmínek
By contrast, the determination of the taxable profit of an integrated company, whether a company belonging to a corporate group or a company operating in more than one jurisdiction through a branch, requires the use of estimates.
Podle ustálené judikatury musí být každé daňové opatření, které členský stát přijme, včetně daňového rozhodnutí schvalujícího metodu přiřazování zisku pro určení základu daně pobočky, v souladu s pravidly pro státní podporu, která jsou pro členské státy závazná a mají přednost před jejich vnitrostátními právními předpisy [169].
That is because an integrated company, whose constituent parts transact amongst themselves, is able to set the prices and conditions of those internal dealings independently of other market participants, which, in turn, determine the taxable profit of the parts of that company taking part in those transactions [149].
Soudní dvůr již rozhodl, že snížení základu daně, které vyplývá z daňového opatření, jež daňovému poplatníkovi umožňuje uplatnit při transakcích v rámci skupiny převodní ceny, které se nepodobají cenám, jež by byly účtovány v podmínkách volné hospodářské soutěže mezi nezávislými podniky vyjednávajícími za srovnatelných okolností a za obvyklých tržních podmínek, poskytuje daňovému poplatníkovi selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy [170].
This difference in determining the taxable profit of non-integrated and integrated companies is therefore due to the fact that the profits of integrated companies or of branches cannot be observed in a reliable way from the statutory accounts, in contrast to non-integrated companies or companies which do not engage in any form of internal dealings and where the accounts therefore reflect prices negotiated at arm's length on the market.
Důvodem je, že výše daňové povinnosti daňového poplatníka vymezená podle obvyklých pravidel zdanění zisku společností je snížena ve srovnání s nezávislými podniky, jejichž zdanitelný zisk odráží tržní ceny dojednané za obvyklých tržních podmínek.
However, this difference in determining the taxable profits of non-integrated companies and integrated companies is merely the means by which to achieve the ultimate goal of determining the taxable base of both types of companies in a manner that ensures that integrated companies are taxed on an equal footing to non-integrated companies under the ordinary rules of taxation of corporate profit.
Ve svém rozsudku ve věci belgických koordinačních center [171] Soudní dvůr posuzoval námitku vznesenou vůči rozhodnutí Komise, ve kterém dospěla mimo jiné k závěru, že metoda stanovení zdanitelného příjmu v rámci tohoto režimu poskytla těmto centrům selektivní zvýhodnění [172].
Apple argues [150] that transactions between related companies are not comparable to transactions between unrelated companies.
V rámci tohoto režimu byl zdanitelný zisk určen paušální částkou, odpovídající procentu z celkové výše provozních nákladů a výdajů, z nichž byly vyloučeny náklady na zaměstnance a finanční poplatky.
Apple cites the Groepsrentebox Decision [151], where the Commission allegedly accepted that financial relationships between companies belonging to a corporate group and intra-group transactions are different from and not driven by the same competitive and economic rationale as those between unrelated companies, so that they may, therefore, warrant a different tax treatment.
Podle Soudního dvora „za účelem přezkoumání, zda výpočet zdanitelných příjmů, jak je upraven v režimu koordinačních center, posledně uvedená zvýhodňuje, je namístě […] porovnat uvedený režim a režim obecného práva, jenž je založen na rozdílu mezi zisky a náklady podniku vykonávajícího své činnosti za podmínek volné hospodářské soutěže“.
As a preliminary matter, the Commission would like to recall that, since each potential aid measure must be assessed on the basis of its own merits under the objective criteria of Article 107(1) of the Treaty, even if the Commission could be shown to have decided differently in another decision, that could not affect the findings of this decision [152].
Soudní dvůr poté rozhodl, že „v důsledku tohoto vyloučení [těchto výdajů] z nákladů, jež slouží pro určení zdanitelných příjmů těchto center, způsobuje, že účtované ceny se nepodobají cenám, které by se uplatnily za podmínek volné hospodářské soutěže“, což podle Soudního dvora „může uvedená centra hospodářsky zvýhodňovat“ [173].
In any event, the Commission does not share Apple's reading of the Groepsrentebox Decision.
Soudní dvůr tak uznal, že daňové rozhodnutí, které vede v integrované společnosti skupiny k účtování převodních cen, které neodpovídají cenám, které by byly účtovány v podmínkách volné hospodářské soutěže, tedy cenám vyjednaným nezávislými podniky jednajícími v rámci srovnatelných okolností na základě obvyklých tržních podmínek, poskytuje této společnosti selektivní zvýhodnění tím, že vede ke snížení jejího základu daně, a tím výše její daňové povinnosti vymezené podle obvyklých pravidel zdanění zisku společností.
Contrary to what Apple claims, that Decision does not confirm that where a tax measure is granted in favour of a company deriving profits through internal dealings, the reference system must necessarily be limited to companies deriving profits through such dealings.
Jak již bylo vysvětleno, zásada, že transakce mezi integrovanými společnostmi skupiny musí být odměňovány, jako by byly dohodnuty neintegrovanými samostatnými společnostmi vyjednávajícími v rámci srovnatelných okolností za obvyklých tržních podmínek, je označována za „zásadu obvyklých tržních podmínek“.
Moreover, the objective of the tax measure at the basis of that Decision is not comparable to this case and, therefore, the conclusions that can be drawn from it are not applicable to this case.
Ve svém rozsudku ve věci belgického daňového režimu koordinačních center Soudní dvůr schválil zásadu obvyklých tržních podmínek jako kritérium pro prokázání, zda je integrovaná společnost skupiny selektivně zvýhodňována ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v důsledku daňového opatření, které určuje stanovení jejích převodních cen, a tak její základ daně.
The Groepsrentebox scheme was set up by the Dutch authorities to reduce the difference in tax treatment between the provision of equity capital and loan capital in a group context and, as such, to reduce arbitrage between those two forms of intra-group financing [153].
Smyslem zásady obvyklých tržních podmínek je zajistit, aby se s transakcemi mezi integrovanými společnostmi skupiny zacházelo pro daňové účely v závislosti na výši zisku, kterého by se dosáhlo, pokud by stejné transakce prováděly neintegrované samostatné společnosti.
The Commission observed in the final decision that given the objective of the measure, it is ‘only group companies, [and not stand-alone companies,] that are confronted with arbitrage between equity capital and loan capital within their group’ [154].
V opačném případě by se integrovaným společnostem skupiny dostávalo v rámci obvyklých pravidel zdanění zisku společností příznivého zacházení v okamžiku vymezení jejich základu daně, kterého se nemůže dostávat neintegrovaným samostatným společnostem, což by vedlo k nerovnému zacházení mezi společnostmi, které se nacházejí podle cíle těchto pravidel v podobné skutkové a právní situaci, tj. cíle zdanit zisky všech společností, které spadají pod zdanění podle těchto pravidel, protože zdanitelný zisk obou společností je daněn stejnou sazbou daně z příjmů společnosti.
It was in the light of that observation, as well as of the objective of the scheme which was ‘to reduce incentives for arbitrage between financing through a capital injection and a loan, and ensuring tax neutrality in this regard’ [155], that the Commission considered the reference system in that case to include only companies subject to corporation tax and engaged in intra-group financing transactions [156].