natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Odůvodnění v rozhodnutí o zahájení řízení se podle nich nemůže vztahovat na bratry Miculovy, kteří údajně nevykonávají hospodářskou činnost, a jakékoli platby v jejich prospěch tak nemohou narušit hospodářskou soutěž ani ovlivnit obchod mezi členskými státy.
The relevant points in time were, according to the claimants, the enactment of EGO 24, the issuance of PICs to the claimants, or at the latest the conclusion of the BIT.
Obecněji žalobci tvrdí, že provedení nálezu by je nezvýhodnilo, proto lze vyloučit jakýkoli účinek na hospodářskou soutěž nebo obchod.
The claimants also rely on case-law and Commission practice on state guarantees (according to which the relevant point in time is when the guarantee is given, not when it is invoked or payments issued) to argue that where compensation is paid based on a commitment included in an international agreement, the date of the conclusion of that agreement should be considered decisive.
K charakterizaci provedení/výkonu nálezu jako nové podpory
Regarding the compatibility of the implementation/execution of the Award
Žalobci dále zpochybňují charakterizaci provedení/výkonu nálezu jako nové podpory.
The claimants first claim that where the Commission is investigating non-notified aid, and the Member State concerned fails to bring forward any compatibility argument whatsoever, the Commission is under a duty to consider whether the aid may be compatible under any applicable rules or guidelines, if necessary by requesting further information from the Member State or the beneficiary.
Poznamenávají, že po přistoupení Rumunska došlo pouze k vydání nálezu a k jeho výkonu.
As regards the preliminary compatibility analysis contained in the opening decision, the claimants maintain that it is conceptually flawed since it applies the current Regional Aid Guidelines (‘RAG’) to the implementation/execution of the Award, even though it is plainly obvious that the implementation/execution of the Award is not motivated by any regional development objective.
Zejména výkon nálezu Rumunskem je údajně pouhým automatickým důsledkem nálezu, nikoli výsledkem samostatného rozhodnutí.
In the claimants’ opinion, and stressing again that the opening decision wrongly assumes that implementing the Award would retroactively reinstate EGO 24, the only aid that could have been granted were the benefits under the EGO 24 scheme.
Příslušnými časovými okamžiky bylo podle žalobců přijetí nařízení č. 24, vystavení osvědčení žalobcům nebo nejpozději uzavření investiční dohody.
The EGO 24 should then have been assessed under the 1998 RAG, under which they should have been found compatible.
Žalobci se také opírají o judikaturu a praxi Komise v souvislosti se státními zárukami (z nichž vyplývá, že příslušným okamžikem je poskytnutí záruky, nikoli její uplatnění nebo poskytnutí plateb) s tím, že vyplatí-li se náhrada škody na základě závazku uvedeného v mezinárodní dohodě, mělo by se za rozhodné považovat datum uzavření této dohody.
The claimants next assert that there has never been a valid formal decision establishing that EGO 24 constitutes incompatible State aid.
Ke slučitelnosti provedení/výkonu nálezu
The decision of the Romanian Competition Council (Decision No 244) denouncing EGO 24 was, according to the claimants, defective, as it did not assess compatibility and failed to provide reasoning for its findings.
Zaprvé, šetří-li Komise podle žalobců neoznámenou podporu a nepředloží-li dotčený členský stát žádný argument, pokud jde o slučitelnost, má Komise povinnost zvážit, zda může být podpora slučitelná podle jakýchkoli platných pravidel nebo pokynů, přičemž má v případě potřeby požádat členský stát či příjemce o další informace.
In addition, the claimants argued that the adoption of EGO 75, which reaffirmed EGO 24, by the Romanian Government overrode the Competition Council’s decision.
Pokud jde o předběžnou analýzu slučitelnosti v rozhodnutí o zahájení řízení, trvají žalobci na tom, že je pojmově chybná, neboť na provedení/výkon nálezu používá stávající pokyny k regionální podpoře, i když je nepochybně zjevné, že cílem provedení/výkonu nálezu není regionální rozvoj.
They further argue that the rejection of the Competition Council’s challenges against EGO 75 before Romanian courts is further proof that EGO 24 and EGO 75 took precedence over the Competition Council’s decision.
Podle názoru žalobců, kteří opět zdůrazňují, že rozhodnutí o zahájení řízení nesprávně předpokládá, že provedení nálezu by zpětně obnovilo nařízení č. 24, byly jedinou podporou, jež se mohla poskytnout, výhody v rámci režimu podle nařízení č. 24.
The claimants further assert that the Commission had and has no competence to review EGO 24, even incidentally.
Nařízení č. 24 se pak mělo posuzovat podle pokynů k regionální podpoře z roku 1998, podle kterých měly být uvedené výhody shledány slučitelnými.
The relevant parts of EGO 24 were revoked before Romania’s accession to the Union.
Dále podle žalobců neexistuje právoplatné formální rozhodnutí v tom smyslu, že nařízení č. 24 představuje neslučitelnou státní podporu.
In so far as the Award is seen as reinstating aid granted under EGO 24, the claimants thus assert that the Commission has no competence of review.
Rozhodnutí rumunské rady pro hospodářskou soutěž (rozhodnutí č. 244), které č. 24 odsuzuje, bylo podle žalobců vadné, jelikož neposuzovalo slučitelnost a svá zjištění nezdůvodnilo.
In this context, they refer also to the Commission decision in State aid case N 380/2004, where the Commission found that implementing an arbitral award after accession which had been rendered before accession and related entirely to periods before accession did not constitute new aid.
Kromě toho žalobci tvrdí, že rozhodnutí rady pro hospodářskou soutěž bylo zrušeno přijetím nařízení č. 75 rumunskou vládou, které potvrzuje nařízení č. 24.
Finally, the claimants argue that EGO 24 and individual incentives under EGO 24 were compatible with the internal market pursuant to the applicable 1998 RAG, given that all the compatibility conditions were fulfilled.
Nadto tvrdí, že dalším důkazem přednosti nařízení č. 24 a č. 75 před rozhodnutím rady pro hospodářskou soutěž je zamítnutí námitek rady pro hospodářskou soutěž proti nařízení č. 75 rumunskými soudy.
In this context, they assert, first, that EGO 24 can in fact be seen as compatible investment aid, rather than operating aid, and, second, that even if perceived as operating aid, EGO 24 was still compatible.
Dále podle žalobců Komisi nepříslušelo a nepřísluší přezkoumávat nařízení č. 24, a to ani mimochodem.
Regarding legitimate expectations
Příslušné části nařízení č. 24 byly před přistoupením Rumunska k Unii zrušeny.
The claimants claim that a Commission decision finding that the implementation or execution of the Award contravenes State aid rules would violate the claimants’ legitimate expectations.
Má-li se za to, že nález obnovuje podporu poskytnutou podle nařízení č. 24, tvrdí žalobci, že Komise nemá pravomoc přezkumu.
They argue that the Union expressly encouraged Romania to conclude BITs with Member States prior to Romania’s accession; that the Commission continues to support the conclusion of BITs; that the claimants relied on their expectation that the arbitral proceedings would allow them to receive compensation for the damage caused by Romania’s decision to maintain all the investors’ obligations under EGO 24; and that there is no overriding public interest in setting aside the claimants’ legitimate expectations.
V této souvislosti také odkazují na rozhodnutí Komise ve věci státní podpory N 380/2004, kde Komise shledala, že provedení rozhodčího nálezu, který byl vydán před přistoupením a v plném rozsahu se týkal období před přistoupením, po přistoupení nepředstavuje novou podporu.
Regarding the claimants’ procedural rights
V neposlední řadě nařízení č. 24 a jednotlivé pobídky podle něj byly dle žalobců slučitelné s vnitřním trhem v souladu s platnými pokyny k regionální podpoře z roku 1998 vzhledem k tomu, že všechny podmínky slučitelnosti byly splněny.
Finally, the claimants assert that according to case-law interested parties ‘have the right to be involved in the administrative procedure to the extent appropriate in the light of the circumstances of the case’ [48].
V této souvislosti žalobci zaprvé tvrdí, že nařízení č. 24 lze považovat za slučitelnou investiční podporu spíše než za podporu provozní, a zadruhé, že i kdyby se toto nařízení považovalo za provozní podporu, stále bylo slučitelné.
Arguing that Romania has failed to properly involve the claimants in the State aid procedure, which allegedly placed the claimants at a particular disadvantage, the claimants warn that failure on the part of the Commission to enable the claimants to properly defend their interests by involving them more fully in the procedure could vitiate the Commission’s final decision.
K legitimnímu očekávání
The claimants conclude by noting that the Commission’s practice in State aid cases in general does not sufficiently safeguard the alleged beneficiaries’ procedural rights, and is, by failing to provide an effective remedy, contrary to Article 6(1) of the European Convention on Human Rights and Article 47 of the EU’s Charter of Fundamental Rights.
Podle žalobců by rozhodnutí Komise, které shledává, že provedení či výkon nálezu je v rozporu s pravidly státní podpory, narušilo jejich legitimní očekávání.
COMMENTS FROM ROMANIA ON THIRD PARTY COMMENTS
Tvrdí, že Unie Rumunsko před jeho přistoupením výslovně vybídla k uzavírání investičních dohod s členskými státy, že Komise uzavírání investičních dohod stále podporuje, že žalobci očekávali, že jim rozhodčí řízení umožní získat náhradu škody způsobené rozhodnutím Rumunska zachovat všechny povinnosti investorů vyplývající z nařízení č. 24 a že proti splnění jejich legitimního očekávání neexistuje naléhavý obecný zájem.
In its response to the comments submitted by the claimants, Romania first rejects the claim that Ioan and Viorel Micula could not themselves be considered to constitute undertakings for the purpose of the application of EU State aid law.
K procesním právům žalobců
Romania argues that the five claimants should rather be regarded as one economic unit, since the Micula brothers exert direct or indirect control over the corporate claimants.
A konečně žalobci tvrdí, že podle judikatury zúčastněné strany mají „právo účasti ve správním řízení v rozsahu přiměřeném s ohledem na okolnosti projednávaného případu“ [48].
To underpin this assertion, Romania explains, inter alia, that during the negotiations between Romania and the claimants that took place after the Award was issued the Micula brothers took formal decision on behalf of the three corporate claimants.
Žalobci tvrdí, že Rumunsko žalobcům neumožnilo řádnou účast v řízení o státní podpoře, což je údajně zvlášť znevýhodnilo, a varují, že neumožní-li jim Komise řádně hájit jejich zájmy větší účastí v řízení, mohlo by být její konečné rozhodnutí neplatné.
Second, Romania rebuts the claimants’ attempt to deny the connection between the revocation of the EGO 24 incentives and the granting of damages under the Award.
Závěrem žalobci konstatují, že praxe Komise v případech státní podpory obecně dostatečně nezajišťuje procesní práva údajných příjemců, a protože neposkytuje účinnou právní ochranu, je v rozporu s čl.
It maintains that it is clear from the Award that the value of the damages was established by the Tribunal on the basis of the economic advantages that the claimants would have obtained if the incentives had been maintained.
6 odst.
Third, as regards the claimants’ assertion that they had not been and are not being properly involved in the State aid investigation, Romania denies that it failed to immediately forward the opening decision to the claimants.
1 Evropské úmluvy o lidských právech a s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie.
It further asserts that Romania is under no legal obligation to involve the claimants more fully than is and has been the case.
PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍ STRANY
ASSESSMENT
Ve své reakci na připomínky předložené žalobci Rumunsko zaprvé odmítá tvrzení, že samotné Ioana Miculu a Viorela Miculu nelze pro účely uplatňování právních předpisů EU o státní podpoře považovat za podniky.
Existence of aid
Podle Rumunska by se spíše všech pět žalobců mělo považovat za jednu hospodářskou jednotku, neboť bratři Miculovi žalující právnické osoby přímo nebo nepřímo ovládají.
Article 107(1) of the Treaty provides that ‘aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Na podporu tohoto tvrzení Rumunsko mj. vysvětluje, že během jednání mezi Rumunskem a žalobci po vydání nálezu učinili bratři Miculovi jménem tří žalujících právnických osob formální rozhodnutí.
Accordingly, a measure constitutes State aid if the following four cumulative conditions are met:
Zadruhé Rumunsko vyvrací snahu žalobců popřít souvislost mezi zrušením pobídek podle nařízení č. 24 a přiznáním náhrady škody podle nálezu.
the measure must confer a selective economic advantage upon an undertaking,
Trvá na tom, že z nálezu jasně vyplývá, že senát stanovil hodnotu náhrady škody na základě hospodářských výhod, které by žalobci získali, kdyby se pobídky zachovaly.
the measure must be imputable to the state and financed through state resources,
Zatřetí, pokud jde o tvrzení žalobců, že neměli a nemají možnost řádně se účastnit šetření státní podpory, Rumunsko odmítá, že by žalobcům okamžitě nezaslalo rozhodnutí o zahájení řízení.
the measure must distort or threaten to distort competition,
Dále tvrdí, že nemá zákonnou povinnost umožnit žalobcům větší účast, než jak tomu je a bylo dosud.
the measure must have the potential to affect trade between Member States.
POSOUZENÍ
The Commission stresses that the notion of State aid is an objective and legal concept defined directly by the Treaty.
Přítomnost podpory
To establish whether a particular measure constitutes State aid depends not on the intentions or justifications of the Member States when granting it, but on the effects of the measure in question [49].
Podle čl.
Undertaking
107 odst.
The CJEU has consistently defined undertakings as entities engaged in an economic activity, regardless of their legal status and the way in which they are financed [50].
1 Smlouvy „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
The classification of a particular entity thus depends entirely on the nature of its activities.
Opatření tedy představuje státní podporu, jsou-li splněny tyto čtyři kumulativní podmínky:
Separate legal entities may be considered to form one economic unit for the purpose of the application of State aid rules.
opatření musí poskytovat podniku selektivní hospodářskou výhodu,
That economic unit is then considered to be the relevant undertaking.
opatření musí být přičitatelné státu a financováno státními prostředky,
As the CJEU has previously held, ‘[i]n competition law, the term “undertaking” must be understood as designating an economic unit […] even if in law that economic unit consists of several persons, natural or legal.’ [51] To determine whether several entities form an economic unit, the CJEU looks at the existence of a controlling share or functional, economic or organic links [52].
opatření musí narušovat hospodářskou soutěž nebo musí hrozit, že ji naruší,
The claimants in the arbitration proceedings giving rise to the Award are the brothers Ioan Micula and Viorel Micula and three companies owned by them (S.C. European Food SA, S.C. Starmill S.R.L., and S.C. Multipack).
opatření musí mít potenciál ovlivnit obchod mezi členskými státy.
It is clear that the three companies are engaged in economic activities, as they specialise in industrial manufacturing of food products, milling products, and plastic packaging, respectively.
Komise zdůrazňuje, že pojem „státní podpora“ je objektivní právní pojem přímo definovaný Smlouvou.
The three companies therefore constitute undertakings.
Stanovení toho, zda konkrétní opatření představuje státní podporu, nezávisí na úmyslech ani odůvodnění členských států při poskytnutí dotyčného opatření, ale na jeho účincích [49].
This characterisation is not disputed by the claimants.
Podnik
The claimants maintain, however, that the Micula brothers themselves cannot, as natural persons, be considered to constitute undertakings for the purposes of Article 107(1) of the Treaty, and that accordingly funds paid out to them in implementation or execution of the Award would not constitute State aid.
Soudní dvůr EU podniky konzistentně definuje jako subjekty, které vykonávají hospodářskou činnost, bez ohledu na jejich právní postavení a způsob financování [50].
In particular, the interests of the Micula brothers are said not to coincide with those of the three corporate claimants.
Klasifikace konkrétního subjektu tedy zcela závisí na povaze jeho činností.
The Commission finds, however, that the three companies and the Micula brothers together constitute a single economic unit for the purpose of the application of the State aid rules.
Pro účely uplatnění pravidel státní podpory lze za jednu hospodářskou jednotku považovat samostatné právnické osoby.
This economic unit is therefore considered the relevant undertaking.
Uvedená hospodářská jednotka se pak považuje za příslušný podnik.
This finding relies, first, on the fact that the Micula brothers have, directly or indirectly, virtually exclusive ownership of the three corporate claimants, thus demonstrating a controlling interest over those companies.
Jak již dříve rozhodl Soudní dvůr EU, „[v] právu hospodářské soutěže musí být pojem „podnik“ chápán tak, že označuje hospodářskou jednotku […], třebaže z právního hlediska se tato hospodářská jednotka skládá z několika fyzických nebo právnických osob“ [51].
Second, this finding takes into account that the corporate claimants form part of a larger group of companies, the European Food and Drinks Group (‘EFDG’).
S cílem určit, zda několik subjektů tvoří hospodářskou jednotku, posuzuje Soudní dvůr EU existenci rozhodujícího podílu nebo funkčních, hospodářských či organických vazeb [52].
During the arbitral proceedings, the Micula brothers also claimed compensation for other companies forming part of EFDG that allegedly suffered losses as a result of Romania’s actions giving rise to the proceedings.
Žalobci v rozhodčím řízení, jehož výsledkem je nález, jsou bratři Ioan Micula a Viorel Micula a tři společnosti, které vlastní (S.C. European Food S.A, S.C. Starmill S.R.L. a S.C. Multipack).
In fact, rather than claiming and quantifying separate losses for each corporate claimant and the two individual claimants, the claimants based their application for compensation on the losses allegedly suffered by EFDG as a whole.
Je zřejmé, že tyto tři společnosti vykonávají hospodářskou činnost, jelikož se specializují na průmyslovou výrobu potravinářských výrobků (S.C. European Food S.A), mletých produktů (S.C. Starmill S.R.L) a plastových obalů (S.C. Multipack).
After examining the ownership structure of EFDG and determining that the Micula brothers, directly or indirectly, owned at least 99,96 % of the all companies in EFDG for which the Micula brothers claimed damages (these are European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Scandic Distilleries SA, Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L), the Tribunal accepted this approach and allowed the claimants to seek compensation for the losses of EFDG as a whole [53].
Tyto tři společnosti jsou tedy podniky.
This behaviour of the claimants during the arbitral proceedings and the corresponding determinations of the Tribunal demonstrate that the Micula brothers and the three corporate claimants, as well as the aforementioned companies forming part of EFDG, form a single economic unit with a single economic interest.
Tuto charakterizaci žalobci nezpochybňují.
Third, the characterisation of the Micula brothers and their companies as one economic unit is further reinforced by how the Award eventually awarded compensation to them.
Žalobci však trvají na tom, že samotné bratry Miculovy jako fyzické osoby nelze pro účely čl.
Rather than apportioning compensation individually to each of the five claimants, the Award awarded the compensation to them ‘collectively’ on the basis of a ‘common entitlement’.
1 Smlouvy považovat za podniky, a že by tedy finanční prostředky, které by jim při provádění či výkonu nálezu byly vyplaceny, nepředstavovaly státní podporu.
The Tribunal finally allowed each claimant to recover the entire amount of compensation awarded, and then to allocate that compensation among the claimants however they deem fit, regardless of the damages actually sustained by each claimant.
Zejména se zájmy bratrů Miculových údajně neshodují se zájmy tří žalujících právnických osob.
The foregoing conclusion is not affected by the claimants’ argument that the present case must be distinguished from the Hydrotherm judgment, as the natural person in that case was a partner personally liable for the financial obligations of the various companies with which he was considered to constitute a single economic unit, whereas the Micula brothers are not so personally liable.
Komise však shledává, že tyto tři společnosti a bratři Miculovi pro účely uplatnění pravidel státní podpory společně tvoří jednu hospodářskou jednotku.
In response, the Commission recalls that in the relevant paragraphs of its Hydrotherm judgment the CJEU did not mention the personal liability of the natural person in question at all; rather, the CJEU limited itself to pointing out that the natural person in question ‘has complete control’ of the companies in question [54].
Tato hospodářská jednotka se tedy považuje za příslušný podnik.
As already mentioned, by virtue of their ownership the Micula brothers similarly have complete control over the corporate claimants, and in fact the other relevant EFDG companies.
Toto zjištění se zaprvé opírá o skutečnost, že bratři Miculovi tyto tři žalující právnické osoby přímo nebo nepřímo takřka výlučně vlastní, což dokazuje jejich rozhodující podíl v uvedených společnostech.
The Commission also considers, contrary to the assertions of the claimants, that the logic underpinning the Cassa di Risparmio di Firenze judgment is equally applicable in this case.
Zadruhé toto zjištění přihlíží ke skutečnosti, že žalující právnické osoby tvoří součást větší skupiny společností, European Food and Drinks Group (dále jen „EFDG“).
In that judgment, the CJEU recognised that an economic activity can be exercised by an entity directly or indirectly, through controlling an operator as part of an economic unit which they form together.
Během rozhodčího řízení bratři Miculovi také požadovali náhradu škody pro další společnosti, které tvoří součást EFDG a které údajně v důsledku kroků Rumunska, jež vedly k řízení, utrpěly ztráty.
Although the CJEU acknowledges that the mere fact of holding shares, even controlling shareholdings, is insufficient to characterise as economic an activity of the entity holding those shares when it gives rise only to the exercise of the rights attached to the status of shareholder or member, as well as the receipt of dividends, which are merely the fruits of the ownership of an asset, it is clear that the present situation is different.