natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Při posuzování, zda určitá operace nebo sled operací představuje zneužití daňových předpisů, by za tímto účelem měly daňové orgány členských států provést objektivní analýzu všech relevantních skutečností a okolností.
To that end, when assessing whether an arrangement or a series of arrangements are abusive, Member States' tax administrations should undertake an objective analysis of all relevant facts and circumstances.
Ačkoli by členské státy měly ustanovení proti zneužívání používat k potírání operací, které nejsou skutečné jako celek, mohou se vyskytnout i případy, kdy nejsou skutečné jednotlivé kroky nebo části operace samy o sobě.
While Member States should use the anti-abuse clause to tackle arrangements which are, in their entirety, not genuine, there may also be cases where single steps or parts of an arrangement are, on a stand-alone basis, not genuine.
Členské státy by měly mít možnost využít pravidlo proti zneužívání i na tyto konkrétní kroky a části, aniž jsou dotčeny ostatní skutečné kroky a části operace.
Member States should be able to use the anti-abuse clause also to tackle those specific steps or parts, without prejudice to the remaining genuine steps or parts of the arrangement.
Tím by se maximalizovala účinnost ustanovení proti zneužívání a zároveň se zajistila jeho přiměřenost.
That would maximise the effectiveness of the anti-abuse clause while guaranteeing its proportionality.
Přístup pracující s formulací „do té míry, v jaké“ může být efektivní v případech, kdy dotyčné subjekty samotné jsou skutečné, ale například akcie, na jejichž základě je rozdělován zisk, nejsou skutečně připsány daňovému poplatníku, který je usazený v členském státě, tj. pokud operace z právního hlediska převádí vlastnictví akcií, avšak její charakter neodráží ekonomickou realitu.
The ‘to the extent approach’ can be effective in cases where the entities concerned, as such, are genuine but where, for example, shares from which the profit distribution arises are not genuinely attributed to a taxpayer that is established in a Member State, that is, if the arrangement based on its legal form transfers the ownership of the shares but its features do not reflect economic reality.
Tato směrnice by se neměla nijak dotknout schopnosti členských států uplatňovat vnitrostátní nebo na mezinárodní dohodě založené předpisy zaměřené na zabránění daňovým únikům, daňovým podvodům a zneužívání daňových předpisů.
This Directive should not affect in any way Member States' ability to apply their domestic or agreement-based provisions aimed at preventing tax evasion, tax fraud or abuse.
V článku 1 směrnice 2011/96/EU se odstavec 2 nahrazuje tímto:
In Directive 2011/96/EU, Article 1(2) is replaced by the following paragraphs:
Členské státy nepřiznají výhody vyplývající z této směrnice operaci nebo sledu operací, které s přihlédnutím ke všem příslušným skutečnostem a okolnostem nejsou skutečné, neboť hlavním důvodem nebo jedním z hlavních důvodů jejich uskutečnění bylo získání daňové výhody, která maří předmět nebo účel této směrnice.
Member States shall not grant the benefits of this Directive to an arrangement or a series of arrangements which, having been put into place for the main purpose or one of the main purposes of obtaining a tax advantage that defeats the object or purpose of this Directive, are not genuine having regard to all relevant facts and circumstances.
Operace se může skládat z více kroků nebo částí.
An arrangement may comprise more than one step or part.
Pro účely odstavce 2 se operace nebo sled operací nepovažují za skutečné do té míry, v jaké nebyly uskutečněny z platných hospodářských důvodů, které odrážejí ekonomickou realitu.
For the purposes of paragraph 2, an arrangement or a series of arrangements shall be regarded as not genuine to the extent that they are not put into place for valid commercial reasons which reflect economic reality.
Tato směrnice nevylučuje použití vnitrostátních nebo na mezinárodní dohodě založených předpisů nezbytných k zabránění daňovým únikům, daňovým podvodům a zneužívání daňových předpisů.“
This Directive shall not preclude the application of domestic or agreement-based provisions required for the prevention of tax evasion, tax fraud or abuse.’
V Bruselu dne 27. ledna 2015.
Article 4
předseda
Done at Brussels, 27 January 2015.
Stanovisko ze dne 25. března 2014 (Úř. věst.
The President
C 226, 16.7.2014, s. 40).
Opinion of 2 April 2014 (not yet published in the Official Journal).
Směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst.
Opinion of 25 March 2014 (OJ C 226, 16.7.2014, p. 40).
L 345, 29.12.2011, s. 8).
Council Directive 2011/96/EU of 30 November 2011 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ L 345, 29.12.2011, p. 8).
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2015.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 31 December 2015 at the latest.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/254
Directive (EU) 2015/254 of the European Parliament and of the Council
kterou se ruší směrnice Rady 93/5/EHS o pomoci členských států Komisi a o jejich spolupráci při vědeckém zkoumání otázek týkajících se potravin
repealing Council Directive 93/5/EEC on assistance to the Commission and cooperation by the Member States in the scientific examination of questions relating to food
V rámci Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů (REFIT) se Komise zavazuje dosáhnout jednoduchého, srozumitelného, stabilního a předvídatelného regulačního rámce pro podniky, pracovníky a občany.
In the framework of the Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT), the Commission is committed to achieving a simple, clear, stable and predictable regulatory framework for businesses, workers and citizens.
Cílem směrnice Rady 93/5/EHS [3] je zajistit bezproblémové fungování Vědeckého výboru pro potraviny prosazováním vědecké podpory od členských států pro tento výbor a organizováním spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány ohledně vědeckých otázek souvisejících s bezpečností potravin.
Council Directive 93/5/EEC [3] aims to ensure the smooth running of the Scientific Committee on Food by promoting the scientific support from the Member States to that Committee and by organising cooperation with the relevant national bodies on scientific issues regarding the safety of foodstuffs.
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 [4] byly úkoly Vědeckého výboru pro potraviny uvedené ve směrnici 93/5/EHS přeneseny na Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) a nyní je upravuje nařízení (ES) č. 178/2002.
Pursuant to Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council [4], the tasks of the Scientific Committee on Food referred to in Directive 93/5/EEC have been transferred to the European Food Safety Authority (EFSA), and those tasks are currently provided for by Regulation (EC) No 178/2002.
Rozhodnutí Komise 97/579/ES [5], jímž byl zřízen Vědecký výbor pro potraviny, bylo zrušeno rozhodnutím Komise 2004/210/ES [6].
Commission Decision 97/579/EC [5] which established the Scientific Committee on Food has been repealed by Commission Decision 2004/210/EC [6].
Podle nařízení (ES) č. 178/2002 se úřad EFSA rovněž stal příslušným orgánem podporujícím vědeckou spolupráci s členskými státy a příslušnými vnitrostátními orgány působícími v oblastech, které spadají do oblastí působnosti úřadu EFSA.
Pursuant to Regulation (EC) No 178/2002, EFSA has also become the competent body to promote scientific cooperation with the Member States and relevant national bodies operating in the fields falling within EFSA's mission.
Zejména článek 22 nařízení (ES) č. 178/2002 stanoví, že úřad EFSA má jednat v úzké spolupráci s příslušnými subjekty v členských státech a že členské státy mají spolupracovat s úřadem EFSA s cílem zajistit plnění jeho poslání.
In particular, Article 22 of Regulation (EC) No 178/2002 provides that EFSA is to act in close cooperation with the competent bodies in the Member States and that the Member States are to cooperate with EFSA to ensure the accomplishment of its mission.
Směrnice 93/5/EHS tedy již pozbyla účinku a měla by být zrušena,
Directive 93/5/EEC has therefore become obsolete and should be repealed,
Směrnice 93/5/EHS se zrušuje.
Directive 93/5/EEC is repealed.
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such reference on the occasion of their official publication.
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Member States shall communicate to the Commission the text of the main measures of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Ve Štrasburku dne 11. února 2015.
Article 4
předsedkyně
Done at Strasbourg, 11 February 2015.
C 451, 16.12.2014, s. 157.
For the Council
Postoj Evropského parlamentu ze dne 16. prosince 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 27. ledna 2015.
OJ C 451, 16.12.2014, p. 157.
Směrnice Rady 93/5/EHS ze dne 25. února 1993 o pomoci členských států Komisi a o jejich spolupráci při vědeckém zkoumání otázek týkajících se potravin (Úř. věst.
Position of the European Parliament of 16 December 2014 (not yet published in the Official Journal) and Decision of the Council of 27 January 2015.
L 52, 4.3.1993, s. 18).
Council Directive 93/5/EEC of 25 February 1993 on assistance to the Commission and cooperation by the Member States in the scientific examination of questions relating to food (OJ L 52, 4.3.1993, p. 18).
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst.
Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down the procedures in matters of food safety (OJ L 31, 1.2.2002, p. 1).
L 31, 1.2.2002, s. 1).
Commission Decision 97/579/EC of 23 July 1997 setting up Scientific Committees in the field of consumer health and food safety (OJ L 237, 28.8.1997, p. 18).
Rozhodnutí Komise 97/579/ES ze dne 23. července 1997 o zřízení vědeckých výborů v oblasti zdraví spotřebitelů a bezpečnosti potravin (Úř. věst.
Commission Decision 2004/210/EC of 3 March 2004 setting up Scientific Committees in the field of consumer safety, public health and the environment (OJ L 66, 4.3.2004, p. 45).
L 237, 28.8.1997, s. 18).
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 29 February 2016.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/412
Directive (EU) 2015/412 of the European Parliament and of the Council
kterou se mění směrnice 2001/18/ES, pokud jde o možnost členských států omezit či zakázat pěstování geneticky modifikovaných organismů (GMO) na svém území
amending Directive 2001/18/EC as regards the possibility for the Member States to restrict or prohibit the cultivation of genetically modified organisms (GMOs) in their territory
Směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES [4] a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 [5] se stanoví ucelený právní rámec pro povolování geneticky modifikovaných organismů (dále jen „GMO“), který se v celé šíři použije na GMO určené pro účely pěstování v Unii jako osivo, sadba nebo jiný rozmnožovací materiál rostlin (dále jen „GMO určené k pěstování“).
Directive 2001/18/EC of the European Parliament and of the Council [4] and Regulation (EC) No 1829/2003 of the European Parliament and of the Council [5] establish a comprehensive legal framework for the authorisation of genetically modified organisms (GMOs), which is fully applicable to GMOs to be used for cultivation purposes throughout the Union as seeds or other plant-propagating material (‘GMOs for cultivation’).
Předtím, než bude povoleno uvedení GMO určených k pěstování na trh Unie, mají na základě tohoto právního rámce projít individuálním hodnocením rizika v souladu s přílohou II směrnice 2001/18/ES, přičemž se zohledňují přímé, nepřímé, okamžité a opožděné účinky, jakož i kumulativní dlouhodobé účinky GMO na lidské zdraví a životní prostředí.
Under that legal framework, GMOs for cultivation are to undergo an individual risk assessment before being authorised to be placed on the Union market in accordance with Annex II to Directive 2001/18/EC taking into account the direct, indirect, immediate and delayed effects, as well as the cumulative long-term effects, on human health and the environment.
Toto hodnocení rizik poskytuje vědecká doporučení s cílem zajistit informace pro postup rozhodování a je následováno rozhodnutím o řízení rizik.
That risk assessment provides scientific advice to inform the decision-making process and is followed by a risk management decision.
Cílem tohoto postupu povolování je zajistit vysokou úroveň ochrany lidského života a zdraví, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat, životního prostředí a zájmů spotřebitele při současném zajištění řádného fungování vnitřního trhu.
The aim of that authorisation procedure is to ensure a high level of protection of human life and health, animal health and welfare, the environment and consumer interests, whilst ensuring the effective functioning of the internal market.
Na celém území Unie je třeba dosáhnout a zachovat jednotnou vysokou úroveň ochrany zdraví, životního prostředí a spotřebitelů.
A uniform high level of protection of health, the environment and consumers should be achieved and maintained throughout the territory of the Union.
V rámci směrnice 2001/18/ES a jejího následného provádění by měla být vždy zohledňována zásada předběžné opatrnosti.
The precautionary principle should always be taken into account in the framework of Directive 2001/18/EC and its subsequent implementation.
Na základě závěrů Rady ze dne 4. prosince 2008 o geneticky modifikovaných organismech (dále jen „závěry Rady z roku 2008“) je nezbytné usilovat o lepší provádění právního rámce pro povolování GMO.
Pursuant to the conclusions adopted by the Council on 4 December 2008 on Genetically Modified Organisms (‘2008 Council conclusions’), it is necessary to look for improvement of the implementation of the legal framework for the authorisation of GMOs.
V tétosouvislosti by pravidla hodnocení rizik měla být podle potřeby pravidelně aktualizována s ohledem na nepřetržitý vývoj vědeckých poznatků a analytických postupů, zejména pokud jde o dlouhodobé vlivy geneticky modifikovaných plodin na životní prostředí a jejich možné účinky na necílové organismy, charakteristiky přijímajícího prostředí a zeměpisných oblastí, v nichž mohou být geneticky modifikované plodiny pěstovány, a kritéria a požadavky pro hodnocení GMO produkujících pesticidy a GMO odolných vůči herbicidům.
In this context, the rules on risk assessment should be, where needed, regularly updated to take account of continuous developments in scientific knowledge and analysis procedures, in particular regarding the long-term environmental effects of genetically modified crops as well as their potential effects on non-target organisms, the characteristics of receiving environments and the geographical areas in which genetically modified crops may be cultivated, and the criteria and requirements for assessing GMOs producing pesticides and herbicide tolerant GMOs.
Přílohy směrnice 2001/18/ES musí být proto odpovídajícím způsobem změněny.
Therefore, the Annexes to Directive 2001/18/EC should be amended accordingly.
Kromě povolení pro uvedení na trh musí geneticky modifikované odrůdy splňovat také požadavky práva Unie týkající se uvádění osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin na trh, které stanoví zejména směrnice Rady 66/401/EHS [6], 66/402/EHS [7], 68/193/EHS [8], 98/56/ES [9], 1999/105/ES [10], 2002/53/ES [11], 2002/54/ES [12], 2002/55/ES [13], 2002/56/ES [14], 2002/57/ES [15] a 2008/90/ES [16].
In addition to the authorisation for placing on the market, genetically modified varieties also need to comply with the requirements of Union law on the marketing of seed and plant propagating material, as set out in particular in Council Directives 66/401/EEC [6], 66/402/EEC [7], 68/193/EEC [8], 98/56/EC [9], 1999/105/EC [10], 2002/53/EC [11], 2002/54/EC [12], 2002/55/EC [13], 2002/56/EC [14], 2002/57/EC [15] and 2008/90/EC [16].
V rámci uvedených směrnic obsahují směrnice 2002/53/ES a 2002/55/ES ustanovení, která členským státům umožňují za určitých přesně vymezených podmínek zakázat používání určité odrůdy na celém jejich území nebo na jeho části, nebo stanovit pro pěstování odrůdy přiměřené podmínky.
Among those Directives, Directives 2002/53/EC and 2002/55/EC contain provisions which allow the Member States to prohibit, under certain well defined conditions, the use of a variety in all or in part of their territory or to lay down appropriate conditions for the cultivation of a variety.
Jakmile byl určitý GMO v souladu s právním rámcem Unie pro GMO povolen pro účely pěstování a splňuje, pokud jde o odrůdu, jež má být uvedena na trh, požadavky práva Unie týkající se uvádění osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin na trh, nesmí členské státy zakázat nebo omezit jeho volný oběh na svém území ani mu bránit, nestanoví-li právo Unie jinak.
Once a GMO is authorised for cultivation purposes in accordance with the Union legal framework on GMOs and complies, as regards the variety that is to be placed on the market, with the requirements of Union law on the marketing of seed and plant propagating material, Member States are not authorised to prohibit, restrict, or impede its free circulation within their territory, except under the conditions defined by Union law.
Ze zkušeností vyplývá, že pěstování GMO je otázka, která je na úrovni členských států řešena důkladněji.
Experience has shown that cultivation of GMOs is an issue which is more thoroughly addressed at Member State level.
Otázky týkající se uvádění GMO na trh a jejich dovozu by pro zachování vnitřního trhu měly být i nadále upravovány na úrovni Unie.
Issues related to the placing on the market and the import of GMOs should remain regulated at Union level to preserve the internal market.
Pěstování však může v určitých případech vyžadovat větší flexibilitu, neboť se jedná o otázku, která má významný celostátní, regionální a místní rozměr vzhledem ke spojení s využíváním půdy, místními zemědělskými strukturami a ochranou nebo zachováním přírodních stanovišť, ekosystémů a krajiny.
Cultivation may however require more flexibility in certain instances as it is an issue with strong national, regional and local dimensions, given its link to land use, to local agricultural structures and to the protection or maintenance of habitats, ecosystems and landscapes.
V souladu s čl. 2 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) jsou členské státy oprávněny přijímat právně závazné akty, kterými omezují či zakazují pěstování GMO na svém území poté, co bylo povoleno jejich uvedení na trh Unie.
In accordance with Article 2(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), Member States are entitled to have the possibility to adopt legally binding acts restricting or prohibiting the cultivation of GMOs in their territory after such GMOs have been authorised to be placed on the Union market.
Tato flexibilita by však neměla nepříznivě ovlivňovat společný postup povolování, a zejména proces hodnocení, který provádí především Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“).
However, the common authorisation procedure, in particular the evaluation process conducted primarily by the European Food Safety Authority (the ‘Authority’), should not be adversely affected by such flexibility.
Některé členské státy se za účelem omezení nebo zákazu pěstování GMO v minulosti uchylovaly k ochranné doložce podle článku 23 směrnice 2001/18/ES a k mimořádným opatřením podle článku 34 nařízení (ES) č. 1829/2003, a to na základě nových nebo doplňujících informací, které byly v jednotlivých případech zjištěny po dni vydání souhlasu a mají vliv na hodnocení rizika pro životní prostředí, nebo na základě přehodnocení stávajících informací.
In the past, in order to restrict or prohibit the cultivation of GMOs, some Member States had recourse to the safeguard clauses and emergency measures pursuant to Article 23 of Directive 2001/18/EC and Article 34 of Regulation (EC) No 1829/2003 as a result of, depending on the cases, new or additional information made available since the date of the consent and affecting the environmental risk assessment, or of the reassessment of existing information.
Jiné členské státy využívají oznamovací postup podle čl. 114 odst. 5 a 6 Smlouvy o fungování EU, který vyžaduje předložení nových vědeckých poznatků k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí.
Other Member States have made use of the notification procedure set out in Article 114(5) and (6) TFEU which requires putting forward new scientific evidence relating to the protection of the environment or the working environment.
Dále se ukázalo, že rozhodovací proces je v případě pěstování GMO obzvláště obtížný vzhledem k tomu, že jednotlivé státy vyjadřují znepokojení, která nesouvisejí pouze s otázkami spojenými s bezpečností GMO ve vztahu ke zdraví nebo životnímu prostředí.
In addition, the decision-making process has proved to be particularly difficult as regards the cultivation of GMOs in the light of the expression of national concerns which do not only relate to issues associated with the safety of GMOs for health or the environment.
V této souvislosti se jeví vhodné udělit členským státům v souladu se zásadou subsidiarity větší flexibilitu při rozhodování o tom, zda chtějí na svém území pěstovat GMO, či nikoli, aniž by to ovlivnilo hodnocení rizik prováděné v rámci systému Unie pro povolování GMO, a to v průběhu postupu povolování nebo později, a nezávisle na opatřeních, která členské státy, v nichž jsou pěstovány GMO, mohou nebo musí přijmout při uplatňování směrnice 2001/18/ES k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v jiných produktech.
In that context, it appears appropriate to grant Member States, in accordance with the principle of subsidiarity, more flexibility to decide whether or not they wish to cultivate GMOs on their territory without affecting the risk assessment provided in the system of Union authorisations of GMOs, either in the course of the authorisation procedure or thereafter, and independently of the measures that Member States cultivating GMOs are entitled or required to take by application of Directive 2001/18/EC to avoid the unintended presence of GMOs in other products.
Poskytnutí této možnosti členským státům pravděpodobně přispěje ke zlepšení procesu povolování GMOa rovněž pravděpodobně zajistí možnost volby spotřebitelů, zemědělců a provozovatelů podniků, přičemž vyjasní situaci pro příslušné zúčastněné strany, pokud jde o pěstování GMO v Unii.
The grant of that possibility to Member States is likely to improve the process for authorisations of GMOs and, at the same time, is also likely to ensure freedom of choice of consumers, farmers and operators whilst providing greater clarity to affected stakeholders concerning the cultivation of GMOs in the Union.
Tato směrnice by proto měla napomoci k hladkému fungování vnitřního trhu.
This Directive should therefore facilitate the smooth functioning of the internal market.