natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V této souvislosti mohou jmenovat jediného insolvenčního správce pro několik insolvenčních řízení proti témuž dlužníkovi nebo pro různé členy skupiny společností, je-li to slučitelné s pravidly platnými pro každé z těchto řízení, zejména s případnými požadavky týkajícími se kvalifikace a licence insolvenčního správce.
Where insolvency proceedings have been opened for several companies of the same group, there should be proper cooperation between the actors involved in those proceedings.
Toto nařízení by mělo zajistit účinné vedení insolvenčních řízení týkajících se různých společností, jež jsou součástí skupiny společností.
The various insolvency practitioners and the courts involved should therefore be under a similar obligation to cooperate and communicate with each other as those involved in main and secondary insolvency proceedings relating to the same debtor.
Pokud byla zahájena insolvenční řízení proti několika společnostem z téže skupiny, měli by aktéři zapojení do těchto řízení řádně spolupracovat.
Cooperation between the insolvency practitioners should not run counter to the interests of the creditors in each of the proceedings, and such cooperation should be aimed at finding a solution that would leverage synergies across the group.
Jednotliví zapojení insolvenční správci a soudy by měli proto mít obdobnou povinnost navzájem spolupracovat a komunikovat jako ti, kteří jsou zapojeni do hlavního a vedlejšího insolvenčního řízení, jež jsou vedena proti stejnému dlužníkovi.
The introduction of rules on the insolvency proceedings of groups of companies should not limit the possibility for a court to open insolvency proceedings for several companies belonging to the same group in a single jurisdiction if the court finds that the centre of main interests of those companies is located in a single Member State.
Spolupráce mezi insolvenčními správci by nikdy neměla být v rozporu se zájmy věřitelů v jednotlivých řízeních a cílem takové spolupráce by mělo být nalezení řešení, které by posílilo synergie napříč danou skupinou.
In such cases, the court should also be able to appoint, if appropriate, the same insolvency practitioner in all proceedings concerned, provided that this is not incompatible with the rules applicable to them.
Zavedení pravidel o insolvenčních řízeních proti skupinám společností by nemělo omezit možnost soudu zahájit v jediné jurisdikci insolvenční řízení proti několika společnostem náležejícím do téže skupiny, shledá-li, že se místo, kde jsou soustředěny jejich hlavní zájmy, nachází v jediném členském státě.
With a view to further improving the coordination of the insolvency proceedings of members of a group of companies, and to allow for a coordinated restructuring of the group, this Regulation should introduce procedural rules on the coordination of the insolvency proceedings of members of a group of companies.
V takových případech by soud měl mít rovněž možnost jmenovat případně stejného insolvenčního správce ve všech dotčených řízeních, není-li to neslučitelné s pravidly platnými pro daná řízení.
Such coordination should strive to ensure the efficiency of the coordination, whilst at the same time respecting each group member's separate legal personality.
Za účelem dalšího zlepšení koordinace insolvenčních řízení proti členům skupiny společností a s cílem umožnit koordinovanou restrukturalizaci skupiny by toto nařízení mělo zavést procesní pravidla pro koordinaci insolvenčních řízení proti členům skupiny společností.
An insolvency practitioner appointed in insolvency proceedings opened in relation to a member of a group of companies should be able to request the opening of group coordination proceedings.
Tato koordinace by měla usilovat o zajištění účelné koordinace řízení a současně respektovat samostatnou právní subjektivitu každého člena skupiny.
However, where the law applicable to the insolvency so requires, that insolvency practitioner should obtain the necessary authorisation before making such a request.
Insolvenční správce jmenovaný v insolvenčním řízení, které bylo zahájeno ve vztahu k některému členu skupiny společností, by měl mít možnost podat návrh na zahájení koordinačního řízení proti skupině.
The request should specify the essential elements of the coordination, in particular an outline of the coordination plan, a proposal as to whom should be appointed as coordinator and an outline of the estimated costs of the coordination.
Avšak vyžaduje-li tak právo rozhodné pro insolvenční řízení, měl by tento insolvenční správce před podáním tohoto návrhu získat potřebné povolení.
In order to ensure the voluntary nature of group coordination proceedings, the insolvency practitioners involved should be able to object to their participation in the proceedings within a specified time period.
V návrhu by měly být uvedeny podstatné prvky koordinace, zejména nástin plánu koordinace, návrh osoby, která by měla být jmenována koordinátorem, a nástin odhadovaných nákladů na koordinaci.
In order to allow the insolvency practitioners involved to take an informed decision on participation in the group coordination proceedings, they should be informed at an early stage of the essential elements of the coordination.
Za účelem zajištění dobrovolnosti koordinačního řízení proti skupině by měli mít zapojení insolvenční správci možnost vznést ve stanovené lhůtě námitku proti své účasti v koordinačním řízení proti skupině.
However, any insolvency practitioner who initially objects to inclusion in the group coordination proceedings should be able to subsequently request to participate in them.
Aby mohli zapojení insolvenční správci přijmout informované rozhodnutí o účasti v koordinačním řízení, měli by být v rané fázi informováni o podstatných prvcích koordinace.
In such a case, the coordinator should take a decision on the admissibility of the request.
Insolvenční správce, který původně vznesl námitku proti zahrnutí do koordinačního řízení proti skupině, by však měl mít možnost následně požádat o účast na koordinaci.
All insolvency practitioners, including the requesting insolvency practitioner, should be informed of the coordinator's decision and should have the opportunity of challenging that decision before the court which has opened the group coordination proceedings.
Koordinátor by měl v takovém případě rozhodnout o přípustnosti žádosti.
Group coordination proceedings should always strive to facilitate the effective administration of the insolvency proceedings of the group members, and to have a generally positive impact for the creditors.
Všichni insolvenční správci včetně žádajícího insolvenčního správce by měli být o rozhodnutí koordinátora vyrozuměni a měli by mít příležitost dané rozhodnutí napadnout u soudu, který koordinační řízení proti skupině zahájil.
This Regulation should therefore ensure that the court with which a request for group coordination proceedings has been filed makes an assessment of those criteria prior to opening group coordination proceedings.
Koordinační řízení proti skupině by mělo vždy usilovat o usnadnění účelného vedení insolvenčních řízení týkajících se členů skupiny a mít obecně příznivý dopad na věřitele.
The advantages of group coordination proceedings should not be outweighed by the costs of those proceedings.
Toto nařízení by proto mělo zajistit, aby soud, u kterého byl podán návrh na zahájení koordinačního řízení proti skupině, před jeho zahájením tato kritéria posoudil.
Therefore, it is necessary to ensure that the costs of the coordination, and the share of those costs that each group member will bear, are adequate, proportionate and reasonable, and are determined in accordance with the national law of the Member State in which group coordination proceedings have been opened.
Náklady na koordinační řízení proti skupině by neměly převážit nad jeho výhodami.
The insolvency practitioners involved should also have the possibility of controlling those costs from an early stage of the proceedings.
Proto je nezbytné zajistit, aby náklady na koordinaci a podíl nákladů, který musí každý člen skupiny uhradit, byly odpovídající, přiměřené a rozumné a aby byly určeny v souladu s vnitrostátním právem členského státu, v němž bylo koordinační řízení proti skupině zahájeno.
Where the national law so requires, controlling costs from an early stage of proceedings could involve the insolvency practitioner seeking the approval of a court or creditors' committee.
Zapojení insolvenční správci by měli rovněž mít možnost tyto náklady kontrolovat již od rané fáze řízení.
Where the coordinator considers that the fulfilment of his or her tasks requires a significant increase in costs compared to the initially estimated costs and, in any case, where the costs exceed 10 % of the estimated costs, the coordinator should be authorised by the court which has opened the group coordination proceedings to exceed such costs.
Vyžaduje-li tak vnitrostátní právo, měl by si insolvenční správce za účelem kontroly nákladů již od rané fáze řízení vyžádat souhlas soudu nebo výboru věřitelů.
Before taking its decision, the court which has opened the group coordination proceedings should give the possibility to the participating insolvency practitioners to be heard before it in order to allow them to communicate their observations on the appropriateness of the coordinator's request.
Usoudí-li koordinátor, že si plnění jeho úkolů vyžádá výrazný nárůst nákladů v porovnání s prvotním odhadem nákladů, a v každém případě pokud nárůst nákladů překročí 10 % odhadovaných nákladů, měl by koordinátor pro účely překročení nákladů získat povolení soudu, který koordinační řízení proti skupině zahájil.
For members of a group of companies which are not participating in group coordination proceedings, this Regulation should also provide for an alternative mechanism to achieve a coordinated restructuring of the group.
Tento soud by měl před svým rozhodnutím poskytnout zapojeným insolvenčním správcům příležitost se vyjádřit, aby mohli sdělit své připomínky k vhodnosti návrhu koordinátora.
An insolvency practitioner appointed in proceedings relating to a member of a group of companies should have standing to request a stay of any measure related to the realisation of the assets in the proceedings opened with respect to other members of the group which are not subject to group coordination proceedings.
Pro členy skupiny společností, kteří se koordinačního řízení proti skupině neúčastní, by toto nařízení mělo rovněž stanovit alternativní mechanismus k dosažení koordinované restrukturalizace skupiny.
It should only be possible to request such a stay if a restructuring plan is presented for the members of the group concerned, if the plan is to the benefit of the creditors in the proceedings in respect of which the stay is requested, and if the stay is necessary to ensure that the plan can be properly implemented.
Insolvenční správce jmenovaný v řízení proti členovi skupiny společností by měl mít možnost navrhnout odklad jakéhokoli opatření týkajícího se zpeněžení majetku v řízení, které bylo zahájeno proti jiným členům téže skupiny, na něž se koordinační řízení proti skupině nevztahuje.
This Regulation should not prevent Member States from establishing national rules which would supplement the rules on cooperation, communication and coordination with regard to the insolvency of members of groups of companies set out in this Regulation, provided that the scope of application of those national rules is limited to the national jurisdiction and that their application would not impair the efficiency of the rules laid down by this Regulation.
Tento odklad by mělo být možné navrhnout pouze v případě, že byl členům dotčené skupiny předložen restrukturalizační plán, pokud je tento plán k užitku věřitelů v řízení, v souvislosti s nímž je odklad požadován, a pokud je tento odklad nezbytný k zajištění řádného provedení daného plánu.
The rules on cooperation, communication and coordination in the framework of the insolvency of members of a group of companies provided for in this Regulation should only apply to the extent that proceedings relating to different members of the same group of companies have been opened in more than one Member State.
Toto nařízení by nemělo bránit členským státům ve stanovení vnitrostátních pravidel, která by doplnila pravidla týkající se spolupráce, komunikace a koordinace v souvislosti s insolvenčními řízeními proti členům skupin společností uvedená v tomto nařízení, za podmínky, že se oblast působnosti těchto vnitrostátních pravidel omezí na vnitrostátní pravomoc a že jejich použití nebude mít dopad na účinnost pravidel stanovených v tomto nařízení.
Any creditor which has its habitual residence, domicile or registered office in the Union should have the right to lodge its claims in each of the insolvency proceedings pending in the Union relating to the debtor's assets.
Pravidla upravující spolupráci, komunikaci a koordinaci v rámci insolvenčních řízení proti členům skupiny společností, která jsou stanovena v tomto nařízení, by se měla použít pouze v rozsahu, v jakém byla řízení proti různým členům téže skupiny společností zahájena ve více než jednom členském státě.
This should also apply to tax authorities and social insurance institutions.
Každý věřitel, který má své obvyklé místo pobytu, bydliště nebo sídlo v Unii, by měl mít právo přihlásit své pohledávky v každém z insolvenčních řízení, která v Unii v souvislosti s majetkem dlužníka probíhají.
This Regulation should not prevent the insolvency practitioner from lodging claims on behalf of certain groups of creditors, for example employees, where the national law so provides.
Totéž by mělo platit pro správce daně a orgány sociálního zabezpečení.
However, in order to ensure the equal treatment of creditors, the distribution of proceeds should be coordinated.
Toto nařízení by insolvenčnímu správci nemělo bránit v přihlášení pohledávek jménem určitých skupin věřitelů, například zaměstnanců, pokud tak stanoví vnitrostátní právo.
Every creditor should be able to keep what it has received in the course of insolvency proceedings, but should be entitled only to participate in the distribution of total assets in other proceedings if creditors with the same standing have obtained the same proportion of their claims.
Pro zajištění rovného zacházení s věřiteli by však mělo být rozdělení výnosů koordinováno.
It is essential that creditors which have their habitual residence, domicile or registered office in the Union be informed about the opening of insolvency proceedings relating to their debtor's assets.
Každý věřitel by měl mít možnost ponechat si trvale to, čeho v průběhu insolvenčního řízení nabyl, ale k účasti na rozdělení celkového majetku v jiných řízeních by měl být oprávněn pouze tehdy, pokud věřitelé, kteří jsou ve stejném postavení, získají stejnou poměrnou část svých nároků.
In order to ensure a swift transmission of information to creditors, Regulation (EC) No 1393/2007 of the European Parliament and of the Council [6] should not apply where this Regulation refers to the obligation to inform creditors.
Je zásadní, aby věřitelé, kteří mají obvyklé místo pobytu, bydliště nebo sídlo v Unii, byli informováni o zahájení insolvenčního řízení, jež se týká majetku jejich dlužníka.
The use of standard forms available in all official languages of the institutions of the Union should facilitate the task of creditors when lodging claims in proceedings opened in another Member State.
V zájmu zajištění hladkého přenosu informací k věřitelům by se nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 [6] nemělo použít v situacích, kde toto nařízení odkazuje na povinnost informovat věřitele.
The consequences of the incomplete filing of the standard forms should be a matter for national law.
Přihlašování pohledávek v řízení zahájeném v jiném členském státě by mělo být pro věřitele snazší díky standardním formulářům dostupným ve všech úředních jazycích orgánů Unie.
This Regulation should provide for the immediate recognition of judgments concerning the opening, conduct and closure of insolvency proceedings which fall within its scope, and of judgments handed down in direct connection with such insolvency proceedings.
Vymezení důsledků neúplného vyplnění standardních formulářů by mělo upravovat vnitrostátní právo.
Automatic recognition should therefore mean that the effects attributed to the proceedings by the law of the Member State in which the proceedings were opened extend to all other Member States.
Toto nařízení by mělo stanovit okamžité uznávání rozhodnutí o zahájení, vedení a skončení insolvenčních řízení, která spadají do oblasti jeho působnosti, a rozhodnutí učiněných v přímé souvislosti s takovými insolvenčními řízeními.
The recognition of judgments delivered by the courts of the Member States should be based on the principle of mutual trust.
Automatické uznávání by tedy mělo znamenat, že se účinky vyplývající z těchto řízení podle práva členského státu, ve kterém bylo řízení zahájeno, rozšiřují na jiné členské státy.
To that end, grounds for non-recognition should be reduced to the minimum necessary.
Uznávání rozhodnutí soudů členských států se musí zakládat na zásadě vzájemné důvěry.
This is also the basis on which any dispute should be resolved where the courts of two Member States both claim competence to open the main insolvency proceedings.
Důvody pro odepření uznání by měly být omezeny na nezbytné minimum.
The decision of the first court to open proceedings should be recognised in the other Member States without those Member States having the power to scrutinise that court's decision.
Podle této zásady by měl být rovněž řešen spor, kdy se soudy dvou členských států považují za příslušné k zahájení hlavního insolvenčního řízení.
This Regulation should set out, for the matters covered by it, uniform rules on conflict of laws which replace, within their scope of application, national rules of private international law.
Rozhodnutí soudu, který zahájil řízení jako první, by mělo být uznáváno v jiných členských státech, aniž by byly tyto členské státy oprávněny rozhodnutí tohoto soudu přezkoumávat.
Unless otherwise stated, the law of the Member State of the opening of proceedings should be applicable (lex concursus).
Toto nařízení stanoví v oblasti své působnosti jednotná pravidla pro kolizní normy jednotlivých států, které nahrazují předpisy mezinárodního práva soukromého jednotlivých států.
This rule on conflict of laws should be valid both for the main insolvency proceedings and for local proceedings.
Pokud není stanoveno jinak, měly by být použity právní předpisy státu, který řízení zahájil (lex concursus).
The lex concursus determines all the effects of the insolvency proceedings, both procedural and substantive, on the persons and legal relations concerned.
Tato kolizní norma jednotlivých států by měla platit pro hlavní i místní insolvenční řízení.
It governs all the conditions for the opening, conduct and closure of the insolvency proceedings.
Lex concursus určuje veškeré procesní i hmotněprávní účinky insolvenčního řízení na osoby a právní vztahy.
Automatic recognition of insolvency proceedings to which the law of the State of the opening of proceedings normally applies may interfere with the rules under which transactions are carried out in other Member States.
Řídí se jím veškeré podmínky pro zahájení, vedení a skončení insolvenčního řízení.
To protect legitimate expectations and the certainty of transactions in Member States other than that in which proceedings are opened, provision should be made for a number of exceptions to the general rule.
Automatické uznávání insolvenčního řízení, na které se zpravidla vztahují právo státu, který řízení zahájil, se může dostat do rozporu s pravidly, na jejichž základě jsou právní jednání prováděna v jiném členském státě.
There is a particular need for a special reference diverging from the law of the opening State in the case of rights in rem, since such rights are of considerable importance for the granting of credit.
K ochraně oprávněných očekávání a právní jistoty v členských státech jiných než ve státě, ve kterém bylo řízení zahájeno, by měly být přijaty určité výjimky z obecného pravidla.
The basis, validity and extent of rights in rem should therefore normally be determined according to the lex situs and not be affected by the opening of insolvency proceedings.
Zvlášť nezbytné je stanovit zvláštní úpravu odchylující se od práva státu, ve kterém bylo řízení zahájeno, v případě věcných práv, neboť ta mají při poskytování úvěrů značný význam.
The proprietor of a right in rem should therefore be able to continue to assert its right to segregation or separate settlement of the collateral security.
Základ, platnost a rozsah takového věcného práva se tedy obvykle řídí právem místa, ve kterém se věc nachází (lex situs), a nejsou zahájením insolvenčního řízení dotčeny.
Where assets are subject to rights in rem under the lex situs in one Member State but the main insolvency proceedings are being carried out in another Member State, the insolvency practitioner in the main insolvency proceedings should be able to request the opening of secondary insolvency proceedings in the jurisdiction where the rights in rem arise if the debtor has an establishment there.
Osobě, které věcné právo náleží, by mělo být tedy nadále umožněno pokračovat v uplatňování jejího práva na oddělení nebo oddělené vypořádání zajištění závazku.
If secondary insolvency proceedings are not opened, any surplus on the sale of an asset covered by rights in rem should be paid to the insolvency practitioner in the main insolvency proceedings.
Podléhá-li majetek v jednom členském státě věcnému právu podle lex situs, ale hlavní insolvenční řízení probíhá v jiném členském státě, mělo by být insolvenčnímu správci v hlavním insolvenčním řízení umožněno podat návrh na zahájení vedlejšího insolvenčního řízení v místě, kde existuje věcné právo, pokud tam má dlužník provozovnu.
This Regulation lays down several provisions for a court to order a stay of opening proceedings or a stay of enforcement proceedings.
Pokud k zahájení vedlejšího insolvenčního řízení nedojde, měl by být jakýkoli přebytek z prodeje majetku, ke kterému se vztahuje věcné právo, zaplacen insolvenčnímu správci v hlavním řízení.
Any such stay should not affect the rights in rem of creditors or third parties.
Toto nařízení na několika místech stanoví soudní odklad řízení nebo soudní odklad vymáhání.
If a set-off of claims is not permitted under the law of the State of the opening of proceedings, a creditor should nevertheless be entitled to the set-off if it is possible under the law applicable to the claim of the insolvent debtor.
Žádný takový odklad by neměl ovlivnit věcná práva věřitelů či třetích osob.
In this way, set-off would acquire a kind of guarantee function based on legal provisions on which the creditor concerned can rely at the time when the claim arises.
Pokud právo státu, který řízení zahájil, nepřipouští započtení pohledávek, měl by být věřitel přesto oprávněn domáhat se započtení pohledávek, pokud je možné na základě práva, kterým se řídí pohledávka dlužníka v úpadku.
There is also a need for special protection in the case of payment systems and financial markets, for example in relation to the position-closing agreements and netting agreements to be found in such systems, as well as the sale of securities and the guarantees provided for such transactions as governed in particular by Directive 98/26/EC of the European Parliament and of the Council [7].
Tímto způsobem by započtení pohledávek získalo funkci určité záruky založené na právních předpisech, na které se může věřitel spoléhat v době vzniku pohledávky.
For such transactions, the only law which is relevant should be that applicable to the system or market concerned.