natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise podotýká, že v rozporu s tím, co tvrdí Lotyšsko, soudy sice uznaly nárok státu převzít pohledávky vyplývající z druhého syndikovaného úvěru v souladu s článkem 7.4 dohody, to však neznamená, že Lotyšsko mělo povinnost postoupit tuto pohledávku podniku airBaltic.
The Commission thus concludes that the conversion into capital of the first State loan and the first tranche of the second State loan entailed State aid to airBaltic within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komise uvádí, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství podniku airBaltic pohledávku za 1 LVL nepostoupil.
The 0 %-coupon bonds (measure 4)
Lotyšsko nepředložilo žádné důkazy prokazující, proč bylo pro stát výhodnější postoupit pohledávku podniku airBaltic, než si ji ponechat nebo použít k jinému účelu.
As already indicated in the opening decision, it follows from the 30 April 2010 agreement formalising the purchase of the 0 %-coupon bonds that the purchaser LVRTC (see recital 38 above) acted on behalf of the Latvian State.
V důsledku postoupení této pohledávky Lotyšsko podnik airBaltic v porovnání s jeho konkurenty zvýhodnilo.
In addition, Latvia has argued that bonds were purchased by the LVRTC for budgetary reasons.
Komise s tvrzeními lotyšských orgánů nesouhlasí a zdůrazňuje, že by další podíl v podniku airBaltic znamenal pro stát dodatečnou hodnotu, i když malou, takže přítomnost státní podpory nelze vyloučit [36].
It is therefore clear that measure 4 entails State resources and that it is imputable to the State, points which furthermore Latvia does not contest.
Poskytnutím pohledávky podniku airBaltic se mimoto stát vzdal nejen pohledávky, nýbrž i případného nároku na úroky se sazbou ve výši [5–7] %.
In the course of the formal investigation procedure Latvia provided evidence demonstrating that both the State and BAS acquired the bonds in proportion to their shareholding in airBaltic and on the same conditions.
Lotyšsko taktéž tvrdí, že by se pro účely právních předpisů v oblasti státní podpory mělo 6. opatření považovat za provedené k 3. říjnu 2011, tj. ke dni podpisu dohody, spolu s 1., 2. a 3. opatřením.
In addition, it appears that the State did not provide funding to airBaltic before April 2010, while BAS had actually invested significant amounts in the company before that date.
Komise opakuje závěry, které již byly vyvozeny v oddíle 7.2.1, tj. že v době uzavření dohody dne 3. října 2011 stát nevěděl, zda bude muset článek 7.4 dohody použít.
Finally, it emerged from the investigation that the bond issuance agreement was adopted at the initiative of BAS and airBaltic's management, which had already suggested to the State in April and June 2009 a capital increase in the company in proportion to their shareholdings.
Stát mimoto neměl povinnost postoupit podniku airBaltic pohledávky, jichž se použití tohoto ustanovení týká.
As highlighted in the opening decision, the Commission is of the opinion that the purchase of 0 %-coupon bonds was not a typical investment by a prudent market operator.
Komise rovněž podotýká, že Lotyšsko nedoložilo své tvrzení, že účelem článku 7.4 dohody bylo ochránit investici státu v podniku airBaltic tím, že zabrání poškození státu v případě selhání podniku BAS.
However, the Commission notes that Latvia and BAS were at the time major shareholders of airBaltic and their investment decision should be assessed from this perspective and not from that of a purely external investor.
Komise tudíž vyvozuje závěr, že stát při provedení 6. opatření nejednal jako investor v tržním hospodářství a že toto opatření není rovnocenné 1., 2. a 3. opatření.
Indeed, it appears rational to conclude that the owners of airBaltic were not looking for short-term profit at the time but were interested in keeping the company afloat.
Komise je proto názoru, že 6. opatření poskytlo podniku airBaltic nepatřičnou výhodu.
On the basis of the above, the Commission comes to the conclusion that Latvia acted as a prudent market operator when purchasing 0 %-coupon bonds together with the private investor BAS.
Z důvodů uvedených v 120. bodě odůvodnění 6. opatření pravděpodobně narušilo hospodářskou soutěž a ovlivnilo obchod mezi členskými státy.
The Commission therefore excludes the presence of an undue advantage in relation to measure 4, and assessment of the other cumulative conditions laid down in Article 107(1) TFEU concerning the presence of state aid is superfluous.
Na základě výše uvedených tvrzení dospěla Komise k závěru, že 6. opatření zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku airBaltic ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
The EUR 2,8 million payments by Latvijas Krājbanka (measure 5)
Závěr ohledně existence podpory
Measure 5 relates to the payment of EUR 2,8 million by Latvijas Krājbanka to airBaltic on 21 and 22 November 2011.
Komise vyvodila závěr, že 1., 4. a 5. opatření nezahrnuje státní podporu, a to z výše uvedených důvodů.
As explained in recital 39 above, airBaltic submitted three payment orders to Latvijas Krājbanka prior to the decisions of the FCMC of 17 November 2011 to limit banking operations above EUR 100,000 and of 21 November 2011 to halt all operations of Latvijas Krājbanka.
Komise se však domnívá, že 2., 3. a 6. opatření představuje státní podporu pro podnik airBaltic.
Latvia considers that no State resources were involved given that the operations concerned three payment orders of airBaltic to IATA Clearing House, Riga International Airport and an alternative bank account of airBaltic in a different bank (see recital 39 above).
Za účelem stanovení výše podpory, která již byla podniku airBaltic vyplacena, Komise uvádí, že 3. opatření spočívalo v kapitalizaci prvního státního úvěru ve výši 16 milionů LVL (22,65 milionu EUR) a první tranše druhého státního úvěru ve výši 41,6 milionu LVL (58,89 milionu EUR).
These were, according to Latvia, mere common banking operations concerning private funds of airBaltic.
K této částce je nutno připočíst druhou tranši druhého státního úvěru ve výši 25,4 milionu LVL (35,96 milionu EUR), která byla podniku airBaltic poskytnuta dne 14. prosince 2012 (tj. zbývající část 2. opatření, jež nebyla kapitalizována), spolu s částkou ve výši 5 milionů EUR, která byla podniku airBaltic poskytnuta jako 6. opatření.
Latvia also argues that the decisions of the FCMC were not imputable to the State.
Celková výše státní podpory poskytnuté podniku airBaltic proto činí přibližně 86,53 milionu LVL (122,51 milionu EUR).
Latvia has explained that the transfer of funds had their origin in payment orders submitted by airBaltic before the FCMC ordered the suspension of the activities of Latvijas Krājbanka on 21 November 2011.
ZÁKONNOST PODPORY
Latvijas Krājbanka executed the transactions on 25 and 30 November 2011.
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje.
Moreover, pursuant to the Law on the FCMC of 1 June 2000, the FCMC takes its decisions without having to take account of any requirement or instruction of any other public authority.
Komise podotýká, že Lotyšsko provedlo 2., 3. a 6. opatření ve prospěch podniku airBaltic, aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení.
In addition, the funding of the FCMC is not dependent upon the State, as the FCMC's activities are financed through payments by parties active on the Latvian financial and capital markets.
Komise vyjadřuje politování nad tím, že Lotyšsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
It also appears from the applicable laws that the State is not involved in the execution of the enforcement powers and rights of the FCMC relating to its supervision of credit institutions.
Co se týká záměru lotyšských orgánů poskytnout podniku airBaltic částku ve výši 30 milionů EUR vyplývající z druhého syndikovaného úvěru a související se 6. opatřením, Komise připomíná povinnost lotyšských orgánů podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy informovat Komisi včas o záměrech poskytnout podpory, aby mohla podat své vyjádření.
On the basis of the evidence before it, the Commission is of the view that the trustees appointed by the FCMC acted independently of the State, which would exclude imputability of their actions to Latvia.
SLUČITELNOST PODPORY
On the basis of the above, the Commission concludes that measure 5 did not entail state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Jelikož 2., 3. a 6. opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, je třeba jejich slučitelnost posoudit na základě výjimek stanovených v odstavci 2 a 3 zmíněného článku.
The EUR 5 million claim from Taurus attributed to airBaltic (measure 6)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, vzhledem k povaze opatření a potížím podniku airBaltic se zdá, že jedinými příslušnými kritérii slučitelnosti jsou kritéria týkající se podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy na základě pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, a zejména ustanovení týkající se podpory na restrukturalizaci.
The follow-up complaint received on 18 July 2012 refers to the obligation of the investors under Article 7.4 of the Agreement to hand over to the State or its nominated company — under certain circumstances — the outstanding claims stemming from syndicated loan 2 in exchange for LVL 1 (see recital 42 above).
Lotyšské orgány se původně domnívaly, že žádné z opatření nezahrnuje státní podporu.
In accordance with Article 7.4 of the Agreement, Taurus assigned to Latvia a EUR 5 million claim it had against airBaltic for LVL 1.
Na základě pochybností, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, však Lotyšsko předložilo určité argumenty týkající se slučitelnosti a uvedlo, že opatření představují slučitelnou podporu na restrukturalizaci.
Subsequently, Latvia assigned the claim to airBaltic.
Tento první plán, který byl předložen Komisi, uváděl některé nedostatky podniku airBaltic a stanovil, že je zapotřebí základní kapitál ve výši přibližně [175–185] milionů EUR, aby mohla společnost obnovit svůj letecký park a účinně soutěžit s nízkonákladovými dopravci.
In relation to the remaining claims, amounting to EUR 30 million (EUR 42,47 million), which were supposed to be novated within the framework of syndicated loan 2, the Latvian authorities requested the investors by letter of 9 February 2012 to assign to it their respective claims in exchange for 1 LVL each.
Lotyšsko tvrdí, že od dubna 2011 byla přijata řada opatření, včetně uzavření uzlového letiště podniku airBaltic ve Vilniusu a zrušení tras, čímž byl zahájen proces restrukturalizace podniku airBaltic.
Furthermore, Latvia brought an action before the Riga Regional Court in relation to three of the investors in order to enforce Article 7.4 of the Agreement.
Aby byl zaručen návrat podniku airBaltic k zisku, byl později vypracován komplexní soubor iniciativ týkajících se příjmů, činností, sítě, leteckého parku a celkové organizace (plán reShape).
Latvia has indicated its intention to also attribute these claims to airBaltic.
Tento první plán byl vypracován v roce 2011 a zahrnoval hlavní finanční aspekty restrukturalizace.
Latvia argues that the assignment of the EUR 5 million claim to airBaltic was a contingency measure aimed at protecting the State's financial interests and should be seen as a pari passu measure under the Agreement, and thus exclude State aid.
Podle Lotyšska to vedlo k uzavření dohody a nakonec k přijetí plánu reShape v březnu 2012.
The Commission notes that it follows clearly from Article 7.4 of the Agreement that the relevant claims were to be assigned or handed over ‘to the State or its nominated company for the sum of LVL 1’.
Tato tvrzení Lotyšska budou posouzena v následujících oddílech.
Therefore, since the decision to attribute the EUR 5 million claim to airBaltic was taken by the State, this decision is imputable to it and entails State resources.
Způsobilost
It emerged during the course of the formal investigation procedure that the agreements for the syndicated loans were never signed.
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů.
However, it appears from the evidence submitted by Latvia that the courts recognised the validity of the Agreement as regards the obligation of the private investors to assign to the State or its nominated company the claims resulting from syndicated loan 2.
Komise již vyvodila závěr, že podnik airBaltic byl podnikem v potížích přinejmenším od roku 2011 (viz 87. bod odůvodnění).
In this respect, Latvia indicates that, according to several judgments of the Latvian courts, the owner of the EUR 5 million claim is not entitled to request repayment of this amount but only to claim shares in airBaltic reflecting a EUR 5 million advance payment into the share capital of the company.
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá.
Since the State already owned 99,8 % of the shares of airBaltic, Latvia argues that the entitlement to additional shares does not represent any meaningful economic value for the State.
Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti.
The Commission notes that contrary to what Latvia suggests, while the courts may have recognised the right of the State to take over the claims resulting from syndicated loan 2 in line with Article 7.4 of the Agreement, this does not mean that Latvia was obliged to attribute this claim to airBaltic.
Podnik airBaltic byl založen v roce 1995 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik.
The Commission notes that a prudent market economy operator would have not assigned the claim to airBaltic for LVL 1.
Podnik airBaltic rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
Latvia has not provided evidence as to why the State was better off granting the claim to airBaltic than keeping it or using it for some other purpose.
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik airBaltic je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
As a result of the assignment, Latvia placed the company in a more favourable position than its competitors.
Platnost plánu restrukturalizace
Furthermore, the Commission does not agree with the arguments of the Latvian authorities and highlights that any additional share in airBaltic would have an additional value to the State, even if small, such that the presence of aid cannot be excluded.
Komise podotýká, že restrukturalizace podniku airBaltic byla zahájena v dubnu 2011, kdy vedení podniku vypracovalo první plán restrukturalizace.
In addition, by granting the claim to airBaltic, the State gave up not only to the claim but also any right to interest at a rate of [5 — 7] % thereon.
Současně bylo uzavřeno uzlové letiště ve Vilniusu.
The Commission reiterates the conclusions reached in section 7.2.1 above, that is, when the Agreement was entered into on 3 October 2011, the State did not know whether it would need to make use of Article 7.4 of the Agreement.
O několik týdnů později, po přezkumu […], zařadilo vedení podniku airBaltic do plánu i snížení počtu pracovníků o [8–12] %.
In addition, the State was not obliged to assign to airBaltic the claims affected by the application of that provision.
Komise uvádí, že plán restrukturalizace z dubna 2011 objasňoval hlavní potřeby podniku airBaltic.
Finally, the Commission observes that Latvia has not substantiated its claim that the purpose of Article 7.4 of the Agreement was to safeguard the State's investment in airBaltic by preventing any harm to the State in case of default of BAS.
Ačkoli plán nebyl plně rozpracován, představoval první základ pro určení potřeb podniku airBaltic v oblasti restrukturalizace a zajištění obnovení životaschopnosti.
The Commission thus concludes that by providing measure 6, the State did not act as a market economy investor, nor was the operation pari passu with measures 1, 2 and 3.
Plán byl mimoto základem plánu reShape, který byl v době podepsání dohody (tj. 3. října 2011) připravován a dokončen byl v březnu 2012.
Therefore, the Commission is of the opinion that measure 6 conferred an undue advantage on airBaltic.
V minulosti Komise uznala, že plány restrukturalizace jsou stanoveny postupem času, a považovala počáteční plány za počátek období restrukturalizace.
For the reasons set out in recital 120 above, measure 6 was likely to distort competition and affect trade between Member States.
V rozhodnutí ve věci Varvaressos [37] měla Komise například za to, že opatření provedená ve prospěch tohoto podniku v období od roku 2006 do roku 2009 mají být posouzena jako součást nepřetržité restrukturalizace, a to na základě plánu restrukturalizace z roku 2009 (který se týkal období 2006–2011).
On account of the arguments above, the Commission comes to the conclusion that measure 6 involved state aid for the benefit of airBaltic within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Podobně jako v případě podniku airBaltic představoval plán restrukturalizace podniku Varvaressos z roku 2009 rozpracování „strategického a obchodního plánu“, který pocházel z roku 2006.
Conclusion on the existence of aid
Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
The Commission concludes that measures 1, 4 and 5 did not entail state aid for the reasons set out above.
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
However, the Commission considers that measures 2, 3 and 6 constituted state aid to airBaltic.
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů.
In order to determine the amount of aid already disbursed to airBaltic, the Commission observes that measure 3 consisted of the capitalisation of the first State loan of LVL 16 million (EUR 22,65 million) and the first tranche of the second State loan of LVL 41,6 million (EUR 58,89 million).
Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37).
The second tranche of the second State loan of LVL 25,4 million (EUR 35,96 million) made available to airBaltic on 14 December 2012 — i.e. the remaining part of measure 2 which had not been capitalised — should be added to that amount, together with the EUR 5 million attributed to airBaltic as measure 6.
Komise podotýká, že plán restrukturalizace popisuje okolnosti, které vedly k potížím podniku airBaltic a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí v letech 2008–2009, která měla na Pobaltí významný dopad a ovlivnila rovněž odvětví letecké dopravy.
The overall total amount of State aid granted to airBaltic is therefore approximately LVL 86,53 million (EUR 122,51 million).
Plán restrukturalizace mimoto objasňuje, že k potížím podniku přispěla obchodní strategie, která byla uplatňována v minulosti, a rovněž řada rozhodnutí bývalého vedení podniku airBaltic.
LEGALITY OF THE AID
Co se týká obchodní strategie podniku airBaltic, plán restrukturalizace zdůrazňuje, že ta se v minulosti zaměřovala výhradně na rozšiřování činnosti, a nikoli na ziskovost, čímž vystavila podnik neudržitelně vysokým nákladům.
Article 108(3) TFEU states that a Member State shall not put an aid measure into effect before the Commission has adopted a decision authorising this measure.
Náklady se mimoto významně zvýšily kvůli leteckému parku, který zahrnoval čtyři různé typy letadel, a rovněž kvůli vysokým nákladům na nájem letadel.
The Commission observes that Latvia granted measures 2, 3 and 6 to airBaltic without notifying them to the Commission for approval.
Trasy byly otevírány bez náležitého posouzení jejich ziskovosti a mnoho z nich bylo ztrátových.
The Commission regrets that Latvia did not comply with the stand-still obligation and therefore violated its obligation according to Article 108(3) TFEU.
Komise zastává trvale názor, že za současné ekonomické situace je důležité zamezit pouze krátkodobému obratu a místo toho vytvořit pevný základ pro budoucí růst.
As regards the intention of the Latvian authorities to grant to airBaltic EUR 30 million resulting from syndicated loan 2 and linked to measure 6, the Commission recalls the obligation of the Latvian authorities under Article 108(3) TFEU to inform the Commission, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant aid.
Plán restrukturalizace zdůrazňuje změnu obchodní strategie podniku airBaltic, podle níž se má podnik stát hybridní leteckou společností, která se zaměřuje na zákazníky vytvářející vyšší výnosy, a to prostřednictvím většiny služeb, jež tradičně nabízejí síťoví dopravci, a která současně usiluje o nákladovou efektivnost, jaké obvykle dosahují nízkonákladoví dopravci.
Insofar as measures 2, 3 and 6 constitute state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, their compatibility must be assessed in the light of the exceptions laid down in paragraphs 2 and 3 of that Article.
Tuto strategii již nové vedení podniku velkou měrou uplatňuje od října 2011.
As indicated in the opening decision, in view of the nature of the measures and of the difficulties of airBaltic, the only relevant compatibility criteria appear to be those concerning aid for rescuing and restructuring firms in difficulty under Article 107(3)(c) TFEU on the basis of the R&R Guidelines, and in particular the provisions regarding restructuring aid.
Plán restrukturalizace mimoto předpokládá tři hlavní druhy restrukturalizačních opatření: i) optimalizaci příjmů a nákladů u stávajících činností; ii) změnu uspořádání sítě vedoucí k úpravě destinací, četnosti letů a časového rozvrhu s cílem optimalizovat ukazatele RASK a CASK [39] na úrovni trasy a iii) optimalizaci sítě a leteckého parku v zájmu revize a stanovení optimální sítě a velikosti leteckého parku.
The Latvian authorities were initially of the view that none of the measures entailed state aid.
Celkem bylo vypracováno třináct iniciativ zabývajících se příjmy a třináct iniciativ tykajících se nákladů a další dvě iniciativy byly vyhotoveny v oblasti změny uspořádání sítě a obnovy leteckého parku.
However, on the basis of the doubts raised by the Commission in its opening decision, Latvia provided compatibility arguments and argued that the measures constitute compatible restructuring aid.
Pokud jde o optimalizaci leteckého parku, Komise podotýká, že rozmanitá a zastaralá letadla podniku airBaltic mají nižší palivovou efektivitu a jsou náročnější na údržbu než letadla konkurentů, což se promítá do rostoucích nákladů.
In particular, Latvia provided an updated restructuring plan in December 2013, complemented by submissions of 28 January, 28 February and 24 March 2014.
V roce 2012 a 2013 se podnik airBaltic rozhodl provozovat pouze část dostupných letadel, aby snížil náklady.
Latvia notes that the restructuring of airBaltic started on 18 April 2011, when a first plan was submitted to the company's management.
V roce 2013 zařadil podnik airBaltic do svého leteckého parku dva letouny Q400 Bombardier s cílem vyrovnat částečně snížení kapacity v důsledku vyřazení letadel Fokker a Boeing 757.
This first plan, which was submitted to the Commission, identified some of the weaknesses of airBaltic and established that approximately EUR [175 — 185] million in share capital was needed to allow the company to renew its fleet and allow it to compete effectively with low-cost carriers.
Iniciativy v oblasti příjmů zahrnují zavedení nových struktur tarifních cen letenek nebo optimalizaci struktury poplatků za zavazadla.
This first plan was developed in 2011, and included the principal financial aspects of the restructuring.
Mimoto se bude prosazovat check-in přes Internet, zatímco palubní průvodčí a pracovníci v oblasti prodeje budou pracovat za flexibilní odměnu.
According to Latvia, this led to entering the Agreement and eventually resulted in the reShape plan of March 2012.