natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na základě čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské Unie přijala Rada dvě rozhodnutí, která stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka.
On the basis of Article 78(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), the Council adopted two Decisions establishing provisional measures in the area of international protection for the benefit of Italy and Greece.
Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 [2] má být z Itálie a Řecka přemístěno do jiných členských států 40000 žadatelů o mezinárodní ochranu.
Under Council Decision (EU) 2015/1523 [2], 40000 applicants for international protection are to be relocated from Italy and Greece to the other Member States.
Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 [3] má být z Itálie a Řecka přemístěno do jiných členských států 120000 žadatelů o mezinárodní ochranu.
Under Council Decision (EU) 2015/1601 [3], 120000 applicants for international protection are to be relocated from Italy and Greece to other Member States.
V souladu s 4 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2015/1601 by od 26. září 2016 mělo být přemístěno z Itálie a Řecka na území jiných členských států 54000 žadatelů, pokud podle čl. 4 odst. 3 uvedeného rozhodnutí Komise do zmíněného data nenavrhne přidělit je určitým členským státům, které jsou příjemci pomoci a které čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem osob.
In accordance with Article 4(2) of Decision (EU) 2015/1601, from 26 September 2016, 54000 applicants are to be relocated from Italy and Greece to the territory of other Member States, unless, pursuant to Article 4(3) of that Decision, by that date the Commission makes a proposal to allocate them to a particular beneficiary Member State confronted with an emergency situation characterised by a sudden inflow of persons.
V čl. 1 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2015/1601 se stanoví, že Komise má situaci související s masivním přílivem státních příslušníků třetích zemí do členských států neustále sledovat.
Article 1(2) of Decision (EU) 2015/1601 provides that the Commission is to keep under constant review the situation regarding massive inflows of third country nationals into Member States.
Komise má podle potřeby předložit návrhy na změnu uvedeného rozhodnutí s cílem zohlednit vývoj situace na místě a jeho dopad na relokační mechanismus, jakož i měnící se tlak na členské státy, zejména ty, jež jsou vystaveny největšímu náporu.
The Commission is to submit, as appropriate, proposals to amend that Decision in order to take into account the evolution of the situation on the ground and its impact upon the relocation mechanism, as well as the evolving pressure on Member States, in particular frontline Member States.
S cílem ukončit nelegální migraci z Turecka do EU se dne 18. března 2016 [4] EU a Turecko dohodly na řadě opatření, například na tom, že za každého Syřana, kterého Turecko zpětně převezme z řeckých ostrovů, bude z Turecka přesídlen jiný Syřan do členských států, a to v rámci stávajících závazků.
With the aim of ending irregular migration from Turkey to the EU, on 18 March 2016 [4], the EU and Turkey agreed on a number of action points, including to resettle, for every Syrian readmitted by Turkey from Greek islands, another Syrian from Turkey to the Member States, within the framework of the existing commitments.
Solidární úsilí členských států, které na své území dobrovolně přijmou syrské státní příslušníky, kteří pobývají v Turecku a jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, by proto mělo být zohledněno ve vztahu k 54000 žadatelům o mezinárodní ochranu zmíněným výše.
Any further need for resettlement is to be carried out through a similar voluntary arrangement up to a limit of an additional 54000 persons by allowing for any resettlement commitment undertaken in the framework of that arrangement to be offset against non-allocated places under Decision (EU) 2015/1601.
Počet osob, které určitý členský stát takto přijme z Turecka, by měl být odečten od počtu osob, které mají být do daného členského státu přemístěny podle rozhodnutí (EU) 2015/1601, pokud jde o uvedených 54000 žadatelů.
Resettlement, humanitarian admission or other forms of legal admission from Turkey under national and multilateral schemes can be expected to relieve the migratory pressure on Member States which are beneficiaries of relocation under Decision (EU) 2015/1601 by providing a legal and safe pathway to enter the Union and by discouraging irregular entries.
Mechanismy pro přijímání mohou zahrnovat přesídlení, přijímání z humanitárních důvodů nebo jiné legální cesty pro přijímání syrských státních příslušníků, kteří pobývají v Turecku a jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, například programy humanitárních víz, humanitární přesuny, programy pro sloučení rodin, projekty soukromých sponzorů, stipendijní programy, programy pracovní mobility a jiné.
Therefore, the solidarity efforts of Member States consisting in voluntarily admitting to their territory Syrian nationals present in Turkey who are in clear need of international protection should be taken into account in relation to the 54000 applicants for international protection referred to above.
Závazky, které členské státy přijaly jako součást programu přesídlení dohodnutého v závěrech zástupců vlád členských států přijatých v Radě dne 20. července 2015, by neměly být tímto rozhodnutím dotčeny a neměly by se započítávat jako splnění povinností podle rozhodnutí (EU) 2015/1601.
The number of persons so admitted from Turkey by a Member State should be deducted from the number of persons to be relocated to that Member State under Decision (EU) 2015/1601 in relation to those 54000 applicants.
Členský stát, který se rozhodne splnit své povinnosti podle rozhodnutí (EU) 2015/1601 tím, že přijme Syřany pobývající v Turecku prostřednictvím přesídlení, by tedy neměl mít možnost tento počin započítat jako součást svého závazku podle programu znovuusídlování ze dne 20. července 2015.
Mechanisms for admission may include resettlement, humanitarian admission or other legal pathways for admission of Syrian nationals present in Turkey who are in clear need of international protection, such as humanitarian visa programmes, humanitarian transfer, family reunification programmes, private sponsorship projects, scholarship programmes, labour mobility schemes, and others.
Aby se zajistila řádná kontrola situace, měl by členský stát poté, co se rozhodne využít této možnosti, podávat Komisi každý měsíc zprávy o Syřanech pobývajících v Turecku, které přijal na své území podle možnosti stanovené touto změnou, a upřesnit, podle kterého režimu, to jest národního nebo mezinárodního, byla daná osoba přijata a o jakou formu legálního přijetí se jedná.
The commitments that Member States undertook as part of the resettlement scheme agreed in the Conclusions of the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council of 20 July 2015 should not be affected by this Decision and should not count towards meeting the obligations under Decision (EU) 2015/1601.
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále je „Smlouva o EU“).
Therefore, a Member State which chooses to meet its obligations under Decision (EU) 2015/1601 by admitting Syrians present in Turkey through resettlement, should not be able to count that effort as constituting part of its commitment under the 20 July 2015 resettlement scheme.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
To ensure a proper monitoring of the situation, a Member State should, once it chooses to use this option, report on a monthly basis to the Commission on Syrians present in Turkey admitted to its territory under the option provided for in this amendment specifying under which scheme, national or multilateral, the person has been admitted and the form of legal admission.
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie.
Since the objectives of this Decision cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union (TEU).
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž jsou dotčeny články 4 a 4a uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
This Decision respects the fundamental rights and observes the principles recognised by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 21 on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the area of freedom, security and justice, annexed to the TEU and to the TFEU, and without prejudice to Article 4 of that Protocol, the United Kingdom is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application.
S ohledem na naléhavost situace by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 21 on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the area of freedom, security and justice, annexed to the TEU and to the TFEU, and without prejudice to Articles 4 and 4a of that Protocol, Ireland is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the TEU and to the TFEU, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application.
Článek 1
In view of the urgency of the situation, this Decision should enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union,
V článku 4 rozhodnutí (EU) 2015/1601 se vkládá nový odstavec, který zní:
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Na každý případ takového legálního přijetí, které vede ke snížení závazku ohledně relokace, se obdobně použije článek 10.
Article 1
Článek 2
In relation to the relocation of applicants referred to in point (c) of paragraph 1, Member States may choose to meet their obligation by admitting to their territory Syrian nationals present in Turkey under national or multilateral legal admission schemes for persons in clear need of international protection, other than the resettlement scheme which was the subject of the Conclusions of the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council of 20 July 2015.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
The number of persons so admitted by a Member State shall lead to a corresponding reduction of the obligation of the respective Member State.
Toto rozhodnutí se použije do 26. září 2017.
Article 10 shall apply mutatis mutandis for every such legal admission leading to a reduction of the relocation obligation.
Toto rozhodnutí se použije na osoby, které byly pro účely čl. 4 odst. 3a rozhodnutí (EU) 2015/1601 přijaty členskými státy po 30. dubnu 2016 z území Turecka.
Member States, which choose to use the option provided in this paragraph, shall report monthly to the Commission on the number of persons legally admitted for the purposes of this paragraph, indicating the type of scheme under which the admission has taken place and the form of legal admission used.’.
V Bruselu dne 29. září 2016.
Article 2
předseda
This Decision shall apply until 26 September 2017.
Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
This Decision shall apply to all the persons who, for the purposes of paragraph 3a of Article 4 of Decision (EU) 2015/1601, have been admitted from the territory of Turkey by the Member States as from 1 May 2016.
Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst.
Done at Brussels, 29 September 2016.
L 239, 15.9.2015, s. 146).
For the Council
Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst.
The President
L 248, 24.9.2015, s. 80).
Not yet published in the Official Journal.
Prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016.
Council Decision (EU) 2015/1523 of 14 September 2015 establishing provisional measures in the area of international protection for the benefit of Italy and of Greece (OJ L 239, 15.9.2015, p. 146).
Přesídlování v rámci tohoto mechanismu bude probíhat v prvé řadě naplňováním závazků, které členské státy přijaly v závěrech zástupců vlád členských států zasedajících v Radě dne 20. července 2015.
Council Decision (EU) 2015/1601 of 22 September 2015 establishing provisional measures in the area of international protection for the benefit of Italy and Greece (OJ L 248, 24.9.2015, p. 80).
Veškeré další potřeby přesídlování mají být zajišťovány prostřednictvím obdobného dobrovolného ujednání, a to až do limitu dalších 54000 osob, přičemž bude možné, aby byl jakýkoli závazek k přesídlení učiněný v rámci uvedeného ujednání kompenzován z nepřidělených míst v rámci rozhodnutí (EU) 2015/1601.
EU-Turkey Statement of 18 March 2016.
Pokud jde o relokaci žadatelů podle odst. 1 písm. c), členské státy se mohou rozhodnout, že svou povinnost splní tím, že přijmou na své území syrské státní příslušníky pobývající v Turecku v rámci národních nebo mezinárodních režimů legálního přijímání osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, jiných, než je program znovuusídlování, jenž byl předmětem závěrů zástupců vlád členských států přijatých v Radě dne 20. července 2015.
Resettlement under that mechanism will take place, in the first instance, by honouring the commitments taken by Member States in the conclusions of Representatives of the Governments of Member States meeting within the Council on 20 July 2015.
Počet osob, který členský stát takto přijme, povede k odpovídajícímu snížení závazku daného členského státu.
Any further need for resettlement is to be carried out through a similar voluntary arrangement up to a limit of an additional 54000 persons by allowing for any resettlement commitment undertaken in the framework of that arrangement to be offset against non-allocated places under Decision (EU) 2015/1601.
Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/1755
Council Decision (CFSP) 2016/1755
ze dne 30. září 2016,
of 30 September 2016
kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
amending Decision (CFSP) 2015/1333 concerning restrictive measures in view of the situation in Libya
Dne 31. července 2015 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 [1].
On 31 July 2015 the Council adopted Decision (CFSP) 2015/1333 [1].
Dne 31. března 2016 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2016/478 [2], kterým se na seznamy osob, na něž se vztahují omezující opatření, obsažené v přílohách II a IV rozhodnutí (SZBP) 2015/1333, zařazují na období šesti měsíců další tři osoby.
On 31 March 2016 the Council adopted Decision (CFSP) 2016/478 [2] adding three persons for a period of 6 months to the list of persons subject to restrictive measures as set out in Annexes II and IV to Decision (CFSP) 2015/1333.
Vzhledem k závažnosti situace Rada rozhodla, že by omezující opatření měla zůstat v platnosti po dalších šest měsíců a že je třeba změnit odůvodnění týkající se tří osob.
In view of the gravity of the situation the Council has decided that the restrictive measures should be maintained for a further period of 6 months and that the reasons for three persons should be amended.
Rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
Decision (CFSP) 2015/1333 should therefore be amended accordingly,
Rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 se mění takto:
Decision (CFSP) 2015/1333 is amended as follows:
V článku 17 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
in Article 17, paragraphs 3 and 4 are replaced by the following:
Opatření uvedená v čl. 8 odst. 2 se použijí pro položky pod čísly 16, 17 a 18 v příloze II do 2. dubna 2017.
The measures referred to in Article 8(2) shall apply with regard to entry numbers 16, 17 and 18 in Annex II until 2 April 2017.
Opatření uvedená v čl. 9 odst. 2 se použijí pro položky pod čísly 21, 22 a 23 v příloze IV do 2. dubna 2017.“
The measures referred to in Article 9(2) shall apply with regard to entry numbers 21, 22 and 23 in Annex IV until 2 April 2017.’;
Přílohy II a IV rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
Annexes II and IV to Decision (CFSP) 2015/1333 are amended as set out in the Annex to this Decision.
V Bruselu dne 30. září 2016.
Done at Brussels, 30 September 2016.
Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 ze dne 31. července 2015 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení rozhodnutí 2011/137/SZBP (Úř. věst.
Council Decision (CFSP) 2015/1333 of 31 July 2015 concerning restrictive measures in view of the situation in Libya, and repealing Decision 2011/137/CFSP (OJ L 206, 1.8.2015, p. 34).
L 206, 1.8.2015, s. 34).
Council Decision (CFSP) 2016/478 of 31 March 2016 amending Decision (CFSP) 2015/1333 concerning restrictive measures in view of the situation in Libya (OJ L 85, 1.4.2016, p. 48).
Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/478 ze dne 31. března 2016, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst.
ANNEX
L 85, 1.4.2016, s. 48).
The entries concerning the persons listed below, as set out in Annexes II and IV to Decision (CFSP) 2015/1333, are replaced by the following entries:
Údaje o níže uvedených osobách uvedené v přílohách II a IV rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 se nahrazují těmito údaji:
LIST OF PERSONS AND ENTITIES REFERRED TO IN ARTICLE 8(2)
„PŘÍLOHA II
A. Persons
SEZNAM OSOB A SUBJEKTŮ PODLE ČL. 8 ODST. 2
Name
Identifikační údaje
SALEH ISSA GWAIDER, Agila d.o.b.
Důvody
1 June 1942
Datum zařazení na seznam
Place of birth: Elgubba, Libya.
SALEH ISSA GWAIDER, Agila
Passport: D001001 (Libya), issued 22 January 2015.
Datum narození: 1. června 1942.
Agila Saleh has been the President of the Libyan House of Representatives since 5 August 2014.
Místo narození: Al-Kubba (Elgubba), Libye.
On 17 December 2015 Saleh stated his opposition to the Libya Political Agreement signed on 17 December 2015.
Cestovní pas: D001001 (Libye), vydán dne 22. ledna 2015.
As the President of the Council of Deputies, Saleh has obstructed and undermined the Libyan political transition, including by refusing several times to call a vote on the Government of National Accord (“GNA”).
Agila Saleh je ode dne 5. srpna 2014 předsedou libyjské poslanecké sněmovny.
On 23 August 2016, Saleh addressed a letter to the Secretary-General of the United Nations, in which he criticised the United Nations' support to the GNA which he described as the imposition “of a group of individuals on the Libyan people (…) in breach of the Constitution and the United Nations Charter”.
Dne 17. prosince 2015 se Agila Saleh postavil proti libyjské politické dohodě podepsané téhož dne 17. prosince 2015.
He criticised the adoption of United Nations Security Council Resolution 2259(2015) which endorsed the Skhirat Agreement, and he threatened to bring the United Nations, which he holds responsible for “unconditional and unjustified” support to an incomplete Presidency Council, as well as the UN Secretary-General, before the International Criminal Court for violating the UN Charter, the Libyan Constitution and the sovereignty of Libya.
Agila Saleh jako předseda Rady zastupitelů brání politické transformaci v Libyi a narušuje ji mimo jiné tím, že několikrát odmítl uspořádat hlasování o vládě národní jednoty.
Those statements undermine the support for mediation by the UN and the UN Support Mission in Libya (UNSMIL), as expressed by all relevant UN Security Council Resolutions, notably Resolution 2259(2015).
Dne 23. srpna 2016 Agila Saleh zaslal generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů dopis, v němž kritizoval skutečnost, že Organizace spojených národů podporuje vládu národní jednoty, což je podle jeho vyjádření vnucováním „skupiny osob libyjskému lidu (…) v rozporu s ústavou a s Chartou OSN“.
On 6 September 2016, Saleh paid an official visit to Niger with Abdullah al-Thani, “Prime Minister” of the non-recognised government of Tobruk, even though Resolution 2259(2015) calls for the ceasing of support to and official contact with parallel institutions which claim to represent the legitimate authority but are not parties to the Agreement.
Kritizoval přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2259 (2015), která potvrdila dohodu podepsanou v Schirátu, a pohrozil tím, že na Organizaci spojených národů, které přičítá odpovědnost za „bezpodmínečnou a neodůvodněnou“ podporu poskytovanou neúplné prezidentské radě, a na generálního tajemníka OSN podá žalobu u Mezinárodního trestního soudu za porušování Charty OSN, libyjské ústavy a svrchovanosti Libye.
a.k.a.
Tato prohlášení ohrožují podporu mediačního úsilí ze strany OSN a podpůrné mise OSN v Libyi (UNSMIL), jak je vyjádřena ve všech relevantních rezolucích Rady bezpečnosti OSN, a to zejména v rezoluci č. 2259 (2015).
AL GHWEIL, Khalifa
Dne 6. září 2016 Agila Saleh oficiálně navštívil Niger spolu s Abdulláhem al-Thaním, takzvaným „předsedou vlády“ mezinárodně neuznávané vlády se sídlem v Tobrúku, ačkoliv rezoluce č. 2259 (2015) vyzývá k ukončení podpory paralelních orgánů, které se prohlašují za legitimní, ale nejsou stranami výše uvedené dohody, a k přerušení oficiálních kontaktů s těmito orgány.
AL-GHAWAIL, Khalifa d.o.b.
také znám jako AL GHWEIL, Khalifa,
1 January 1956
AL-GHAWAIL, Khalifa
Place of birth: Misurata, Libya
Datum narození: 1. ledna 1956.
Nationality: Libya
Místo narození: Misuráta (Misrath), Libye.
Passport: A005465 (Libya), issued 12 April 2015, expires 11 April 2017
Státní příslušnost: Libye.
Khalifa Ghwell was the so-called “Prime Minister and Defence Minister” of the internationally unrecognised General National Congress (“GNC”) (also known as the “National Salvation Government”), and as such was responsible for their activities.
Cestovní pas: A005465 (Libye), vydán dne 12. dubna 2015, konec platnosti 11. dubna 2017.
On 7 July 2015 Khalifa Ghwell showed his support for the Steadfastness Front (Alsomood), a new military force of 7 brigades to prevent a unity government from forming in Tripoli, by attending the signing ceremony to inaugurate the force with GNC “President” Nuri Abu Sahmain.
Chalífa al-Ghwell (Khalifa Ghwell) byl takzvaný „předseda vlády a ministr obrany“ mezinárodně neuznávaného Všeobecného národního kongresu (též známého jako „vláda národní spásy“) a jako takový byl odpovědný za jeho činnost.
As GNC “Prime Minister”, Ghwell has played a central role in obstructing the establishment of the GNA established under the Libya Political Agreement.