natgillin/translations-raw huggingface dataset:
L 92, 3.4.2013, s. 16), 107. bod odůvodnění a rozhodnutí Komise 2012/661/EU ze dne 27. června 2012 o státní podpoře č. SA.33015 (2012/C), kterou Malta zamýšlí poskytnout podniku Air Malta plc (Úř. věst.
Furthermore, the Cypriot authorities anticipated that the capital increase would be concluded with a pro rata participation of the private shareholders of an additional EUR 13,67 million.
L 301, 30.10.2012, s. 29), 93. bod odůvodnění; rozhodnutí Komise ze dne 29. července 2014 ve věci SA.36874 (2013/N) týkající se podpory na restrukturalizaci společnosti LOT Polish Airlines S.A., dosud nezveřejněno, 241. bod odůvodnění.
However, private shareholders contributed only EUR 106 000, thus the share capital of the Company was only increased by EUR 31,4 million.
Mezi usnesením představenstva v únoru 2012 a schválením návrhu zákona povolujícího navýšení kapitálu radou ministrů v červnu 2012 uplynuly přibližně čtyři měsíce.
The shareholding of the State in Cyprus Airways was raised accordingly from 69,62 % to 93,67 %.
Před schválením navýšení kapitálu požadovala Poslanecká sněmovna navíc splnění dalších podmínek.
On 13 December 2012, the Cypriot authorities notified a rescue aid of EUR 73 million to Cyprus Airways.
Komise schválila delší období restrukturalizace rovněž s přihlédnutím k velmi nízkému podílu společnosti na trhu, skutečnosti, že k opatřením došlo před tím, než se země považovala za fungující tržní hospodářství, a dramatickým provozním restrukturalizačním opatřením (rozhodnutí Komise ze dne 1. června 2005 ve věci N 584/2004,podpora na restrukturalizaci společnosti AB Vingriai, Úř. věst.
According to the Cypriot authorities’ claim in the notification, that amount reflected the net cash flow needs of Cyprus Airways until 30 June 2013, that is to say, for six months.
C 187, 30.7.2005, s. 15).
The Cypriot authorities claimed that out of the EUR 73 million of the rescue aid, EUR 16,3 million had already been granted to Cyprus Airways in the context of measure 1.
Podstatné nejsou ani precedenty týkající se Zentrum Mikroelektronik Dresden AG – Sachsen a společnosti Stocznia Szczecińska, na něž kyperské orgány poukázaly, jelikož v prvním případě byla podpora schválena podle starších pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci a zohledňovala zvláštní situaci původně státního podniku v bývalém východním Německu, zatímco ve druhém případě nebyla podpora povolena.
The Commission noted in the decision of 6 March 2013 that the Cypriot authorities notified a rescue aid in the form of a loan, whereas the EUR 16,3 million payment was part of a capital increase.
Kyperské orgány odkázaly na rozhodnutí o podpoře na záchranu podniku Air Malta, v němž byly uznány mimořádné okolnosti a byla povolena podpora na záchranu v období kratším než deset let od poskytnutí předchozí podpory na restrukturalizaci (rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2010 ve věci N 504/2010 – Air Malta plc – podpora na záchranu, Úř. věst.
The tranches of the rescue aid loan already granted to Cyprus Airways (measure 2) in total of EUR 34,5 million.
C 102, 2.4.2011, s. 4).
The granted amount would not be repaid by Cyprus Airways and the corresponding debt would be converted into equity;
Komise podotýká, že mezi případem týkajícím se podniku Air Malta a tímto případem existují významné rozdíly.
This loan had been serviced regularly by Cyprus Airways through instalments twice per year and in August 2013 the outstanding amount to be repaid was EUR 28,5 million.
Předchozí opatření v případě podniku Air Malta bylo provedeno v dubnu 2004, před přistoupením Malty k EU, a nepodléhalo tudíž schválení ze strany Komise.
Under the notified restructuring aid, the Company would not repay the outstanding amount to Hellenic Bank.
Maltské orgány uvedly, že opatření z roku 2004 bylo v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, a nepředstavovalo tudíž státní podporu.
The Company has already undertaken some of the measures envisaged under the 2013 restructuring plan.
Kvůli naléhavosti schválení podpory na záchranu nemohla Komise dospět ke konečnému závěru ohledně charakteru podpory v případě opatření z roku 2004.
Restructuring of fleet and operations
V následném rozhodnutí o podpoře na restrukturalizaci (rozhodnutí 2012/661/EU) však Komise dospěla k závěru, že opatření z roku 2004 nepředstavovalo státní podporu.
The 2013 restructuring plan envisaged a reduction of the fleet to six aircraft (from 13 in the beginning of April 2012).
V daném případě neexistují žádné pochybnosti o tom, že společnost Cyprus Airways obdržela v roce 2007 podporu na restrukturalizaci.
This reduction was achieved by 10 December 2013, through the sale of two owned aircraft in April 2012 and the expiry of the lease contracts for another five aircraft.
Rozhodnutí Komise (EU) 2015/1074
Commission Decision (EU) 2015/1074
ze dne 19. ledna 2015
of 19 January 2015
o státní podpoře SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN), kterou poskytla Itálie –
on State aid SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN)
Dodatečná vyrovnávací platba za závazek veřejné služby pro společnost CSTP
implemented by Italy — Additional public service compensation for CSTP
(oznámeno pod číslem C(2015)74)
(notified under document C(2015)74)
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedeným(i) ustanovením(i), a s ohledem na tyto připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above and having regard to their comments,
Elektronickým oznámením ze dne 5. prosince 2012 oznámily italské orgány podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy dodatečné vyrovnání poskytnuté společnosti Consorzio Salernitano Trasporti Pubblici S.p.A. (dále jen „společnost CSTP“) za provozování osobní autobusové dopravy na základě koncesí udělených regionem Kampánie (dále jen „Region“) v období let 1997–2002 (dále jen „posuzované období“), v rámci výkonu rozsudku italského nejvyššího správního soudu (Consiglio di Stato).
By electronic notification of 5 December 2012, the Italian authorities notified, in accordance with Article 108(3) of the Treaty, the additional compensation awarded pursuant to a judgment by the Consiglio di Stato (Italy’s Supreme Administrative Court) to Consorzio Salernitano Trasporti Pubblici SpA (‘CSTP’), for the provision of passenger transport services by bus based on concessions granted by the Italian Region of Campania (‘the Region’) during the period 1997-2002 (‘the period under review’).
Oznámení bylo zaevidováno pod číslem SA.35842 a ode dne 13. prosince 2012 s ním bylo zacházeno jako s neoznámeným opatřením, protože na základě informací, jež měla Komise k dispozici, měl Region povinnost zaplatit společnosti CSTP dodatečnou vyrovnávací platbu ode dne 7. prosince 2012, tedy poté, co italská vláda oznámila opatření Komisi, avšak předtím, než Komise přijala rozhodnutí.
The notification was registered under case number SA.35843 and from 13 December 2012 treated as a non-notified measure since, according to the information available to the Commission, the Region was obliged to pay the additional compensation due to CSTP as from 7 December 2012, that is, after the Italian government had notified the measure to the Commission, but before a Commission decision had been adopted.
Dopisem ze dne 20. února 2014 oznámila Komise italským orgánům rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy (dále jen „rozhodnutí zahájit řízení“).
By letter dated 20 February 2014, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty (‘the opening decision’).
Rozhodnutí zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
The opening decision was published in the Official Journal of the European Union.
Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k podpoře.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
Italské orgány podaly své připomínky k rozhodnutí zahájit řízení dopisy ze dne 21. a ze dne 25. března 2014.
The Italian authorities submitted their observations on the opening decision by letters dated 21 and 25 March 2014.
Jediná třetí strana, jež podala připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení, byla společnost CSTP, příjemce opatření.
The only third party to submit observations in reply to the opening decision was CSTP, the beneficiary of the measure.
Její připomínky byly obdrženy ve dnech 25., 26., 27. a 28. března 2014.
Its comments were received on 25, 26, 27 and 28 March 2014.
Itálie se k připomínkám třetí strany nevyjádřila.
Italy did not submit any comments on the third-party observations.
Poté, co Komise souhlasila s prodloužení lhůty pro podání připomínek, poskytly italské orgány doplňující informace dopisem ze dne 15. září 2014.
After acceptance of a deadline extension by the Commission, the Italian authorities provided additional information by letter of 15 September 2014.
PODNIK
THE COMPANY
Společnost CSTP je akciová společnost, jež provozuje místní veřejnou dopravu na základě koncesí udělených Regionem a obcemi.
CSTP is a public limited liability company providing local public transport services based on regional and municipal concessions.
Konkrétněji pak podle italských orgánů tato společnost jakožto držitel koncese udělené Regionem v posuzovaném období provozovala služby autobusového spojení v celkovém objemu přibližně 9 milionů kilometrů ročně.
More specifically, according to the Italian authorities, CSTP operated a network of bus routes as concessionaire of the Region throughout the period under review covering approximately 9 million km per year.
Podle informací poskytnutých italskými orgány již Region za výše uvedené služby poskytnuté v posuzovaném období společnosti CSTP vyplatil částku 131 632 525,80 EUR, z toho 125 869 212,47 EUR za provozování a správu služby a 5 763 313,32 EUR za investice.
From the information provided by the Italian authorities, the Region has already paid EUR 131 632 525,80 to CSTP for the above-mentioned service during the period under review, of which EUR 125 869 212,47 for the operation and management of the service and EUR 5 763 313,32 for investments.
Vzhledem k tomu, že toto vyrovnání bylo společnosti CSTP poskytnuto více než deset let předtím, než Komise italskému státu zaslala první žádost o podání informací, nebude toto vyrovnání v rámci probíhajícího řízení předmětem posuzování.
Since it appears that that compensation was awarded to CSTP more than 10 years before the Commission sent its first request for information to the Italian State, that compensation will not be subject to an assessment in the current proceedings.
Vedle výše uvedených – již obdržených – částek požádala společnost CSTP Region o dodatečné vyrovnání ve výši 14 545 946 EUR podle nařízení Rady (EHS) č. 1191/69, a to za hospodářské nevýhody, jež měla utrpět v důsledku údajného uložení závazku veřejné služby (ZVS).
In addition to the above-mentioned sums already received, CSTP requested from the Region additional compensation of EUR 14 545 946 on the basis of Council Regulation (EEC) No 1191/69 for the economic disadvantages it allegedly suffered as a result of public service obligations (‘PSOs’) allegedly being imposed upon it.
V roce 2008 regionální správní soud v Salernu (Tribunale Amministrativo Regionale di Salerno) zamítl žalobu společnosti CSTP o uznání práva na dodatečnou vyrovnávací platbu na základě nařízení (EHS) č. 1191/69.
In 2008, the Regional Administrative Court in Salerno rejected CSTP’s claim for additional compensation on the basis of Regulation (EEC) No 1191/69.
Soud rozhodl, že v souladu s článkem 4 nařízení (EHS) č. 1191/69 nemůže společnost CSTP požadovat vyrovnání za hospodářské nevýhody vyplývající z uložení závazku veřejné služby, aniž by před tím požádala o zrušení tohoto ZVS.
That court held that, in accordance with Article 4 of Regulation (EEC) No 1191/69, CSTP could not request compensation for economic disadvantages resulting from the imposition of PSOs without having previously requested the termination of those PSOs.
ROZSUDKY NEJVYŠŠÍHO SPRÁVNÍHO SOUDU
THE JUDGMENTS OF THE CONSIGLIO DI STATO
Rozsudkem ze dne 27. července 2009 (rozsudek č. 4683/09) nejvyšší správní soud vyhověl odvolání společnosti CSTP proti rozhodnutí regionálního správního soudu v Salernu, když dospěl k závěru, že společnost CSTP má právo obdržet dodatečnou vyrovnávací platbu za veřejnou službu poskytovanou podle článků 6, 10 a 11 nařízení (EHS) č. 1191/69.
By judgment of 27 July 2009 (Sentenza No 4683/09), the Consiglio di Stato upheld the appeal by CSTP against the judgment of the Regional Administrative Court in Salerno and concluded that CSTP was entitled to receive additional compensation for the public service it had carried out in accordance with Articles 6, 10 and 11 of the Regulation (EEC) No 1191/69.
Tento rozsudek přesně nestanoví, na základě jakého právního aktu a v jaké podobě byl závazek veřejné služby uložen, zdůrazňuje však, že podniku, jenž poskytuje veřejnou službu, nelze zamítnout žádost o úhradu nákladů skutečně vynaložených při poskytování takovéto služby.
That judgment does not precisely define from which legal act and in what form the PSOs were imposed, but stresses that an undertaking operating a public service cannot be denied its claim for repayment of the costs effectively incurred in performing that service.
Nejvyšší správní soud dále rozhodl, že společnost CSTP má právo obdržet za veřejnou službu vyrovnání i bez předchozí žádosti o zrušení ZVS.
The Consiglio di Stato further considered that CSTP was entitled to receive public service compensation even in the absence of a prior request for the elimination of the PSOs.
Podle nejvyššího správního soudu měl přesnou výši dodatečné vyrovnávací platby dlužné společnosti CSTP určit Region na základě spolehlivých údajů dovoditelných z účetnictví společnosti, dokládajících rozdíl mezi náklady vzniklými v souvislosti s tou částí podnikové činnosti společnosti CSTP, na niž se vztahoval závazek veřejné služby, a příslušným příjmem.
According to the Consiglio di Stato, the precise amount of the additional compensation owed to CSTP had to be determined by the Region on the basis of reliable data taken from the accounts of the company, showing the difference between the costs attributable to the portion of CSTP’s activities associated with the PSO and the corresponding revenues.
Region však konstatoval, že vzhledem k nedostatku přesných a spolehlivých údajů není schopen částku určit.
However, the Region claimed that it was unable to do so, due to a lack of clear and reliable data.
Usnesením č. 8736/2010 ze dne 13. prosince 2010 nejvyšší správní soud jmenoval odborníka, aby tento úkol provedl.
By order (ordinanza) No 8736/2010 of 13 December 2010, the Consiglio di Stato appointed an expert to undertake that task.
Odborníci tak implicitně předpokládali, že společnosti CSTP byl uložen tarifní závazek.
On the basis of those calculations, the experts concluded that CSTP was undercompensated only for 1998 as a result of the application of the formula provided in Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 (i.e. tariff obligation).
Zaplacení této dodatečné vyrovnávací platby společnosti CSTP ze strany Regionu na základě rozsudku č. 5649/2012 představuje neoznámené opatření a je předmětem tohoto rozhodnutí.
The experts could not use an inductive method to calculate the undercompensation (if any) on the basis of Article 10 (i.e. obligation to operate or carry) of the same Regulation because of the lack of reliable data and the risk that such a method would duplicate the compensation calculated under Article 11.
Podle italských orgánů společnost CSTP, stejně jako další provozovatelé regionálních služeb linkové autobusové dopravy, provozovala svou činnost na základě dočasných povolení (koncesí), jež musela být každoročně obnovována na základě předchozí žádosti podniku provozujícího službu.
Accordingly, the Consiglio di Stato issued Judgment No 5649/2012 of 7 November 2012 quantifying the additional compensation the Region was obliged to pay to CSTP at EUR 4 951 838, which represented the amount of undercompensation it suffered in 1998, and ordered payment of this sum to take place by 7 December 2012.
Tyto koncese udělovaly společnosti výlučné právo na poskytování dotčených služeb.
Payment of that sum was made by the Region to CSTP on 21 December 2012.
Italské orgány dále uvádějí, že společnost CSTP žádala Region o vydání koncesí k poskytování služeb na dotčených trasách každý rok během posuzovaného období a že koncese vždy stanovily, že služby jsou poskytovány zcela na vlastní riziko dotčeného podniku, a zejména, „aniž by poskytování služby opravňovalo k dotaci či vyrovnání jakékoli povahy“.
It is the payment of this additional compensation by the Region to CSTP as a consequence of judgment No 5649/2012 that constitutes the non-notified measure and the subject matter of this Decision.
Italské orgány poskytly kopii vzoru koncese z roku 1973 a potvrdily, že tento vzor se shoduje se vzorem, který v posuzovaném období používaly ve vztahu ke společnosti CSTP.
ADDITIONAL INFORMATION/OBSERVATIONS PROVIDED BY THE ITALIAN AUTHORITIES
Italské orgány však neposkytly žádnou koncesní smlouvu, jež by byla v posuzovaném období se společností CSTP skutečně uzavřena.
According to the Italian authorities, CSTP, like other providers of regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) which had to be renewed annually upon the request of the company.
Italské orgány uvádějí, že na základě zmíněných koncesí měla společnost CSTP možnost navrhnout nahrazení způsobů dopravy, jež měly být použity, nebo požádat o úplné nebo částečné zrušení svého závazku veřejné služby, pokud by tento závazek pro podnik znamenal hospodářskou nevýhodu; společnost však tohoto práva nikdy nevyužila.
Those concessions provided the company with the exclusive right to provide the relevant services.
Italské orgány dále tvrdí, že společnost Regionu nikdy neoznámila, že závazek přináší hospodářské nevýhody, ani že poskytuje služby, které by neposkytovala, pokud by neměla povinnost poskytovat je v rámci ZVS.
The Italian authorities further maintain that CSTP requested concessions to provide services on the relevant routes from the Region in each year of the period under review and that those concessions always stipulated that the services were carried out entirely at the risk of the undertakings in question and, specifically, ‘without the performance of the service constituting a right to a subsidy or compensation of any kind’.
Konečně podle italských orgánů společnost CSTP nikdy nepožádala o zrušení závazků veřejné služby, jak údajně stanoví čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1191/69.
The Italian authorities provided a copy of a sample concession contract from 1973 and claimed that this corresponded to the one used with CSTP as regards the period under review.
Podle italských orgánů byly veřejné příspěvky, jež byly v minulosti poskytnuty společnosti CSTP, založeny na metodice standardních hospodářských nákladů, která předpokládá použití parametrů stanovených regionálním zákonem č. 16/1983, jako je počet přidělených kilometrů ve vztahu k počtu skutečně ujetých kilometrů, počet zaměstnanců a autobusů, který se liší podle typu poskytované služby (městská doprava, doprava v horském či kopcovitém terénu), právní a ekonomické podmínky vztahující se k zaměstnancům, velikost podniku a náklady na autobusy.
However, the Italian authorities did not provide any concession contracts actually concluded with CSTP during the period under review.
Italské orgány mají pochybnosti ohledně toho, zda společnost CSTP prokázala, že plnila závazky veřejné služby účinně a správně v souladu s nařízením (EHS) č. 1191/69, a tvrdí, že společnost CSTP nedisponovala systémem oddělených účtů stanoveným v čl. 1 odst. 5 téhož nařízení.
The Italian authorities maintain that under those concessions CSTP was free to propose the substitution of the forms of transport to be used by it or to apply for the termination in whole or in part of its PSOs where such obligations entailed an economic disadvantage to it, but that the company never exercised that right.
VÝŠE VYROVNÁNÍ
The Italian authorities further allege that the company never informed the Region that it was suffering economic disadvantages or that it was carrying out obligations that it would not have performed if not obliged to do so under a PSO.
Jak uvádí 15. bod odůvodnění, nejvyšší správní soud jmenoval dva odborníky, aby stanovili výši dodatečné vyrovnávací platby, kterou Region dluží společnosti CSTP podle článků 6, 10 a 11 nařízení (EHS) č. 1191/69.
Finally, according to the Italian authorities, CSTP never requested the termination of the PSO as allegedly required by Article 4(1) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Oba odborníci předložili svou zprávu dne 27. září 2012, avšak pouze druhý odborník byl schopen výši této dlužné dodatečné vyrovnávací platby vypočítat.
According to the Italian authorities, the public contributions granted to CSTP in the past were based on standard cost methodology, calculated on the basis of certain parameters established in Regional Law No 16/1983, such as the number of kilometres awarded vis-à-vis the kilometres travelled, the number of employees and buses, which would vary depending on the type of service performed (urban, mountain, hill services), the legal and economic treatment of employees, the size of the undertaking, and the costs of the buses.
Pokud jde o závazek provozu nebo přepravy podle článku 10 nařízení (EHS) č. 1191/69, odborníci ve zprávě několikrát opakují, že žádosti společnosti CSTP o dodatečné vyrovnání nebyly podpořeny dostatečným množstvím údajů, které by byly podloženy dokumenty a umožňovaly by přesný výpočet částky.
The Italian authorities also doubt whether CSTP has demonstrated that it had efficiently and correctly operated the PSOs in accordance with the requirements of Regulation (EEC) No 1191/69 and submit that CSTP did not have an account separation system as required by Article 1(5) of that same Regulation.
Dále strany (tj. společnost CSTP a Region) rovněž předložily údaje, které nebyly ve vzájemném souladu nebo nebyly dostatečně přesné, neboť se ukázalo, že jsou pouze přibližné.
AMOUNT OF COMPENSATION
V důsledku toho dospěli odborníci ve zprávě k závěru, že strany předložily písemné důkazy nedostatečné k posouzení hospodářské nevýhody vztahující se k linkové autobusové dopravě, což i přes použití „induktivní metody“ stanovené nejvyšším správním soudem znemožnilo jakýkoli spolehlivý odhad ve věci.
As explained in recital (15), the Consiglio di Stato appointed two experts to determine the additional compensation owed to CSTP by the Region on the basis of Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Odborníci proto dospěli k závěru, že dodatečné vyrovnání týkající se závazku provozu nebo přepravy vypočtené podle článku 10 nařízení (EHS) č. 1191/69, by mělo být rovno nule.
On 27 September 2012, the two experts each issued their respective reports, but only the second expert was able to calculate the additional compensation due to CSTP by the Region.
Pokud jde o dodatečné vyrovnání za tarifní závazky podle článku 11 nařízení (EHS) č. 1191/69, odborníci dospěli k závěru, že není možné ho vypočítat podle odstavce 2 uvedeného ustanovení, neboť strany nikdy nedefinovaly situaci na trhu; výši vyrovnání by proto bylo nutné vypočítat podle odstavce 1 uvedeného ustanovení.
As regards additional compensation for the obligation to operate or carry — Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 — the experts frequently reiterate in their report that CSTP’s additional compensation claims were not supported by sufficient documentary data to calculate this amount precisely.
Odborníci však uznávají, že vzhledem k nedostatku údajů či nespolehlivosti údajů vyrovnání nelze vypočítat ani podle odstavce 1.
Moreover, the parties (i.e. CSTP and the Region) also submitted data that did not match or that were not precise enough, constituting only an approximation.