natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle EDF judikatura nevyžaduje žádný podnikatelský plán zvlášť věnovaný investicím, nestanoví v této oblasti žádný formalismus, ale vyžaduje objektivní a ověřitelné podklady, které předcházejí nebo jsou souběžné se šetřeným opatřením.
Similar doubts had already been raised in the opening decision.
Podle EDF je takový dlouhodobý výhled údajně mimořádně důležitý v případě EDF vzhledem ke kapitálové náročnosti její činnosti a životnosti zařízení v řádu několika desítek roků, což může v některých případech znamenat 30 až 75 let.
COMMENTS BY THIRD PARTIES
Podle EDF provedl stát investici na základě přesných výhledových analýz a posouzení jakožto akcionář a nikoliv veřejná moc, jak má dokládat řada dobových dokumentů.
By letter dated 29 July 2013, EDF submitted its comments on the extension decision.
Již počínaje rokem 1995 tak EDF údajně začala pracovat spolu se svými dohlížecími ministerstvy na vyvození důsledků ze stanoviska Účetního dvora, jež je zmíněno v bodě odůvodnění 26.
EDF levelled three main criticisms at the arguments set out in that decision:
Tyto práce se týkaly zejména přeorganizování rozvahy podniku a výnosnosti kapitálu.
the decision ignored the lessons of the judgment of the General Court and failed to recognise the true nature of the recapitalisation of EDF carried out by the state; (ii) the decision was excessively formalistic in that it wrongly postulated the need for a business plan linked to the investment, whereas the recapitalisation was the fruit of a lengthy reflection process, as attested by many documents from that period; and (iii) the decision argued, without any demonstration, that no investor in a situation as close as possible to that of the state would have made a comparable investment, contrary to the information provided by EDF in support of its observations.
Přípravné práce Národního shromáždění a Senátu a i samotný zákon mají podle EDF prokazovat, že zásah státu odpovídá zásahu akcionáře:
As the General Court had confirmed, the measure implemented by the state when it reclassified the grantor rights as capital contributions constituted a recapitalisation of EDF intended to correct the imbalance on EDF's balance sheet with view to the opening-up of the energy markets to competition.
kapitálová dotace vedoucí k navýšení kapitálu EDF.
The letter from the Minister for Economic Affairs dated 22 December 1997 did not contain a tax decision that departed from the 1997 Act but served to point out the tax implications.
Jak má potvrzovat na čtyři desítky dobových dokumentů, které EDF připojuje ke svým písemným podkladům, byl stát ve svých analýzách a úvahách veden čtyřmi hlavními zájmy:
It was that this single and indivisible recapitalisation measure that should be examined, not the alleged tax implications, which were artificially dissociated in the decision to extend the formal investigation procedure.
zohlednit nové konkurenční prostředí při postupném otevírání trhů v důsledku směrnice 96/92/ES;
According to EDF, a business plan specific to the investment was not required by the case-law, which did not establish any formalism on that question but requires objective and verifiable evidence pre-dating or contemporaneous with the measure under examination.
normalizovat své finanční vztahy s EDF na základě obecného práva odstraněním nejasností, které mohly existovat v minulosti;
Incidentally, such a business plan would not have been essential for the state in 1997.
opravit výraznou nevyváženost, která ovlivňovala strukturu rozvahy EDF, posílením jejího vlastního kapitálu;
The state had five representatives on EDF's management board, had held all of EDF's capital since 1946 and, at the time, had detailed knowledge of the enterprise and was involved in its management and in setting its strategic objectives, with a long-term time horizon.
usnadnit mezinárodní srovnání s cílem zvýšit důvěryhodnost podniku ve finančních kruzích.
According to EDF, such a long-term time horizon was particularly relevant in the case of EDF because of the capital intensiveness of its activity and the decades-long useful life of its installations, ranging from 30 to 75 years in some cases.
Podle EDF je dále kritérium obezřetného soukromého investora v tržním hospodářství nejenom použitelné vzhledem k uvedeným odůvodněním, ale je k tomu v tomto konkrétním případě splněno, protože stát jednal, jak by jednal soukromý investor.
EDF took the view that it was as a shareholder and not as a public authority that the state, as attested by many contemporary documents, had carried out an investment on the basis of precise forward-looking analyses and assessments.
Pro EDF se podle Soudního dvora (body 78 a 89 rozsudku) jedná o to určit, zda by EDF mohla získat stejné zvýhodnění, jakého se jí dostalo použitím státních prostředků, v běžných tržních podmínkách, a zda toto zvýhodnění má ve svých důsledcích povahu, která narušuje či může narušit hospodářskou soutěž.
Thus, as early as 1995 discussions had begun between EDF and its line ministries in order to draw the conclusions from the opinion of the Court of Auditors referred to in recital 26.
Také zde má řada dobových dokumentů dokládat, že stát skutečně přezkoumal a kvantifikoval návratnost své investice, jak by učinil investor a jediný akcionář podniku s ohledem na dlouhodobý horizont.
These discussions focused on the reorganisation of the balance sheet of the undertaking and the return on capital.
Odměna státu byla stanovena právě na tomto základě v podnikové smlouvě společnosti EDF na období 1997–2000 a tato odměna odpovídala v dotčené době odměnám akcionářů srovnatelných společností.
They resulted in the signature, on 8 April 1997, of the contract for services between the state and EDF for the period 1997-2000 and the concomitant tabling, on 2 April 1997, of a draft law on various economic and financial measures, Article 45 of which was identical to Article 4 of Act No 97-1026.
Odhady částek, které by měla EDF vyplatit státu od roku 1997 do roku 2000, tak stát přezkoumal dříve, než smlouvu uzavřel.
According to EDF, the preparatory work in the National Assembly and the Senate, and even the Act itself, demonstrated that the nature of the intervention by the state was that of a shareholder:
Ve svých připomínkách z července roku 2013 předjímala EDF závěry studie objednané u kanceláře Oxera, která nebyla ještě vypracována v konečném znění v době, kdy EDF předložila své připomínky.
a capital contribution recapitalising EDF.
EDF tvrdila, že studie kanceláře Oxera údajně porovnává očekávanou míru návratnosti investice státu z roku 1997 s mírou požadovanou na kapitálových trzích u podobné investice a prokazuje, že soukromý investor by za podmínek stanovených v podnikové smlouvě na období 1997–2000 k investici přistoupil.
As attested by some 40 contemporaneous documents that EDF attached to its accounts, the state had been guided in its analyses and reflections by four main concerns:
EDF předala dne 18. října 2013 Komisi tuto studii kanceláře Oxera ze dne 15. října 2013 [12], aniž by se k ní dále vyjádřila.
taking into consideration the new competitive context of the gradual opening-up of the markets following Directive 96/92/EC,
Jak předjímala EDF ve svých připomínkách z července roku 2013, studie kanceláře Oxera dochází k závěru, že obezřetný soukromý investor v tržním hospodářství by investoval do navýšení částky kapitálové dotace ve prospěch EDF.
normalising its financial relations with EDF on the basis of ordinary law by putting an end to the ambiguities which had existed in the past,
Tento závěr vychází ze skutečnosti, že se výnos (míra návratnosti kapitálu), který by takový investor mohl v roce 1997 očekávat, pohyboval v rozmezí od 35 % do 15 % a v horizontu pěti roků v průměru 27 %, což v každém případě přesahuje návratnost ve výši 12,7 %, kterou by takový investor požadoval.
rectifying the significant imbalance which was affecting the structure of EDF's balance sheet by strengthening its own funds,
Návratnost je vypočítána při zohlednění hodnoty prodeje nároků státu v EDF na začátku a na konci období.
facilitating international comparisons to increase the credibility of the enterprise within the financial community.
EDF se domnívá, že kromě nedostatečného vlastního kapitálu byly základní hospodářské ukazatele EDF v roce 1997 zdravé, jak zjistili analytici v oné době, kteří nevyjádřili žádné pochybnosti ohledně její finanční životaschopnosti nebo o jejích obchodních výhledech v okamžiku, kdy stát provedl svou investici.
Lastly, for EDF, the criterion of the prudent private investor in a market economy was not only applicable because of the considerations referred to above but was also satisfied in this case since the state had acted as a private investor would have done.
Finanční ohodnocení EDF bylo vynikající (Aaa u Moody's mezi rokem 1992 a rokem 1997, AAA u Standard & Poor's v období 1996–1997) a bylo by také zůstalo i v případě, že by ho bylo nutno snížit o jeden nebo dva stupně kvůli zohlednění státní záruky, kterou měla EDF jakožto veřejnoprávní instituce průmyslové nebo obchodní povahy.
In the view of EDF, according to the Court of Justice (paragraphs 78 and 89 of the judgment), the question was one of determining whether EDF, in circumstances which corresponded to normal market conditions, could have obtained the same advantage as that which had been made available to it through state resources and whether the advantage, because of its effects, distorted or threatened to distort competition.
Z více dobových dokumentů vyplývá, že míra odměny francouzského státu ze strany EDF byla srovnatelná s mírou výnosnosti v podobě dividend společností indexu CAC40 (4,5 až 5 % kapitálu) a podniků činných v odvětví energie v Evropě (4,7 a 5,27 % – odhady pro rok 1996 a 1997).
Here again, many contemporaneous documents demonstrate that the state had indeed examined and quantified the profitability of its investment, as would have done an investor who was the sole shareholder in the undertaking operating to a long-term time horizon.
Uvedené má mimo to prokazovat, že EDF by bývala mohla získat stejnou výši kapitálu na kapitálových trzích, což znamená, že opatření nemělo ve svých důsledcích povahu, která by narušila hospodářskou soutěž.
It was on that basis that the remuneration of the state had been set in the contract for services between the state and EDF for the period 1997-2000.
EDF se zejména domnívá, že soukromý investor, který by držel celý kapitál dceřiné společnosti, by byl za srovnatelných podmínek schopen provést podobnou investici do řečené dceřiné společnosti tím, že by převedl její pohledávku na kapitál, a to bez ohledu na povahu této pohledávky.
At the time, the remuneration was consistent with the remuneration of shareholders in comparable companies.
Tuto analýzu podpořilo právní stanovisko vypracované na žádost EDF.
The estimates of the amounts that EDF would have to pay to the state from 1997 to 2000 had therefore been examined by the latter before the contract was concluded.
Stát tím, že se pokusil upravit finanční strukturu, jež byla nevyvážená kvůli nedostatku vlastního kapitálu v poměru k finančnímu zadlužení, tak údajně rovněž umožnil, aby podnik mohl konkurovat ostatním hlavním provozovatelům odvětví v rámci Unie.
Moreover, in its comments of July 2013, EDF had anticipated a study commissioned from Oxera, which had not yet been finalised when EDF made its submission.
Stejný akcionář by tak vědomě nenechával přetrvávat stav výrazné nevyváženosti v rozvaze své dceřiné společnosti v poměru ke zdravým hospodářským ukazatelům, když měl jednoduchý prostředek, jak tuto nevyváženost odstranit tím, že by pohledávku přeměnil na kapitál.
EDF had claimed that the Oxera study would compare the internal rate of return expected on the investment by the state in 1997 with that required by the capital markets for a similar investment and would show that a private investor would have made the investment under the conditions set in the contract for services for 1997-2000.
Pro EDF je tak zcela přiměřené domnívat se, že soukromý investor, který by se ocitl v postavení co nejpodobnějšímu postavení státu, to znamená 100 % akcionáře podniku, by při dlouhodobém výhledu na trhu s vysokou kapitálovou náročností, který se právě má otevřít hospodářské soutěži, provedl stejnou investici.
On 18 October 2013, EDF had sent to the Commission the study by Oxera, which was dated 15 October 2013 [12], without further comment.
PŘIPOMÍNKY FRANCIE K ROZHODNUTÍ O ROZŠÍŘENÍ ŘÍZENÍ
As EDF had anticipated in its comments in July 2013, the study by Oxera concluded that a prudent private investor in a market economy would have invested in the increase in the amount of capital in EDF.
Francouzské orgány se v zásadě domnívají, že stát postupoval jako obezřetný soukromý investor v tržním hospodářství, když převedl s osvobozením od daně z příjmu právnických osob nároky poskytovatele koncese na kapitálovou dotaci ve prospěch EDF.
This conclusion resulted from the fact that the profitability (internal rate of return) that an investor could have expected in 1997 lay somewhere between 35 % and 15 %, with an average of 27 %, over five years, which in any event was higher than the return of 12,7 % that such an investor would have required.
Domnívají se, že na rozdíl od výkladu použitého v rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 16. října 2002 a rozhodnutí o rozšíření řízení ze dne 2. května 2013 musí Komise analyzovat opatření jako jediné opatření navýšení kapitálu EDF použitím článku 4 zákona č. 9-1026 a nikoli jako opatření, kterým se poskytlo osvobození od daně při přeřazení nároků poskytovatele koncese do kapitálu, které by šlo oddělit od ustavení uvedeného zákona.
The return was calculated by taking into account the value, at the start and end of the period, of the sale of the rights in EDF held by the state.
Vycházejí z informací obsažených v určitém počtu dokumentů z roku 1996 a 1997, které jsou součástí přílohy k jejich připomínkám a které podle nich podporují a potvrzují toto tvrzení.
EDF took the view that, apart from the weakness in own funds, its economic fundamentals were healthy in 1997, as analysts had commented at the time, without expressing any concerns about its financial viability or its commercial prospects at the time the state made its investment.
Tyto dokumenty jsou uvedeny v bodech odůvodnění 87 až 108.
EDF's credit rating was excellent (Aaa for Moody's between 1992 and 1997, AAA for Standard & Poor's in 1996-1997) and remained so despite it having been necessary to lower it by one or two notches to take account of the state guarantee available to EDF as a public industrial and commercial establishment.
Podle francouzských orgánů potvrzují připomínky Francie další dokumenty, která předložila EDF.
Several contemporaneous documents showed that the level of remuneration of the French state by EDF was comparable to the rate of return from dividends from companies listed on the French stock exchange (CAC 40) (4,5 % to 5 % on capital) and from undertakings active in the energy sector in Europe (estimated at 4,7 % and 5,27 % for 1996 and 1997 respectively).
Francouzské orgány podpůrně připomínají, že popírají výši podpory, a opakují své připomínky ze dne 20. listopadu 2003, podle nichž by se na příslušnou daň měla uplatňovat sazba z roku 1996 a nikoli sazba z roku 1997, jak je vysvětleno v bodě odůvodnění 47.
Moreover, this demonstrated that EDF could have obtained the same amount of capital on the capital market, so the measure, because of its effects, had not been of such a nature as to distort competition.
Uplatnění zásady soukromého investora v tržním hospodářství
In particular, EDF took the view that a private investor holding the entire share capital in a subsidiary would have been able to make, under comparable conditions, a similar investment in that subsidiary by converting any type of claim held against the subsidiary into capital.
Francouzské orgány popírají, že by sporné osvobození od daně bylo výsledkem zásahu Francie jako veřejné moci, čímž by se stala zásada obezřetného soukromého investora v tržním hospodářství nepoužitelná.
This analysis was supported by a legal opinion issued at the request of EDF.
Domnívají se, že Soudní dvůr po členském státu nepožaduje, aby v souvislosti se sporným opatřením předložil opravdový podnikatelský plán.
In seeking to rectify a financial structure that was distorted by the weakness of its own capital compared with the financial indebtedness, the state would also have allowed the undertaking to compete with other leading operators in the sector in the EU.
V tomto ohledu za prvé připomínají, že EDF byla v roce 1997 obchodním a průmyslovým veřejnoprávním subjektem pod dohledem státu, který kvůli této skutečnosti velmi přesně znal podnik a rovněž jeho průmyslovou strategii a jeho finanční výhledy.
The same shareholder would not, therefore, have left untouched a significant imbalance in the balance sheet of its subsidiary with sound economic fundamentals, while it had an easy method of correcting the imbalance by converting a claim into capital.
Domnívají se proto, že informace a posouzení, které měl stát před přijetím sporného opatření, jsou přijatelné a prokazují návratnost investice.
In the view of EDF, it was therefore reasonable to think that a private investor in a situation as close as possible to that of the state, i.e. the sole shareholder in the company, operating to a long-term time horizon, in a highly capital-intensive market on the verge of being opened up to competition, would have made the same investment.
Komise musí provést globální analýzu zahrnující zejména tyto skutečnosti a rovněž každý další relevantní prvek.
COMMENTS BY FRANCE ON THE DECISION TO EXTEND THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Za druhé se francouzské orgány vzhledem k povaze a předmětu článku 4 zákona č. 97-1026 domnívají, že stát tím, že poskytl osvobození od daně v případě přeřazení rezerv na nároky poskytovatele koncese, jednal jako akcionář.
The French authorities considered, first, that the state had acted as a prudent investor in a market economy when it reclassified, free of corporation tax, the grantor rights as capital contributions to EDF.
Tomuto zákonu předcházelo totiž dne 8. dubna 1997 podepsání podnikové smlouvy mezi státem a EDF na období 1997–2000, jejíž provedení předpokládalo přijetí legislativních opatření ohledně restrukturalizace rozvahy EDF.
They took the view that, contrary to the presentation in the decision to open the investigation procedure of 16 October 2002 and in the decision to extend the procedure of 2 May 2013, the measure that the Commission should analyse was a single measure to recapitalise EDF through the adoption of Article 4 of Act No 9-1026 and not the measure to grant a tax exemption on the reclassification of the grantor rights as a capital contribution, which was separable under the said Act.
Dohlížecí orgány předtím informovaly EDF dopisem ze dne 12. července 1996, že tato smlouva má EDF stanovit náročný cíl ohledně odměny státu.
They relied on the information presented in a number of documents dating from 1996 and 1997 annexed to their comments, which they believed supported and corroborated that argument.
Hlava III smlouvy počítala s odměnou státu, která se skládala ze dvou částí:
These documents are referred to in recitals 87 to 108.
odměny z kapitálových dotací v pevné sazbě ve výši 3 % a ii) doplňkové odměny odpovídající 40 % čistého účetního výsledku EDF, přičemž souhrnná částka těchto dvou částí nemohla přesáhnout 6 % výše kapitálových dotací.
As far as the French authorities were concerned, other documents submitted by EDF backed up their comments.
Stát údajně přezkoumal tuto odměnu v podobě výhledů na dividendy a měl ji, pokud jde o doplňkovou odměnu, kvantifikovat na částku 3,5 miliardy FRF, která za celé období mohla dosáhnout výše až 6 miliard FRF, jak dokládá dopis dohlížecích orgánů EDF ze dne 22. dubna 1997.
In the alternative, the French authorities pointed out that they disputed the amount of aid and reiterated their comments of 20 November 2003 to the effect that the rate of the relevant tax to be applied should be the 1996 rate and not the 1997 rate, as set out in recital 47.
Tento odhad vycházel z hospodářských a finančních výhledů, které EDF předložila útvarům ministerstva financí dne 19. února 1997, a z hypotéz podnikové smlouvy.
On the applicability of the principle of the private investor in a market economy
Zpráva zpravodaje Senátu k zákonu č. 97-1026 ze září roku 1997 zahrnovala rovněž analýzy útvarů ministerstva ohledně očekávaného dopadu na odměnu akcionářského státu v roce 1998, tj. 2,6 miliardy FRF, z toho 1,5 miliardy FRF v podobě pevné úrokové sazby a 1,1 miliardy FRF v podobně doplňkové odměny.
The French authorities disputed that France had granted the tax exemption at issue in its capacity as a public authority, which made the principle of the prudent private investor in a market economy inapplicable.
Stát tak údajně provedl odhad budoucích výhledů na odměnu před tím, než přijal předmětné opatření, jak by učinil každý akcionář, který by si přál podílet se na navýšení kapitálu svého podniku.
They considered that the General Court did not require the Member State to submit a genuine business plan relating to the contested measure.
Za třetí se francouzské orgány domnívají, že přeřazení rezerv na nároky poskytovatele koncese, a obecněji restrukturalizace rozvahy EDF a posílení vlastního kapitálu, představovalo řešení pro oslabenou finanční strukturu podniku.
In that regard, first, they pointed out that in 1997 EDF was a public industrial and commercial establishment placed under the supervision of the state, which, therefore, had a detailed knowledge of the undertaking and of its industrial strategy and financial prospects.
Pokud by toto oslabení pokračovalo, EDF by musela pravděpodobně čelit nárůstu úrokové míry u svého dluhu a potížím se svými obchodními partnery kvůli negativnímu vnímání rizika protiplnění.
Accordingly, they took the view that the submission of the information and evaluations available to the state before it took the contested measure, which demonstrated the profitability of the investment, was admissible.
Takové obavy akcionářského státu údajně vyplývají z důvodové zprávy k článku 4 návrhu zákona, který se později stal zákonem č. 97-1026, a rovněž z projevu příslušného ministra, když předkládal návrh zákona v Senátě dne 2. října 1997.
The Commission had to carry out an overall analysis, including in particular this information and any other relevant information.
Zprávy poslance a senátora, kteří vystoupili v Národním shromáždění a v Senátu jako zpravodajové návrhu zákona, ostatně zdůrazňují pozitivní dopad restrukturalizace rozvahy EDF na poměr mezi zadlužením a vlastním kapitálem:
Second, given the nature and purpose of Article 4 of Act No 97-1026, the French authorities took the view that the state had acted in its capacity as shareholder by granting a tax exemption on the reclassification of the grantor rights.
druhá zpráva navíc zdůraznila pozitivní dopad, který by pro EDF měla zvýšená důvěryhodnost ve finančních kruzích a u jejích možných partnerů.
Thus, this Act had been preceded by the signature on 8 April 1997 of the contract for services between the state and EDF for the period 1997-2000, the performance of which involved the adoption of legislative measures to restructure EDF's balance sheet.
Pro francouzské orgány odpovídá proto posílení finanční struktury podniku zájmu obezřetného soukromého investora v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci.
Previously, in a letter dated 12 July 1996, the supervisory authorities had informed EDF that the contract should set it an ambitious target for the remuneration of the state.
Podle francouzských orgánů má z uvedeného vyplývat, že zkouška obezřetného soukromého investora v tržním hospodářství je použitelná, protože stát údajně jednal jako akcionář, když přeřadil rezervy na nároky poskytovatele koncese do kapitálové dotace EDF, aniž by je zdanil.
Title III of the contract provided for a remuneration of the state comprising two elements: