natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lze proto říci, že tato opatření byla provedena k tomuto dni.
However, in 2010, airBaltic once again incurred losses, of LVL 34,2 million (EUR 48,42 million), which increased to LVL 84,7 million (EUR 119,2 million) in 2011.
Z informací obsažených v dohodě však nelze s jistotou určit přesnou výši druhého státního úvěru (2. opatření) a navýšení kapitálu (3. opatření).
The Commission recalls that the Latvian Minister of Economy stated in June 2011 that airBaltic was close to bankruptcy [28], while the press reported that the company filed for legal protection from its creditors on 21 September 2011 [29].
Za prvé, v dohodě byl vyčíslen pouze první státní úvěr a úvěr od podniku BAS, a to ve výši 16 milionů LVL resp. 14 milionů LVL.
Indeed, airBaltic had negative equity of LVL 19,2 million (EUR 27,18 million) in 2009, which increased to LVL 23,3 million (EUR 32,99 million) in 2010, to LVL 105,6 million (EUR 149,51 million) in 2011 and to LVL 125,1 million (EUR 177,12 million) in 2012.
Údaj týkající se 100 milionů LVL představoval pouze odhad částky, která může být nezbytná nebo která se může očekávat, pokud jde o navýšení vlastního kapitálu do konce roku; částka navýšení vlastního kapitálu nebyla v dohodě jednoznačně stanovena.
Table
Skutečná částka navýšení kapitálu dohodnutého v prosinci 2011 činila ve skutečnosti 110 milionů LVL (viz 33. bod odůvodnění), tj. přesahovala částku, která se předpokládala v dohodě.
AirBaltic's key financial data 2007 — June 2011 (LVL thousands)
Komise se domnívá, že částky vztahující se na 2. a 3. opatření nebyly k 3. říjnu 2011 stanoveny nebo je nebylo možno zjistit.
Net result
Co se týká 6. opatření, Komise obdobně podotýká, že v době uzavření dohody dne 3. října 2011 stát nevěděl, zda bude muset využít ustanovení článku 7.4 dohody a zda mu budou postoupeny pohledávky soukromých investorů.
Operating costs
Stát neměl mimoto povinnost postoupit podniku airBaltic pohledávky vyplývající z druhého syndikovaného úvěru.
Financial expenses
Lotyšsko mimoto tvrdí, že většina pohledávek soukromých investorů, které měly být podle předpokladů předmětem novace v rámci dvou syndikovaných úvěrů, nebyla zajištěna a že v případě, že by stát dopustil, aby podnik vyhlásil úpadek, žalovali by soukromí investoři stát o náhradu škody, což by bylo pro stát nákladnější než provedení zbývajících opatření ve prospěch podniku airBaltic.
Shareholders' equity
Podle názoru Komise je tvrzení, že by soukromí investoři žalovali stát o náhradu škody, čistě hypotetické a není doloženo žádnými důkazy.
Point 10(c) of the R&R Guidelines stipulates that a company is regarded as being in difficulty where it ‘fulfils the criteria under its domestic law for being the subject of collective insolvency proceedings’.
Nic navíc nenasvědčuje tomu, že při poskytnutí podpory podniku airBaltic vzalo Lotyšsko tyto aspekty skutečně v úvahu.
This appeared to be the case of airBaltic at least as of 21 September 2011 — if not earlier — when it filed for legal protection from its creditors.
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že tvrzení ohledně souběžnosti, které předložily lotyšské orgány, neobstojí.
The Commission however notes that the court allegedly rejected the legal protection a few days later, apparently because of the negotiations between Latvia and BAS that culminated in the Agreement.
Z tohoto důvodu vyvozuje Komise závěr, že 1., 2., 3. a 6. opatření nelze považovat za jednu transakci, o níž bylo rozhodnuto dne 3. října 2011, a posoudí je proto zvlášť.
Irrespective of this, the Commission considers that, in any event, it would appear that airBaltic is a firm in difficulty within the meaning of point 11 of the R&R Guidelines
První státní úvěr (1. opatření)
In accordance with that provision, a firm may be considered to be in difficulty ‘where the usual signs of a firm being in difficulty are present, such as increasing losses, diminishing turnover, growing stock inventories, excess capacity, declining cash flow, mounting debt, rising interest charges and falling or nil net asset value’.
To je výslovně uvedeno v dohodě.
However, it appears that airBaltic was able to achieve a profit in 2009 only due to the extraordinary drop in fuel prices.
Je proto zřejmé, že 1. opatření zahrnuje státní prostředky a lze je přičíst státu.
Therefore, as indicated in the opening decision, it appears that the return to profitability in 2009 was a one-off occurrence due to extraordinary circumstances and not a structural trend.
Lotyšsko tento bod nezpochybnilo.
The company's debt and financial expenses increased significantly between 2008 and 2009 but in particular between 2009 and 2010, when the cost of financing increased from LVL 3,8 million (EUR 5,38 million) to LVL 17,4 million (EUR 24,64 million) [30].
Za účelem posouzení, zda 1. opatření poskytlo podniku airBaltic nepatřičnou selektivní výhodu, Komise za prvé uvádí, že první státní úvěr a úvěr od podniku BAS byly dohodnuty dne 3. října 2011, tj. ke dni podpisu dohody.
It also results that the cost-related variables of airBaltic increased at a rate of [5-10] % per year, that is, faster than the revenue-related variables which increased at [2 — 7] % annually.
V tomto okamžiku byly Lotyšsko a podnik BAS hlavními akcionáři podniku a úvěry byly poskytnuty úměrně jejich podílům (52,6 % resp. 47,2 %) a za totožných a vzájemně spojených podmínek.
Finally, the Commission reiterates the finding in the opening decision that the losses of airBaltic were of such magnitude that in 2010 its negative equity amounted to approximately LVL 23,3 million (EUR 32,99 million), which increased to approximately LVL 105,6 million (EUR 149,51 million) due the additional losses incurred in 2011.
Jak je uvedeno v 45. bodě odůvodnění, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že rozhodnutí podniku BAS investovat do podniku airBaltic mohlo být ovlivněno ochotou orgánů veřejné moci podnik finančně podpořit.
Considering all of the factors mentioned above, it appears that the criteria in point 11 of the R&R Guidelines are met.
Komise nemůže proto vyloučit, že první státní úvěr a úvěr od podniku BAS byly poskytnuty souběžně, což vylučuje existenci podpory.
EXISTENCE OF STATE AID
Jak objasnil Tribunál, „souběžnost nemůže být sama o sobě i při existenci významných soukromých investic dostačující k učinění závěru o neexistenci podpory ve smyslu [čl. 107 odst. 1 Smlouvy], když nebyly vzaty v úvahu ostatní relevantní skutkové a právní okolnosti“ [32].
By virtue of Article 107(1) TFEU, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.
Komise proto rovněž posoudila, zda lze dohodnutou úrokovou sazbu ve výši [11–13] % u prvního státního úvěru (a úvěru od podniku BAS) pokládat za tržní sazbu.
In order to conclude whether state aid is present, the Commission must assess whether the cumulative criteria laid down in Article 107(1) TFEU (i.e. transfer of State resources, selective advantage, potential distortion of competition and effect on intra-EU trade) are met for each of the six measures being assessed.
Pokud jde o ochranné známky, jejich hodnota vycházela z ceny, za kterou podnik airBaltic ochranné známky odkoupil od podniku BAS.
Measures 1, 2, 3 and 6 as a single transaction
Za účelem stanovení likvidační hodnoty kolaterálu použilo Lotyšsko diskontní sazbu ve výši […] % v souladu s interní metodikou lotyšské státní pokladny pro oceňování kolaterálu, což Komise považuje vzhledem k povaze kolaterálu za přiměřené.
Latvia argues that measure 1 must be assessed together with measures 2, 3 and 6 since they were agreed on the same date, i.e. 3 October 2011, at a point in time when Latvia and BAS were both major shareholders of airBaltic.
Na tomto základě činila likvidační hodnota kolaterálu [15–25] milionů LVL ([21,3–35,5] milionu EUR), což je o [15–25] % více než výše prvního státního úvěru.
The Commission agrees with the Latvian authorities that the first State loan (measure 1) and the BAS loan cannot be assessed in isolation and must therefore be viewed as part of the overall context of the Agreement, on the basis of which both loans were provided.
Komise mimoto podotýká, že vzhledem k značnému kolaterálu u prvního státního úvěru je použití úrokové sazby ve výši [11–13] % v souladu se sdělením o referenčních sazbách [33].
However, the Commission disagrees with the argument of Latvia that the other measures must be assessed together as a single transaction.
Tvrzení, že úroková sazba ve výši [11–13] % byla v souladu s trhem, mimoto potvrzuje skutečnost, že se podnik BAS (soukromý investor) vzdal práva na zajištění svého úvěru (viz 26. bod odůvodnění): úvěr od podniku BAS byl proto rizikovější než státní úvěr, byl však poskytnut se stejnou úrokovou sazbou.
The Commission is of the opinion that on 3 October 2011, when the Agreement was entered into, BAS and the State committed with absolute certainty to provide the first State loan (measure 1) and the BAS loan.
Vzhledem k výši zajištění a použité úrokové sazbě vyvozuje Komise závěr, že 1. opatření neposkytlo podniku airBaltic selektivní výhodu a že existenci státní podpory lze vyloučit, aniž by bylo nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy [34].
Those measures may therefore be said to have been granted at that date.
Snížení úrokové sazby u prvního státního úvěru z [11–13] % na [2– 4] %
However, the exact amounts of the second State loan (measure 2) and of the capital increase (measure 3) cannot be ascertained with certainty from the information in the Agreement.
Dne 13. prosince 2011, tj. ke dni, k němuž došlo k zvýšení podílu Lotyšska v podniku airBaltic na 99,8 % (viz 21. bod odůvodnění), se lotyšská vláda rozhodla povolit u prvního státního úvěru (a tudíž rovněž u úvěru podniku BAS) snížení úrokové sazby o [9–11] procentních bodů odpovídajících rizikové prémii, a to z [11–13] % na [2–4] %.
In particular, as regards measure 2, the Agreement merely states that Latvia would provide a loan in proportion to its shareholding but does not quantify it.
Lotyšsko se domnívá, že snížení úrokové sazby bylo odůvodněné, jelikož úvěr byl bezrizikový, poněvadž likvidační hodnota kolaterálu byla odhadnuta na částku ve výši [15–25] milionů LVL ([21,3–35,5] milionu EUR), tj. o [15–25] % více, než byla výše prvního státního úvěru (viz 101. bod odůvodnění).
In this respect, the Commission observes that Article 7.1 of the Agreement states that the foreseeable equity increase (resulting from capitalisation of the first and second State loans and the BAS loan, together with an additional cash contribution from BAS) would not exceed LVL 100 million (EUR 141,58 million).
Komise není argumenty Lotyšska přesvědčena, když toto tvrdí, že snížením úrokové sazby snížil stát finanční náklady podniku airBaltic (jelikož se úroková sazba snížila i u úvěru podniku BAS), který v té době s 99,8 % podílem vlastnil téměř výhradně stát.
However, the following points should be noted.
To podle Lotyšska představovalo pro stát racionální rozhodnutí, jelikož ušlé příjmy státu v podobě úroků byly nahrazeny výhodou, kterou stát jakožto většinový akcionář podniku airBaltic získal z toho, že podnik musel hradit nižší úroky.
First, only the first State loan and the BAS loan were quantified in the Agreement, at respectively LVL 16 million and LVL 14 million.
Komise na druhou stranu připomíná, že v době poskytnutí prvního státního úvěru a úvěru od podniku BAS dohoda stanovila, že podmínky obou úvěrů jsou totožné a vzájemně spojené, a případná změna jednoho úvěru tudíž znamenala totožnou změnu i u druhého úvěru.
The figure of LVL 100 million was merely a forecast, an estimate of what might be required or expected in terms of equity increase by the end of the year; the amount of the equity increase was not clearly determined in the Agreement.
Snížení úrokové sazby se proto projevuje u obou úvěrů a velmi významná úroveň zajištění úvěru a skutečnost, že úvěr od podniku BAS zajištěn nebyl, se nezměnily.
Indeed, the actual amount of the equity increase agreed in December 2011 was in fact LVL 110 million (see recital 33 above), i.e. in excess of what had been foreseen in the Agreement.
Jelikož podnik BAS souhlasil předem s tím, že podmínky jeho úvěru budou spojeny s podmínkami prvního státního úvěru, nemá Komise důvod se domnívat, že se nejedná o rozhodnutí, které je v souladu s trhem.
The Commission is of the view that the amounts of Measures 2 and 3 were not determined or ascertainable on 3 October 2011.
Druhý státní úvěr (2. opatření)
In addition, the State was not obliged to assign to airBaltic the claims resulting from syndicated loan 2.
Druhý státní úvěr poskytlo přímo Lotyšsko prostřednictvím státní pokladny, a to na základě rozhodnutí lotyšské vlády ze dne 13. prosince 2011, kterým se Ministerstvo financí zmocňuje poskytnout podniku airBaltic ze státního rozpočtu konvertibilní půjčku ve výši 67 milionů LVL (94,86 milionu EUR).
The assignment of the claims of private investors to the State was a mere eventuality subject to BAS not fulfilling its obligations under the Agreement, something which was not known and which there was no reason to suspect on 3 October 2011.
opatření proto zahrnuje státní prostředky a lze je přičíst státu.
For this reason, measure 6 cannot be considered as having been granted at the moment the Agreement was signed and cannot therefore be considered as pari passu with the first State loan and the BAS loan.
Komise podotýká, že v době poskytnutí druhého státního úvěru, tj. 13. prosince 2011, přišel podnik BAS o celý svůj podíl v podniku airBaltic s výjimkou jedné akcie a stát nyní vlastnil v podniku 99,8 % podíl.
In addition, Latvia argues that most of the claims of the private investors which were supposed to be novated in the two syndicated loans were unsecured, and that had the State let the company go bankrupt, the private investors would have sued the State for damages, which would have been more costly for the State than providing the rest of measures to airBaltic.
Stát a podnik BAS jakožto akcionáři již proto nebyly ve srovnatelné situaci.
In the Commission's view, the claim that the private investors would have sued the State asking for damages is purely hypothetical and not supported by any evidence.
Lotyšsko tvrdí, že podle článku 7.2 dohody, v němž se uvádí, že Lotyšsko poskytne podniku airBaltic úvěr „úměrně svému podílu“, musel podnik BAS poskytnout podniku airBaltic finanční prostředky ve výši odpovídající jeho počtu akcií.
In addition, nothing shows that Latvia actually took into account these considerations when providing support to airBaltic.
To měl podnik BAS učinit prostřednictvím kapitálové injekce ve formě peněžního vkladu v prosinci 2011.
In view of the above, the Commission comes to the conclusion that the argument of concomitance raised by the Latvian authorities does not stand.
Komise však podotýká, že k 13. prosinci 2011 vlastnil podnik BAS pouze jednu akcii podniku airBaltic.
For this reason, the Commission concludes that measures 1, 2, 3 and 6 cannot be considered as constituting a single transaction decided on 3 October 2011 and will therefore assess them separately.
Z toho vyplývá, že stát měl zaujmout postoj obezřetného investora v tržním hospodářství a posoudit, zda měl podnik BAS vzhledem k změně situace, pokud jde o vlastnictví podílů, pobídku k poskytnutí peněžního vkladu podniku v době navýšení kapitálu.
The first State loan (measure 1)
Stát tuto možnost ve skutečnosti předpokládal a do dohody zařadil několik nouzových opatření (zejména v článku 7.4) pro případ, že by podnik BAS své závazky nesplnil.
The Commission notes that the first State loan was provided directly by Latvia through the State Treasury upon request of the Ministry of Transport.
Jak Lotyšsko uznává, druhá tranše druhého státního úvěru měla být uvolněna v případě, že podnik BAS další finanční prostředky neposkytne.
This is expressly stated in the Agreement.
Článek 7.4 dohody stát opravňuje koupit od podniku BAS veškeré jeho akcie v podniku airBaltic za 1 LVL.
It is therefore clear that measure 1 entails State resources and that it is imputable to the State.
V době podpisu dohody to pro stát znamenalo záruku, že podnik BAS buď splní své závazky, nebo přijde o veškeré své akcie v podniku airBaltic.
Latvia does not contest this point.
Dne 30. listopadu 2011 se však situace radikálně změnila, jelikož banka Latvijas Krājbanka prodala všechny akcie podniku airBaltic, které vlastnil podnik BAS, s výjimkou jedné lotyšskému státu (viz 21. bod odůvodnění).
In order to assess whether measure 1 entailed an undue selective advantage to airBaltic, the Commission first observes that the first State loan and the BAS loan were agreed on 3 October 2011, i.e. the date of signature of the Agreement.
Za této nové situace ztratil článek 7.4 dohody smysl.
At that moment in time, Latvia and BAS were the major shareholders of the company and the loans were provided in proportion to their shareholding (52,6 % and 47,2 % respectively), and with identical and linked conditions.
S pouze jednou akcií měl podnik BAS jen malou pobídku k tomu, aby splnil své závazky: pokud tak neučiní, znamenalo by to, že přijde pouze o jednu akcii v podniku airBaltic.
As indicated in recital 45 above, the Commission had observed in the opening decision that BAS' decision to invest in airBaltic may have been influenced by the willingness of the public authorities to financially support the company.
Obezřetný subjekt v tržním hospodářství by za těchto nových okolností poskytnutí dalších finančních prostředků podniku airBaltic pečlivě uvážil a přinejmenším by druhou stranu (tj. podnik BAS) požádal o ujištění, že finanční prostředky podniku airBaltic skutečně poskytne.
However, while it is true that the Latvian Government had expressed its interest in maintaining airBaltic as the national carrier, [31] the Commission observes that the support of the Latvian State was under negotiation and was still undetermined and subject to conditions.
Komise mimoto podotýká, že se nezdá být pravděpodobné, že by bylo toto ujištění poskytnuto, jelikož by podnik BAS musel poskytnout velmi vysoký peněžní vklad (mnohem více, než se odhadovalo původně), aby získal zpět svůj dřívější podíl ve výši 47,2 % či jiné významné množství akcií podniku airBaltic.
On this basis, the Commission cannot exclude that the first State loan and the BAS loan were provided concomitantly, thereby excluding the presence of aid.
Lotyšsko rovněž uvedlo, že druhý státní úvěr byl poskytnut za tržních podmínek, což vylučuje jakoukoli nepatřičnou výhodu pro podnik airBaltic.
As the General Court has clarified, ‘simultaneity cannot in itself, even where significant private investments have been made, suffice for a finding that there has been no aid within the meaning of Article [107(1) TFEU] without taking into consideration the other relevant facts and points of law’ [32].
Co se týká kolaterálu, Lotyšsko uvedlo, že druhý státní úvěr měl stejný kolaterál jako první státní úvěr, tj. pohledávky a ochranné známky podniku airBaltic.
The Commission has therefore also assessed whether the agreed interest rate of [11 — 13] % for the first State loan (and the BAS loan) can be considered to be at market level.
Jak je objasněno v 101. bodě odůvodnění, likvidační hodnota kolaterálu byla odhadnuta na [15–25] milionů LVL ([21,3–35,5] milionu EUR).
During the course of the formal investigation procedure, Latvia submitted evidence regarding the value of the collateral (trademarks and receivables) which was assessed by the independent auditor […] as part of an audit of the company initiated in the summer of 2011.
Zdá se tudíž, že úroveň dostupného zajištění u druhého státního úvěru byla nízká.
As the receivables (as of 30 September 2011) were part of the relevant financial information, they were also subject to evaluation by […].
Mimoto není důvod předpokládat, že by soukromý subjekt v tržním hospodářství souhlasil s tím, že se jistota, která již byla poskytnuta s ohledem na první státní úvěr, sníží nejméně o 100 %.
As regards the trademarks, their value was based on the price at which airBaltic had bought back the trademarks from BAS.
K zjištění, zda byla úroková sazba použitá u první tranše druhého státního úvěru v souladu s trhem, použije Komise jako nejlepší dostupnou náhradu úrokovou sazbu vyplývající z použití sdělení o referenčních sazbách.
In order to determine the liquidation value of the collateral, Latvia applied a […] % discount rate in accordance with the Latvian Treasury's internal collateral valuation methodology, which the Commission considers to be adequate in view of the nature of the collateral.
Základní sazba pro Lotyšsko k 13. prosinci 2011 činila 2,2 %.
On this basis, the liquidation value of the collateral was LVL [15 — 25] million (EUR [21,3 — 35,5] million) which was [15 — 25] % higher than the amount of the first State loan.
K tomuto číselnému údaji je nutno připočítat marži v závislosti na ratingu příjemce a zajištění úvěru.
In addition, the Commission observes that in view of the significant collateral on the first State loan, applying an interest rate of [11 — 13] % would be in line with the Reference Rate Communication.
Jak je uvedeno v předchozím bodě odůvodnění, úroveň zajištění je nízká.
The assertion that an interest rate of [11 — 13] % was market confirm is moreover reinforced by the fact that BAS (a private investor) had waived its right to have the BAS loan collateralised (see recital 26 above): the BAS loan was therefore more risky than the State loan but was granted at the same interest rate.
Vzhledem k tehdejším potížím podniku airBaltic ze sdělení o referenčních sazbách vyplývá, že k základní sazbě je nutno připočítat marži ve výši 1000 bazických bodů, takže výsledná sazba činí 12,2 %.
Bearing in mind the level of collateralisation and the interest rate applied, the Commission concludes that measure 1 did not entail a selective advantage to airBaltic and that the presence of state aid can be excluded, without it being necessary to assess further whether the rest of the cumulative conditions of Article 107(1) TFEU would be met [34].
Zdá se proto, že úrokovou sazbu ve výši [9–11] % u první tranše druhého státního úvěru nelze považovat za sazbu, která je v souladu s trhem.
The reduction of the interest rate of the first State loan from [11 — 13] % to [2 — 4] %
Druhá tranše druhého státního úvěru byla podniku poskytnuta dne 14. prosince 2012 s úrokovou sazbou ve výši [6–8] %.
On 13 December 2011, i.e. once Latvia's shareholding in airBaltic had increased to 99,8 % (see paragraph (21) above), the Latvian Government decided to authorise a cut in the interest rate on the first State loan — and thus also of the BAS loan — of [9 — 11] percentage points corresponding to the risk premium, from [11 — 13] % to [2 — 4] %.
Lotyšsko tvrdí, že tato úroková sazba je vyšší než sazba vyplývající z použití sdělení o referenčních sazbách, a je proto v souladu s trhem.
Latvia considers that the reduction of the interest rate was justified because the loan was risk-free, given that the liquidation value of the collateral was estimated to be LVL [15 — 25] million (EUR [21,3 — 35,5] million), i.e. [15 — 25] % higher than the amount of the first State loan (see recital 101 above).
Podle sdělení o referenčních sazbách činila k 14. prosinci 2012 použitelná základní sazba pro Lotyšsko 1,91 %.
The Commission is not convinced by the arguments of Latvia when it claims that by lowering the interest rate, the State reduced the funding costs of airBaltic (since the interest rate of the BAS loan was also reduced), which at the time was almost exclusively owned by the State at 99,8 %.
Marže, která se připočítá k této základní sazbě, závisí na ratingu příjemce a úrovni zajištění.
This was — according to Latvia — a rational decision for the State since the foregone revenues for the State in the form of interest were compensated by the advantage that the State, as a majority shareholder of airBaltic, derived from the company having to pay lower interest.