natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viz rovněž kapitola o státní podpoře filmových a ostatních audiovizuálních děl v pokynech Kontrolního úřadu ESVO pro státní podporu, přijato rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO č. 788/08/KOL ze dne 17. prosince 2008, kterým se po šedesáté sedmé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory změnou stávajících kapitol o referenčních a diskontních sazbách a o státní podpoře ve formě záruk a vložením nové kapitoly o navrácení protiprávní a neslučitelné podpory, o státní podpoře filmových a ostatních audiovizuálních děl a státní podpoře železničním podnikům, dosud nezveřejněno, k dispozici na internetových stránkách Kontrolního úřadu na adrese: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15643&1=1.
See also the Chapter on State aid to cinematographic and other audiovisual works of the Authority’s State Aid Guidelines, adopted by the EFTA Surveillance Authority Decision No 788/08/COL of 17 December 2008 amending, for the 67th time, the procedural and substantive rules in the field of State aid by amending the existing chapters on reference and discount rates and on State aid granted in the form of guarantees and by introducing a new chapter on recovery of unlawful and incompatible State aid, on State aid to cinematographic and other audiovisual works and State aid for railway undertakings, not published yet, available on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15643&1=1
Rozhodnutí Smíšeného výboru č. 55/2007 (Úř. věst. L 266, 11.10.2007, s. 15 a dodatek EHP č. 48, 11.10.2007, s. 12), vstup v platnost dne 9.6.2007.
Joint Committee Decision No 55/2007 (OJ L 266, 11.10.2007, p. 15 and EEA Supplement No 48, 11.10.2007, p. 12), entry into force on 9.6.2007.
Podle čl. 2 odst. 1 písm. a) se rozhodnutí 2005/842/ES vztahuje na státní podporu ve formě „vyrovnávací platby za závazek veřejné služby poskytnuté podnikům, jejichž průměrný roční obrat před zdaněním za všechny činnosti nepřesáhl v průběhu dvou finančních let předcházejících roku, kdy byl daný podnik pověřen poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu, částku 100 milionů EUR, pokud roční vyrovnávací platba za dotčenou službu nepřesahuje 30 milionů EUR“.
According to Article 2(1)(a) of Decision 2005/842/EC, it applies to State aid in the form of ‘public service compensation granted to undertakings with an average annual turnover before tax, all activities included, of less than EUR 100 million during the two financial years preceding that in which the service of general economic interest was assigned, which receive annual compensation for the service in question of less than EUR 30 million’.
Spojené věci T-309/04, T-317/04, T-329/04 a T-336/04 TV2/Danmark v. Komise (TV2), Sb. rozh. 2008, s. II-2935, bod 156.
Joined Cases T-309/04, T-317/04, T-329/04 and T-336/04 TV2/Danmark v Commission (TV2) (2008) ECR II-2935, paragraph 156.
Pokud jde o označení prostředků pocházejících z koncesionářských poplatků za státní prostředky, viz rozsudek ve věci TV2, citováno výše, body 158–159.
Regarding the qualification of licence fee funding as State resources, see TV2 judgment, cited above, paragraphs 158–159.
Věci C-730/79 Philip Morris Holland v. Komise, Sb. rozh. 1980, s. 2671, bod 11; C-303/88 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 1991, s. I-1433, bod 27; C-156/98 Německo v. Komise, Sb. rozh. 2000, s. I-6857, bod 33.
Cases C-730/79 Philip Morris Holland v Commission (1980) ECR 2671, paragraph 11; C-303/88 Italy v Commission (1991) ECR I-1433, paragraph 27; C-156/98 Germany v Commission (2000) ECR I-6857, paragraph 33.
Věc C-44/93 Namur-Les Assurances du Crédit SA v. Office National du Ducroire a belgický stát, Sb. rozh. 1994, s. I-3829.
C-44/93 Namur-Les Assurances du Crédit SA v Office National du Ducroire and the Belgian State (1994) ECR I-3829.
Viz například rozhodnutí Komise v těchto věcech: E 8/06, státní financování pro vlámskou veřejnoprávní vysílací organizaci VRT (Úř. věst. C 143, 10.6.2008, s. 7); E 4/05, státní financování RTE a TNAG (TG4) (Úř. věst. C 121, 17.5.2008, s. 5); E 9/05, poplatek za licence RAI, Úř. věst. C 235, 23.9.2005, s. 3; E 10/2005, poplatek za licence France 2 a 3, Úř. věst. C 240, 30.9.2005, s. 20; E 8/05, španělská celostátní veřejnoprávní vysílací organizace RTVE, Úř. věst. C 239, 4.10.2006, s. 17; C 2/04, financování ad hoc nizozemských provozovatelů veřejnoprávního vysílání, Úř. věst. L 49, 22.2.2008, s. 1; C 60/99, rozhodnutí Komise2004/838/ES ze dne 10.prosince 2003 o státních podporách prováděných Francií ve prospěch France 2 a France 3 (Úř. věst. L 361, 8.12.2004, s. 21; C 62/99), rozhodnutí Komise2004/339/ES ze dne 15.října 2003 o opatřeních provedených Itálií ve prospěch ve prospěch RAI SpA (Úř. věst. L 119, 23.4.2004, s. 1); NN 88/98, financování 24hodinového zpravodajského kanálu v licenci BBC, v němž nejsou reklamy (Úř. věst. C 78, 18.3.2000, s. 6) a NN 70/98, státní podpora veřejnoprávním vysílacím kanálům Kinderkanal a Phoenix (Úř. věst. C 238, 21.8.1999, s. 3).
See, for example, the decisions of the Commission in the following cases: E 8/06, State funding for Flemish public service broadcaster VRT (OJ C 143, 10.6.2008, p. 7); E 4/05, State aid financing of RTE and TNAG (TG4) (OJ C 121, 17.5.2008, p. 5); E 9/05, Licence fee payments to RAI (OJ C 235, 23.9.2005, p. 3); E 10/2005, Licence fee payments to France 2 and 3 (OJ C 240, 30.9.2005, p. 20); E 8/05, Spanish national public service broadcaster RTVE (OJ C 239, 4.10.2006, p. 17); C 2/04, Ad hoc financing of Dutch public broadcasters (OJ L 49, 22.2.2008, p. 1); C 60/99, Commission Decision 2004/838/EC of 10 December 2003 on State aid implemented by France for France 2 and France 3 (OJ L 361, 8.12.2004, p. 21); C 62/99, Commission Decision 2004/339/EC of 15 October 2003 on the measures implemented by Italy for RAI SpA (OJ L 119, 23.4.2004, p. 1); NN 88/98, Financing of a 24-hour advertising-free news channel with licence fee by the BBC (OJ C 78, 18.3.2000, p. 6) and NN 70/98, State aid to public broadcasting channels Kinderkanal and Phoenix (OJ C 238, 21.8.1999, p. 3).
Spojené věci T-195/01 a T-207/01 Government of Gibraltar v. Komise (Gibraltar), Sb. rozh. 2002, s. II-2309.
Joined Cases T-195/01 and T-207/01 Government of Gibraltar v Commission (Gibraltar) (2002) ECR II-2309.
Viz například rozhodnutí Komise NN 88/98, 24hodinový zpravodajský kanál BBC, Úř. věst. C 78, 18.3.2000, s. 6 a NN 70/98, Kinderkanal a Phoenix, citováno výše.
For example, Commission Decisions NN 88/98, BBC 24-hours (OJ C 78, 18.3.2000, p. 6) and NN 70/98, Kinderkanal and Phoenix, cited above.
Viz například rozhodnutí Komise N 458/2004, státní podpora společnosti Espacio Editorial Andaluza Holding sl.
For example, Commission Decision N 458/2004, State aid to Espacio Editorial Andaluza Holding sl.
Věc NN 70/98, Kinderkanal a Phoenix, citováno výše.
NN 70/98, Kinderkanal and Phoenix, cited above.
Věc 172/80 Zuechner, Sb. rozh. 1981, s. 2021.
Case 172/80 Zuechner (1981) ECR 2021.
Věc C-242/95 GT-Link, Sb. rozh. 1997, s. 4449.
Case C-242/95 GT-Link (1997) ECR 4449.
Věc C-159/94 EDF a GDF, Sb. rozh. 1997, s. I-5815.
Case C-159/94 EDF and GDF (1997) ECR I-5815.
Viz například rozhodnutí Komise v těchto věcech: E 8/06, státní financování pro vlámskou veřejnoprávní vysílací organizaci VRT, Úř. věst. C 143, 10.6.2008, s. 7; E 4/05, státní financování RTE a TNAG (TG4), Úř. věst. C 121, 17.5.2008, s. 5; E 3/05, podpora německým provozovatelům veřejnoprávního vysílaní, Úř. věst. C 185, 8.8.2007, s. 1; E 9/05, poplatek za licence RAI, Úř. věst. C 235, 23.9.2005, s. 3; E 10/05, poplatek za licence France 2 a 3, Úř. věst. C 240, 30.9.2005, s. 20; E 8/05, španělská celostátní veřejnoprávní vysílací stanice RTVE, Úř. věst. C 239, 4.10.2006, s. 17; C 2/04, financování ad hoc nizozemských provozovatelů veřejnoprávního vysílání, Úř. věst. L 49, 22.2.2008, s. 1.
See, for example, the decisions of the Commission in the following cases: E 8/06, State funding for Flemish public service broadcaster VRT (OJ C 143, 10.6.2008, p. 7); E 4/05, State aid financing of RTE and TNAG (TG4) (OJ C 121, 17.5.2008, p. 5); E 3/05, Aid to the German public service broadcasters (OJ C 185, 8.8.2007, p. 1); E 9/05, Licence fee payments to RAI (OJ C 235, 23.9.2005, p. 3); E 10/05, Licence fee payments to France 2 and 3 (OJ C 240, 30.9.2005, p. 20); E 8/05, Spanish national public service broadcaster RTVE (OJ C 239, 4.10.2006, p. 17); C 2/04, Ad hoc financing of Dutch public service broadcasters (OJ L 49, 22.2.2008, p. 1).
Viz rovněž rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 306/09/KOL ze dne 8. července 2009 o společnosti Norwegian Broadcasting Corporation, k dispozici na internetových stránkách Kontrolního úřadu na adrese http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16906&1=1.
See also EFTA Surveillance Authority Decision No 306/09/COL of 8 July 2009 on the Norwegian Broadcasting Corporation, available on the Authority’s website http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16906&1=1
Podobné obtíže mohou nastat také tehdy, je-li veřejnoprávní vysílání zaměřeno na jazykové menšiny nebo místní potřeby.
Similar difficulties may also be encountered when public service broadcasting is addressed to linguistic minorities or to local needs.
Rozhodnutí Komise C 62/1999, RAI, bod 99 a C 85/2001, RTP, bod 158.
Commission Decision C 62/1999, RAI, paragraph 99 and C 85/2001, RTP, paragraph 158.
Věc T-442/03 SIC v. Komise, Sb. rozh. 2008, s. II-1161, bod 201 a rozsudek ve věci TV2, citováno výše, body 122–124.
Case T-442/03 SIC v Commission (2008) ECR II-1161, paragraph 201 and TV2 judgment, cited above, paragraphs 122–124.
Tyto kvalitativní požadavky jsou podle Tribunálu „důvodem existence vysílací SOHZ ve vnitrostátním audiovizuálním prostředí“.
These qualitative criteria are according to the General Court ‘the justification for the existence of broadcasting SGEIs in the national audiovisual sector’.
Není „důvod, aby široce definovaná vysílací SOHZ, která ale obětovala dodržení těchto kvalitativních požadavků ve prospěch chování obchodního subjektu, byla nadále financovaná státem“, viz SIC v. Komise, citováno výše, bod 211.
There is ‘no reason for a widely defined broadcasting SGEI which sacrifices compliance with those qualitative requirements in order to adopt the conduct of a commercial operator’, see SIC v Commission, cited above, paragraph 211.
Pokud jde o kvalifikaci hry o ceny, jejíž součástí je přímé volání čísla s vyšší sazbou, jako „teleshoppingu“ nebo „reklamy“, podle směrnice 2007/65/ES (směrnice o audiovizuálních mediálních službách), viz věc C-195/06 Österreichischer Rundfunk (ORF), Sb. rozh. 2007, s. I-8817.
Regarding the qualification of prize games, including the dialling of a premium rate number as teleshopping or advertising, under the Directive 2007/65/EC (Audiovisual Media Services Directive), see Case C-195/06 Österreichischer Rundfunk (ORF) (2007) ECR I-8817.
Viz rozsudek ve věci TV2, citováno výše, body 107–108.
See TV2 judgment, cited above, paragraphs 107–108.
Viz věc SIC v. Komise, citováno výše, bod 212.
See Case SIC v Commission, cited above, paragraph 212.
Článek 4 směrnice 2006/111/ES (směrnice o zprůhlednění finančních vztahů).
Article 4 of Directive 2006/111/EC (Transparency Directive).
To odkazuje na hypotetickou situaci, ve které by činnosti, jež nejsou veřejnou službou, měly být přerušeny: náklady, kterým by tak bylo zamezeno, představují částku společných nákladů, které by měly být přiděleny na činnosti, jež nejsou veřejnou službou.
This implies reference to the hypothetical situation in which the non-public service activities were to be discontinued: the costs that would be so avoided represent the amount of common costs to be allocated to non-public service activities.
Toto ustanovení veřejným vysílacím organizacím samozřejmě nebrání mít zisk z obchodních činností spadajících mimo poslání veřejné služby.
Of course, this provision does not preclude public service broadcasters from earning profits with their commercial activities outside the public service remit.
Takové zvláštní rezervy mohou být opodstatněné v případě velkých technologických investic (např. digitalizace), k nimž podle předpokladů dojde v určitém okamžiku a které jsou nezbytné pro plnění poslání veřejné služby; nebo v případě velkých restrukturalizačních opatření, jež jsou nezbytná k zachování nepřetržitého provozu veřejnoprávní vysílací organizace v jasně vymezeném časovém období.
Such special reserves may be justified for major technological investments (such as digitisation) which are foreseen to occur at a certain point in time and are necessary for the fulfilment of the public service remit; or for major restructuring measures necessary to maintain the continuous operation of a public service broadcaster within a well-defined time period.
Jak stanoví Rada Evropy ve svém doporučení o úloze veřejnoprávních sdělovacích prostředků v informační společnosti, „(…) členské státy mohou zvážit možnost doplňkového financování při řádném zohlednění otázek trhu a hospodářské soutěže. Zejména v případě nových personalizovaných služeb mohou členské státy zvážit, zda veřejnoprávním mediím umožní vybírat poplatky (…).Žádná z těchto možností by však neměla ohrozit zásadu univerzálnosti veřejnoprávních médií nebo vést k diskriminaci mezi jednotlivými skupinami společnosti (…)Při zavádění nových režimů financování by měly členské státy věnovat patřičnou pozornost tomu, aby byl daný obsah svou povahou v zájmu veřejnosti i ve společném zájmu.“
As the Council of Europe provided, in its Recommendation on the remit of public service media in the information society, ‘(…) Member States may consider complementary funding solutions paying due attention to market and competition questions. In particular, in the case of new personalised services, Member States may consider allowing public service media to collect remunerations (…). However, none of these solutions should endanger the principle of universality of public service media or lead to discrimination between different groups of society (…) When developing new funding systems, Member States should pay due attention to the nature of the content provided in the interest of the public and in the common interest.’
Kontrolní úřad se například domnívá, že požadavek přímé platby od uživatelů za poskytování nabídky specializovaného prémiového obsahu by byl běžně považován za obchodní činnost.
For example, the Authority considers that requiring direct payment from users for the provision of a specialised premium content offer would normally qualify as commercial activity.
Na druhé straně se však Kontrolní úřad například domnívá, že účtování poplatků za pouhý přenos v síti u vyváženého a rozmanitého vysílání na nových platformách, jako jsou mobilní zařízení, by danou nabídku na obchodní činnost nezměnilo.
On the other hand, the Authority, for example, considers that the charging of pure transmission fees for broadcasting a balanced and varied programming over new platforms such as mobile devices would not transform the offer into a commercial activity.
Kontrolní úřad se například domnívá, že některé formy lineárního přenosu jako např. simultánní přenos večerních televizních zpráv na jiných platformách (např. na internetu či mobilních zařízeních) nemusí být pro účely této kapitoly považovány za „nové“.
For example, the Authority considers that some forms of linear transmission, such as the simultaneous transmission of the evening TV news on other platforms (e.g. internet, mobile devices), may be qualified as not being ‘new’ for the purposes of this Chapter.
Mělo by být na státech ESVO, aby určily, zda lze jiné formy opětovného přenosu vysílání veřejnoprávních vysílacích organizací na jiných platformách považovat za významné nové služby, přičemž by měly zohlednit zvláštnosti a charakteristiky daných služeb.
Whether other forms of retransmission of public broadcasters’ programs on other platforms qualify as significant new services, should be determined by EFTA States, taking into account the specificities and the features of the services in question.
Viz rovněž poznámka pod čarou 40 o důvodech existence vysílací SOHZ.
See also footnote 40 above on the justification of a broadcasting SGEI.
Jednou z důležitých otázek může být například to, zda veřejnoprávní vysílací organizace soustavně nabízejí vyšší ceny za práva na prémiové programy způsobem, který překračuje potřeby poslání veřejné služby a vede k nepřiměřenému narušení trhu.
For example, one of the relevant issues may be to consider whether public service broadcasters are consistently overbidding for premium programme rights in a way which goes beyond the needs of the public service mandate and results in disproportionate distortions on the marketplace.
Přijato rozhodnutím č. 154/07/KOL ze dne 3. května 2007, kterým se po šedesáté třetí mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory aktualizací a vložením nové kapitoly o pravidlech pro protiprávní podpory (Úř. věst. L 73, 19.3.2009, s. 23 a dodatek EHP č. 15, 19.3.2009, s. 1), k dispozici na internetových stránkách Kontrolního úřadu na adrese: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15119&1=1
Adopted by Decision No 154/07/COL of 3 May 2007 to amend the State aid Guidelines for the 63rd time, updating and incorporating a new chapter on the rules applicable to unlawful aid (OJ L 73, 19.3.2009, p. 23 and EEA Supplement No 15, 19.3.2009, p. 1), available on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15119&1=1
V průběhu let 2008 a 2009 se Kontrolní úřad a státy ESVO zúčastnily několika veřejných konzultací Komise týkajících se přezkumu sdělení o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání z roku 2001 [9].
In the course of 2008 and 2009, the Authority and the EFTA States took part in the Commission’s public consultations on the review of the 2001 Communication on the application of State aid rules to public service broadcasting [9].
Tato kapitola konsoliduje rozhodovací praxi Komise a Kontrolního úřadu v oblasti státní podpory způsobem, který je zaměřen do budoucna, a to na základě připomínek obdržených během veřejných konzultací.
The present Chapter consolidates the Commission’s and the Authority’s case practice in the field of State aid in a future-orientated manner based on the comments received in the public consultations.
Jak zdůrazňuje usnesení o veřejnoprávním vysílání: „Přístup široké veřejnosti, bez diskriminace a na základě rovných příležitostí, k různým kanálům a službám je nezbytným předpokladem pro plnění zvláštního závazku veřejnoprávního vysílání.“ Kromě toho musí veřejnoprávní vysílání „využívat technického pokroku“, přinášet „veřejnosti výhody nových audiovizuálních a informačních služeb a nových technologií“ a zaručovat „vývoj a diverzifikaci činností v digitálním věku“.
As underlined by the Resolution concerning public service broadcasting ‘broad public access, without discrimination and on the basis of equal opportunities, to various channels and services is a necessary precondition for fulfilling the special obligation of public service broadcasting’. Moreover, public service broadcasting needs to ‘benefit from technological progress’, bring ‘the public the benefits of the new audiovisual and information services and the new technologies’ and to undertake ‘the development and diversification of activities in the digital age’.
Úlohu veřejnoprávního vysílání při podpoře kulturní rozmanitosti uznala i Úmluva UNESCO o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů z roku 2005 [15].
The role of public service broadcasting in promoting cultural diversity was also recognised by the 2005 Unesco Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions [15].
Úmluva stanoví, že každá strana může přijímat „opatření na ochranu a podporu rozmanitosti kulturních projevů na svém území“.
The Convention states that each party may adopt ‘measures aimed at protecting and promoting the diversity of cultural expressions within its territory’.
Úmluva UNESCO o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů byla podepsána v Paříži dne 20.10.2005.
Unesco Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions was signed in Paris on 20.10.2005.
Poté byla ratifikována Norskem a schválena Islandem.
It was then ratified by Norway and accepted by Iceland.
Viz například rozhodnutí č. 32/02/KOL ze dne 20. února 2002, rozhodnutí č. 169/02/KOL ze dne 18.září 2002, rozhodnutí č. 186/03 ze dne 29.října 2003, rozhodnutí č. 179/05/KOL ze dne 15.července 2005 a rozhodnutí č. 342/06/KOL ze dne 14.listopadu 2006.
See, for instance, Decision No 32/02/COL of 20 February 2002, Decision No 169/02/COL of 18 September 2002, Decision No 186/03 of 29 October 2003, Decision No 179/05/COL of 15 July 2005 and Decision No 342/06/COL of 14 November 2006.
Viz rovněž kapitola o státní podpoře filmových a ostatních audiovizuálních děl v pokynech Kontrolního úřadu pro státní podporu.
See also the Chapter on State aid to cinematographic and other audiovisual works of the Authority’s State Aid Guidelines.
č. 43/10/KOL
No 43/10/COL
kterým se mění seznam obsažený v bodě 39 části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody o Evropském hospodářském prostoru, v němž jsou uvedena stanoviště hraniční kontroly na Islandu a v Norsku schválená pro veterinární kontroly živých zvířat a živočišných produktů ze třetích zemí, a kterým se zrušuje rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO 301/08/KOL ze dne 21. května 2008
amending the list contained in point 39 of Part 1.2 of Chapter I of Annex I to the Agreement on the European Economic Area listing border inspection posts in Iceland and Norway agreed for veterinary checks on live animals and animal products from third countries and repealing EFTA Surveillance Authority Decision 301/08/COL of 21 May 2008
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na článek 109 a protokol 1 této dohody,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, in particular Article 109 and Protocol 1 thereof,
s ohledem na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. d) a protokol 1 této dohody,
Having regard to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice, in particular Article 5(2)(d) and Protocol 1 thereof,
s ohledem na odst. 4 písm. B body 1 a 3 a odst. 5 písm. b) úvodní části kapitoly I přílohy I Dohody o EHP,
Having regard to points 4(B)(1) and (3) and point (5)(b) of the Introductory Part of Chapter I of Annex I to the EEA Agreement,
s ohledem na akt uvedený v části 1.1 bodě 4 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP (směrnice Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství), pozměněný a včleněný do Dohody o EHP, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
Having regard to the Act referred to at point 1.1.4 of Chapter I of Annex I to the EEA Agreement (Council Directive 97/78/EC of 18 December 1997 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on products entering the Community from third countries), as amended and adapted to the EEA Agreement and in particular to Article 6(2) thereof,
s ohledem na akt uvedený v části 1.1 bodě 5 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP (směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS), pozměněný a včleněný do Dohody o EHP, a zejména na čl. 6 odst. 4 tohoto aktu,
Having regard to the Act referred to at point 1.1.5 of Chapter I of Annex I to the EEA Agreement (Council Directive 91/496/EEC of 15 July 1991 laying down the principles governing the organization of veterinary checks on animals entering the Community from third countries and amending Directives 89/662/EEC, 90/425/EEC and 90/675/EEC), as amended and adapted to the EEA Agreement and in particular to Article 6(4) thereof,