natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 405/08/KOL HFF (Úř. věst. L 79, 25.3.2010, s. 40 a dodatek EHP č. 14, 25.3.2010, s. 20), kapitola II.2.3.1, s. 23: „Státní záruka za všechny závazky všech státních institucí vyplývá z obecných nepsaných pravidel islandského veřejného práva, která byla uplatňována již před vstupem Dohody o EHP v platnost. Záruka se vztahuje na všechny státní instituce bez ohledu na to, kdy byly zřízeny, na jejich činnosti či změny těchto činností. Toto možné opatření podpory musí být považováno za režim, který spadá do definice uvedené v čl. 1 písm. d) části II protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.“
See the Authority’s Decision No 405/08/COL HFF (OJ L 79 25.3.2010 p. 40 and the EEA Supplement No. 14, 25.3.2010, p. 20), Chapter II.2.3.1, p. 23: “The State guarantee on all State institutions for all their obligations follows from general unwritten rules of Icelandic public law predating the entry into force of the EEA Agreement. The guarantee is applicable to all State institutions, regardless of when they are established, or of their activities, or changes in those activities. This possible aid measure must be regarded as a scheme falling within the definition in Article 1 (d) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.”
Viz rozhodnutí Komise ve věci E-45/2000 (Nizozemsko) Daňová úleva ve prospěch skupiny Schiphol (Úř. věst. C 37, 11.2.2004 s. 13).
See Commission Decision in Case E-45/2000 (Netherlands) Fiscal exemption in favour of Schiphol Group (OJ C 37 11.2.2004 p. 13).
Z rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 491/09/KOL – skupina Norsk Film (Úř. věst. C 174, 1.7.2010, s. 3), kapitola II.2, s. 8: „Každoroční platby, které norský stát od 70. let 20. století poskytl různým subjektům patřícím do skupiny Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS na produkci hraných filmů a na zachování infrastruktury potřebné pro produkci filmů, vycházely z existujícího systému podpor. Kontrolní úřad se domnívá, že v tomto případě, kdy byly pravidelné platby poskytovány po velmi dlouhou dobu, praxe prokazuje, že státní podpora byla nezbytným prvkem financování společnosti. Kontrolní úřad na tomto základě usuzuje, že roční granty byly poskytovány na základě existujícího systému státní podpory ve smyslu článku 62 EHP.“ V tomto případě zahájil Kontrolní úřad formální vyšetřovací řízení týkající se platby ve výši 36 milionů NOK, která byla poskytnuta navíc k pravidelným platbám, a údajného daňového zvýhodnění.
From the Authority’s Decision No 491/09/COL Norsk Film group (OJ C 174 1.7.2010 p. 3), Chapter II.2 p. 8: “the yearly payments made by the Norwegian State since the 1970s to Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS for the production of feature films and to maintain an infrastructure necessary for the production of films were based on an existing system of aid. The Authority considers that in this case, where regular payments were consistently made over a very long period of time, the practice shows that state support was an essential element in the financing of the company. The Authority considers on that basis that the annual grants were made under an existing system of state aid within the meaning of Article 62 EEA.” In that case, the Authority opened the formal investigation into a payment of NOK 36 million that had been made in addition to the regular payments and an alleged preferential tax measure.
Rozhodnutím č. 204/11/KOL ( Úř. věst. L 287, 18.10.2012, s. 14 a dodatek EHP č. 58, 18.10.2012, s.1) Kontrolní úřad řízení ukončil z toho důvodu, že platba ve výši 36 milionů NOK byla provedena na základě existujícího režimu podpor a že daňové opatření nepředstavuje státní podporu.
With Decision No 204/11/COL ( OJ L 287 18.10.2012 p. 14 and the EEA Supplement No. 58, 18.10.2012, p. 1) the Authority closed the procedure on the basis that the NOK 36 million payment was made on the basis of the existing aid scheme and that the tax measure did not constitute state aid.
Viz rozhodnutí Komise ve věci E-10/2000 (Německo) Státní záruky pro veřejné banky v Německu (Úř. věst. C 150, 22.6. 2002, s. 6).
See Commission Decision in Case E-10/2000 (Germany) State guarantees for public banks in Germany (OJ C 150 22.6. 2002 p. 6).
Čl. 1 písm. d) části II protokolu 3.
Article 1(d) of Part II of Protocol 3.
Viz rozhodnutí Komise ve věci E 4/2007 (Francie) Charges aéroportuaires, bod 56 (Úř. věst. C 83, 7.4.2009, s. 16).
See Commission Decision in Case E 4/2007 (France) Charges aéroportuaires, paragraph 56 (OJ C 83 7.4.2009 p. 16).
Za tímto účelem viz rozsudek Soudního dvora ESVO ve věci E-14/10 Konkurrenten, body 74–75, v němž Soudní dvůr ESVO konstatuje:„V daném případě bylo město Oslo podle ustanovení zákona o dopravě z roku 1976 a prováděcích předpisů oprávněno poskytovat finanční podporu s cílem umožnit provozování prodělečné pravidelné autobusové dopravy. Skutečnost, že výše vyrovnávací platby byla „sjednána“, jako taková neznamená, že platby nepokrývají skutečné ztráty vzniklé při poskytování těchto služeb a že se na ně režim nevztahoval. Soudní dvůr se domnívá, že pokud byly vyrovnávací platby skutečně použity k financování prodělečné pravidelné autobusové dopravy, mohla žalovaná strana právem považovat tyto platby za existující podporu. Tvrzení, že podporu je nutno považovat za novou podporu, jelikož byla každoročně poskytnuta na základě volného uvážení v rámci rozpočtu města, musí (…) být zamítnuto.“
See to that effect, the judgment of the EFTA Court in Case E-14/10 Konkurrenten, at paragraphs 74-75, where the EFTA Court states as follows:“In the case at hand, the City of Oslo was entitled, under the provisions of the 1976 Transport Act and the implementing regulations, to provide financial support in order to enable the operation of non-profitable scheduled bus services. The fact that the level of the compensation was “negotiated” does not, as such, entail that the payments did not cover actual losses incurred in the operation of those services and were per se not covered by the scheme. The Court considers that in so far as the compensation payments were indeed used to finance the operation of non-profitable scheduled bus services, the defendant may correctly have classified those payments as existing aid. The argument that the aid must be considered as new aid because it was granted on an annual and discretionary basis under the city budget must (…) be rejected.”
Viz věc SA.21654 (ex NN-69/2007 a C-6/2008) – Státní podpora pro společnost Åland Industrihus (Úř. věst. L 125, 12.5.2012, s. 33), zejména body 107–109.
Cf. Case SA.21654 (ex NN-69/2007 and C-6/2008) Public Commercial Property Åland Industrihus (OJ L 125 12.5.2012 p. 33) paragraphs 107–109 in particular.
Věc Namur-Les Assurances du Crédit, C-44/93, Sb. rozh. 1994, s. I-3829, bod 28.
Case C-44/93 Namur-Les Assurances du Crédit [1994] ECR I-3829, paragraph 28.
Stanovisko generálního advokáta Trabucchiho ve věci Van der Hulst, 51/74, Sb. rozh. 1975, s. 79.
Opinion of Advocate- General Trabucchi in Case 51/74 Van der Hulst [1975] ECR 79.
Viz čl. 4 odst. 1 konsolidovaného znění rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 195/04/KOL ze dne 14.7.2004 o prováděcích ustanoveních uvedených v článku 27 části II protokolu 3 (k dispozici na adrese: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf).
See Article 4(1) of the consolidated version of the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14.7. 2004 on the implementing provisions referred to under Article 27 of Part II of Protocol 3 (available at: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf).
Viz rovněž stanovisko generálního advokáta Lenze ve věci Namur.
See also the opinion of Advocate General Lenz in Namur.
Státní podpora NN 73/2008 (ex N 240/08) – Maďarsko – Sdílení úvěrů mezi společnostmi MÁV Zrt. a MÁV-TRAKCIÓ Zrt.
State aid NN 73/2008 (ex N 240/08) – Hungary – Sharing of loans between MÁV Zrt. and MÁV-TRAKCIÓ Zrt.
(Úř. věst. C 109, 13.5.2009, s. 5), body 59–60.
(OJ C 109 13.5.2009 p. 5) at paragraphs 59-60.
Věc E 14/2005 (Portugalsko) Vyrovnávací platby pro veřejnoprávní stanici RTP, bod 79 (neoficiální překlad).
Case E 14/2005 (Portugal) Compensation payments to public service broadcaster RTP, at paragraph 79 (unofficial translation).
Body 73, 74 a 76.
Paragraphs 73, 74 and 76.
Stejná logika se vztahuje na systémy, které byly schváleny Kontrolním úřadem nebo Evropskou komisí.
The same logic applies for schemes that have been approved by the Authority or the European Commission.
Viz například věc Itálie v. Komise, C-47/91, Sb. rozh. 1994, s. 4635, body 25–26.
See for example Case C-47/91 Italy v Commission [1994] ECR-4635, paragraphs 25–26.
Bod 87 rozsudku Soudního dvora ESVO ve věci E-14/10 Konkurrenten.
Paragraph 87 of the judgment of the EFTA Court in Case E-14/10 Konkurrenten.
Z důvodu jasnosti Kontrolní úřad podotýká, že kapitálový vklad související s komerčními aktivitami nebyl poskytnut na základě existujícího režimu podpor.
For clarity, the Authority notes that, the commercial activities capital injection was not granted on the basis of the existing aid scheme.
Pokud by představoval státní podporu, jednalo by se o novou podporu.
Had it represented state aid, that aid would consequently have been new aid.
Ve výše uvedeném posouzení však Kontrolní úřad dospěl k závěru, že opatření nepředstavuje státní podporu, jelikož bylo provedeno v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství.
In the assessment above, the Authority has however concluded that that measure did not constitute state aid, as it was made in accordance with the market economy investor principle.
Norské orgány odpověděly dopisem ze dne 11. ledna 2007.
The Norwegian authorities replied by letter dated 11 January 2007.
Dopis byl Kontrolním úřadem zaevidován dne 12. ledna 2007 (dokument č. 406541).
The letter was registered by the Authority on 12 January 2007 (Event No 406541).
Soudní dvůr ESVO za druhé konstatoval, že Kontrolní úřad porušil svou povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení týkající se podpory, která byla poskytnuta v období 1997–2000.
Secondly, the EFTA Court held that the Authority had infringed its obligation to open the formal investigation procedure in respect of aid granted during the period 1997 – 2000.
Soudní dvůr ESVO konstatoval, že Kontrolní úřad nemohl vyloučit možnost, že podniky AS Oslo Sporveier a AS Sporveisbussene obdržely podporu, která převyšovala ztráty spojené s plněním závazků veřejné služby, a že Kontrolní úřad skutečně měl za to, že v minulosti mohlo k této nadměrné náhradě dojít.
It found that the Authority could not exclude the possibility that AS Oslo Sporveier and AS Sporveisbussene had received aid in excess of the losses associated with discharging the public service obligations, and that the Authority indeed considered that such overcompensation could have possibly occurred in the past.
Norské orgány odpověděly během telefonní konference dne 28. října 2011.
The Norwegian authorities responded in a telephone conference on 28 October 2011.
Norské orgány mimoto poskytly další informace na schůzkách, které se konaly v Oslu dne 29. listopadu 2011 a v Bruselu dne 9. prosince 2011 a 17. ledna 2012.
Additionally, the Norwegian authorities provided further information in meetings in Oslo on 29 November 2011 and in Brussels on 9 December 2011 and 17 January 2012.
E-maily ze dne 13. prosince 2011 (dokument č. 621639) a 20. ledna 2012 (dokument č. 622816) poskytly norské orgány další informace.
By e-mails of 13 December 2011 (Event No 621639) and 20 January 2012 (Event No 622816), the Norwegian authorities submitted further information.
Co se týká výpočtu vyrovnávací platby, standardní dohoda byla založena na stejných zásadách jako § 3 nařízení z roku 1980.
As regards the calculation of the compensation, the standard agreement was based on the same principles as Article 3 of the 1980 Regulation.
Standardní hlavní smlouva stanovila rovněž oddělení nákladů mezi veřejnými dopravními službami a ostatními komerčními službami.
The standard main agreement also provided for a separation of costs between the public transport services and other commercial services.
Na tomto základě byla na pravidelnou autobusovou dopravu v období 2003–2008 postupně vypsána veřejná nabídková řízení, a to v pěti částech.
On this basis, scheduled bus transport was gradually put up for public tender in five lots during the period 2003–2008.
Příslušné smlouvy vstoupily v platnost v roce následujícím po roce, v němž byla zakázka zadána prostřednictvím nabídkového řízení.
The respective contracts entered into force the year following that in which they had been tendered out.
Podnik AS Sporveisbussene se v roce 2009 spojil se společností Unibuss AS.
AS Sporveisbussene merged with Unibuss AS in 2009.
Tato společnost si zachovala název Unibuss AS a jako mateřská společnost převzala vlastnictví podniků Unibuss Tur AS a Unibuss Ekspress AS.
That company kept the name Unibuss AS and took over as the parent company retaining ownership of Unibuss Tur AS and Unibuss Ekspress AS.
Podle přehledu ročních výsledků činnosti podniků AS Oslo Sporveier a AS Sporveisbussene v oblasti autobusové dopravy, které poskytly norské orgány, činil v období 1994 až 2008 průměrný roční zisk podniků 0,49 %.
According to an overview of the annual results of the bus activities of AS Oslo Sporveier and AS Sporveisbussene submitted by the Norwegian authorities, the average annual profit of the companies was 0,49 % in the period from 1994 to 2008.
Od roku 2005 však tento údaj zahrnuje příjmy z komerčních aktivit.
This figure, however, includes revenues from commercial activities from 2005 onwards.
V roce 2004 byl schválen zvláštní model systému bonusů/malusů [46].
In 2004, the specific model of a bonus/malus system was agreed on [46].
Podle tohoto systému je výkonnost podniku AS Sporveisbussene posuzována podle těchto kritérií: i) celková spokojenost zákazníků, ii) přesnost, iii) úroveň bezpečnosti a pohodlí a iv) ochota řidiče.
According to that system, the performance of AS Sporveisbussene is assessed in accordance with the following criteria: (i) total customer satisfaction, (ii) punctuality, (iii) level of safety and comfort, and (iv) the driver being forthcoming.
V roce 2004 přiznal podnik AS Oslo Sporveier podniku AS Sporveisbussene bonus za kvalitu ve výši 3,9 milionu NOK.
AS Oslo Sporveier granted a quality bonus to AS Sporveisbussene of NOK 3,9 million in 2004.
To představuje 0,8 % příjmů podniku AS Sporveisbussene v tomto roce (483,5 milionu NOK).
This represents 0,8 % of the revenue of AS Sporveisbussene that year (NOK 483,5 million).
Tento nedostatek finančních prostředků se nahromadil během řady let, jelikož platby příspěvků do penzijního fondu nepřihlížely náležitě k vyšším důchodovým závazkům vyplývajícím z takových faktorů, jako je zvýšení mezd zaměstnanců, delší naděje dožití, změny v předpokládaných sazbách za jednotlivé stupně invalidity atd. Podle norského Úřadu pro finanční dohled (Kredittilsynet) vykazoval penzijní fond podniku AS Oslo Sporveier ke dni 31. prosince 1995 krytí pouze ve výši 46,9 %.
The underfunding had accumulated over several years as the payments of premiums to the pension fund did not take adequate account of increased pension obligations resulting from factors such as increases in the employees’ salaries, longer life expectancy, changes in expected rates of disability etc. According to the Financial Supervisory Authority of Norway (Kredittilsynet), the pension fund of AS Oslo Sporveier had coverage of only 46,9 % per 31 December 1995.
Obecní penzijní fondy s krytím nižším než 95 % musí být navyšovány minimálně o 1,5 % ročně [53].
Municipal pension funds with coverage below 95 % must be increased with a minimum of 1,5 % per year [53].
Proto byl stanoven platební plán k odstranění nedostatku finančních prostředků do roku 2020.
Consequently, a payment plan to eliminate the shortfall by 2020 was laid down.
Tento plán Úřad pro finanční dohled schválil dne 9. července 1997.
This plan was approved by the Financial Supervisory Authority on 9 July 1997.
Změna nabyla účinku ke dni 1. června 2004.
The change took effect on 1 June 2004.
Podle norských právních předpisů platných v té době musely být veškeré příspěvky určené k pokrytí nedostatku finančních prostředků splaceny v plné výši, než mohl podnik AS Sporveisbussene převést své důchodové závazky z jednoho fondu do jiného [57].
Under the then applicable Norwegian law, all premiums intended to cover the shortfall had to be paid in full, before AS Sporveisbussene could transfer its pension obligations from one fund to another [57].
S výjimkou menšího schodku ve výši 29000 NOK v roce 1998 byly tyto činnosti od jejich zahájení v roce 1994 ziskové.
Except for a minor deficit of NOK 29000 in 1998, the operations had run with a profit since the start up in 1994.
Norské orgány mimoto poskytly Kontrolnímu úřadu strategický dokument z roku 2003 týkající se komerčních aktivit podniku AS Sporveisbussene v oblasti autobusové dopravy (dále jen „strategický dokument z roku 2003“), v němž bylo cílem uváděným pro rok 2003 vytvoření hrubého zisku ve výši 1,5 milionu NOK (před odečtením režijních nákladů) a obratu ve výši 14,1 milionu NOK.
The Norwegian authorities have furthermore provided the Authority with a strategy document from 2003 for the commercial bus operations run by AS Sporveisbussene (“the 2003 strategy document”), where the stated goal for 2003 was to generate a gross profit of NOK 1,5 million (before overhead costs) and a turnover of NOK 14,1 million.
V této souvislosti norské orgány zdůrazňují, že v rozporu s uvedením skutečností v rozhodnutí o zahájení řízení [72] se město Oslo stalo jediným vlastníkem podniku AS Oslo Sporveier v roce 2002, před provedením kapitálového vkladu v roce 2004.
Within that context, they stress that, contrary to the presentation of the facts in the opening decision [72], Oslo Municipality had actually become the sole owner of AS Oslo Sporveier in 2002, before the capital injection was carried out in 2004.
Norské orgány mimoto poskytly Kontrolnímu úřadu informace o finanční životaschopnosti komerčních aktivit v oblasti autobusové dopravy.
In addition, the Norwegian authorities have provided the Authority with information about the financial viability of the commercial bus operations.
Podle strategického dokumentu z roku 2003 týkajícího se komerčních aktivit v oblasti autobusové dopravy bylo cílem pro rok 2003 vytvoření hrubého zisku ve výši 1,5 milionu NOK (před odečtením režijních nákladů) a obratu ve výši 14,1 milionu NOK.
According to the 2003 strategy document for the commercial bus operations, the goal for 2003 was to generate a gross profit of NOK 1,5 million (before overhead costs) and a turnover of NOK 14,1 million.
Podpora de minimis
De minimis
Co se týká kapitálového vkladu souvisejícího s veřejnou službou, Kontrolní úřad má za to, že podnik AS Sporveisbussene obdržel kapitálový vklad za účelem pokrytí nedostatku finančních prostředků na důchodové závazky, které vznikly před rokem 1997.
Furthermore, as regards the public service capital injection, the Authority considers that AS Sporveisbussene received the capital injection to cover the underfunding of pension obligations that had accrued before 1997.
Zdá se, že k tomuto účelu byl použit celý kapitálový vklad.
It appears that the entire capital injection was used for this purpose.
Mělo povinnost tak učinit každý rok až do roku 2008.
It was obliged to do so every year until 2008.
Je rovněž zřejmé, že vyrovnávací platby byly a mohly být poskytnuty pouze za účelem financování místní pravidelné autobusové dopravy v Oslu.
It is also evident that the compensation was and could only be granted for the purpose of financing local scheduled bus transport in Oslo.
Jak bylo popsáno výše, ustanovení týkající se režimu podpor byla zavedena před vstupem Dohody o EHP v platnost v Norsku dne 1. ledna 1994.
As described above, the provisions providing for the scheme have been in place since before the EEA Agreement entered into force in Norway on 1 January 1994.
Jelikož se zdá, že k tomuto datu již byl trh pro místní autobusovou dopravu vystaven určité hospodářské soutěži, zastává Kontrolní úřad názor, že opatření představuje existující režim podpor, který existoval před lednem 1994 a poté se nezměnil.
As it appears that the market for local bus transport was already exposed to some competition on that date, the Authority is of the view that the measure constitutes an existing aid scheme that existed before January 1994 and remained applicable thereafter.
Správní praxe týkající se financování dopravní služby se podle dohody o dopravě, která byla uzavřena v roce 1997, podstatně nezměnila.
The administrative practice relating to the financing of the transport service remained substantially unchanged under the Transport Agreement concluded in 1997.
Reorganizace mimoto nezahrnovala žádné změny předpisů CTA nebo CTR.
Additionally, the reorganisation did not involve any changes to the CTA or CTR.
Kromě dočasného prodloužení nebyly při prodloužení koncese s účinkem ode dne 1. ledna 2000 provedeny žádné změny s ohledem na poslání v oblasti veřejné služby nebo odměnu za tuto službu.
Other than the temporal prolongation, no changes with regard to the public service mission or its remuneration were made to the concession renewed with effect from 1 January 2000.
Podnik AS Sporveisbussene pokračoval za stejných podmínek v poskytování veřejné služby jménem podniku AS Oslo Sporveier na základě koncese, která představuje pouze správní akt, který prováděl ustanovení předpisu CTA týkající se provozování a financování veřejné pravidelné dopravy a který nezahrnoval změny způsobu poskytování těchto služeb.
AS Sporveisbussene simply continued, on the same terms, to carry out the public service on behalf of AS Oslo Sporveier on the basis of the concession, that merely constitutes an administrative act that implemented the provisions of the CTA concerning the operation and financing of the public scheduled services and which did not involve any changes in the way these services were to be carried out.
Podnik AS Oslo Sporveier zavedl v roce 2004 nový systém bonusů/malusů.
AS Oslo Sporveier introduced a new bonus/malus system in 2004.
Norské orgány objasnily, že tento systém představuje součást vyrovnávací platby za veřejnou službu spočívající v zajišťování místní pravidelné autobusové dopravy v Oslu.
The Norwegian authorities have explained that this system constitutes part of the public service compensation for the provision of local scheduled bus transport in Oslo.
Jeho cílem bylo zvýšení kvality poskytovaných služeb a systém byl zaveden na základě předpisu CTA dne 1. ledna 2008.
It aimed at increasing the quality of the services provided and was implemented within the CTA on 1 January 2008.
Jak bylo objasněno výše, pro období 1994 až 2005 činila průměrná roční návratnost u veřejné služby 1,98 %.
As explained above, for the period 1994 to 2005 the average annual return for the public service was 1,98 %.
Systém rozvrhování společných nákladů na služby mezi podnikem AS Sporveisbussene a jeho dceřinými společnostmi se v roce 2003 změnil a od roku 2004 byl zaveden nový systém založený na režijních nákladech.
The system for allocating common costs for the services between AS Sporveisbussene and its subsidiaries changed in 2003 and a new system based on overheads was put in effect as from 2004.
Podle tohoto systému nesli autobusoví dopravci poměrný díl společných nákladů podle svého obratu.
Under that system, the bus companies carried a proportionate share of common costs based on their turnover.
Byl proto zaveden platební plán za účelem nápravy nedostatku finančních prostředků ve fondu do roku 2020.
Thus, a payment plan to remedy the fund’s shortfall by 2020 was implemented.
Podle tohoto plánu zvýšilo město Oslo vyrovnávací platby za veřejnou službu poskytované podniku AS Oslo Sporveier s cílem uhradit všechny náklady vzniklé při poskytování veřejné služby.
In accordance with that plan, Oslo Municipality increased the public service compensation for AS Oslo Sporveier in order to cover all the costs incurred by the provision of the public service.
Tyto aspekty byly v roce 2006 vyňaty.
These aspects were taken out in 2006.