natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud je podnik financován ze soukromých darů nebo jiných příspěvků, svědčí to o jeho neziskovém účelu.
Another element taken into account is the nature of the funding of the undertaking.
Organizace považovaná za neziskovou je osvobozena od daně z příjmu právnických osob z důvodu jejího neziskového účelu.
If the company is funded by private gifts or other contributions, this indicates that the company has a non-profit purpose.
Výnosy z obchodních činností podléhají – za určitých podmínek – dani z příjmu právnických osob.
An organisation considered non-profit is exempt from corporate tax for profit resulting from the non-profit purpose of the company.
O tom, zda je článek 2-32 použitelný na podnik či organizaci, rozhodují daňové orgány v rámci běžného každoročního procesu posouzení.
Income derived from commercial activities is – under certain conditions – subject to corporate tax [5].Whether Section 2-32 is applicable to a company or organisation is determined by the tax authorities as part of the normal annual assessment process.
Místní daňové úřady určí, který daňový režim se použije, na základě informací poskytnutých daňovým poplatníkem v daňovém přiznání a dalších informací, které mají k dispozici.
It is on the basis of the information provided by the tax payer in the tax return and other information available that the local tax authorities determine which tax regime is applicable.
Norsk FILM AS, Norsk FilmStudio AS a ScanCam AS bylo přiznáno osvobození od daně na základě neziskového účelu těchto společností.
Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS and ScanCam AS were granted a tax exemption based on the fact that the purpose of the companies was non-profit.
Až do roku 1995 Norsk Film AS a Norsk FilmStudio AS nežádaly o zvláštní režim.
Until 1995, Norsk Film AS and Norsk FilmStudio AS did not apply for the special regime.
Po podání této žádosti využívaly výhod z tohoto režimu od roku 1995 do roku 2001.
Following their applications they benefited from such a regime from 1995 until 2001.
Od roku 2002 už tyto společnosti nebyly financovány prostřednictvím státních dotací a vykonávaly běžné obchodní činnosti.
As from 2002, the companies were no longer funded by government subsidies and they carried out normal business activities.
Byly proto považovány za běžné společnosti založené za účelem zisku, a podléhaly tedy dani z příjmu právnických osob.
They were therefore considered as normal profit-making companies and consequently subject to standard corporate tax.
Norsk Film AS a Schibsted ASA vlastnily do roku 1998 po 50 % akcií ve společnosti ScanCam AS.
Until 1998, Norsk Film AS and Schibsted ASA each owned 50% of the shares in ScanCam AS.
Scancam AS proto nebyla považována za nedílnou součást podniku Norsk FILM AS.
ScanCam AS was therefore not considered an integrated part of Norsk Film AS’ business.
Společnost ScanCam AS byla v letech 1998, 1999, 2000 a 2001 [6] zisková.Daňové orgány ve svém hodnocení uvedly, že podniky by mohly těžit z právního postavení neziskové organizace na základě těchto prvků: ve stanovách společnosti Norsk Film AS se uvádí, že je zřízena za neziskovým účelem; 97,7 % akcií je v držení tátu a obcí; společnost je financována především ze státních dotací.
ScanCam AS generated a profit in the years 1998, 1999, 2000 and 2001 [6].In their evaluation, the tax authorities considered that the companies could benefit from the non-profit organisation status on the basis of the following elements: the statutes of Norsk Film AS which provided that its purpose was non-profit, the fact that 97,7 % of the shares were held by the State and local municipalities and the fact that the company was funded essentially through state subsidies.
Daňové orgány dále uvedly, že osvobození od daně bylo přiznáno pod podmínkou, že případný zisk by měl být v plném rozsahu využit k dosažení účelu společnosti v rámci jejího neziskového charakteru.
The tax authorities furthermore indicated that the tax exemption was given under the proviso that a possible profit should be used in full to achieve the purpose of the company within the framework of being a non-profit undertaking.
Dceřiná společnost Norsk FilmStudio byla shledána za nedílnou součást podnikání Norsk Film AS a bylo jí přiznáno stejné osvobození od daně.
The subsidiary Norsk FilmStudio AS was regarded as an integrated part of Norsk Film AS’ activity and covered by the same tax exemption.
Norské orgány uvedly, že společnost Norsk FilmStudio AS nevytvořila v letech 1995–2001 zisk a zvýhodněný daňový režim byl tudíž bez účinku.
The Norwegian authorities have indicated that Norsk FilmStudio AS did not generate a profit in the years 1995–2001 and that consequently, the application of the favourable tax regime was without effect.
Společnosti nyní všechny podléhají běžné dani z příjmu právnických osob.
The companies are now all subject to standard corporate tax.
Kontrolní úřad v rozhodnutí č. 491/09/KOL uvedl, že je pochybné, zda uplatňování osvobození od daně z příjmu právnických osob založené na logice osvobození od daně pro neziskové organizace může odůvodnit osvobození od daně v případě společností patřících do skupiny Norsk Film.
The Authority, in Decision No 491/09/COL, considered that it was doubtful whether the application of the exemption from corporate tax based on the logic of exemption for non-profit organisations may justify the tax exemption in the case of the companies belonging to the Norsk Film group.
Podpora v podobě osvobození od daně z příjmu právnických osob je provozní podporou.
The aid in the form of an exemption from corporate tax is operating aid.
Taková podpora je povolena pouze za zvláštních okolností, a zejména v situaci, kdy jsou splněna kritéria stanovená v pokynech Kontrolního úřadu (např. pro určité druhy environmentální nebo regionální podpory).
Such aid is only allowed under special circumstances, and, in particular, in situations where the criteria set out in the Authority’s Guidelines are met (e.g. for certain types of environmental or regional aid).
Kontrolní úřad měl proto pochybnosti, zda zvláštní daňová pravidla (např. ta, která byla použita na některé společnosti patřící do skupiny Norsk Film) by mohla být opodstatněná podle ustanovení o státní podpoře Dohody o EHP.
The Authority therefore doubted that the special tax rules – as applied to some of the companies belonging to the Norsk Film group – could be justified under the state aid provisions of the EEA Agreement.
Výplatu grantu nepředstavuje státní podporu
The payment of the grant does not constitute state aid
Norské orgány tvrdí, že vyplacení 36 milionů NOK nepředstavuje státní podporu.
The Norwegian authorities argue that the payment of the NOK 36 million does not constitute state aid.
Norské orgány zaujaly přístup založený na účincích a tvrdí, že šetřený grant ve skutečnosti nedával příjemci žádnou hospodářskou výhodu.
Adopting an effects based approach, the Norwegian authorities claim that the grant under review did not actually confer any economic advantage upon the recipient.
Norské orgány se domnívají, že žádná ze společností nezískala hospodářskou výhodu v důsledku poskytnutí grantu na zkvalitnění a modernizaci Filmparken.
The Norwegian authorities consider that none of the companies gained any economic advantage as a result of the grant for upgrading and modernisation of Filmparken.
Norsk FilmStudio AS pronajímala zařízení všem produkčním společnostem v Norsku.
Norsk FilmStudio AS was responsible for renting out the facilities to all production companies in Norway.
V rámci skupiny Norsk Film byly jednoznačně právně odděleny činnosti související s produkcí filmů a činnosti související s pronájmem výrobních zařízení.
There was a clear legal separation within the Norsk Film group of the activities of production of film and rental of production facilities.
Všechny norské produkční společnosti (včetně společnosti Norsk Film AS) měly otevřený přístup do výrobních zařízení za rovných podmínek.
Access to the production facilities was open and given to all Norwegian production companies (including Norsk Film AS) on equal terms and conditions.
Pronájem nebyl ziskový a pro Norsk FilmStudio představoval ztrátu.
The rental activities were not profitable and generated deficits for Norsk FilmStudio AS.
Norské orgány tvrdí, že nelze mít za to, že opatření poskytlo skupině Norsk Film hospodářskou výhodu, protože takový účinek grant jednoznačně neměl.
The Norwegian authorities argue that it cannot be said that the measure gave the Norsk Film group an economic advantage as this was clearly not the effect of the grant.
Záměrem a účinkem opatření bylo spíše poskytnout norským filmovým producentům přístup do výrobních zařízení.
The intent and the effect of the measure were rather to provide Norwegian film producers with access to production facilities.
Zdůrazňují, že pouze v důsledku selhání trhu vystupovala společnost Norsk FilmStudio AS jako jediný pronajímatel studiového zařízení, kde bylo možné vyrábět filmy určité délky a kvality.
They stress that it was only due to a market failure that Norsk FilmStudio AS acted as the sole provider of rental studio facilities where films of a certain length and quality could be produced.
Společnost tak činila ke prospěchu všech výrobců a neměla z toho hospodářskou výhodu.
The company did so to the benefit of all producers and did not receive an economic advantage.
Opatření by v každém případě představovalo existující podporu
The measure would in any event constitute existing aid
Norské orgány tvrdí, že i kdyby grant ve výši 36 milionů NOK byl státní podporou, jednalo by se každém případě o existující podporu.
The Norwegian authorities argue that even if the grant of NOK 36 million amounted to state aid, it would, in any event, constitute existing aid.
Norské orgány se vlastně domnívají, že výplata grantu ve výši 36 milionů NOK tvořila součást existujícího systému podpory ve formě ročních grantů.
Indeed, the Norwegian authorities consider that the payment of the NOK 36 million grant formed part of the existing system of aid in the form of the payment of the yearly grants.
Norské orgány tvrdí, že skutečnost, že grant byl vyplacen z jiného rozpočtu než z toho, který se používal na roční granty, není dostatečnou známkou toho, že grant sám o sobě představuje samostatné a nové opatření.
The Norwegian authorities state that the fact that the grant was paid out from a different budget than that used for the yearly grants is not a sufficient indication that the grant itself constituted a severable and new measure.
Vysvětlují, že grant byl v letech 1998–1999 alokován z jiné rozpočtové položky a že to byla „jen náhoda a technická otázka a platba 36 mil. NOK mohla být stejně tak přidělena z části rozpočtu na financování filmů a rozložena na deset let, a tím by se „rozpustila“ do každoročních plateb pro Norsk Film AS, které obsahují jak provozní, tak investiční podporu. To, že grant v letech 1998-1999 byl alokován z jiné rozpočtové položky, bylo výsledkem nového způsobu uspořádání oddílů [státního] rozpočtu na příspěvky pro výstavbu státních budov“.
They explain that the fact that the grant in 1998–1999 was allocated over another budget post was “merely coincidental and a question of technicalities and the payment of the NOK 36 million might as well have been allocated over the budget section for film funding and spread out over a period of ten years and thus been “melted into” the yearly payments to Norsk Film AS comprising both operating and investment aid. The fact that the grant 1998-1999 was allocated over another budget post was a result of a new way of organising the [national] budget section for contributions to the construction of national buildings”.
Norské orgány dále tvrdí, že je důležité, aby byla platba součástí systematického a nepřetržitého řetězce plateb stejnému příjemci a že povaha podpory se nemění.
The Norwegian authorities furthermore argue that what is important is that the payment was part of a systematic and continuous chain of payments to the same recipient and that the nature of the aid is unchanged.
Režim se údajně vždy skládal z investiční a provozní části.
The scheme is said to have always consisted of an investment part and an operating part.
Proces zkvalitňování a modernizace probíhal určitou dobu a s ním související náklady do roku 1998–1999 byly odhadnuty na 13 milionů NOK.
The upgrading and modernising process had been ongoing for some time and the costs involved had, until 1998 – 1999, been estimated to NOK 13 million.
Tato částka zahrnovala příspěvky od norského státu prostřednictvím režimu existující podpory, který se používal od 70. let 20. století.
This amount included contributions from the Norwegian State through the existing support scheme which was in place since the 1970s.
V roce 1997 se však ukázalo, že 13 milionů NOK na dokončení prací nestačí a proto bylo rozhodnuto o přidělení dalších 36 milionů NOK na dokončení modernizace.
In 1997, however, it became clear that NOK 13 million was not sufficient to complete the works and therefore it was decided to allocate an additional NOK 36 million to complete the upgrading.
Norské orgány poskytly Kontrolnímu úřadu údaje dokládající, že rovněž v minulosti byly přiděleny a vyčleněny částky na zkvalitňování a modernizaci infrastruktur nezbytných pro zachování podmínek pro produkci filmů.
The Norwegian authorities provided the Authority with data supporting that also in the past amounts had been allocated and earmarked for the upgrading and modernisation of infrastructures necessary for maintaining conditions for film production.
Nakonec norské orgány tvrdí, že ačkoli výše grantu byla mnohem vyšší než roční platby do té doby, neexistoval žádný příznak toho, že představují novou podporu.
Finally, the Norwegian authorities argue that the fact that the amount of the grant was much higher than the yearly payments had been until then was no indication that it constituted new aid.
Odkazují na rozsudek Evropského soudního dvora ve věci Namur-Les-Assurances [7]: „[…] vznik nové podpory nebo změnu existující podpory nelze nikdy během období fungování podniku posuzovat podle rozsahu podpory nebo dokonce podle jejího finančního objemu, pokud je podpora stanovena na základě ranějších zákonných ustanovení, která zůstávají beze změn“.
They refer to the judgment of the European Court of Justice in the case Namur-Les-Assurances [7]: “the emergence of new aid or the alteration of existing aid cannot be assessed according to the scale of the aid or, in particular, its amount in financial terms at any moment in the life of the undertaking if the aid is provided under earlier statutory provisions which remain unaltered”.
Nová podpora by byla v každém případě slučitelná
New aid would in any event be compatible
Norské orgány tvrdí, že opatření by v každém případě bylo slučitelné s fungováním Dohody o EHP, pokud by Kontrolní úřad dospěl k závěru, že představuje novou podporu.
The Norwegian authorities argue that the measure, if the Authority concluded that it amounted to new aid, would, in any event, be compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Skutečně se domnívají, že opatření by bylo slučitelné s čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP, jelikož účelem grantu bylo zachování kulturního statku a opatření bylo nutné a přiměřené k dosažení takového cíle.
Indeed, they consider that the measure would be compatible with Article 61(3)(c) EEA as the grant’s purpose was cultural conservation, and the measure was necessary and proportionate to achieve such an aim.
Norské orgány tvrdí, že výroba filmů představuje důležitý kulturní výrazový prostředek a tvoří součást dědictví národa.
The Norwegian authorities state that the production of films constitutes an important cultural expression and forms part of the nation’s heritage.
Bez vhodného výrobního zařízení by výroba filmů nebyla možná.
Without suitable production facilities, no film production would take place.
Kromě toho byl grant nutným zásahem z důvodu selhání trhu.
Furthermore, the grant was a necessary intervention because of a market failure.
Norské orgány rovněž zdůrazňují, že Kontrolní úřad schválil opatření na podporu audiovizuálních programů, které by zůstalo bez účinku, pokud by neexistovaly nezbytné infrastruktury na výrobu audiovizuálních děl.
The Norwegian authorities also stress that the Authority has approved support measures for audiovisual schemes which would remain without effect if the necessary infrastructure to produce audiovisual works did not exist.
Používání daňového zvýhodnění nepředstavuje státní podporu
The application of the preferential tax treatment does not constitute state aid
Za prvé, norské orgány zdůrazňují, že Kontrolní úřad ve svém rozhodnutí č. 491/09/KOL, nezapochyboval ohledně skutečného daňového režimu osvobození od daně z příjmu právnických osob neziskových podniků, nýbrž vyšetřoval uplatňování tohoto režimu na určité podniky, které patří do skupiny Norsk Film.
Firstly, the Norwegian authorities stress that the Authority, in its Decision No 491/09/COL, did not raise any doubts regarding the actual tax regime exempting from corporate tax non-profit undertakings, but investigated the application of such regime to certain companies belonging to the Norsk Film group.
Proto je předmětem přezkumu skutečné uplatňování nebo nesprávné použití režimu zdanění některých společností.
It is therefore the actual application or misapplication of the tax regime to certain companies that is under review.
Za druhé, norské orgány tvrdí, že samy neposuzovaly, zda článek 2-32 zákona o daních byl správně uplatněn na společnosti, které patří do skupiny Norsk Film, protože nejsou orgánem pro výměr daní.
Secondly, the Norwegian authorities argue that they have not themselves considered whether section 2-32 of the Tax Act was correctly applied to the companies belonging to the Norsk Film group as they are not a tax assessment authority.
Uvedli nicméně, že „případné nesprávné uplatňování obecně závazného daňového předpisu daňovými úřady ve prospěch daňového poplatníka nepředstavuje státní podporu. (...) Případné nesprávné uplatnění vnitrostátního daňového předpisu mají především napravit daňové úřady nebo soudy podle příslušné vnitrostátní právní úpravy. (…) Kdyby nesprávné uplatňování vnitrostátních daňových předpisů vedlo k neoprávněné výhodě konkrétního daňového poplatníka, představovalo by to státní podporu a vznikla by neřešitelná situace.“
They have, however, indicated that “a possible misapplication by the tax authorities of a general tax provision to the advantage of a taxpayer, does not constitute state aid. (…) In the case of a misapplication of a national tax provision, this should primarily be corrected by the tax authorities or the courts under the relevant national law. (…) It would create an unworkable situation if any misapplication of national tax provisions resulting in an unjustified advantage to a particular tax payer would constitute state aid”.
Norské orgány zdůrazňují, že jelikož následky neoprávněného zdanění daně mohou být různé, leda by se jednalo o nepřetržité nesprávné uplatňování, měla by být přijata nápravná opatření podle vnitrostátních právních předpisů, ne však podle pravidel EHP pro státní podporu.
The Norwegian authorities stress that since the consequences of wrongful taxation could vary, unless it is a question of persistent misapplication, remedial action ought to be taken under national law and not reviewed under EEA state aid rules.
Používání daňového zvýhodnění bylo v každém případě založeno na existujícím systému podpor
The application of the preferential tax treatment was in any event based on an existing system of aid
Norské orgány dále tvrdí, že uplatnění daňového předpisu před vstupem v platnost Dohody o EHP by v žádném případě nepředstavovalo novou podporu, nýbrž pouhé uplatnění existujícího systému podpor.
The Norwegian authorities furthermore argue that the application of a tax provision pre-dating the entry into force of the EEA Agreement would not, in any event, constitute new aid but would be the mere application of an existing system of aid.
Domnívají se, že „obvyklé použití obecného pravidla a zhodnocení, zda v konkrétním případě je či není toto pravidlo použitelné, nemůže v žádném případě představovat novou podporu a jako takové si nevyžadovalo oznámení Kontrolnímu úřadu. Skutečně, kdyby jednotlivá uplatnění existujícího systému podpory představovala novou podporu, nepřiměřeně by se rozšířil rozsah toho, co lze považovat za novou podporu a narušil by se rozsah slučitelné podpory z hlediska existující podpory ve smyslu pravidel státní podpory“.
They consider that “an ordinary application of the general rule and the evaluation of whether or not it is applicable in a specific case cannot in any event constitute new aid, and did not as such require notification to the Authority. Indeed, if individual applications of an existing system of aid would constitute new aid, it would extend the scope of what could be considered as new aid in an unreasonable manner, and it would water out the scope of compatible aid in terms of existing aid within the meaning of state aid rules”.
Existence státní podpory
The presence of state aid
Ustanovení čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP uvádí:
Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:
Existence státních prostředků
Presence of state resources
Vyplacení grantu ve výši 36 milionů NOK
Payment of the NOK 36 million grant
Grant ve výši 36 milionů NOK byl vyplacen z oddílu státního rozpočtu pro granty pro národní kulturní budovy.
The grant of NOK 36 million was paid from the State’s budget section for grants to national cultural buildings.
Kontrolní úřad se proto domnívá, že byla splněna podmínka, že musí být zapojeny státní prostředky.
The Authority therefore considers that the condition that state resources must be involved is met.
Zvýhodněný daňový režim
Preferential tax regime
Společnost ScanCam AS (dceřiná společnost pronajímající kamery) byla ze stejných důvodů osvobozena od daně v letech 1998–2001.
ScanCam AS (the subsidiary renting cameras) was given a tax exemption from 1998–2001 on the same grounds.
V důsledku výhodného daňového režimu se stát vzdává daňových příjmů, které by za normálních okolností obdržel od dotčených podniků.
As a result of the favourable tax regime, the State renounced tax revenue which it would normally have received from the undertakings concerned.
Neexistence těchto finančních prostředků představovala zátěž pro státní prostředky odpovídající odvodům, jež jsou obvykle hrazeny z rozpočtů dotčených podniků. [8]Skutečnost, že hodnocení provedly místní daňové úřady, nemá žádný účinek na zjištění, že státní prostředky byly zapojeny.
The absence of these funds represented a burden on state resources corresponding to charges that are normally borne from the budgets of the undertakings concerned [8].The fact that the assessment was carried out by the local tax authorities does not have any effect on the finding that state resources were involved [9].1.2.
Za prvé muselo opatření poskytnout společnosti Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS výhody, které jim ulevily od odvodů, jež jsou obvykle hrazeny z jejich rozpočtu.
Firstly, the measure must have conferred on Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS advantages that relieved them of charges that are normally borne from their budget.
Grant ve výši 36 milionů NOK poskytl příjemcům finanční výhodu, kterou by neměly při normálním průběhu podnikání.
The grant of NOK 36 million gave the beneficiaries a financial benefit they would not have enjoyed in the normal course of business.
Byla tím posílena finanční situace společností Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS ve srovnání s jinými podniky působícími v oblasti produkce filmů v rámci EHP.
It thus strengthened the financial position of Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS compared with the other undertakings active in the production of films within the EEA.
Za druhé, podpora musí být selektivní v tom, že zvýhodňuje „určité podniky nebo určitá odvětví výroby “.
Secondly, the aid measure must be selective in that it favours “certain undertakings or the production of certain goods”.