natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norské orgány odpověděly dopisem norské mise při EU ze dne 18. listopadu 2004, kterým předaly dopisy ministerstva pro modernizaci ze dne 17. listopadu 2004 a ministerstva dopravy a spojů ze dne 16. listopadu 2004.
The Norwegian authorities replied by letter from the Norwegian Mission to the EU dated 18 November 2004, forwarding letters from the Ministry of Modernisation, dated 17 November 2004, and the Ministry of Transport and Communications, dated 16 November 2004.
Dopisem ze dne 26. října 2005 informovalo ředitelství pro hospodářskou soutěž a státní podpory úřadu norské orgány, že má pochybnosti, pokud jde o slučitelnost platby ve prospěch společností Hurtigrutenu s fungováním Dohody o EHP (položka č. 329347).
By letter dated 26 October 2005, the Authority’s Competition and State Aid Directorate informed the Norwegian authorities that it had doubts concerning the compatibility of the payment to the Hurtigruten companies with the functioning of the EEA Agreement (Event No 329347).
Norské orgány odpověděly dopisem norské mise při EU ze dne 22. prosince 2005, kterým předaly dopisy ministerstva pro modernizaci a ministerstva dopravy a spojů, oba ze dne 15. prosince 2005, které úřad přijal a zaevidoval dne 3. ledna 2006 (položka č. 355950).
The Norwegian authorities replied by letter from the Norwegian Mission to the EU dated 22 December 2005, forwarding letters from the Ministry of Modernisation and the Ministry of Transport and Communications, both dated 15 December 2005, received and registered by the Authority on 3 January 2006 (Event No 355950).
Dopisem ze dne 9. března 2006 úřad komentovat norskou odpověď (položka č. 364024).
By letter dated 9 March 2006, the Authority commented on the Norwegian reply (Event No 364024).
Norské orgány odpověděly dopisem norské mise při EU ze dne 29. března 2006, kterým předaly dopisy ministerstva pro státní správu a reformu ze dne 27. března 2006 a ministerstva dopravy a spojů ze dne 24. března 2006.
The Norwegian authorities responded by letter from the Norwegian Mission to the EU dated 29 March 2006, forwarding letters from the Ministry of Government Administration and Reform, dated 27 March 2006, and the Ministry of Transport and Communications, dated 24 March 2006.
Rozhodnutím č. 215/06/KOL ze dne 5. července 2006 úřad rozhodl o zahájení formálního vyšetřovacího řízení stanoveného v článku 6 v části II protokolu 3 Dohody o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora.
By Decision 215/06/COL of 5 July 2006, the Authority decided to open the formal investigation procedure provided for in Article 6 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Norská vláda byla vyzvána, aby předložila připomínky k rozhodnutí.
The Government of Norway was invited to comment on the decision.
Dopisem ze dne 12. října 2006 předložily norské orgány své připomínky.
By letter dated 12 October 2006, the Norwegian authorities submitted their comments.
Úřad přijal a zaevidoval dopis dne 13. října 2006 (položka č. 393258).
The letter was received and registered by the Authority on 13 October 2006 (Event No 393258).
Rozhodnutí úřadu o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v dodatku EHP k Úřednímu věstníku Evropské unie [8].
The Authority’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union and the EEA Supplement thereto [8].
Úřad vyzval zúčastněné strany, aby předložily své připomínky.
The Authority called on interested parties to submit their comments.
Úřad neobdržel od zúčastněných stran žádné připomínky.
The Authority did not receive any comments from interested parties.
Dopisem ze dne 3. prosince 2007, který úřad přijal a zaevidoval téhož dne (položka č. 455223), předložily norské orgány další informace.
By letter dated 3 December 2007, received and registered by the Authority on the same date (Event No 455223) the Norwegian authorities submitted additional information.
Společnosti Hurtigrutenu poskytovaly služby námořní dopravy podél norského pobřeží mezi Bergenem a Kirkenes.
The Hurtigruten companies operated maritime transport services along the Norwegian coastal line from Bergen to Kirkenes.
Ode dne 1. ledna 2002 do 31. prosince 2004 byly „služby Hurtigrutenu“ předmětem dohody mezi norskými orgány a společnostmi Hurtigrutenu, která se týkala poskytování námořních služeb podél norského pobřeží [9].
From 1 January 2002 until 31 December 2004, the ‘Hurtigruten service’ was covered by the agreement between the Norwegian authorities and the Hurtigruten companies concerning operation of maritime services along the Norwegian coast [9].
Dohoda s Hurtigrutenem byla oznámena norskými orgány úřadu v červenci 2000 a úřadem schválena dne 19. prosince 2001 [10].Podle dohody s Hurtigrutenem byly společnosti Hurtigrutenu povinny poskytovat každodenní dopravní služby sestávající z kombinované přepravy osob a zboží mezi Bergenem a Kirkenes podle pevného plánu cesty.
The Hurtigruten Agreement was notified by the Norwegian authorities to the Authority in July 2000 and approved by the Authority on 19 December 2001 [10].According to the Hurtigruten Agreement, the Hurtigruten companies were under an obligation to maintain daily transport services consisting of the combined transport of persons and goods between Bergen and Kirkenes according to a fixed route plan.
Tato povinnost znamenala, že společnosti Hurtigrutenu provozovaly 11 lodí a zajížděly denně do 34 přístavů podél pobřeží.
This obligation implied that the Hurtigruten companies operated with 11 ships and stopped daily at 34 ports along the coast.
V roce 2004 představovala přeprava zboží přibližně 8 % obratu, zatímco přeprava osob 92 % obratu.
In 2004, approximately 8 % of the turnover related to transport of goods, whereas 92 % related to transport of passengers.
Společnosti Hurtigrutenu se rovněž podílely na obchodních činnostech, které nebyly součástí služeb Hurtigrutenu, jako je provozování rychlých trajektů.
The Hurtigruten companies were also engaged in commercial business activities which were not part of the Hurtigruten service, such as operating high-speed ferries.
Trasy obsluhované společnostmi Hurtigrutenu jsou částečně z obchodního hlediska rentabilní zejména během letního období.
The routes which comprise the Hurtigruten service are themselves partly commercially viable, notably during the summer season.
Připouští se však, že tyto trasy, obsluhovány s takovou četností, jakou vyžaduje dohoda s Hurtigrutenem, v zimním období rentabilní nejsou.
However, it is accepted that these routes, served at the frequency required by the Hurtigruten Agreement, are not commercially viable during the winter season.
Úřad ve svém rozhodnutí z roku 2001 dospěl k závěru, že kompenzace poskytnutá v rámci dohody s Hurtigrutenem by mohla být považována za slučitelnou s fungováním Dohody o EHP, protože služby, na které se vztahuje, se považují za služby obecného hospodářského zájmu a podmínky stanovené v čl. 59 odst. 2 Dohody o EHP byly splněny.
In its 2001 Decision, the Authority considered that the compensation granted under the Hurtigruten Agreement could be regarded as compatible with the functioning of the EEA Agreement as the services covered by it were considered to be services of general economic interest and the conditions laid down in Article 59(2) of the EEA Agreement had been respected.
Dne 25. září 2002 se úřad rozhodl navrhnout Norsku vhodná opatření s ohledem na norský systém regionálně odlišených příspěvků na sociální zabezpečení [11].
On 25 September 2002, the Authority decided to propose appropriate measures to Norway with regard to the Norwegian system concerning regionally differentiated social security contributions [11].
Návrh na přijetí vhodných opatření byl přijat Norskem dne 31. října 2002.
The proposal to adopt appropriate measures was accepted by Norway on 31 October 2002.
Částečně, nikoli však zcela bylo toto zvýšení nákladů pokrytu rozhodnutím úřadu ze dne 12. listopadu 2003.
Part, but not all, of the increase in costs was covered by the Authority’s Decision of 12 November 2003.
Oddíl 10 dohody s Hurtigrutenem obsahuje ustanovení, podle kterého mohou obě strany dohody požadovat nové vyjednávání v případě, že dojde k podstatným změnám podmínek, na základě kterých byla dohoda s Hurtigrutenem uzavřena.
Section 10 of the Hurtigruten Agreement contained a clause whereby both parties to the Agreement could set in motion a re-negotiation procedure in the event of substantial changes in the premises upon which the Hurtigruten Agreement was based.
Platnost dohody s Hurtigrutenem skončila, jak se předpokládalo, dne 31. prosince 2004.
The Hurtigruten Agreement ended as foreseen on 31 December 2004.
Současný případ se týká platby ve prospěch společností Hurtigrutenu obsažené v položce 70 kapitoly 1330 (Særskilte transporttiltak) norského státního rozpočtu na rok 2004, na jejímž základě by společnostem Hurtigrutenu byla udělena částka ve výši 8,5 milionů NOK (přibližně 1,1 milionu EUR) jako kompenzace za změny v norském systému odlišených příspěvků na sociální zabezpečení [13].Platba by kompenzovala společnostem Hurtigrutenu tu část zvýšených příspěvků na sociální zabezpečení, která ještě nebyla kompenzována, jako výsledek systému tříletého přechodného období, které úřad schválil svým rozhodnutím ze dne 12. listopadu 2003.
The present case concerns a payment to the Hurtigruten companies contained in Post 70, Chapter 1330 (Særskilte transporttiltak) of the Norwegian 2004 State Budget, whereby the Hurtigruten companies would be granted up to NOK 8,5 million (approximately EUR 1,1 million) as compensation due to the changes in the differentiated social security system [13].The payment would compensate the Hurtigruten companies for that part of the increased social security contributions which was not already compensated for as a result of the scheme concerning a 3-year transitional period, approved by the Authority in its Decision of 12 November 2003.
Úřad ve svém rozhodnutí č. 215/06/KOL o zahájení formálního vyšetřovacího řízení dospěl k předběžnému závěru, že kompenzace zvýšených příspěvků na sociální zabezpečení představují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
In its Decision 215/06/COL to open the formal investigation procedure, the Authority came to the preliminary conclusion that compensation for increased social security contributions constituted State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Úřad vyjádřil své pochybnosti, zda mohou být podpůrná opatření norského státu prohlášena za slučitelná s fungováním Dohody o EHP, konkrétně, zda je opatření týkající se podpory slučitelné s čl. 59 odst. 2 Dohody o EHP.
The Authority expressed its doubts as to whether the Norwegian State’s support measure could be declared compatible with the functioning of the EEA Agreement, and more specifically, whether the aid measure was compatible with Article 59(2) of the EEA Agreement.
Tyto pochybnosti se týkaly především otázky, zda je udělená podpora nezbytná k tomu, aby společnosti Hurtigrutenu mohly plnit svůj závazek veřejné služby.
These doubts concerned, in particular, the question of whether the aid granted was necessary for the Hurtigruten companies to be able to fulfil their public service obligations.
Norské orgány jsou toho názoru, že kompenzace nepřekračovala meze stanovené pro kompenzaci v rozhodnutí úřadu z roku 2001, a měla by být proto klasifikována jako „stávající podpora“ v souladu s definicí v čl. 1 písm. b) bodem ii) v části II protokolu 3 k Dohodě o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora.
The Norwegian authorities are of the opinion that the compensation was within the limits of the compensation authorised by the Authority in its 2001 Decision, and should therefore be classified as ‘existing aid’ in line with the definition of Article 1(b)(ii) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Norské orgány mají za to, že se na platbu vztahuje dohoda s Hurtigrutenem platná v době, kdy byla platba poskytnuta.
The Norwegian authorities consider the payment to be covered by the Hurtigruten Agreement in force at the time when the payment was granted.
Spoléhají se v tomto ohledu na oddíl 10 dohody s Hurtigrutenem, na ustanovení, podle něhož mohou obě strany požadovat nové vyjednávání v případě podstatných změn v podmínkách, na základě kterých byla dohoda s Hurtigrutenem uzavřena.
They rely, in this respect, on Section 10 of the Hurtigruten Agreement, a clause whereby both parties to the Hurtigruten Agreement may demand a re-negotiation in the event of substantial changes in the premises upon which the Hurtigruten Agreement was based.
Norské orgány tvrdí, že podle jejich názoru splňují změny v systému odlišených příspěvků na sociální zabezpečení toto kritérium.
The Norwegian authorities state that they regard the changes in the differentiated social security system to fulfil this criterion.
Společnosti Hurtigrutenu je nemohly předvídat.
They could not have been foreseen by the Hurtigruten companies.
Na základě jednání se společnostmi byla kompenzace těchto nákladů stanovena ve výši 7,352 milionů NOK za rok 2004, tj. skutečné zvýšení nákladů v důsledku změn v systému sociálního zabezpečení.
As a result of the negotiations with the companies, the compensation for these costs was set at NOK 7,352 million for 2004, i.e. the actual increase in costs as a result of the changes to the social security system.
Podle norské vlády bylo účelem kompenzace za změny v systému sociálního zabezpečení zajistit stávající stav s ohledem na dohodnutou úroveň dopravy podél norského pobřeží tím, že společnostem Hurtigrutenu bude umožněno provozovat nadále závazek veřejné služby, kterým byly pověřeny v dohodě.
The purpose of compensating for the amendments to the social security scheme was, according to the Norwegian authorities, to ensure the status quo with regard to the agreed level of transport along the Norwegian coastline, by enabling the Hurtigruten companies to continue to carry out the public service obligation entrusted to them in the Agreement.
Norské orgány jsou toho názoru, že oddíl 10 dohody s Hurtigrutenem představuje právní základ pro nové vyjednávání dohody a že toto ustanovení úřad uznal ve svém rozhodnutí z roku 2001.
The Norwegian authorities take the position that Section 10 of the Hurtigruten Agreement constitutes a legal basis for the re-negotiation of the Agreement and that the clause was recognised by the Authority in its 2001 Decision.
Kompenzace zvýšených příspěvků na sociální zabezpečení by tak podle norských orgánů nepředstavovala novou podporu za předpokladu, že by kompenzace byla v souladu s ustanoveními o státní podpoře v Dohodě o EHP.
On this basis, the compensation for increased social security contributions would, according to the Norwegian authorities, not constitute new aid provided that the compensation was compatible with the State aid provisions of the EEA Agreement.
Co se týče slučitelnosti podpory, norské orgány tvrdí, že kompenzace za změny v systému sociálního zabezpečení byla společnostem Hurtigrutenu udělena s cílem zachovat standard dopravních služeb stanovený norským parlamentem.
Concerning the compatibility of the aid, the Norwegian authorities claim that the compensation for the changes in the social security scheme was granted to the Hurtigruten companies in order to maintain the transport standard fixed by the Norwegian Parliament.
Bez kompenzace by standard závazků veřejné služby, jimiž byly společnosti pověřeny, poklesl, a to buď zavedením vyššího jízdného nebo omezením četnosti služeb.
Without the compensation, the standard of the public service obligations entrusted to the companies would have declined; either by the application of higher fares or by reduced frequency of the services.
Na základě toho považují norské orgány kompenzaci za nezbytnou.
Against this background, the Norwegian authorities consider the compensation to be necessary.
Norské orgány se odvolávají na oddíl 1 dohody s Hurtigrutenem, podle něhož má být podstatná část zisku vytvořeného společnostmi Hurtigrutenu v letním období používána na financování nerentabilní činnosti v zimním období.
The Norwegian authorities refer to Section 1 of the Hurtigruten Agreement whereby a substantial part of the profits generated by the Hurtigruten companies in the summer season should be used to finance the unprofitable activity in the winter season.
Kompenzace veřejné služby by pak měla být počítána na základě rentability za celý rok.
The public service compensation should then be calculated on the basis of the profitability throughout the year.
Norské orgány jsou toho názoru, že úřad tím, že přijal zásadu stanovenou v oddíle 1 dohody s Hurtigrutenem, přijal skutečnost, že obchodní a neobchodní služby společností Hurtigrutenu nejsou jasně rozděleny.
The Norwegian authorities are of the opinion that the Authority, by accepting the principle laid down in Section 1 of the Hurtigruten Agreement, has accepted the fact that no clear separation of the commercial and non-commercial services of the Hurtigruten companies is made.
Podle norských orgánů přinesl systém převádění zisku z rentabilního do nerentabilního období společnostem Hurtigrutenu nevýhodu ve srovnání s jinými podniky poskytujícími služby námořní dopravy, neboť zvýšil nebezpečí, že „smetanu slíznou“ jiné společnosti v rentabilním období.
According to the Norwegian authorities, the system of transferring profits from the profitable to the non-profitable season gave the Hurtigruten Companies a disadvantage compared to other undertakings providing maritime services, as it increased the risk of ‘cream-skimming’ by other companies in the profitable season.
Toto nebezpečí se dále zvýšilo v důsledku změn v systému sociálního zabezpečení a norské orgány považují za legitimní čelit této situaci zvýšením kompenzace.
This risk was increased further as a result of the changes to the social security scheme, and the Norwegian authorities consider it legitimate to counteract this by increasing the compensation.
Norské orgány jsou dále toho názoru, že oddělení rentabilních a nerentabilních služeb není rozhodující, jestliže vzájemné subvencování tak jasně podporuje nerentabilní služby jako v tomto případě.
The Norwegian authorities furthermore take the view that separation between profitable and non-profitable services is not decisive when the cross-subsidisation is so clearly in support of the non-profitable services, as in this case.
V tomto ohledu odkazují norské orgány na výroční zprávu společností Hurtigrutenu za rok 2004 a na měsíční výsledky, kde měly zimní měsíce po zahrnutí kompenzace veřejné služby schodek přibližně 211 milionů NOK.
In this regard, the Norwegian authorities refer to the annual report of the Hurtigruten companies for 2004 and the monthly results, where the winter months, after the public service compensation had been included, had a deficit of approximately NOK 211 million.
Celkový schodek byl přibližně 45 milionů NOK.
The total deficit was of approximately NOK 45 million.
Norské orgány kromě toho zdůrazňují, že udělená kompenzace za rok 2004 nemění nic na skutečnosti, že obchodní služby, jichž se týká dohoda s Hurtigrutenem, podporují činnosti spojené se závazkem veřejné služby společností Hurtigrutenu.
Moreover, the Norwegian authorities stress that the compensation granted for 2004 does not alter the fact that the commercial services covered by the Hurtigruten Agreement support the activities linked to the public service obligation of the Hurtigruten companies.
Jako další argument norské orgány uvádějí, že udělená kompenzace ve výši 4,29 milionů NOK se týká zvýšených příspěvků na sociální zabezpečení za zimní období, zatímco zbývajících 3,06 milionů NOK tvoří další kompenzaci veřejných služeb za totéž období, neboť se ukázalo, že závazek veřejné služby znamená pro společnosti Hurtigrutenu vyšší náklady, než očekávaly obě smluvní strany dohody s Hurtigrutenem.
As an additional argument, the Norwegian authorities claim that NOK 4,29 million of the compensation granted relates to increased social security contributions for the winter season whereas the remaining NOK 3,06 million constitutes additional public service compensation for the same season as the public service obligation turned out to entail higher costs for the Hurtigruten companies than expected by both parties to the Hurtigruten Agreement.
Ministerstvo dopravy a spojů stále sdílí tento názor navzdory skutečnosti, že ve státním rozpočtu na rok 2004 se odkazovalo na kompenzaci jako na „možnou kompenzaci v důsledku změn v systému odlišených příspěvků na sociální zabezpečení“ [14].
The Ministry of Transport and Communications maintains this view, despite the fact that the State Budget for 2004 referred to the compensation as ‘possible compensation as a consequence of amendments to the system concerning differentiated social security contributions’ [14].
Podle norských orgánů by označení příspěvků ve státním rozpočtu nemělo být rozhodující při hodnocení zákonnosti kompenzace.
According to the Norwegian authorities, the name given to the contributions in the State Budget should not be decisive when assessing the legality of the compensation.
Článek 61 odst. 1 Dohody o EHP uvádí toto:
Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:
Kompenzace udělená společnostem Hurtigrutenu za zvýšení příspěvků na sociální zabezpečení je financována přímo přidělením rozpočtových prostředků, a je tedy udělena státem.
The compensation granted to the Hurtigruten companies for the increase in social security contributions is financed directly through a budgetary allocation and is thus granted by the State.
Kompenzace kromě toho osvobozuje společnosti od výdajů na sociální zabezpečení, které musejí obvykle nést v rámci běžného podnikání, a tak posiluje postavení těchto podniků ve srovnání s jinými podniky působícími v obchodě v rámci EHP.
Furthermore, the compensation relieves the companies of social security charges which they would normally have to bear in the ordinary course of business, and thus strengthens the position of these undertakings compared with other undertakings engaged in intra-EEA trade.
Společnosti Hurtigrutenu jsou navíc činné na trhu osobní a nákladní dopravy a na trhu cestovního ruchu, zejména tak, že nabízejí plavby a okružní výlety podél norského pobřeží.
Moreover, the Hurtigruten companies are active on the markets for passenger and cargo transport and on the tourism market, in particular by offering cruises/round trips along the Norwegian coast.
Služby Hurtigrutenu lákají ve velké míře zahraniční turisty a společnosti Hurtigrutenu tak soutěží s jinými podniky a nabízejí podobné služby, aby přilákaly tyto zákazníky.
The Hurtigruten service, to a large extent, attracts foreign tourists, and the Hurtigruten companies thus compete with other undertakings offering similar services in attracting these customers.
Kompenzace udělená společnostem Hurtigrutenu může proto ovlivnit hospodářskou soutěž na těchto trzích a může mít vliv na obchod mezi smluvními stranami Dohody o EHP.
The compensation granted to the Hurtigruten companies may therefore have an effect on competition on these markets and is liable to affect trade between the Contracting Parties to the EEA Agreement.
Úřad se tak domnívá, že platba ve výši 7,352 milionů NOK (přibližně 900000 EUR) ve prospěch společností Hurtigrutenu představuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
The Authority thus considers the payment of NOK 7,352 million (approximately EUR 900000) to the Hurtigruten companies to constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Nová nebo stávající podpora
New or existing aid
Podle čl. 1 písm. c) v části II protokolu 3 Dohody o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora „nová podpora“ znamená „každou podporu, tj. režimy podpory a individuální podporu, která není stávající podporou, včetně úprav stávající podpory“.
According to Article 1(c) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, ‘new aid’ shall mean ‘all aid, that is to say, aid schemes and individual aid, which is not existing aid, including alterations to existing aid’.