natgillin/translations-raw huggingface dataset:
s ohledem na akt uvedený v části 1.2 bodě 111 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP (rozhodnutí Komise 2001/812/ES ze dne 21. listopadu 2001, kterým se stanoví požadavky pro schválení stanovišť hraniční kontroly Společenství pověřených veterinárními kontrolami produktů ze třetích zemí), ve znění pozdějších předpisů, a zejména na čl. 3 odst. 5 tohoto aktu,
Having regard to the Act referred to at point 1.2.111 of Chapter I of Annex I to the EEA Agreement (Commission Decision 2001/812/EC of 21 November 2001 laying down the requirements for the approval of border inspection posts responsible for veterinary checks on products introduced into the Community from third countries), as amended, and in particular to Article 3(5) thereof,
Kontrolní úřad ESVO rozhodnutím č. 301/08/KOL ze dne 21. května 2008 zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 378/07/KOL ze dne 12. září 2007 a sestavil nový seznam stanovišť hraniční kontroly na Islandu a v Norsku schválených pro veterinární kontroly živých zvířat a živočišných produktů ze třetích zemí.
The EFTA Surveillance Authority by Decision 301/08/COL of 21 May 2008 repealed the EFTA Surveillance Authority Decision 378/07/COL of 12 September 2007 and drew up a new list of border inspections posts in Iceland and Norway approved for veterinary checks on live animal and animal products from third countries.
Vláda Norska žádá, aby bylo schválení pro chlazené zboží -HC-T(1)(2)(3)- v případě kontrolního střediska Honningsvåg (v rámci BIP Honningsvåg Port) odstraněno ze seznamu obsaženého příloze I kapitole I části 1.2 bodě 39 dohody o EHP a nahrazeno schválením pouze pro mražené výrobky -HC-T(FR)(1)(2)(3)-.
The Government of Norway has requested that the approval for chilled goods -HC-T(1)(2)(3)- for the inspection centre in Honningsvåg (under BIP Honningsvåg Port) is withdrawn from the list contained in point 39 of Part 1.2 of Chapter I of Annex I to the EEA Agreement and replace it by the approval for frozen products only -HC-T(FR)(1)(2)(3)-.
Vláda Norska žádá, aby byla kontrolní střediska Harøysund (v rámci BIP Kristiansund Port) a Vannøy (v rámci BIP Tromsø Port) odstraněna ze seznamu obsaženého v příloze I kapitole I části 1.2 bodě 39 dohody o EHP.
The Government of Norway has requested that the inspection centres Harøysund (under BIP Kristiansund Port) and Vannøy (under BIP Tromsø Port) be withdrawn from the list contained in point 39 of Part 1.2 of Chapter I of Annex I to the EEA Agreement.
Kontrolní úřad ESVO svým rozhodnutím č. 494/09/KOL postoupil věc Veterinárnímu výboru ESVO, který je Kontrolnímu úřadu nápomocen.
The EFTA Surveillance Authority by its Decision 494/09/COL referred the matter to the EFTA Veterinary Committee assisting the EFTA Surveillance Authority.
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Veterinárního výboru ESVO, který je úřadu nápomocen,
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the EFTA Veterinary Committee assisting the EFTA Surveillance Authority,
Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 301/08/KOL ze dne 21. května 2008 se zrušuje.
The EFTA Surveillance Authority Decision No 301/08/COL of 21 May 2008 is hereby repealed.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 10. února 2010.
This Decision shall enter into force on 10 February 2010.
2 Kód TRACES
2 TRACES Code
F koleje
F Rail
5 Přípravky
5 Products
O jiná zvířata
O Other animals
kontrola v souladu s požadavky rozhodnutí Komise 93/352/EHS přijatého k provedení čl. 19 odst. 3 směrnice Rady Směrnice 97/78/ES
Checking in line with the requirements of Commission Decision 93/352/EEC taken in execution of Article 19(3) of Council Directive 97/78/EC
pouze živočišné bílkoviny
Animal proteins only
u (U) v případě jednokopytníků pouze ti, kteří jsou zasíláni do zoo, a dále u (O) pouze jednodenní kuřata, ryby, psi, kočky, hmyz nebo jiná zvířata zasílaná do zoo
For (U) in the case of solipeds, only those consigned to a zoo; and for (O), only day old chicks, fish, dogs, cats, insects, or other animals consigned to a zoo
Nagylak HU: stanoviště hraniční kontroly (pro produkty) a hraniční přechod (pro živá zvířata) na maďarsko-rumunské hranici, na něž se vztahují přechodná opatření pro produkty i živá zvířata, která byla vyjednána a jsou stanovena ve smlouvě o přistoupení.
Nagylak HU: This is a border inspection post (for products) and crossing point (for Live animals) on the Hungarian Romanian border, subject to transitional measures as negotiated and laid down in the Treaty of Accession for both products and live animals.
č. 97/10/KOL
No 97/10/COL
týkající se zdaňování kaptivních pojišťoven podle lichtenštejnského zákona o daních (Lichtenštejnsko)
regarding the taxation of captive insurance companies under the Liechtenstein Tax Act (Liechtenstein)
KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (DÁLE JEN „KONTROLNÍ ÚŘAD“),
THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY (‘THE AUTHORITY’);
S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 61 až 63 a protokol 26 této dohody,
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26,
S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“), a zejména na článek 24 této dohody,
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘the Surveillance and Court Agreement’), in particular to Article 24,
S OHLEDEM na protokol 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „protokol 3“), a zejména na čl. 1 odst. 2 části I a čl. 4 odst. 4, článek 6, čl. 7 odst. 5 a článek 14 části II,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Article 1(2) of Part I and Articles 4(4), 6, 7(5) and 14 of Part II,
S OHLEDEM na pokyny Kontrolního úřadu pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP [1], a zejména na kapitolu o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti,
HAVING REGARD to the Authority’s Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement [1], and in particular the chapter dealing with the application of State aid rules to measures relating to direct business taxation,
S OHLEDEM na konsolidované znění rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 195/04/KOL ze dne 14. července 2004 o prováděcích ustanoveních uvedených v článku 27 části II protokolu 3 (dále jen „rozhodnutí o prováděcích ustanoveních“) [2] a
HAVING REGARD to the consolidated version of the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14 July 2004 on the implementing provisions referred to under Article 27 of Part II of Protocol 3 (‘the Implementing Provisions Decision’) [2], and
POTÉ, CO přijal rozhodnutí č. 620/08/KOL o zahájení řízení podle čl. 1 odst. 2 protokolu 3 a vyzval zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky, vzhledem k těmto důvodům:
HAVING ADOPTED Decision No 620/08/COL to initiate the procedure provided for in Article 1(2) of Protocol 3, and having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions and having regard to their comments,
Dopisem ze dne 14. března 2007 (dokument č. 393563) zaslal Kontrolní úřad lichtenštejnským orgánům žádost o informace, v níž se dotazoval na různé daňové odchylky, jež platí pro určité formy společností podle lichtenštejnského zákona o daních.
By letter dated 14 March 2007 (Event No 393563), the Authority sent a request for information to the Liechtenstein authorities, inquiring about various tax derogations for certain forms of company under the Liechtenstein Tax Act.
Lichtenštejnské orgány odpověděly dopisem ze dne 30. května 2007 (dokument č. 423398).
The Liechtenstein authorities replied by letter dated 30 May 2007 (Event No 423398).
Poté následovala výměna korespondence a schůzky zástupců Kontrolního úřadu a lichtenštejnských orgánů a dne 24. září 2008 přijal Kontrolní úřad rozhodnutí č. 620/08/KOL o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
There then followed an exchange of correspondence and meetings between representatives of the Authority and of the Liechtenstein authorities, and eventually on 24 September 2008, the Authority adopted Decision No 620/08/COL to initiate a formal investigation procedure.
Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v dodatku EHP [3].
This Decision was published in the Official Journal of the European Union and the EEA Supplement to it [3].
Kontrolní úřad vyzval zúčastněné strany k podání připomínek a obdržel připomínky 12 zúčastněných stran.
The Authority called on interested parties to submit their comments and received such comments from 12 interested parties.
Dopisem ze dne 22. července 2009 (dokument č. 525074) předal Kontrolní úřad tyto připomínky lichtenštejnským orgánům, které měly možnost se k nim vyjádřit.
By letter dated 22 July 2009 (Event No 525074) the Authority forwarded these to the Liechtenstein authorities, who were given the opportunity to respond.
Lichtenštejnské orgány tak učinily dopisem ze dne 2. října 2009 (dokument č. 532480).
This was done by letter dated 2 October 2009 (Event No 532480).
ZVLÁŠTNÍ DAŇOVÉ PŘEDPISY TÝKAJÍCÍ SE KAPTIVNÍCH POJIŠŤOVEN
SPECIAL TAX PROVISIONS CONCERNING CAPTIVE INSURANCE COMPANIES
Na základě zákona ze dne 18. prosince 1997, kterým se mění lichtenštejnský zákon o daních [4], zavedly lichtenštejnské orgány zvláštní daňová pravidla týkající se kaptivních pojišťoven: s účinností od 1. ledna 1998 byla do zákona o daních vložena nová ustanovení článku 82a a čl. 88d odst. 3, jež jsou dosud platná.
By virtue of an Act dated 18 December 1997 amending the Liechtenstein Tax Act [4], the Liechtenstein authorities introduced special tax rules applicable to captive insurance companies: new Articles 82a and 88d(3) were introduced into the Tax Act with effect from 1 January 1998 onwards and still apply today.
Daň z příjmů a kapitálová daň
Income and capital tax
Část 4 oddíl B zákona o daních – zvláštní podnikové daně („Besondere Gesellschaftssteuern“) – v článcích 82 až 88 obsahuje zvláštní daňové předpisy pro určité formy společností, jako jsou pojišťovny, holdingové společnosti, společnosti s domicilem v Lichtenštejnsku a investiční podniky.
Part 4, heading B of the Tax Act — Special company taxes (‘Besondere Gesellschaftssteuern’) — Articles 82 to 88, contains special tax provisions for certain forms of company such as insurance companies, holding companies, domiciliary companies and investment undertakings.
Ustanovení článku 82a se týká kaptivních pojišťoven.
Article 82a of the Tax Act refers to captive insurance companies.
V čl. 82a odst. 1 zákona o daních se uvádí: „pojišťovny podle definice zákona o dohledu nad pojišťovnictvím, které působí výhradně v oblasti kaptivního pojištění („Eigenversicherung“), platí kapitálovou daň ve výši 1 ‰ z vlastního kapitálu společnosti, viz čl. 82a odst. 1 zákona o daních. Pokud kapitál přesáhne 50 milionů, sazba daně se sníží na ¾ ‰, a pokud přesáhne 100 milionů, pak na ½ ‰.“ [5]
Article 82a paragraph 1 of the Tax Act states as follows: ‘insurance companies in accordance with the definition of the Insurance Supervision Law, which exclusively engage in captive insurance (“Eigenversicherung”), pay a capital tax of 1 ‰ on the company’s own capital, cf. Article 82a(1) of the Tax Act. For capital exceeding 50 million the tax rate is reduced to ¾ ‰ and for capital in excess of 100 million to ½ ‰’ [5].
Jinými slovy, namísto placení běžné sazby kapitálové daně ve výši 0,2 % jsou kaptivní pojišťovny povinny odvádět pouze 0,1 % a tato sazba se u částek přesahujících 50 milionů CHF a 100 milionů CHF dále snižuje.
In other words, instead of paying the normal 0,2 % capital tax, captive insurance companies are only obliged to pay 0,1 %, and this rate is further reduced for amounts exceeding CHF 50 million and CHF 100 million.
Podle čl. 82a odst. 2 zákona o daních jsou pojišťovny, které působí v oblasti kaptivního pojištění i běžného pojištění pro třetí strany, povinny odvádět s ohledem na tu část svých činností, jež souvisí s pojištěním třetích stran, běžnou kapitálovou daň a daň z příjmů (stanovenou v článcích 73 až 81 zákona o daních).
Under paragraph 2 of Article 82a of the Tax Act, insurance companies which engage in both captive insurance and ordinary insurance activities for third parties are liable to pay the standard capital and income tax (set out in Articles 73 to 81 of the Tax Act) for that part of their activities which concerns insuring third parties.
Jelikož článek 82a zákona o daních představuje vůči článku 73 téhož zákona lex specialis, lze vyvodit závěr, že kaptivní pojišťovny neodvádějí žádnou daň z příjmů [6].Kaptivní pojišťovny tedy platí pouze sníženou kapitálovou daň, jak je popsáno v čl. 82a odst. 1 zákona o daních, a žádnou daň z příjmů.
As Article 82a of the Tax Act constitutes a lex specialis with respect to Article 73 of the same Act, it can be concluded that captive insurance companies do not pay income tax [6].In conclusion, captive insurance companies only pay a reduced capital tax as described in Article 82a(1) of the Tax Act and no income tax.
„Couponsteuer“ ((srážková) daň z kuponu)
‘Couponsteuer’ (coupon (withholding) tax)
Podle lichtenštejnských právních předpisů je z cenných papírů nebo dokumentů odpovídajících cenným papírům, které jsou vydány „rezidentem“, vybírána daň z kuponu, a to se sazbou ve výši 4 % z vyplacených dividend nebo podílu na zisku.
Under Liechtenstein legislation, a coupon tax is levied on the coupons of securities or documents equal to securities issued by a ‘national’ at a rate of 4 % on any distribution of dividends or profit shares.
Podle čl. 88d odst. 3 zákona o daních jsou z této daňové povinnosti vyňaty podíly nebo části kaptivních pojišťoven daně z kuponu.
By virtue of Article 88d(3) of the Tax Act, shares or parts of captive insurance companies are exempted from payment of the coupon tax.
Lichtenštejnské orgány uvedly, že tyto předpisy byly zavedeny s cílem přilákat společnosti do Lichtenštejnska a vytvořit a rozvíjet odvětví kaptivního pojištění jako novou oblast hospodářské činnosti.
The Liechtenstein authorities have stated that these provisions were introduced in order to attract companies to Liechtenstein and establish and develop the captive insurance sector as a new field of economic activity.
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyslovil Kontrolní úřad pochybnosti ohledně slučitelnosti daňového zařazení kaptivních pojišťoven s pravidly státní podpory.
In its decision opening the formal investigation, the Authority raised doubts regarding the compatibility of the tax classification of captive insurance companies with the State aid rules.
Na rozdíl od tvrzení, která předložily lichtenštejnské orgány, vyslovil Kontrolní úřad předběžné stanovisko, že poskytování pojištění je služba, která je hospodářskou činností, a že se za podnik považuje každý subjekt vykonávající hospodářskou činnost bez ohledu na formu společnosti, postavení tohoto podniku jakožto dceřiné společnosti nebo financování.
Contrary to the arguments brought forward by the Liechtenstein authorities, the Authority took the initial view that the provision of insurance is a service which is an economic activity, and that any entity carrying out an economic activity qualifies as undertaking irrespective of its corporate form, subsidiary status or financing.
Kontrolní úřad měl rovněž pochybnosti, zda lze mít za to, že daňové výjimky ve prospěch kaptivních pojišťoven jsou odůvodněny povahou a logikou daňového systému, jak tvrdí lichtenštejnské orgány.
Furthermore, the Authority had doubts as to whether the tax exemption in favour of captive insurance companies could be said to fall within the nature and logic of the tax system as argued by the Liechtenstein authorities.
Na tomto základě nemohl Kontrolní úřad vyloučit, že daňová pravidla týkající se kaptivních pojišťoven (úplné vynětí z daňové povinnosti v případě daně z příjmů a daně z kuponu a částečné vynětí z daňové povinnosti v případě kapitálové daně) představují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
On this basis, the Authority could not exclude that the tax rules applicable to captive insurance companies (full exemption from payment of income and coupon tax and a partial exemption from payment of capital tax) constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Kontrolní úřad měl rovněž pochybnosti, zda lze tato opatření považovat za slučitelná s ustanoveními o státní podpoře obsaženými v Dohodě o EHP, zejména v čl. 61 odst. 3 písm. c).
The Authority also had doubts that these measures could be considered compatible with the State aid provisions of the EEA Agreement, in particular Article 61(3)(c).
V průběhu formálního vyšetřovacího řízení byly obdrženy tyto připomínky třetích stran.
The following comments were received from third parties during the course of the formal investigation.
Připomínky společnosti A
Comments from Company A
Společnost A podala připomínky ve dvou dopisech ze dne 22. května a 9. září 2009, které byly obdrženy od jejích právních zástupců.
Company A commented in two letters dated 22 May and 9 September 2009, received from their legal representatives.
Společnost A RE působí v Lichtenštejnsku jako kaptivní zajišťovna od roku 1997, a to prostřednictvím své dceřiné společnosti A RE Aktiengesellschaft.
Company A RE has operated a captive reinsurance company in Liechtenstein since 1997 through its subsidiary Company A RE Aktiengesellschaft.
Společnost A se domnívá, že lichtenštejnská daňová opatření týkající se kaptivních pojišťoven nepředstavují státní podporu.
It is Company A’s view that the Liechtenstein captive insurance company tax measures do not involve State aid.
Alternativně společnost A tvrdila, že pokud by Kontrolní úřad dospěl k závěru, že se jedná o podporu, je nutno tuto podporu považovat za existující podporu, v opačném případě společnost uvádí, že legitimně očekávala, že daňové právní předpisy jsou legální, a proto by nemělo být nařízeno navrácení podpory.
In the alternative Company A argued that should the Authority conclude that aid is present it should be considered to be existing aid, failing which the company contends that it had legitimate expectations that the tax legislation was lawful and no recovery of aid should therefore be ordered.
Společnost A tvrdila, že daňová opatření nepředstavují státní podporu z těchto důvodů:
Company A argued that the tax measures do not involve State aid for the following reasons:
její kaptivní pojišťovna není podnikem ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP a nepůsobí na volném trhu [7] a činnost v oblasti kaptivního zajištění se liší od ostatních činností na volném trhu, jelikož rizika pokrytá kaptivním pojištěním jsou buď nepojistitelná, nebo by mohla být pojištěna pouze s prohibitivním pojistným,daňový režim pro kaptivní pojišťovny v Lichtenštejnsku představuje obecné opatření, jelikož založení kaptivní pojišťovny nevyžaduje určitou hospodářskou sílu a vztahuje se na všechny formy společností, přičemž se odkazuje na podobnost s rozhodnutími Evropské komise týkajícími se irského režimu pro účast podniku [8] a španělského režimu snížení daně z příjmu z určitých nehmotných aktiv [9],alternativně společnost A tvrdila, že je-li opatření selektivní, je i tak odůvodněno povahou a logikou lichtenštejnského daňového systému, jelikož se kaptivní zajišťovny nacházejí v odlišné právní a skutkové situaci než zajišťovny na volném trhu, a rozdílné (nižší) zdanění je odůvodněné, jsou-li dané činnosti omezeny v rámci skupiny společností, a
its captive insurance company is not an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as it does not operate on an open market [7] and because captive reinsurance operations are distinct from other open market operations as risks covered by the captive are either uninsurable or could be insured only with a prohibitive premium,the tax treatment of captives in Liechtenstein is a general measure as forming a captive does not require a certain economic strength and applies to all forms of company, citing similarities with decisions of the European Commission concerning an Irish Company Holding Regime [8] and a Spanish scheme reducing tax on revenue from certain intangible assets [9],in the alternative Company A argued that if the measure is selective it is nevertheless justified by the nature and logic of the Liechtenstein tax regime as captive reinsurance companies and open market reinsurance companies are in a different legal and factual position; and a differential (lower) tax treatment is merited if the activities are confined within a group of companies, and
kaptivní zajišťovny nenarušují hospodářskou soutěž ani neovlivňují obchod v EHP, jelikož kaptivní pojišťovny nesoutěží o podíl na trhu a se službami, které poskytují, nelze obchodovat.
captive reinsurance companies neither distort competition nor affect trade within the EEA as the captive does not compete for market share and the services it provides are not tradable.
Společnost A rovněž uvedla, že lichtenštejnská daňová opatření týkající se kaptivních pojišťoven, jež byla zavedena v roce 1997, předcházela vývoji v posouzení Kontrolního úřadu nebo Evropské komise, podle nějž by toto zdanění činností v rámci skupiny mohlo představovat státní podporu.
Company A also argued that the Liechtenstein tax measures on captive insurance companies, introduced in 1997, preceded the evolution of any assessment by the Authority or European Commission that such taxation on intra-group activities could involve State aid.
Alternativně společnost tvrdila, že podle zásad týkajících se legitimních očekávání a právní jistoty by Kontrolní úřad neměl nařídit navrácení podpory, dospěje-li k závěru, že byla udělena státní podpora.
In the alternative, it argued that in light of the principles of legitimate expectations and legal certainty, the Authority should not order recovery if it concludes that State aid has been granted.
Ve svém druhém podání společnost A rozvinula své tvrzení, že se kaptivní pojišťovny z právního a skutkového hlediska nenacházejí ve srovnatelné situaci jako pojišťovny, které poskytují služby společnostem, s nimiž nejsou ve spojení, a že rozdílné zdanění je odůvodněno, s odkazem na rozhodnutí Komise týkající se nizozemského režimu Groepsrentebox [10].3.2 Připomínky společnosti B
In its second submission, Company A expanded upon its contention that captive insurance companies are not in a legally and factually comparable position to that of insurance companies providing services to unrelated companies, and that a differential tax treatment is justified, by making reference to the Commission’s decision concerning the Dutch Groepsrentebox scheme [10].3.2.
Společnost však zdůraznila, že nelze pojistit všechna její rizika, jelikož takovéto pojistné krytí buď není dostupné, nebo není efektivní z finančního hlediska.
It stressed, however, that it is unable to insure all of its risks either because such insurance cover is not available or because it is not financially efficient.
Společnost B byla v Lichtenštejnsku založena v roce 2004 v reakci na nepříznivý vývoj na pojistném trhu po roce 2001, kdy komerční pojistitelé a zajistitelé začali požadovat vyšší spoluúčast, omezili své kapacity a prodávali pojištění a zajištění za vyšší ceny a za přísnějších podmínek.
Company B was founded in Liechtenstein in 2004 as a reaction to adverse insurance market developments after 2001 when commercial insurers and reinsurers began to demand higher retentions, limited their capacities, and sold insurance and reinsurance at higher prices and at more restrictive terms and conditions.
Společnost C zejména tvrdila, že komerční přenos rizika (na obecného pojistitele) vždy znamená, že si klient ponechává určitou část rizik.
Company C argued in particular that a commercial risk transfer (to a general insurer) always involves the customer retaining a certain portion of the risk.
Společnost uvedla, že do určité úrovně ponechání si rizik je považováno za nehospodárné a neefektivní usilovat o přenesení rizika.
It stated that it is considered uneconomic and inefficient to seek risk transfer up to a certain level of risk retention.