natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Uzákoněno dne 18. prosince 1997.
Having been enacted on 18 December 1997.
Lichtenštejnské orgány a některé třetí strany tvrdily, že Komise ve skutečnosti prohlásila, že srovnatelná opatření týkající se zdanění v rámci skupiny (viz níže) nepředstavují státní podporu.
The Liechtenstein authorities and some third parties argued that the Commission had in fact declared that comparable measures relating to intra-group taxation (see below) were not State aid.
Věc 173/73 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 1974, s. 709.
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709.
Věc 248/84 Německo v. Komise, Sb. rozh. 1987, s. 4013.
Case 248/84 Germany v Commission [1987] ECR 4013.
Kdy byly na základě rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 213/94/KOL ze dne 1. prosince 1994 zrušeny daňové úlevy pro průmyslovou výrobu.
Where tax reliefs on industrial production were abolished following a decision of the Authority dated 1 December 1994, No 213/94/COL.
Rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 106/95/KOL ze dne 31. října 1995 o osvobození skleněných obalů od základní daně.
Authority Decision No 106/95/COL concerning a tax exemption from a basic tax for glass packaging dated 31 October 1995.
Rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 145/97/KOL ze dne 14. května 1997 o odpovídajících opatřeních, pokud jde o regionálně odlišené sazby sociálního zabezpečení.
Authority Decision No 145/97/COL of 14 May 1997 concerning appropriate measures regarding regionally differentiated social security taxation.
Komise vydala sdělení v listopadu 1998 (Úř. věst. C 384, 10.12.1998).
The Commission issued its notice in November 1998 (OJ C 384, 10.12.1998).
Podobné sdělení bylo v červnu 1999 začleněno do pokynů Kontrolního úřadu pro státní podporu jako kapitola 17B.
A similar notice was incorporated into the Authority’s State Aid Guidelines as Chapter 17B in June 1999.
Viz mimo jiné věc C-387/92 Banco Exterior de España SA v. Ayuntamiento de Valencia, Sb. rozh. 1994, s. I-877.
See among others Case C-387/92 Banco Exterior de España SA v Ayuntamiento de Valencia, ECR [1994] I-877.
Bod 18 sdělení.
Paragraph 18 of the notice.
Viz oddíl J kodexu chování.
See Section J of the Code of Conduct.
Spojené věci T-346/99, T-347/99 a T-348/99, Territorio Histórico de Álava a další v. Komise, Sb. rozh. 2002, bod 84.
Joined Cases T- T-346/99, T-347/99 and T-348/99, Territorio Histórico de Álava and others v Commission, ECR [2002] paragraph 84.
Věc C-5/89 Komise v. Německo, Sb. rozh. 1990, s. I-3437, bod 14; věc C-169/95, Komise v. Španělsko, Sb. rozh. 1997, s. I-135, bod 51; věc C-24/95, Land Rheinland-Pfalz v. Alcan Deutschland GmbH, Sb. rozh. 1997, s. I-1591, bod 25.
Case C-5/89, Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14; Case C-169/95, Commission v Spain [1997] ECR I-135, paragraph 51; Case C-24/95, Land Rheinland-Pfalz v Alcan Deutschland GmbH [1997] ECR I-1591, paragraph 25.
Věc C1-09 Centre d'Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication v. Société Internationale de Diffusion et d'Édition, rozsudek ze dne 11.3.2010 (dosud nezveřejněno).
Case C1-09 Centre d'Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication v Société Internationale de Diffusion et d'Édition, judgment of 11.3.2010 (not yet published).
Viz rovněž věc C-91/01 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 2004, s. I-4355, body 66 a 67.
See also Case C-91/01 Italy v Commission [2004] ECR I-4355, paragraphs 66 and 67.
Věc C-5/89 Komise v. Německo, Sb. rozh. 1990, s. I-3437, bod 14 a Regione autonoma della Sardegna v. Komise, Sb. rozh. 2005, s. II-2123, bod 64.
Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14 and Regione Autonoma della Sardegna v Commission [2005] ECR II-2123, paragraph 64.
Věc C-5/89 Komise v. Německo, Sb. rozh. 1990, s. I-3437, bod 14, věc C-169/95 Španělsko v. Komise, Sb. rozh. 1997, s. I-135, bod 51.
Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14, Case C-169/95 Spain v Commission [1997] ECR I-135, paragraph 51.
Spojené věci C-183/02 P a C-187/02 P Demesa a Territorio Histórico de Álava v. Komise, Sb. rozh. 2004, s. I-10609, bod 51.
Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 P Demesa and Territorio Histórico de Álava v Commission [2004] ECR I-10609, paragraph 51.
Věc T-290/97, Mehibas Dordstelaan v. Komise, Sb. rozh. 2000, s. II-15 a věci C-182/03 a C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v. Komise, Sb. rozh. 2006, s. I-05479, bod 147.
Case T-290/97, Mehibas Dordstelaan v Commission [2000] ECR II-15 and cases C-182/03 and C-217/03, Belgium and Forum 187 ASBL v Commission [2006] ECR I-05479, paragraph 147.
Viz poznámky pod čarou č. 54 a 55 odkazující na rozhodnutí Kontrolního úřadu o daňových úlevách pro průmyslovou výrobu, osvobození skleněných obalů od základní daně a regionálně odlišených sazbách sociálního zabezpečení.
See footnotes 54 and 55 referring to Authority decisions on tax reliefs on industrial production, a tax exemption from a basic tax for glass packaging and regarding regionally differentiated social security taxation.
Podle zprávy pro lichtenštejnský parlament týkající se Dohody o EHP (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum vom 2. Mai 1992) lichtenštejnské orgány potvrzují, že snížení daně představuje v zásadě státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP a že za určitých okolností může být nezbytné oznámení daňových opatření v Lichtenštejnsku (s. 134).
According to the report to the Liechtenstein Parliament regarding the EEA Agreement (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum vom 2. Mai 1992) the Liechtenstein authorities acknowledge that in principle tax reductions constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and that a notification of tax measures in Liechtenstein may be necessary under certain circumstances (p. 134).
Viz rovněž vysvětlení ve zprávě pro lichtenštejnský parlament týkající se účasti v Evropském hospodářském prostoru (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend die Teilnahme am Europäischen Wirtschaftsraum (EWR) 2. Teil, Nr. 1995/1), s. 168.
See also explanations in the report to the Liechtenstein Parliament regarding the participation in the European Economic Area (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend die Teilnahme am Europäischen Wirtschaftsraum (EWR) 2. Teil, Nr. 1995/1), p. 168.
Kodex, který byl přijat dne 1. prosince 1997, byl popsán jako „historická dohoda“ při předcházení nekalé daňové soutěži.
The code, adopted on 1 December 1997, was described as a ‘landmark accord’ on preventing unfair tax competition.
Členské státy EU se dohodly na tom, že počátkem roku 1998 zmrazí pravidla týkající se daně z příjmu právnických osob a před zavedením nových právních předpisů týkajících se daně z příjmu právnických osob budou konzultovat Komisi.
EU Member States agreed to freeze corporate tax rules at the beginning of 1998 and to consult with the Commission before implementing new corporate tax legislation.
Ačkoliv rozhodnutí z roku 1984 nebylo zveřejněno, odkazovala na ně 14. zpráva o politice hospodářské soutěže.
Although the 1984 decision was not published, it was referred to in the 14th Competition Report.
V kodexu chování se (v oddíle J) uvádí, že „Komise hodlá přezkoumat či znovu přezkoumat případ od případu stávající daňová opatření a navrhované nové právní předpisy členských států, a tak zajistit, aby se pravidla a cíle Smlouvy vztahovaly jednotně a stejně na všechny“ ( Úř. věst. C 2, 6.1.1998).
The Code of Conduct states (at Section J) that ‘the Commission intends to examine or re-examine existing tax arrangements and proposed new legislation by Member States case by case, thus ensuring that the rules and objectives of the Treaty are applied consistently and equally to all’ ( OJ C 2, 6.1.1998).
Téhož dne Komise dospěla ke stejnému závěru s ohledem na režim podpor uplatňovaných Nizozemskem ve vztahu k mezinárodním činnostem financování (K(2003) 568, Úř. věst. L 180,18.7.2003, s.52).
On the same day, the Commission reached the same conclusion regarding the Dutch International Financing Activities regime (C(2003) 568 on State aid implemented by the Netherlands for international finance activities (OJ L 180, 18.7.2003, p. 52)).
Viz nejen rozhodnutí o belgických koordinačních centrech (Úř. věst. L 282, 30.10.2003, s. 25), nýbrž rovněž další případy zahrnující zvýhodněný daňový režim, jež byly považovány za podobné, včetně rozhodnutí Komise K(2002) 3740 o koordinačních centrech, které zavedlo Lucembursko (Úř. věst. L 170, 9.7.2003, s. 20) a K(2003) 568 o režimu podpor uplatňovaných Nizozemskem ve vztahu k mezinárodním činnostem financování (Úř. věst. L 180, 18.7.2003, s. 52).
See not only the Belgian coordination centres decision (OJ L 282, 30.10.2003, p. 25), but also other cases involving preferential tax treatment that were deemed to be similar, including Commission decisions C(2002) 3740 on coordination centres implemented by Luxembourg (OJ L 170, 9.7.2003, p. 20) and C(2003) 568 on State aid implemented by the Netherlands for international finance activities (OJ L 180, 18.7.2003, p. 52).
Úř. věst. C 309, 6.11.2001, s. 4.
OJ C 309, 6.11.2001, p. 4.
A ve skutečnosti i lichtenštejnské orgány.
And indeed the Liechtenstein authorities.
I. SKUTKOVÝ STAV
Whereas: I. FACTS
Společnost B je kaptivní pojišťovnou poskytující přímé pojištění se sídlem v Lichtenštejnsku, kterou vlastní společnost C. Společnost C nevyužívá pouze svou kaptivní pojišťovnu, nýbrž pojištění i zajištění pořizuje rovněž na mezinárodních trzích.
Comments from Company B Company B is a Liechtenstein based direct writing captive insurance company owned by Company C. Company C makes use not only of its captive, but also purchases both insurance and reinsurance on the international markets.
Společnost K poskytla připomínky v prosinci 2008 a dubnu 2009.
Company K provided comments in December 2008 and April 2009.
Vyjádřila překvapení, že daňové právní předpisy, které v Lichtenštejnsku platily posledních 10 let, znamenají udělení neslučitelné státní podpory.
It expressed its surprise that the tax legislation applicable in Liechtenstein for the last 10 years would entail the grant of incompatible State aid.
Lichtenštejnské orgány se vzdávají příjmů odpovídajících neodvádění daně z příjmů, placení snížené sazby kapitálové daně a neodvádění daně z kuponu.
The Liechtenstein authorities forego revenue corresponding to the non-payment of income tax, the payment of a reduced capital tax rate as well as the non-payment of coupon taxes.
Z těchto důvodů se Kontrolní úřad domnívá, že zvláštní daňová pravidla týkající se kaptivních pojišťoven jsou poskytnuta ze státních prostředků.
For these reasons, the Authority considers that the special tax rules applicable to captive insurance companies are granted through State resources.
Tato výjimka poskytuje výhodu rovněž kaptivním pojišťovnám, jelikož zajišťuje, že je pro ně kapitál snáze dostupný [33].1.2.3 Selektivita
The exemption also grants an advantage to the captive insurance companies as it makes capital more easily accessible to them [33].1.2.3. Selectivity
Odkazuje se na závěry Evropského soudního dvora ve věci GIL Insurance [39], v nichž se uvádí: „Článek 87 odst. 1 ES ukládá povinnost určit, zda v rámci daného právního režimu může vnitrostátní opatření zvýhodňovat určité podniky nebo určitá odvětví výroby vůči ostatním, které se s ohledem na cíl sledovaný uvedeným režimem nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci“.
By reference to the European Court of Justice’s conclusions in the GIL Insurance case [39], ‘Article 87(1) EC requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour “certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the system in question, are in a comparable legal and factual situation’.
Kontrolní úřad vyvozuje závěr, že podniky ve stejné právní a skutkové situaci jsou v tomto případě podniky, které v Lichtenštejnsku platí (v plné výši) daň z příjmů, kapitálovou daň a daň z kuponu – a ve srovnání s těmito podniky mají kaptivní pojišťovny v Lichtenštejnsku selektivní výhodu.
The Authority concludes that the undertakings in the same legal and factual position in this case are those who pay the (full) income, capital and coupon taxes in Liechtenstein — and in comparison to those, captive insurance companies in Liechtenstein receive a selective advantage.
Komise se (v rozhodnutí týkajícím se Aland) rovněž domnívala, že podmínky, za nichž lze opatření použít (schopnost založit kaptivní pojišťovnu), nepřímo vyžadují určitou hospodářskou sílu, a mohou se proto vztahovat pouze na dostatečně velké společnosti [41].
The Commission also considered (in the Åland decision) that the conditions under which the measure applied (the ability to form a captive) implicitly required a certain economic strength, and therefore could apply only to sufficiently large companies [41].
Kontrolní úřad se proto domnívá, že opatření je dostupné a použitelné pouze pro podniky, které mají dostatečné zdroje pro založení kaptivní pojišťovny, a podotýká, že omezení této povahy vedlo Soud prvního stupně k závěru, že daňové výjimky ve věci Territorio Histórico de Álava [42] byly selektivní. V průběhu šetření se odkazovalo rovněž na rozhodnutí Evropské komise týkající se irského režimu pro účast podniku.
The Authority is of the view, therefore, that the measure is available and applicable only to undertakings that have sufficient resources to form a captive insurance company, and notes that a restriction of this nature led the Court of First Instance to conclude that tax exemptions in the Territorio Histórico de Álava case [42] were selective.Reference was also made during the investigation to the European Commission’s Decision on the Irish Company Holding Regime.
Mimoto se usuzuje, že k ovlivnění obchodu dochází kvůli tomu, že by opatření mohlo zvýhodnit taktéž skupiny, do nichž kaptivní pojišťovny náleží a které mohou působit na trzích, jež jsou otevřeny přeshraniční hospodářské soutěži.1.4 Závěr
In addition, trade is deemed to be affected as the measure could also benefit the groups to which the captive insurers belong, and which may be active in markets open to cross-border competition.1.4. Conclusion
Jako součást dohody, jíž bylo dosaženo, se Komise zavázala přispět k cíli spočívajícímu v odstranění škodlivé daňové soutěže vydáním sdělení [61] o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti a zavázala se „pečlivě dbát o přesné provádění pravidel týkajících se dané pomoci“.
As part of the agreement reached, the Commission undertook to contribute to the objective of tackling harmful tax competition by implementing a notice [61] on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation, and committed itself ‘to the strict application of the aid rules concerned’.
Ve sdělení zveřejněném v prosinci 1998 se uvádělo, že „podle zavedené praxe a judikatury [62] představuje daňové opatření, jehož hlavním účinkem je zvýhodnění jednoho nebo více odvětví činnosti, podporu“ [63]. Komise se proto zavázala k důslednějšímu uplatňování již existujících pravidel [64].
When published in December 1998, the notice stated that ‘According to well-established practice and case-law [62], a tax measure whose main effect is to promote one or more sectors of activity constitutes aid.’ [63] The Commission, therefore, committed itself to the stricter application of rules which already existed [64].
Lichtenštejnské orgány tudíž nesplnily své povinnosti podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3.
The Liechtenstein authorities did not, therefore, comply with their obligations under Article 1(3) of Part I of Protocol 3. 3. COMPATIBILITY OF THE AID
3 SLUČITELNOST PODPORY
Support measures designated as State aid under Article 61(1) of the EEA Agreement are generally incompatible with the functioning of the EEA Agreement, unless one of the exemptions in Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement applies. The derogation of Article 61(2) is not applicable to the aid in question, which is not designed to achieve any of the aims listed in this provision.
Tyto zásady se však použijí pouze v mimořádných případech a podnik nemůže za normálních okolností legitimně očekávat, že je podpora zákonná, pokud nebyla poskytnuta v souladu s postupem pro oznamování podpory Kontrolnímu úřadu (nebo případně Evropské komisi [66]).
The principles only apply, however, in exceptional circumstances and an undertaking cannot normally entertain legitimate expectations that aid is lawful unless it has been granted in accordance with the procedure for notifying the aid to the Authority (or the European Commission as the case may be [66]).
Tuto zásadu nedávno znovu potvrdil Soudní dvůr: „V situaci, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, navíc nemůže být existence mimořádné okolnosti brána v úvahu ani s ohledem na zásadu právní jistoty, neboť Soudní dvůr již rozhodl, že dokud Komise nepřijala schvalující rozhodnutí […], nemá příjemce žádnou jistotu, pokud jde o legalitu podpory, takže se nelze dovolávat ani zásady ochrany legitimního očekávání ani zásady právní jistoty“ [67].Judikatura Soudního dvora v zásadě uvádí, že se legitimního očekávání ohledně souladu podpory s právními předpisy lze dovolávat pouze tehdy, pokud tato podpora byla poskytnuta v souladu s postupem stanoveným v čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 [68], přičemž připomíná, že s řádnou péčí postupující hospodářský subjekt by měl být obvykle schopen se ujistit, zda byl tento postup dodržen [69]. Soudní dvůr však rovněž uznal, že za mimořádných okolností se může příjemce podpory, která byla udělena protiprávně z toho důvodu, že nebyla oznámena, dovolávat legitimních očekávání, že podpora je v souladu s právními předpisy, aby zabránil jejímu navrácení [70].
This is a principle recently reaffirmed by the Court of Justice as follows: ‘In a situation such as that in the main proceedings, the existence of an exceptional circumstance also cannot be upheld in the light of the principle of legal certainty, since the Court has already held, essentially, that, so long as the Commission has not taken a decision approving aid, … the recipient cannot be certain as to the lawfulness of the aid, with the result that neither the principle of the protection of legitimate expectations nor that of legal certainty can be relied upon.’ [67].In principle, the case-law of the Court of Justice has stated that a legitimate expectation that aid is lawful cannot be invoked unless that aid has been granted in compliance with the procedure laid down in Article 1(3) in Part I of Protocol 3 [68], remarking that a diligent business man should normally be able to determine whether that procedure has been followed [69].Notwithstanding this the Court has also accepted that in exceptional circumstances a recipient of aid which is granted unlawfully because it was not notified may rely on legitimate expectations that the aid was lawful in order to oppose its repayment [70].
Soudní dvůr rozhodl, že se zásady ochrany legitimního očekávání může domáhat každý subjekt, u nějž orgán Společenství vyvolal podložené naděje [71].
The Court of Justice has held that an entity may rely on the principle of the protection of legitimate expectations where a Community authority has caused it to entertain expectations which are justified [71].
To v této souvislosti znamená, že se stát nebo příjemce mohou opírat o předchozí postupy Kontrolního úřadu například při schvalování stejné či podobné podpory.
This means in this context that a State or beneficiary must have relied on the previous actions of the Authority in, for example, approving the same or a similar aid measure.
Kontrolní úřad se dále domnívá, že v širším kontextu EHP je možné, že se příjemci ve státech ESVO opírali o opatření Evropské komise nebo o judikaturu Soudního dvora.
Captive insurance companies in Liechtenstein may, therefore, have been entitled to expect that taxation of the intra-group service they provide (insurance) could be taxed differently without this involving State aid. Further, the Authority is of the view that in the wider EEA context, it is possible that beneficiaries in the EFTA States could have relied on the actions of the European Commission or on the case-law of the Court of Justice.
Odvětvové šetření v oblasti pojištění podnikatelských subjektů – Šetření v oblasti pojištění podnikatelských subjektů v Evropě podle článku 17 nařízení (ES) č. 1/2003 – předběžná zpráva z ledna 2007.
Business insurance sector inquiry — Inquiry into the European business insurance sector pursuant to Article 17 of Regulation (EC) No 1/2003 — Interim report January 2007.
K dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/inquiries/interim_report_24012007.pdf
Available under: http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/inquiries/interim_report_24012007.pdf
Odkazuje se na zprávu FSA, v níž se uvádí: „Z důkazů získaných při pohovorech s klienty je zřejmé, že využívání kaptivních pojišťoven a produktů alternativního přenosu rizik je omezeno na klienty z řad velkých společností. Samopojištění bylo rovněž běžnější u klientů z řad velkých společností, ačkoliv samopojištění ke krytí některých rizik využívá přibližně 33 % podniků v rozmezí od 20 milionů GBP do100 milionů GBP“, a „soutěž při zprostředkování alternativ k pojistným řešením, jakými jsou samopojištění, kaptivní pojišťovny a produkty alternativního přenosu rizik, je omezena na velké společnosti.“ Kontrolní úřad rovněž považuje za důležité, že ve zprávě Komise o trhu pojištění podnikatelské činnosti bylo zjištěno, že v roce 2005 existovalo na celém světě přibližně pouze 5200 kaptivních pojišťoven.
Reference is made to the FSA report which stated that: ‘Evidence from interviews with clients made clear that the use of captives and alternative risk transfer products was limited to large corporate customers. Self-insurance was also more common among large corporate customers although around 33 % of firms in the GBP 20 million to GBP 100 million range use self-insurance to cover some risks’, and ‘Competitive discipline on intermediation from alternatives to insurance such as self-insurance, captive insurance companies and alternative risk transfer products is limited to large companies.’ The Authority also considers it significant that the Commission’s Report on the business insurance market found that there were only approximately 5200 captive insurance companies in existence worldwide in 2005.
Tento údaj je v porovnání s počtem společností na celém světě zjevně velmi nízký a podporuje závěr Kontrolního úřadu, že založení kaptivní pojišťovny nepředstavuje pro většinu podniků reálnou možnost.
This figure, compared to the number of companies worldwide, is obviously very low and supports the Authority’s conclusion that the establishment of a captive insurance company is not an option for most undertakings.
Viz bod 52 rozhodnutí týkajícího se Aland.
See paragraph 52 of the Åland decision.
Komise předpokládala, že založení kaptivní pojišťovny znamená, že skupina, s níž budou uzavřeny pojistné smlouvy, je dostatečně velká, aby vytvořila obrat, který jí umožní pokrýt fixní náklady a dosáhnout zisku.
The Commission estimated that the formation of a captive company implied that the group with which insurance contracts would be concluded would be large enough to generate a turnover that would allow it to cover the fixed costs and obtain a profit.
č. 98/10/COL
No 98/10/COL
kterým se po osmdesáté prvé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory vložením nové kapitoly o kritériích pro podrobné posouzení regionální podpory pro velké investiční projekty
amending, for the 81st time, the procedural and substantive rules in the field of State aid by introducing a new chapter on the criteria for an in-depth assessment of regional aid to large investment projects