natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ve zprávách je řada kategorií těchto nákladů přidělena v plném rozsahu veřejné službě (mimo jiné přístavní poplatky, údržba, pohonné hmoty (kromě spotřeby v souvislosti s činností ve fjordu Geiranger)), přičemž se zdá, že ostatní kategorie společných fixních nákladů (jež se nevztahují plně na veřejnou službu) nejsou přiděleny podle podílu závazku veřejné služby na straně jedné a podílu obchodních činností na straně druhé (veřejná služba nese 90 % nákladů na emise NOx spojených se spotřebou pohonných hmot) [80].Kvůli nedostatečnému přidělení společných fixních nákladů nemůže Kontrolní úřad vyvodit závěr, že první dvě metody ve zprávě společnosti PwC nebo dvě zprávy BDO prokazují, že tři opatření nezahrnují nadměrnou náhradu za veřejnou službu.
In the reports, several categories of such costs are fully allocated to the public service side (i.a. harbour charges, maintenance, fuel (less the Geirangerfjorden consumption)) whilst other categories of fixed common costs, while not fully covered by the public service side, do not appear to be allocated according to the proportions of the public service obligation on the one hand and the commercial activities on the other (the public service side carries 90 % of the NOx cost related to the fuel consumption) [80].Due to the insufficient allocation of fixed common costs, the Authority cannot conclude that the two first methods of the PWC Report or the two BDO Reports demonstrate that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
Vzhledem k nejednotnému přístupu ke společným fixním nákladům (jak bylo popsáno výše) tak Kontrolní úřad vyvozuje závěr, že v rámci žádné ze tří metod obsažených ve zprávě společnosti PwC nebo metod ve dvou zprávách BDO nebyly společné fixní náklady náležitě přiděleny veřejné službě a obchodním činnostem tak, aby byly zohledněny pouze náklady spojené se službou obecného hospodářského zájmu.
In sum, based on the inconsistent approach to fixed common costs as described above, the Authority concludes that in none of the three methods of the PWC Report or the methods of the two BDO Reports have the common costs been properly allocated to public service and commercial activities so that only costs associated with the service of general economic interest are taken into consideration.
Nelze proto prokázat, že tři opatření nezahrnují nadměrnou náhradu za veřejnou službu.
Therefore, it cannot be demonstrated that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
Neoddělení účetnictví
No separation of accounts
Ačkoliv společnost Hurtigruten vykonává činnosti nespadající do plnění veřejné služby, nezavedla oddělené účetnictví mezi veřejnými službami a ostatními činnostmi [81].
Although Hurtigruten carries out activities outside the public service remit, it has not implemented a separation of accounts between the public services and the other activities [81].
Jako základ pro výpočet vyrovnávací platby měly být použity skutečné náklady a příjmy společnosti Hurtigruten.
Hurtigruten’s actual costs and revenues should be used as the basis for the calculation of compensation.
Kontrolní úřad za prvé podotýká, že zpráva společnosti PwC a druhá zpráva BDO vypočítává náklady na veřejnou službu na základě nákladů a příjmů souvisejících s provozem hypotetického minimálního loďstva [83].
The Authority notes, firstly, that the PWC Report and the second BDO Report calculate the cost of the public service on the basis of the costs and revenues related to the operation of a hypothetical minimum fleet [83].
Zdá se, že norské orgány odůvodňují nepřidělení společných nákladů činnostem nespadajícím do plnění veřejné služby tím, že zdůrazňují, že výpočty nejsou založeny na skutečných nákladech a příjmech souvisejících s provozováním veškerého loďstva společnosti Hurtigruten, nýbrž na nákladech a ziscích lodí MS Narvik nebo MS Vesterålen.
The Norwegian authorities appear to justify the lack of allocation of common cost to the activities outside the public service remit by emphasising that the calculations are not based on the actual costs and revenues of operating the entire Hurtigruten fleet, but rather on the costs and profits of MS Narvik or MS Vesterålen.
Norské orgány (jak se zdá) tvrdí, že jsou-li náklady na veřejnou službu vypočítány důsledně na základě nákladů souvisejících s provozováním hypotetického „minimálního loďstva“, s ohledem na něž jsou náklady pravděpodobně nižší než náklady na provoz skutečného loďstva společnosti Hurtigruten, nepřesahuje vyrovnávací platba skutečné náklady vzniklé při poskytování veřejné služby.
The argument appears to be that when the costs of the public service are calculated strictly on the basis of the costs related to operating a hypothetical ‘minimum fleet’, the cost of which is likely to be lower than the cost of operating the actual Hurtigruten fleet, the compensation will not exceed the actual costs incurred in the operation of the public service.
Tato metoda však nebere v úvahu skutečnost, že činnosti nespadající do plnění veřejné služby musí nést přiměřený podíl na společných nákladech.
However, this method does not take into consideration the fact that the activities outside the public service remit must carry a proportionate share of the common costs.
Kontrolní úřad předpokládá, že skutečné loďstvo a hypotetické minimální loďstvo nemají totožný poměr činností veřejné služby na straně jedné a činností nespadajících do plnění veřejné služby na straně druhé.
The Authority assumes that the actual fleet and the hypothetical minimum fleet will not have an identical ratio of public service activity on the one hand, and activities outside the public service remit on the other.
Metoda založená na „minimálním loďstvu“ vychází (jak napovídá název) z loďstva s minimální kapacitou.
The ‘minimum fleet’ method, as the name implies, is based on a minimum capacity fleet.
Je nanejvýš pravděpodobné, že skutečné loďstvo (s vyšší kapacitou) vykonává větší část činností nespadajících do plnění veřejné služby než hypotetické minimální loďstvo.
It is most likely that the actual (higher capacity) fleet carries out a larger part of its activities outside the public service remit than the hypothetical minimum fleet.
V tomto případě by činnosti nespadající do plnění veřejné služby měly nést větší podíl společných fixních nákladů.
If that is the case, the activities outside the public service remit should carry a larger share of the fixed common costs.
Na tomto základě Kontrolní úřad odmítá tvrzení, že výpočty související s hypotetickým minimálním loďstvem prokazují, že společnost Hurtigruten neobdržela nadměrnou náhradu.
On this basis, the Authority rejects the argument that calculations related to the hypothetical minimum fleet demonstrate that Hurtigruten has not been over-compensated.
Za druhé, v rámci následného výpočtu vyrovnávací platby za poskytování veřejné služby je nutno jako základ pro výpočet nákladů na poskytování veřejné služby použít skutečné náklady na pohonné hmoty.
Secondly, in the context of an ex-post calculation of the compensation for the provision of a public service, the actual fuel costs must be used as a basis for the calculation of the cost of providing the public service.
Norské orgány nemohou opomíjet zajišťovací činnosti společnosti Hurtigruten, jelikož to by mohlo vést k nadměrné náhradě, jsou-li zajišťovací činnosti úspěšné (jelikož díky zajištění je dosaženo nižší ceny).
The Norwegian authorities cannot simply disregard Hurtigruten’s hedging activities, as that could lead to over-compensation whenever the hedging activities prove successful (as a lower price is attained by hedging).
Kontrolní úřad nemá za třetí důvod se domnívat, že norské orgány nemají přístup ke skutečným nákladům a příjmům společnosti Hurtigruten; druhá metoda ve zprávě společnosti PwC a první zpráva BDO jsou (jak se zdá) založeny na nákladech na skutečné loďstvo.
Thirdly, the Authority has no reason to believe that the Norwegian authorities do not have access to the actual costs and revenues of Hurtigruten; indeed the second method in the PWC Report and the first BDO Report appears to be based on the costs of the actual fleet.
Jak je uvedeno výše, při výpočtu nákladů na veřejnou službu jsou důležité skutečné a reprezentativní náklady.
As indicated above, it is the actual and representative costs that are relevant in calculating the public service cost.
Posouzení nereprezentativních hypotetických nákladů nepředstavuje náhradu.
An assessment of unrepresentative hypothetical costs is not a substitute.
Nevedení odděleného účetnictví pro činnosti veřejné služby a ostatní obchodní činnosti, nejednotný přístup k rozdělování nákladů a použití nereprezentativních hypotetických (a nikoli skutečně vzniklých) nákladů znamená, že Kontrolní úřad nemůže vyvodit závěr, že tři opatření nezahrnují nadměrnou náhradu.
The absence of separate accounts for public service activities and other commercial activities, the inconsistent approach to cost allocation and the reliance on unrepresentative hypothetical (and not actually incurred) costs, entails that the Authority cannot conclude that the three measures do not involve any over-compensation.
Na tomto základě dospěl Kontrolní úřad k závěru, že tři opatření nemohou představovat vyrovnávací platbu za závazek veřejné služby, která je slučitelná s fungováním Dohody o EHP na základě čl. 59 odst. 2 této dohody.
On this basis, the Authority concludes that the three measures cannot constitute public service compensation compatible with the functioning of the EEA Agreement on the basis of its Article 59(2).
Slučitelnost opatření jako „nouzového opatření“ nebo podpory na restrukturalizaci
Compatibility of the measures as an ‘emergency measure’ or restructuring aid
Kontrolní úřad připomíná, že přímá podpora, která má pokrýt provozní ztráty, není obvykle slučitelná s fungováním Dohody o EHP.
The Authority recalls that direct aid aimed at covering operating losses is, in general, not compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Jelikož se dodatečná vyrovnávací platba, která je předmětem šetření v rámci tohoto rozhodnutí, vztahuje na náklady spojené s každodenní činností společnosti Hurtigruten, je nutno opatření považovat za provozní podporu [84].Tato provozní podpora může být výjimečně schválena, jsou-li splněny podmínky uvedené v ustanoveních Dohody o EHP o odchylkách.
Since the additional compensation under investigation in this decision cover costs related to the day-to-day operation of Hurtigruten, the measures are to be regarded as operating aid [84].Such operating aid may, exceptionally, be approved if the conditions set out in derogation provisions of the EEA Agreement are fulfilled.
Tyto výjimky umožňuje čl. 61 odst. 3 Dohody o EHP.
Article 61(3) of the EEA Agreement provides for such exemptions.
Norské orgány se ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení odvolaly na výjimku podle čl. 61 odst. 3 písm. c) a pokyny k podpoře na záchranu a restrukturalizaci.
The Norwegian authorities have, in their reply to the opening decision, invoked the exemption under Article 61(3)(c) and the Rescue and Restructuring Guidelines.
Toto bude posouzeno níže, Kontrolní úřad však nejprve posoudí podání norských orgánů, v němž se odkazuje na „nouzová opatření“.
This will be assessed below, but first the Authority will address the submission the Norwegian authorities have made referring to ‘emergency measures’.
Nouzová opatření – čl. 61 odst. 3 písm. b) nebo opatření na záchranu podle čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP
Emergency measures – 61(3)(b), or rescue measure under Article 61(3)(c)EEA
Norské orgány poukázaly na finanční situaci společnosti Hurtigruten v roce 2008 a bezprostřední možnost, že by společnost Hurtigruten ukončila smlouvu, aby zamezila úpadku.
The Norwegian authorities have referred to the financial situation of Hurtigruten in 2008 and the imminent possibility that Hurtigruten would terminate the contract in order to avoid bankruptcy.
Podle norských orgánů je tyto okolnosti donutily přijmout nouzová opatření k zajištění nepřetržitého poskytování služby.
According to the Norwegian authorities, these circumstances forced them to take emergency measures to ensure the continuation of the service.
Norské orgány tvrdily, že nouzová opatření lze považovat za legitimní k zajištění nepřetržité služby.
The Norwegian authorities have argued that the emergency measures may be regarded as legitimate in order to ensure the continuation of the service.
Neodkázaly však na výjimku stanovenou v čl. 61 odst. 3 ani na jiné ustanovení Dohody EHP.
However, they have not referred to an exemption provided for under Article 61(3) or any other provision of the EEA Agreement.
Podle názoru Kontrolního úřadu nelze tato opatření posoudit jako podporu na záchranu podle čl. 61 odst. 3 písm. c) a pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci, jelikož podpora na záchranu podle pokynů je ze své podstaty dočasná a vratná.
In the Authority's view, this argument cannot be assessed as rescue aid under Article 61(3)(c) and the Rescue and Restructuring Guidelines, as rescue aid under the guidelines is by nature a temporary and reversible assistance.
Dotyčná tři opatření nepředstavují takovouto podporu.
The three measures are not.
Kontrolní úřad dále posoudil, zda lze situaci, kterou popsaly norské orgány, považovat za vážnou poruchu ve smyslu čl. 61 odst. 3 písm. b), ačkoliv se norské orgány tohoto ustanovení nedovolávaly, a opatření lze proto považovat za slučitelnou podporu.
Furthermore, the Authority has examined whether the situation described by the Norwegian authorities could be regarded as a serious disturbance within the meaning of Article 61(3)(b), even though not invoked by the Norwegian authorities, and therefore compatible aid.
Z judikatury je zřejmé, že výjimku stanovenou v čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP je nutno uplatňovat restriktivně a že musí řešit poruchu v celém hospodářství členského státu (nikoli v určitém odvětví nebo regionu) [85].V informacích poskytnutých norskými orgány nic nenaznačuje, že podpora má napravit poruchu v celém norském hospodářství.
It is clear from case-law that the exemption in Article 61(3)(b) of the EEA Agreement needs to be applied restrictively and it must tackle a disturbance in the entire economy of a Member State (and not a sector or a region) [85].There is nothing in the information submitted by the Norwegian authorities indicating that the aid was aimed at tackling a disturbance in the entire economy of Norway.
I podle pesimistického scénáře, podle něhož by společnost Hurtigruten přestala poskytovat službu a stát by byl nucen podepsat novou smlouvu týkající se celé trasy nebo jejích částí, nelze dočasné přerušení této dopravní služby považovat za vážnou poruchu v celém norském hospodářství, a to ani s přihlédnutím ke kulturnímu, sociálnímu a hospodářskému významu služby poskytované společností Hurtigruten.
Even in the worst case scenario that Hurtigruten would have stopped providing the service and the State would have been compelled to sign a new contract for the whole or parts of the route, a temporary discontinuation of providing this transport service cannot be considered a serious disturbance in the entire economy of Norway, even taking into account the cultural, social and economic importance of the Hurtigruten service.
Kontrolní úřad se proto nedomnívá, že v tomto případě lze použít odchylku podle čl. 61 odst. 3 písm. b).
Therefore, the Authority does not consider the derogation under Article 61(3)(b) to be applicable in this case.
Kontrolní úřad se však bude tvrzením norských orgánů zabývat rovněž na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP, jak je projednáno níže.
However, the Authority will address this argument put forward by the Norwegian authorities also under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement, discussed below.
Restrukturalizační opatření – čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP
Restructuring measures - Article 61(3)(c)EEA
Norské orgány odkázaly na výjimku stanovenou v čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP a tvrdily, že zásah státu představuje podporu na restrukturalizaci.
The Norwegian authorities have referred to the exemption under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement and argued that the State’s intervention constitutes restructuring aid.
Norské orgány uvedly, že podle jejich názoru mohou být splněna hmotněprávní kritéria pro podporu na restrukturalizaci podle pokynů Kontrolního úřadu k podpoře na záchranu a restrukturalizaci.
The Norwegian authorities have put forward their view that the material criteria for restructuring aid under the Authority’s Rescue and Restructuring Guidelines may be fulfilled.
Norské orgány tvrdí, že společnost Hurtigruten byla a je důležitou společností v souladu s oddílem 1 bodem 7 pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci a že byla podnikem v obtížích podle definice obsažené v uvedených pokynech [86].
They claim that Hurtigruten was and is an important company in accordance with Section 1(7) of the Rescue and Restructuring Guidelines and that it was a firm in difficulty according to the definition of the same guidelines [86].
Obecnou zásadou uvedenou v pokynech k podpoře na záchranu a restrukturalizaci je umožnit, aby byla podpora na restrukturalizaci poskytnuta pouze v případech, kdy bude jakékoli narušení hospodářské soutěže vynahrazeno výhodami plynoucími z udržení podniku na trhu.
The general principle in the Rescue and Restructuring Guidelines is to allow restructuring aid to be granted only in circumstances in which any distortions of competition will be offset by the benefits flowing from the firm's survival.
Povolení bude uděleno pouze v případě, jsou-li splněny přísné podmínky, včetně toho, že i) poskytnutí podpory musí být podmíněno provedením plánu restrukturalizace, který v přiměřené lhůtě obnoví dlouhodobou životaschopnost podniku; ii) příjemce musí financovat významný podíl nákladů na restrukturalizaci (u velkých podniků nejméně 50 %); iii) je nutno přijmout kompenzační opatření s cílem zamezit riziku narušení hospodářské soutěže nebo je minimalizovat (odprodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu atd.); iv) podpora musí být omezena na úplné minimum; v) musí být v celém rozsahu proveden plán restrukturalizace a vi) Kontrolní úřad musí mít možnost se ujistit o tom, že plán restrukturalizace je řádně prováděn, a to prostřednictvím pravidelných zpráv zasílaných dotčeným státem ESVO.
Authorisation will be granted only if strict conditions are met, including (i) that the aid must be conditional on implementation of a restructuring plan that restores the firm's long-term viability within a reasonable timescale; (ii) the beneficiary is required to finance a substantial proportion of its restructuring costs (at least 50 % for large firms); (iii) compensatory measures must be taken to prevent or to minimise the risks of distortion of competition (divestment of assets, reductions in capacity or market presence, etc.); (iv) the aid must be limited to the strict minimum; (v) the restructuring plan must be implemented in full; and (vi) the Authority must be in a position to make sure that the restructuring plan is being implemented properly, through regular reports communicated by the EFTA State concerned.
Podle názoru Kontrolního úřadu tři opatření nesplňují podmínky schválení podpory, jež jsou stanoveny v oddíle 3.2.2 pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci.
In the Authority’s view, the three measures do not fulfill the conditions for authorisation of the aid laid down in Section 3.2.2 of the Rescue and Restructuring Guidelines.
Za prvé, poskytnutí podpory musí být podmíněno provedením plánu restrukturalizace [87], jenž by měl být oznámen Kontrolnímu úřadu a jím schválen [88].
Firstly, the grant of the aid must be conditional on implementation of a restructuring plan [87], which should be notified and endorsed by the Authority [88].
Norské orgány Kontrolnímu úřadu plán restrukturalizace neoznámily, ačkoliv byla se společností Hurtigruten vedena jednání podle článku 8 dohody.
The Norwegian authorities did not notify a restructuring plan to the Authority, although negotiations were carried out with Hurtigruten in application of Article 8 of the Agreement.
Jak je potvrzeno v judikatuře [89], stát musí mít v okamžiku poskytnutí podpory k dispozici věrohodný plán restrukturalizace a musí jím být vázán.
As confirmed by case-law [89], the State must be in possession of and bound to a credible restructuring plan at the time when it grants the aid.
Kontrolní úřad pochybuje, zda úpravy odměny poskytované státem představují podporu na restrukturalizaci a zda lze informace předložené norskými orgány s ohledem na reorganizaci a reformu provedenou společností Hurtigruten především v roce 2008 s cílem vypořádat se s finančními potížemi považovat za plán restrukturalizace ve smyslu pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci.Kontrolní úřad rovněž nevidí žádnou souvislost mezi výší dodatečných plateb za poskytování veřejné služby dohodnutých mezi společností Hurtigruten a státem při použití článku 8 dohody Hurtigruten a náklady na restrukturalizaci společnosti.
The Authority questions whether the adjustments to the State’s remuneration constitutes restructuring aid and the information submitted by the Norwegian authorities regarding the reorganisation and reform undertaken by Hurtigruten mainly in 2008 to face the financial difficulties of the company can be considered as a restructuring plan within the meaning of the Rescue and Restructuring Guidelines.The Authority also fails to see a link between the amount of additional payments agreed between Hurtigruten and the State in application of Article 8 of the Hurtigruten Agreement for the provision of the public service and the costs of restructuring the company.
Kontrolní úřad neobdržel žádné informace prokazující, že podmínkou pro provedení opatření podpory byla restrukturalizace společnosti Hurtigruten.
The Authority has not been provided with any information demonstrating that the restructuring of Hurtigruten was a condition to the aid measures.
Dopis ze dne 5. listopadu 2008 podepsaný norskými orgány neodkazuje na restrukturalizaci ani plán restrukturalizace.
On the contrary, the letter dated 5 November 2008 signed by the Norwegian authorities does not refer to any restructuring or a restructuring plan.
Totéž platí pro dodatečnou dohodu podepsanou norskými orgány a společností Hurtigruten dne 8. července 2009 a 19. srpna 2009; tato dohoda spíše potvrzuje poskytnutí dodatečné vyrovnávací platby za poskytování veřejné služby navíc k původní smlouvě uzavřené v roce 2004 a neodkazuje na platby představující podporu na restrukturalizaci.
The same applies to the Supplementary Agreement signed 8 July 2009 and 19 August 2009 by the Norwegian authorities and by Hurtigruten respectively; but rather, it confirms the granting of additional compensation to the original contract entered into in 2004 for the provision of a public service and does not make any reference to the payments constituting restructuring aid.
Při schválení podpory norským parlamentem v prosinci 2008 se nezmiňovala skutečnost, že se jedná o součást restrukturalizace společnosti Hurtigruten [90].
Moreover, when the grant of aid was authorised by the Norwegian Parliament in December 2008, there was no reference to it being part of the restructuring of Hurtigruten [90].
Dopis společnosti Hurtigruten pro banky ze dne 9. ledna 2009 [91], v němž se odkazuje na „komplexní plán restrukturalizace“, nebyl (jak se zdá) předložen norským orgánům, a i kdyby tomu tak bylo, tento dopis neměly orgány k dispozici v době přijetí rozhodnutí o poskytnutí podpory, jelikož byl zaslán až po vydání tohoto rozhodnutí.
Finally, the letter from Hurtigruten to the banks on 9 January 2009 [91], where a reference is made to a ‘comprehensive restructuring plan’ seems not to have been submitted to the Norwegian authorities, and even if it was, the letter was not in the possession of the authorities at the time it took its decision to grant the aid, since it was issued only after the decision to grant aid was taken.