natgillin/translations-raw huggingface dataset:
REFERENČNÍ A DISKONTNÍ SAZBY [1]V rámci kontroly státních podpor pracuje Kontrolní úřad s referenčními a diskontními sazbami.
REFERENCE AND DISCOUNT RATES [1]Within the framework of State aid control, the Authority makes use of reference and discount rates.
Referenční a diskontní sazby se používají jako náhrada tržní sazby k výpočtu grantového ekvivalentu podpory, zvláště v případě, kdy se podpora vyplácí v několika splátkách, a k výpočtu části podpory, která vyplývá z režimů dotace úroků.
The reference and discount rates are applied as a proxy for the market rate and to measure the grant equivalent of aid, in particular when it is disbursed in several instalments and to calculate the aid element resulting from interest subsidy schemes.
Slouží rovněž ke kontrole souladu s pravidlem de minimis a s předpisy o blokové výjimce.
They are also used to check compliance with the de minimis rule and block exemption regulations.
Kontrolní úřad přijal tuto metodiku pro určování referenčních sazeb:
The Authority adopts the following methodology for setting the reference rates:
Základ pro výpočet: jednoletá sazba IBOR
Calculation basis: 1-year IBOR
Základní sazba vychází z ročních sazeb peněžního trhu.
The base rate is based on 1-year money market rates.
Kontrolní úřad si vyhrazuje právo použít kratší nebo delší doby splatnosti přizpůsobené určitým případům.
The Authority is reserving the right to use shorter or longer maturities adapted to certain cases.
Pokud nejsou tyto sazby k dispozici, použije se tříměsíční sazba peněžního trhu.
Where those rates are not available, the 3-month money market rate will be used.
Pokud nejsou k dispozici spolehlivé nebo odpovídající údaje nebo za výjimečných okolností, může Kontrolní úřad v těsné spolupráci s dotčeným státem či státy ESVO a v zásadě na základě údajů od příslušné centrální banky stanovit jiný základ pro výpočet.
In the absence of reliable or equivalent data or in exceptional circumstances the Authority may, in close cooperation with the EFTA State(s) concerned and in principle based on data from the relevant Central Bank, determine another calculation basis.
Marže
Margins
Silná (AAA–A)
Strong (AAA-A)
Dobrá (BBB)
Good (BBB)
Uspokojivá (BB)
Satisfactory (BB)
Slabá (B)
Weak (B)
Špatná/Finanční obtíže (CCC a nižší)
Bad/Financial difficulties (CCC and below)
Za běžných okolností se k základní sazbě připočte 100 základních bodů.
Normally, 100 basis points are added to the base rate.
To platí pro i) půjčky podnikům s uspokojivým ratingovým hodnocením a vysokým zajištěním nebo ii) půjčky podnikům s dobrým ratingovým hodnocením a běžným zajištěním.
This assumes (i) loans to undertakings with satisfactory rating and high collateral; or (ii) loans to undertakings with good rating and normal collateral.
Pro vypůjčovatele, kteří nemají úvěrovou historii nebo rating založený na přístupu vycházejícím z rozvahy, jako některé účelově založené společnosti nebo začínající společnosti, by měla být základní sazba navýšena o nejméně 400 bazických bodů (v závislosti na dostupných zajištěních), přičemž marže nemůže být za žádných okolností nižší než marže, jež by byla použitelná vůči mateřské společnosti.
For borrowers that do not have a credit history or a rating based on a balance sheet approach, such as certain special-purpose companies or start-up companies, the base rate should be increased by at least 400 basis points (depending on the available collaterals) and the margin can never be lower than the one which would be applicable to the parent company.
Není nutné používat ratingy od specializovaných ratingových agentur – rovněž jsou přijatelné národní ratingové systémy nebo ratingové systémy, které používají banky ke stanovení míry selhání [4].
Ratings do not need to be obtained from specific rating agencies — national rating systems or rating systems used by banks to reflect default rates are equally acceptable [4].
Výše uvedené marže lze po určité době aktualizovat podle situace na trhu.
The above margins may be revised from time to time to take account of the market situation.
Aktualizace
Update
Referenční sazba se bude každoročně aktualizovat. Základní sazba se tedy vypočítá na základě roční sazby IBOR zaznamenané v září, říjnu a listopadu předchozího roku.
An update of the reference rate will be carried out every year.
Kromě toho, v zájmu zohlednění významných a náhlých změn bude aktualizace provedena pokaždé, kdy se průměrná sazba vypočítaná za předchozí tři měsíce odchýlí od platné sazby o více než 15 %.
In addition, to take account of significant and sudden variations, an update will be made each time the average rate, calculated over the previous three months, deviates by more than 15 % from the rate in force.
Tato nová sazba začne platit prvním dnem druhého měsíce po měsíci rozhodném pro výpočet.
This new rate will enter into force on the first day of the second month following the months used for the calculation.
Diskontní sazba: Výpočet čisté současné hodnoty
Discount rate: Calculation of net present value
Referenční sazba se použije rovněž jako diskontní sazba pro výpočet současných hodnot.
The reference rate is also to be used as a discount rate, for calculating present values.
V zásadě se přitom použije základní sazba navýšená o 100 základních bodů.
To that end, in principle, the base rate increased by a fixed margin of 100 basis points will be used.
Tato metodika vstoupí v platnost dne 1. ledna 2009.
The present methodology will enter into force as of 1 January 2009.
Tato kapitola odpovídá sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb, Úř. věst. C 14, 19.1.2008, s. 6. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri = OJ:C:2008:014:0006:0009:EN:PDF.
This chapter corresponds to the Commission's Communication on the revision of the method for setting the reference and discount rates, OJ C 14, 19.1.2008, p. 6; http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2008:014:0006:0009:EN:PDF
Běžným zajištěním by se měla rozumět úroveň zajištění, kterou běžně vyžadují finanční instituce jako záruku za svou půjčku.
Normal collateral should be understood as the level of collateral normally required by financial institutions as a guarantee for their loan.
Úroveň zajištění lze měřit jako ztrátu při selhání (LGD), což je očekávaná ztráta vyjádřená v procentech expozice dlužníka, pokud se přihlédne k částkám, které lze získat ze zajištění a z aktiv při úpadku; LGD je proto nepřímo úměrná platnosti zajištění.
The level of collaterals can be measured as the Loss Given Default (LGD), which is the expected loss in percentage of the debtor's exposure taking into account recoverable amounts from collateral and the bankruptcy assets; as a consequence the LGD is inversely proportional to the validity of collaterals.
Pro účely této kapitoly se má za to, že při „vysokém“ zajištění představuje LGD 30 % nebo méně, při „běžném“ zajištění představuje LGD 31 až 59 % a při „nízkém“ zajištění je LGD 60 % nebo více.
For the present chapter it is assumed that ‘High’ collateralisation implies an LGD below or equal to 30 %, ‘Normal’ collateralisation an LGD between 31 % and 59 %, and ‘Low’ collateralisation an LGD above or equal to 60 %.
Podrobnosti k pojmu LGD viz Basel II: Mezinárodní konvergence měření kapitálu a kapitálových standardů: revidovaný rámec – konsolidovaná verze, dostupná na internetové stránce http://www.bis.org/publ/bcbs128.pdf.
For more details, on the notion LGD, see Basel II: International Convergence of Capital Measurement and Capital Standards: A Revised Framework — Comprehensive Version, available on: http://www.bis.org/publ/bcbs128.pdf
S výhradou použití zvláštních ustanovení o podpoře na záchranu a restrukturalizaci, jež jsou stanovena v Pokynech pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, (Úř. věst. L 97, 15.4.2005, s. 41), a zejména v bodě 24 písm. a), jenž stanoví „úrokovou sazbu srovnatelnou alespoň se sazbami, které jsou běžné u zdravých podniků, a zejména s referenčními sazbami přijatými Kontrolním úřadem“.
Subject to the application of the specific provisions for rescue and restructuring aid, as currently laid down in the Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (OJ L 97, 15.4.2005, p. 41) and in particular point 24(a), which refers to ‘an interest rate at least comparable to those observed for loans to healthy firms, and in particular the reference rates adopted by the Authority’.
V případech podpory na záchranu je proto třeba použít jednoroční IBOR navýšený o nejméně 100 bazických bodů.
Hence, for rescue aid cases, the 1-year IBOR increased with at least 100 basis points shall be applied.
Srovnání nejpoužívanějších mechanismů úvěrového hodnocení je uvedeno v tabulce 1 pracovního dokumentu č. 207 Banky pro mezinárodní platby: http://www.bis.org/publ/work207.pdf
For a comparison between the most commonly used credit rating mechanisms, see e.g. Table 1 in Working Paper No 207 of the Bank for International Settlements: http://www.bis.org/publ/work207.pdf
STÁTNÍ ZÁRUKY [1]1.
STATE GUARANTEES [1]1.
Tato kapitola aktualizuje přístup Kontrolního úřadu ESVO ke státním podporám ve formě záruk a snaží se poskytnout státům ESVO podrobnější vysvětlení zásad, na nichž Kontrolní úřad ESVO hodlá založit svůj výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP a protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, a jejich použití na státní záruky.
This Chapter updates the EFTA Surveillance Authority’s approach to state aid granted in the form of guarantees and aims to give EFTA States more detailed guidance about the principles on which the EFTA Surveillance Authority intends to base its interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement, as well as Protocol 3 of the Surveillance and Court Agreement, and their application to state guarantees.
Tyto zásady jsou v současné době stanoveny ve stávající kapitole Pokynů Kontrolního úřadu ESVO ke státní podpoře ve formě záruk [2].
These principles are currently laid down in the existing Chapter of the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines on state guarantees [2].
Ze zkušeností nabytých při používání stávající kapitoly od roku 2000 vyplývá, že politika Kontrolního úřadu ESVO v této oblasti by měla být přepracována.
Experience gained in the application of the existing Chapter since 2000 suggests that the EFTA Surveillance Authority’s policy in this area should be reviewed.
V této souvislosti si Kontrolní úřad ESVO dovoluje připomenout kupříkladu nedávné přístupy Evropské komise uplatněné v různých konkrétních rozhodnutích [3], pokud jde o potřebu provádět individuální posuzování rizika ztrát spojeného s každou zárukou v případě jednotlivých režimů.
In this connection, the EFTA Surveillance Authority wishes to recall for instance the recent practice of the European Commission in various specific decisions [3] with respect to the need to undertake an individual assessment of the risk of losses related to each guarantee in the case of schemes.
Kontrolní úřad ESVO dále zamýšlí učinit svou politiku v této oblasti co nejtransparentnější a zajistit, aby jeho rozhodnutí byla předvídatelná a aby bylo zaručeno rovné zacházení.
The EFTA Surveillance Authority intends to further make its policy in this area as transparent as possible so that its decisions are predictable and that equal treatment is ensured.
Kontrolní úřad ESVO si zejména přeje poskytnout malým a středním podnikům a státům ESVO tzv. safe-harbour předem určující pro danou společnost na základě jejího finančního ratingu minimální přirážku, která by měla být účtována za státní záruku, aby tato nebyla považována za podporu v oblasti působnosti čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
In particular, the EFTA Surveillance Authority wishes to provide small and medium-sized enterprises (hereafter ‘SMEs’) and EFTA States with safe harbours predetermining, for a given company and on the basis of its financial rating, the minimum margin that should be charged for a state guarantee in order to be deemed as not constituting aid within the scope of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Jakákoliv účtovaná prémie nižší než uvedená úroveň by navíc mohla být považována za prvek podpory.1.2.
Likewise, any shortfall in the premium charged in comparison with that level could be deemed as the aid element.
Typy záruk
Types of guarantee
Záruky jsou ve své nejčastěji užívané podobě spojeny s půjčkou nebo jiným finančním závazkem uzavřeným mezi dlužníkem a věřitelem; lze je poskytovat jako individuální záruky nebo v rámci systémů záruk.
In their most common form, guarantees are associated with a loan or other financial obligation to be contracted by a borrower with a lender; they may be granted as individual guarantees or within guarantee schemes.
Mohou však existovat různé formy záruk v závislosti na jejich právním základu, typu příslušné transakce, době trvání apod. Aniž by byl výčet úplný, rozlišujeme následující formy záruk:
However, various forms of guarantee may exist, depending on their legal basis, the type of transaction covered, their duration, etc. Without the list being exhaustive, the following forms of guarantee can be identified:
všeobecné záruky, tj. záruky poskytované podnikům jako takovým, a záruky vázané na konkrétní transakci, v níž může jít o půjčku, přímou investici apod.;
general guarantees, i.e. guarantees provided to undertakings as such as opposed to guarantees linked to a specific transaction, which may be a loan, an equity investment, etc;
záruky poskytované konkrétním instrumentem a záruky vázané přímo na stanovy podniku samotného;
guarantees provided by a specific instrument as opposed to guarantees linked to the status of the undertaking itself;
záruky poskytnuté přímo nebo protizáruky poskytnuté ručiteli prvního stupně;
guarantees provided directly or counter guarantees provided to a first level guarantor;
neomezené záruky a záruky omezené co do částky nebo času.
unlimited guarantees as opposed to guarantees limited in amount and/or time.
Za podporu ve formě záruky považuje Kontrolní úřad ESVO rovněž výhodnější úvěrové podmínky získané podniky, jejichž právní forma vylučuje insolvenční řízení nebo jiná řízení v případě platební neschopnosti nebo zajistí výslovnou státní záruku nebo pokrytí ztrát státem.
The EFTA Surveillance Authority also regards as aid in the form of a guarantee the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit state guarantee or coverage of losses by the State.
Totéž platí, jestliže stát získá účast v podniku a přijme podmínku neomezeného ručení místo obvyklého ručení omezeného;
The same applies to the acquisition by a State of a holding in an enterprise if unlimited liability is accepted instead of the usual limited liability;
záruky jednoznačně pocházející ze smluvního zdroje (např. z formálních smluv nebo doporučujících dopisů) nebo jiného právního zdroje a záruky, jejichž forma je méně očividná (jako vedlejší ujednání, ústní přísliby) a které mohou nabízet různé stupně jistoty.
guarantees clearly originating from a contractual source (such as formal contracts, letters of comfort) or another legal source as opposed to guarantees whose form is less visible (such as side letters, oral commitments), possibly with various levels of comfort that can be provided by this guarantee.
Zejména v posledním případě neexistence vhodných právních nebo účetních záznamů často vede k velice špatné sledovatelnosti.
Especially in the latter case, the lack of appropriate legal or accounting records often leads to very poor traceability.
To platí jak o příjemci, tak o státním orgánu nebo orgánu veřejné správy poskytujícím podporu, a v konečném důsledku tedy i o informacích dostupných třetím stranám.
This is true both for the beneficiary and for the State or public body providing it and, as a result, for the information available to third parties.
Struktura a oblast působnosti kapitoly
Structure and scope of the Chapter
Pro účely této kapitoly:
For the purpose of this Chapter:
„systém záruk“ znamená jakýkoliv nástroj, na jehož základě je možno poskytovat záruky podnikům splňujícím určité požadavky týkající se doby trvání, výše záruky, hlavní transakce a typu a velikosti podniku (jako malé a střední podniky), aniž by byla zapotřebí dodatečná prováděcí opatření;
‘guarantee scheme’ means any tool on the basis of which, without further implementing measures being required, guarantees can be provided to undertakings respecting certain conditions of duration, amount, underlying transaction, type or size of undertakings (such as SMEs);
„individuální záruka“ znamená jakoukoliv záruku poskytnutou podniku na jiném základě než na základě systému záruk.
‘individual guarantee’ means any guarantee provided to an undertaking and not awarded on the basis of a guarantee scheme.
Oddíly 3 a 4 této kapitoly mají být přímo použitelné na záruky vázané na konkrétní finanční transakci, jako například půjčku.
Sections 3 and 4 of this Chapter are designed to be directly applicable to guarantees linked to a specific financial transaction such as a loan.
Kontrolní úřad ESVO se domnívá, že toto jsou případy, kdy je vzhledem k jejich četnosti a skutečnosti, že je lze obvykle kvantifikovat, nejvíce zapotřebí jasně stanovit, zda tyto záruky představují státní podporu či nikoli.
The EFTA Surveillance Authority considers that, owing to their frequency and the fact that they can usually be quantified, these are the cases where guarantees most need to be classed as constituting state aid or otherwise.
Vzhledem k tomu, že transakcemi krytými zárukou bývají nejčastěji půjčky, bude v této kapitole používáno pro hlavního příjemce záruky označení „dlužník“ a pro subjekt, jehož riziko snižuje státní záruka, označení „věřitel“.
As in most cases the transaction covered by a guarantee would be a loan, the Chapter will further refer to the principal beneficiary of the guarantee as the ‘borrower’ and to the body whose risk is diminished by the state guarantee as the ‘lender’.
Použití těchto dvou konkrétních pojmů rovněž usnadňuje chápání smyslu celého textu, neboť základní princip půjčky je všeobecně znám.
The use of these two specific terms also aims to facilitate understanding of the rationale underpinning the text, since the basic principle of a loan is broadly understood.
Použití těchto pojmů nicméně neznamená, že by se oddíly 3 a 4 vztahovaly pouze na záruky na půjčky.
However, it does not ensue that sections 3 and 4 are only applicable to a loan guarantee.
Vztahují se na všechny záruky, kde dochází k podobnému přesunu rizika, jako u přímé investice, s tím, že je třeba zohlednit příslušný profil rizika (včetně možného nedostatečného zajištění).
They apply to all guarantees where a similar transfer of risk takes place such as an investment in the form of equity, provided the relevant risk profile (including the possible lack of collateralisation) is taken into account.
Kapitola se použije na všechna hospodářská odvětví, včetně oblasti dopravy, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla vztahující se na dotčené odvětví.
The Chapter applies to all economic sectors, including the transport sector, without prejudice to specific rules relating to guarantees in the sector concerned.
Tato kapitola se nevztahuje na zajištění vývozních úvěrů.
This Chapter does not apply to export credit guarantees.
Jiné typy záruk
Other types of guarantee
U určitých forem záruk (viz bod 1.2), které zahrnují přesun rizika na ručitele a nevykazují jeden nebo více specifických znaků stanovených v bodě 1.3, například u pojistných záruk, bude třeba provést individuální analýzu, pro niž se dle potřeby použijí příslušné oddíly nebo metodiky popsané v této kapitole.
Where certain forms of guarantee (see point 1.2) involve a transfer of risk to the guarantor and where they do not display one or more of the specific features referred to in point 1.3, for instance insurance guarantees, a case-by-case analysis will have to be made for which, as far as is necessary, the applicable sections or methodologies described in this Chapter will be applied.
Neutralita
Neutrality
Tato kapitola se použije, aniž je dotčen článek 125 Dohody o EHP, a tedy aniž je dotčena úprava vlastnictví uplatňovaná ve státech ESVO.
This Chapter applies without prejudice to Article 125 of the EEA Agreement and thus does not prejudice the rules in the EFTA States governing the system of property ownership.
Dohoda o EHP je neutrální, pokud jde o veřejné a soukromé vlastnictví.
The EEA Agreement is neutral as regards public and private ownership.
Zejména pouhá skutečnost, že je určitý podnik z velké části ve veřejných rukou, nepředstavuje sama o sobě poskytnutí státní záruky, nejsou-li přítomny žádné výslovné nebo mlčky předpokládané prvky záruky.
In particular, the mere fact that the ownership of an undertaking is largely in public hands is not sufficient in itself to constitute a state guarantee provided there are no explicit or implicit guarantee elements.
POUŽITELNOST ČL. 61 ODST. 1
APPLICABILITY OF ARTICLE 61(1)
Ustanovení čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě členskými státy ES, státy ESVO nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi smluvními stranami, neslučitelné s fungováním Dohody o EHP.
Article 61(1) of the EEA Agreement states that any aid granted by EC Member States, EFTA States or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of the EEA Agreement.
Tato obecná kritéria se stejnou měrou vztahují na záruky.
These general criteria equally apply to guarantees.
Stejně jako jiné formy případné podpory mohou záruky přímo poskytnuté státem, tedy ústředními, regionálními či místními orgány, a rovněž záruky poskytnuté ze státních zdrojů jinými státem kontrolovanými subjekty, například podniky, a přisuzovatelné orgánům veřejné moci [4], představovat státní podporu.Aby se předešlo případným pochybnostem, měl by se objasnit pojem státní zdroje ve spojení se státními zárukami.
As for other forms of potential aid, guarantees given directly by the State, namely by central, regional or local authorities, as well as guarantees given through state resources by other state-controlled bodies such as undertakings and imputable to public authorities [4], may constitute state aid.In order to avoid any doubts, the notion of state resources should thus be clarified as regards state guarantees.
Přínosem plynoucím ze státní záruky je to, že riziko spojené se zárukou nese stát.
The benefit of a state guarantee is that the risk associated with the guarantee is carried by the State.
Za takové riziko nesené státem by se obvykle měla zaplatit příslušná prémie.
Such risk-carrying by the State should normally be remunerated by an appropriate premium.
Jestliže se stát části nebo celé prémie vzdá, těží z toho podnik a ze státních zdrojů unikají prostředky.
Where the State forgoes all or part of such a premium, there is both a benefit for the undertaking and a drain on the resources of the State.
I když se ukáže, že stát v rámci poskytnuté záruky nic nezaplatí, může se přesto jednat o státní podporu podle čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
Thus, even if it turns out that no payments are ever made by the State under a guarantee, there may nevertheless be state aid under Article 61(1) of the EEA Agreement.
Podpora je poskytnuta v okamžiku, kdy je dána záruka, nikoli v okamžiku, kdy je záruka použita nebo kdy dojde k placení podle podmínek záruky.
The aid is granted at the moment when the guarantee is given, not when the guarantee is invoked nor when payments are made under the terms of the guarantee.
Zda záruka představuje státní podporu či nikoli, a jestliže ano, jak je ona státní podpora vysoká, musí být stanoveno v okamžiku, kdy je záruka poskytnuta.
Whether or not a guarantee constitutes state aid, and, if so, what the amount of that state aid may be, must be assessed at the moment when the guarantee is given.