natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tato organizace obecněji dodala, že se domnívá, že norský systém daně z emisí CO2 celkově postrádá logiku, a poukázala na nejednotnost s ohledem na zdaněná odvětví a zdroje energie (vznesla například dotaz, proč jsou od daně osvobozeny doprava a zpracovatelský průmysl) a příslušné úrovně zdanění.
The organisation added, more broadly, that it considers there to be a lack of logic in the Norwegian CO2 tax system as a whole, referring to a lack of consistency in terms of the sectors and energy sources taxed (asking, for example, why the transport sector and the processing industry are, in effect, exempt), and of the respective levels of taxation.
Kontrolní úřad obdržel rovněž dopis, k němuž byly připojeny připomínky tří organizací působících v oblasti ochrany životního prostředí: Přátelé Země Norsko (Norges Naturvernforbund [13]), Příroda a Mládež (Natur og Ungdom [14]) a Zero Emission Resource Organisation [15].
The Authority also received a letter enclosing the collective comments of three environmental conservation organisations; Friends of the Earth Norway (Norges Naturvernforbund [13]), Nature and Youth (Natur og Ungdom [14]) and the Zero Emission Resource Organisation [15].
Tyto organizace tvrdí, že by daň z emisí CO2 měla být vybírána ze všech emisí CO2, a rovněž uvádějí, že by dani měly podléhat doprava a zpracovatelský průmysl.
These organisations contend that the CO2 tax should be levied on all emissions of CO2 and also argue that the transport sector and the processing industry should be subject to the tax.
Navrhují taktéž odlišné úrovně zdanění, než jsou stanoveny v právních předpisech.
They also propose different levels of taxation to those specified in the legislation.
Ve dvou dopisech zaslaných Kontrolnímu úřadu po zahájení formálního vyšetřovacího řízení norské orgány zopakovaly své názory, že opatření je za prvé prakticky (ne-li formálně) zvláštní daní z vytápění budov na rozdíl od obecné daně ze zemního plynu a LPG, od níž jsou osvobozena určitá užití, a za druhé, že opatření není selektivní, jelikož daň z vytápění budov je uložena všem výrobním odvětvím a podnikům spotřebovávajícím plyn.
In two letters sent to the Authority after the opening of the formal investigation, the Norwegian authorities repeated their views that, firstly, the measure is in practice (if not formally) a specific tax on heating buildings as opposed to a general tax on natural gas and LPG from which certain uses are exempt, and secondly, that the measure is not selective as the tax on heating buildings is levied on all sectors and undertakings consuming gas.
Udělení osvobození od daně znamená ztrátu daňových příjmů, která odpovídá poskytnutí státních prostředků (viz bod 3 odst. 3 pokynů Kontrolního úřadu ke zdanění podnikatelské činnosti).
The granting of a tax exemption involves a loss of tax revenues which is equivalent to the granting of state resources (see point 3(3) of the Authority’s State Aid Guidelines on Business Taxation).
Za prvé, opatření podpory musí udělovat příjemcům výhody, které je osvobozují od poplatků, jež by byly běžně hrazeny z jejich rozpočtů.
Firstly, the aid measure must confer on the beneficiaries advantages that relieve them of charges that are normally borne from their budgets.
Daň je takovýmto poplatkem a osvobození od placení takovéhoto poplatku poskytuje příjemcům výhodu.
Taxation is such a charge, and relief from paying such a charge provides an advantage to the beneficiaries.
Za druhé, opatření podpory musí být selektivní v tom, že zvýhodňuje „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“.
Secondly, the aid measure must be selective in that it favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’.
Ekologické daně nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, pokud se jedná o obecná opatření, která nezvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby.
Environmental taxes do not amount to a State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA agreement in so far as they are general measures which do not favour particular firms or sectors of industry.
Osvobození od obecné daně však spadá do čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, pokud se vztahuje na určité podniky nebo výrobní odvětví, nejsou-li tyto výjimky odůvodněny povahou a strukturou daňového systému.
However, exceptions to a general tax do fall within Article 61(1) if they are aimed at certain firms or sectors, unless those exceptions are justified by the nature or general scheme of the tax system.
Norské orgány tvrdí, že omezení daně na vytápění budov je obecným opatřením, které se vztahuje na všechny podniky a výrobní odvětví.
The Norwegian authorities argue that the limitation of the tax to the heating of buildings is a general measure which is open to all undertakings and sectors.
Všechna výrobní odvětví a podniky používající zemní plyn nebo LPG k vytápění budov podléhají s ohledem na toto užití dani, zatímco výrobní odvětví a podniky, které (rovněž) používají zemní plyn nebo LPG ve výrobním procesu nebo k jiným účelům než vytápění budov, nepodléhají dani v případě plynu používaného pro tyto jiné účely.
All sectors and undertakings using natural gas or LPG to heat buildings are liable to the tax for this use, whereas sectors and undertakings which (also) use natural gas or LPG in the production process or for any other purpose than heating of buildings are not liable to taxation on the gas used for those other purposes.
Výrobce, který používá zemní plyn nebo LPG rovněž k vytápění například administrativních budov, zaplatí daň za toto užití stejně jako jakýkoli jiný podnik, zatímco v případě zemního plynu nebo LPG používaných ve výrobním procesu výrobce nepodléhá dani.
A manufacturer who also uses natural gas or LPG for the heating of, for example, administrative buildings would pay the tax for that use in the same way as any other undertaking, whereas the manufacturer would not be subject to any taxation for the natural gas or LPG used in the production process.
Jak bylo uvedeno výše, norské orgány rovněž uvedly, že se domnívají, že oznámené opatření nepředstavuje osvobození určitých výrobních odvětví od daně z emisí CO2 v případě plynu, nýbrž spíše zavedení omezené daně z použití plynu k vytápění budov, tj. daň (z vytápění budov) představuje zátěž pro subjekty, jimž je daň uložena, namísto osvobození a poskytnutí výhody mnoha subjektům, které spotřebovávají plyn způsobem, na nějž se daň nevztahuje.
As referred to above, the Norwegian authorities have also submitted that they consider the notified measure not to be an exemption from a CO2 tax on gas for certain sectors, but rather the introduction of a limited tax on the use of gas for the heating of buildings, i.e. the tax (on heating buildings) is a burden for those upon whom the tax is levied rather than an exemption and advantage for the many who consume gas in a way which is not subject to the tax.
Norské orgány zdůrazňují, že 94 % plynu spotřebovaného v Norsku je použito pro jiné účely než vytápění budov, jinými slovy, zdaněno bude pouze 6 % spotřebovaného plynu.
The Norwegian authorities emphasise that 94 % of the gas used in Norway is used for purposes other than heating buildings, in other words only 6 % of the gas consumed will be taxed.
Kontrolní úřad však podotýká, že podle norského zákona byly zemní plyn a LPG zavedeny jako nové výrobky do oddílu 1 rozpočtové kapitoly, která stanoví daň z emisí CO2 u výrobků z nerostných produktů, a osvobození od daně v případě jiných užití než vytápění bylo začleněno do oddílu rozpočtové kapitoly, který pojednává o osvobození od daně.
The Authority notes, however, that under Norwegian statute natural gas and LPG have been introduced as new products in Section 1 of the budgetary chapter which provides for a CO2 tax on mineral products, and the relief from taxation for uses other than heating has been incorporated into the section of the budgetary chapter which deals with exemptions from the tax.
Kontrolní úřad si je vědom rovněž rozsudku Soudního dvora ESVO ve věci norského osvobození od daně z elektřiny [16], kde Norské království tvrdilo, že bez ohledu na právní předpisy, které odkazují na určitá odvětví (těžbu a zpracovatelský průmysl) osvobozená od daně z elektřiny, skutečností je, že osvobozena jsou pouze určitá užití elektřiny.
The Authority is also conscious of the judgment of the EFTA Court in the Norwegian electricity tax exemption case [16] where the Kingdom of Norway argued that, notwithstanding legislative provisions which referred to certain sectors (mining and manufacturing) being exempt from the tax on electricity, the reality was that only certain uses of electricity were exempt.
Soudní dvůr ESVO upozornil na ustálenou judikaturu, která stanoví, že rozhodující je účinek, a nikoli forma podpory, a dospěl k závěru (v bodě 79 svého rozsudku), že:
The EFTA court noted the established case law which states that it is the effect and not the form of an aid which is decisive and concluded also (at paragraph 79 of its judgment) that:
Kontrolní úřad si je dále vědom zásady, která byla opětovně potvrzena Evropským soudním dvorem v jeho nedávném rozsudku ve věci British Aggregates [17].
Furthermore, the Authority is conscious of the principle re-affirmed by the European Court of Justice in its recent judgment in the British Aggregates case [17].
Soudní dvůr (nehledě v tomto ohledu na rozsudek Soudu prvního stupně) potvrdil, že při posuzování použitelnosti čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES nelze přihlížet k účelu nebo cíli určitého opatření, a že jediným kritériem při posuzování selektivity je rozsah, nakolik opatření představuje výhodu pro určité podniky vůči ostatním podnikům, které se nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci.
The Court (setting aside the judgment of the Court of First Instance in this respect) confirmed that in assessing the applicability of Article 87(1) of the EC Treaty, no account can be taken of the purpose or objective of a particular measure, and the only test when assessing selectivity is the extent to which the measure constitutes an advantage for certain undertakings in comparison with others which are in a comparable legal and factual situation.
Ve svém stanovisku k danému případu [18] generální advokát Mengozzi rovněž zpochybnil zaměření Soudu prvního stupně na formální hledisko dotyčného opatření a uvedl, že: „… pokud jde o dopad na hospodářskou soutěž, neexistuje velký rozdíl mezi jednak ukládáním obecné daně s osvobozením pro určité příjemce, a jednak ukládáním daně určitým osobám povinným k dani s vyloučením ostatních, které jsou ve srovnatelné situaci“ [19].
In his opinion on the case [18], Advocate General Mengozzi also questioned the focus the Court of First Instance had had on the formal aspect of the measure in question, stating that: ‘In terms of the impact on competition … there is no great difference between, on the one hand, the imposition of a general tax with an exemption for certain beneficiaries, and, on the other hand, the imposition of a tax on certain taxable persons to the exclusion of others who are in a comparable position.’ [19]
Při posuzování toho, zda je opatření selektivní nebo představuje obecné opatření, jak tvrdí norské orgány, musí Kontrolní úřad určit referenční systém, tj. musí porovnat situaci podniků, jež mají prospěch z osvobození, se situací všech ostatních podniků, které se nacházejí ve stejné právní a skutkové situaci a které tuto výhodu nemají [20].
In assessing whether the measure is selective or amounts to a general measure as argued by the Norwegian authorities, the Authority must identify the system of reference, i.e. it must compare the position of undertakings who receive the benefit of the exemption, with that of any other undertakings which are in the same legal and factual situation who do not receive the benefit [20].
Kontrolní úřad proto jako referenční systém určuje všechna výrobní odvětví a podniky, na něž se vztahuje daň z emisí CO2, to znamená výrobní odvětví a podniky, které spotřebovávají nebo vyrábějí minerální olej, benzín, LPG nebo zemní plyn.
The Authority identifies the system of reference, therefore, as all sectors and undertakings subject to the CO2 tax, meaning those who consume or produce mineral oil, petroleum, LPG or natural gas.
Vzhledem ke skutečnosti, že se osvobození vztahuje pouze na použití LPG a zemního plynu (a dále pouze na určité užití LPG a zemního plynu), považuje Kontrolní úřad opatření za selektivní, jelikož zvýhodňuje určité podniky a určitá odvětví výroby.
Given that the exemption applies only to the use of LPG and natural gas (and further only to certain uses of LPG and natural gas), the Authority considers the measure to be selective as it favours only certain undertakings and the production of certain goods.
Kontrolní úřad v této souvislosti rovněž podotýká, že Soudní dvůr ve svém rozsudku ve věci Adria Wien Pipeline GmbH [21] měl za to, že osvobození od daně z energie (vztahující se pouze na podniky, které se podílejí především na výrobě zboží), je selektivní, a uvedl, že „ani velký počet způsobilých podniků, ani okolnost, že tyto podniky patří k různým a významným odvětvím, neznamená, že státní iniciativu lze považovat za obecné ekonomicko-politické opatření“.
The Authority also notes in this context that the Court of Justice, in its Adria Wien Pipeline GmbH ruling [21], found that at an energy tax exemption (applicable only to undertakings primarily engaged in the production of goods) was selective, noting that ‘neither the large number of eligible undertakings nor the diversity and size of the sectors to which those undertakings belong provide any grounds for concluding that a State initiative constitutes a general measure of economic policy’.
Na základě skutečnosti, že opatření je selektivní, musí proto Kontrolní úřad posoudit, zda je selektivita odůvodněna povahou nebo strukturou daňového systému.
On the basis that the measure is selective, the Authority must, therefore, assess whether this selectivity is justified by the nature or general scheme of the taxation system.
Přitom musí Kontrolní úřad nejprve posoudit cíl dotyčné daně a následně rozhodnout, zda je osvobození v souladu s touto logikou.
In order to do so the Authority must first of all assess the objective of the tax in question and subsequently decide whether the exemption is consistent with that logic.
Cílem daně z emisí CO2 je snížení emisí uhlíku.
The objective of the CO2 tax is to reduce carbon emissions.
V tomto případě je každý z výrobků z nerostných produktů (minerální olej, benzín, zemní plyn a LPG) zahrnut stejným právním předpisem, který zavádí zdanění za účelem ochrany životního prostředí.
In this case each of the mineral products (mineral oil, petroleum, natural gas and LPG) is covered by the same legal provision introducing taxation for environmental purposes.
Kontrolnímu úřadu není jasné, jak lze sladit ekologickou logiku ocenění účinků emisí uhlíku se systémem, který vylučuje ze zdanění výrobní odvětví, jež spotřebovávají zemní plyn nebo LPG, pokud by tato výrobní odvětví mohla snížit emise CO2 omezením používání plynu nebo přechodem na výrobky šetrnější k životnímu prostředí.
It is not apparent to the Authority how the environmental logic of pricing the effects of carbon emissions can be reconciled within a system that excludes sectors that consume natural gas or LPG from taxation, when these sectors could be able to reduce CO2 emissions by either curtailing the use of gas or switching to more environmentally friendly products.
Je na členském státu EHP, který zavedl takovéto rozlišování, aby prokázal, že je odůvodněné povahou nebo strukturou dotyčného systému [22].
It is for the EEA State which has introduced such a differentiation to show that it is justified by the nature or general scheme of the system in question [22].
Norské orgány netvrdily, že osvobození spadá do povahy nebo struktury daně, a jelikož žádné takovéto odůvodnění nebylo předloženo (nebo není zjevné), vyvozuje Kontrolní úřad závěr, že opatření není odůvodněné povahou a strukturou systému daně z emisí CO2.
The Norwegian authorities have not contended that the exemption falls within the nature or general scheme of the tax and as no such justification has been adduced (or is apparent), the Authority concludes that the measure is not justified by the nature and general scheme of the CO2 tax system.
Kontrolní úřad proto uvádí, že dotyčné opatření je selektivní v tom, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, a nemůže být odůvodněno povahou nebo strukturou daňového systému.
The Authority determines, therefore, that the measure in question is selective in that it favours certain undertakings or the production of certain goods and cannot be justified according to the nature or general scheme of the tax system.
Opatření podpory musí narušovat hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi smluvními stranami.
The aid measure must threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Snížení výše daní, které by podniky platily, posiluje jejich finanční postavení vůči jejich konkurentům.
Reductions in levels of taxation payable by undertakings strengthen their financial position in comparison with their competitors.
Režim podpory se vztahuje na všechna výrobní odvětví, přičemž potenciální příjemci působí na velkém počtu trhů, na nichž dochází k obchodování v rámci EHP.
The aid scheme applies to all sectors, with potential beneficiaries active on a large number of markets in which there is trade within the EEA.
Dva příjemci, společnosti Hydro a StatoilHydro, jsou například podniky, které působí na mezinárodní úrovni.
Two of the beneficiaries are, for example, Hydro and StatoilHydro, companies which both operate internationally.
Je proto nutno mít za to, že osvobození od daně ovlivňuje obchod mezi smluvními stranami a může narušit hospodářskou soutěž [23].2.
The tax exemption must, therefore, be considered to have an effect on trade between the Contracting Parties and have the potential to distort competition [23].2.
Čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 stanoví, že „Kontrolní úřad ESVO bude včas informován o všech plánech ohledně poskytnutí nebo změny podpor, aby mohl podat své vyjádření (…). Dotčené státy neprovedou navrhovaná opatření, dokud nebude v tomto řízení přijato konečné rozhodnutí.“
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid (…). The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Oznámením osvobození od daně z emisí CO2 v případě plynu dopisem norského ministerstva státní správy a reforem ze dne 9. března 2007 splnily norské orgány oznamovací povinnost.
By submitting the notification of the tax exemption from the CO2 taxation on gas by letter dated 9 March 2007 from the Norwegian Ministry of Government Administration and Reform, the Norwegian authorities have complied with the notification requirement.
Norské orgány rovněž potvrdily, že daň a osvobození od daně nebyly dosud zavedeny.
The Norwegian authorities have also confirmed that the tax and the tax exemptions are yet to be implemented.
Kontrolní úřad může proto vyvodit závěr, že norské orgány splnily své povinnosti podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.
The Authority can therefore conclude that the Norwegian authorities have respected their obligations pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Opatření podpory, na něž se vztahuje čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, nejsou obecně slučitelná s fungováním Dohody o EHP, pokud nejsou způsobilá pro odchylku podle čl. 61 odst. 2 nebo 3 Dohody o EHP.
Support measures caught by Article 61(1) of the EEA Agreement are generally incompatible with the functioning of the EEA Agreement unless they qualify for a derogation under Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement.
Ustanovení čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP stanoví, že podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, lze považovat za slučitelné s fungováním Dohody o EHP, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
Article 61(3)(c) EEA provides that State aid may be considered compatible with the functioning of the EEA Agreement where it facilitates the development of certain economic activities or of certain economic areas and does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Od rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení týkajícího se daného opatření přijal Kontrolní úřad nové pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí [24] podle čl. 61 odst. 3 písm. c).
Since the decision to open a formal investigation into the measure, the Authority has adopted new Guidelines on State aid for environmental protection [24] under Article 61(3)(c).
Podle bodu 204 pokynů bude Kontrolní úřad uplatňovat nové pokyny na všechna oznámená opatření podpory, ohledně nichž má přijmout rozhodnutí, a to po zveřejnění těchto pokynů, i v případech, kdy byly projekty oznámeny před tímto zveřejněním.Podle pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí lze podporu ve formě snížení ekologických daní nebo osvobození od ekologických daní považovat za slučitelnou s fungováním Dohody o EHP za předpokladu, že snížení daní nebo osvobození od daní: i) přispívá alespoň nepřímo ke zlepšení ochrany životního prostředí; ii) neznemožňuje splnění obecného cíle a iii) v případě daní, které byly v Evropském společenství harmonizovány, zejména daní harmonizovaných směrnicí 2003/96/ES o zdanění energetických produktů a elektřiny (dále jen „směrnice o zdanění energie“) [25], musí být slučitelné se zásadami příslušných právních předpisů Společenství a být v souladu s limity a podmínkami zde stanovenými [26].
According to paragraph 204 of the Guidelines, the Authority will apply the new Guidelines to all notified aid measures in respect of which it is called upon to take a decision after the Guidelines are adopted, even where the projects were notified prior to their publication.According to the Environmental Aid Guidelines, aid in the form of reductions of, or exemptions from, environmental taxes may be considered compatible with the functioning of the EEA Agreement on the condition that the tax reductions or exemptions: (i) contribute at least indirectly to improving the level of environmental protection; (ii) do not undermine the general objective pursued; and (iii) are, in the case of taxes which have been harmonised within the European Community, in particular those harmonised through Directive 2003/96/EC on taxation of energy products and electricity (the ‘Energy Taxation Directive’) [25], compatible with the principles of relevant Community legislation and comply with the limits and conditions set out therein [26].
Zlepšuje snížení daní nebo osvobození od daní ochranu životního prostředí?
Does the tax reduction/exemption improve environmental protection?
Neznemožňuje snížení daní nebo osvobození od daní splnění obecného cíle daně?
Does the tax reduction/exemption undermine the general objective of the tax?
Ačkoli není bezprostředně zřejmé, jak by mohlo snížení daně z energie zlepšit ochranu životního prostředí nebo být v souladu s obecným cílem zdanění, v pokynech k podpoře na ochranu životního prostředí je uvedeno, že možnost odchýlit se od ekologických daní u určitých výrobních odvětví nebo skupin podniků může vnitrostátním orgánům umožnit zachování celkově vyšší úrovně ekologických daní.
While it is not immediately obvious how a reduction in an energy tax could improve environmental protection or be consistent with the general objective of the tax, the Environmental Aid Guidelines state that the potential to derogate from environmental taxes for certain sectors or groups of undertakings may enable national authorities to maintain a higher environmental tax level in general.
To by mohlo přispět k větší internalizaci nákladů na poškození životního prostředí a poskytnout další pobídky k zlepšení ochrany životního prostředí [27].
This could thereby contribute more to internalising the costs of environmental damage and give further incentives to improving environmental protection [27].