natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V tomto ohledu je třeba podotknout, že se předpokládá, že starší půjčky fondu budou restrukturalizovány.
One item in that regard is that it is presupposed that older loans taken by the Fund will be restructured.
Na základě restrukturalizace bude možné zavést podstatně výhodnější sazby, než jsou dnes fondům pro výstavbu poskytovány.
With the restructuring it will be possible to achieve substantially better rates than the Building Funds enjoy today.
Tento fond bude velice silný.
This Fund will be very strong.
Jeho kapitál dosáhne částky 26 miliard ISK a fond bude mít přístup k nejvýhodnějším sazbám půjček.“
It will have a capital of 26 billion ISK and will have access to the best lending rates.’
Fond pro financování bydlení je nezávislou státní institucí, která podléhá samostatné radě ředitelů spadající pod správní pravomoc ministra sociálních věcí, viz článek 4 zákona o bydlení.
The Housing Financing Fund is an independent State-owned institution subject to a separate board of directors within the administrative purview of the Minister of Social Affairs (cf. Article 4 of the Housing Act).
Fond nahrazuje předchozí státní agenturu pro bydlení.
The Fund replaced the previous State Housing Agency.
Podle článku 7 jmenuje ministr pětičlennou radu ředitelů fondu, a to na čtyřleté funkční období.
According to Article 7, the Minister shall appoint the five-member board of directors of the Fund for a four-year term.
Článek 8 stanoví, že rada najme výkonného ředitele, který odpovídá za každodenní fungování fondu, nábor pracovníků atd.
Article 8 provides that the board hires a managing director, who is responsible for the day-to-day operation of the Fund, hiring of staff, etc.
Jak je uvedeno výše, zákonem o bydlení byl zrušen jak státní fond pro výstavbu, tak fond pro bydlení pracovníků.
As outlined above, the Housing Act abolished both the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund.
Fondy měly být spojeny a zrušeny při vstupu zákona v platnost.
The funds were to be merged and abolished as of the entry into force of the Act.
Od téhož data převzal funkce, práva, aktiva, závazky a povinnosti obou fondů fond pro financování bydlení, viz článek 53 zákona.
From the same date, the Housing Financing Fund took over the functions, rights, assets, liabilities and obligations of both funds (cf. Article 53 of the Act).
Práva a výsady, které jim byly zákonem uděleny, se vztahují také na fond pro financování bydlení.
The rights and privileges afforded to them by law applied to the Housing Financing Fund.
Obdobně převzal fond pro financování bydlení všechna práva a povinnosti v souvislosti s dluhopisy vlastněnými státním fondem pro výstavbu a fondem pro bydlení pracovníků a měl je zastupovat v případě jakéhokoli sporu, který je proti nim veden nebo je veden jejich jménem.
The Housing Financing Fund similarly took over all rights and duties related to debt certificates owned by the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund and was to take their place in any litigation against them or conducted on their behalf.
Úkoly zákonem svěřené fondu pro financování bydlení jsou uvedeny v článku 9 zákona o bydlení a zahrnují:
The tasks entrusted to the Housing Financing Fund by law are listed in Article 9 of the Housing Act and include:
půjčky a správu transakcí dluhopisů na bydlení v souladu s ustanoveními tohoto zákona;
Lending and administration of housing bonds transactions in accordance with the provisions of this Act.
půjčky obcím, společnostem a sdružením na výstavbu nebo nákup obytných domů či bytů.
Lending to municipalities, companies and associations for construction or purchase of residential housing.
Stejně jako státní fond pro výstavbu a fond pro bydlení pracovníků, které byly zřízeny předchozím zákonem č. 97/1993, je i fond pro financování bydlení financován 1) z výnosů z vlastního kapitálu a 2) z vydávání či prodeje dluhopisů, viz článek 10 zákona o bydlení.
As was the case for the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund under the previous Act No 97/1993, also the Housing Financing Fund is financed by 1) a return on their own capital and 2) by the issuing and sale of bonds (cf. Article 10 of the Housing Act).
Avšak na rozdíl od systému, který je stanoven zákonem č. 97/1993, nebylo v zákoně o bydlení zachováno financování z přímých příspěvků ze státního rozpočtu.
However, in contrast the system laid down in Act No 97/1993 with regard to financing via direct contributions from the Treasury was not continued in the Housing Act.
Podle článku 11 zákona o bydlení si fond pro financování bydlení ponechá finanční částky, které jsou mu svěřeny, a výnosy z nich.
According to Article 11 of the Housing Act, the Housing Financing Fund shall preserve and earn a return on the monies in its charge.
Na základě schválení ministra sociálních věcí se fond může rozhodnout, že bezpečnou správu svých aktiv zcela nebo zčásti svěří jinými subjektům.
Having obtained the approval of the Minister of Social Affairs, the Fund may decide to commit the safe-keeping of its assets to others, in part or in whole.
Bude dbáno na to, aby fond měl vždy k dispozici odpovídající likvidní finanční prostředky k plnění svých závazků.
Care shall be taken that the Fund possesses, at all times, adequate liquid funds to honour its obligations.
Kategorie půjček
Loan categories
Tři typy půjček
The three types of loans
Článek 15 zákona o bydlení stanovil tři kategorie půjček poskytovaných fondem pro financování bydlení [14].
Article 15 of the Housing Act laid down the three categories of loans extended by the Housing Financing Fund [14].
Těmito kategoriemi jsou:
The categories were:
obecné půjčky podle kapitoly VI zákona na výstavbu a nákup obytného domu či bytu;
general loans under Chapter VI of the Act for the construction and purchase of residential housing,
dodatečné půjčky jednotlivcům podle kapitoly VII zákona na výstavbu a nákup obytného domu či bytu;
additional loans to individuals under Chapter VII of the Act for construction and purchase of residential housing,
půjčky na nájemní bydlení obcím, sdružením a společnostem podle kapitoly VIII zákona na výstavbu a nákup obytného domu či bytu určeného k pronájmu.
loans for rental housing to municipalities, associations and companies under Chapter VIII of the Act for construction or purchase of residential housing to be rented.
Podle čl. 16 odst. 1 může fond na základě schválení ministra sociálních věcí vytvářet nové kategorie půjček.
According to paragraph 1 of Article 16, the Fund was permitted to create new categories of loans, subject to the approval of the Minister of Social Affairs.
Obecné půjčky
General loans
Zákon o bydlení zachoval systém s obecnými půjčkami na bydlení, který byl zaveden v rámci systému dluhopisů na bydlení v roce 1989 a nadále fungoval na základě zákona č. 97/1993.
The Housing Act continued the system with general housing loans that had been introduced by the housing bonds system in 1989 and also applied under Act No 97/1993.
Nový zákon v této kategorii půjček neprovedl žádné změny.
The new act did not introduce changes regarding this loan category.
Aby mohl spravovat obecné půjčky, měl fond pro financování bydlení obsahovat útvar pro dluhopisy na bydlení, který byl původně řízen státní agenturou pro bydlení a jehož finanční prostředky měly být odděleny od ostatních činností fondu, viz článek 17 zákona a bydlení [15].
In order to administer general loans, the Housing Financing Fund was to operate a Housing Bonds Division, as previously operated by the State Housing Agency, whose finances were to be kept separate from other activities of the Fund’s operation (cf. Article 17 of the Housing Act) [15].
Útvar pro dluhopisy na bydlení měl:
The Housing Bond Division was to:
vydávat jménem fondu pro financování bydlení kategorie obchodovatelných dluhopisů na bydlení, a to za podmínek stanovených v tomto zákoně nebo v nařízení;
issue categories of marketable housing bonds in the name of the Housing Financing Fund subject to the terms and conditions laid down in this Act, or by regulation;
vyměňovat dluhové cenné papíry zajištěné zástavním právem a dluhopisy na bydlení;
exchange debt instruments secured by mortgage and housing bonds;
podporovat prodejnost dluhopisů na bydlení na trhu.
promote the saleability of housing bonds in the market.
Hypoteční zástavní list měl být vázán na index a kromě stejného úrokového rozpětí se na jeho půjčky měly vztahovat stejné podmínky jako na dluhopis na bydlení směněný za hypoteční zástavní list, viz článek 19 zákona.
A mortgage bond was to be index linked and have the same lending terms as the housing bonds, exchanged for the mortgage bond, in addition to interest margin (cf. Article 19 of the Act).
Toto úrokové rozpětí mohlo být stanoveno tak, aby pokrylo provozní výdaje a odhadované ztráty útvaru pro dluhopisy na bydlení z nesplacených půjček, viz článek 28 zákona.
This margin could be set so that it covered the Housing Bonds Division’s operating expenses and estimated losses from outstanding loans (cf. Article 28 of the Act).
Úroveň úrokového rozpětí měl určit ministr sociálních věci na základě návrhu rady fondu pro financování bydlení.
The Minister of Social Affairs was to determine the level of the interest margin after having obtained a proposal from the Board of the Housing Financing Fund.
Hypoteční nástroje a dluhopisy na bydlení mohly být vyměněny za částku, která nepřesahovala 70 % odhadnuté hodnoty nemovitosti, pokud majitel stavěl nebo kupoval svůj první obytný dům či byt, ale 65 % hodnoty nemovitosti ve všech ostatních případech, viz článek 19 zákona; jinými slovy, snížení stropu ve výši 75 % odhadnuté ceny, která byla stanovena ve výše uvedeném článku 27 předchozího zákona č. 97/1993.
Mortgage instruments and housing bonds could be exchanged for an amount not exceeding 70 % of the appraised value of property, if the owner was building or buying his first residential housing, but 65 % of the value in all other instances (cf. Article 19 of the Act); in other words a reduction from the former ceiling of 75 % of the assessed price laid down in the abovementioned Article 27 of the previous Act No 97/1993.
Ministr sociálních věcí mohl prostřednictvím nařízení určit maximální počet hypotečních nástrojů, které v případě jednotlivých nemovitostí útvar pro dluhopisy na bydlení koupí.
The Minister of Social Affairs was permitted to decide in a Regulation the maximum number of mortgage instruments bought by the Housing Bond Division for each property.
Podle článku 21 zákona mělo období půjčky u hypotečních nástrojů koupených útvarem pro dluhopisy na bydlení trvat nejdéle 40 let.
According to Article 21 of the Act, the maximum loan period of mortgage instruments bought by the Housing Bond Division was to be 40 years.
Další pravidla týkající se dluhopisů na bydlení byla stanovena v nařízení č. 7/1999 o útvaru pro dluhopisy na bydlení a transakcích dluhopisů na bydlení (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti).
Further rules regarding housing bonds were laid down in Regulation No 7/1999 on the Housing Bonds Division and housing bonds transactions (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti).
Pokud jde o půjčky dodavatelům stavebních prací, odrážela pravidla v uvedeném nařízení pravidla stanovená v předchozím nařízení 467/1991 se stejným názvem, které bylo platné na základě zrušeného zákona [16].
As regards lending to building contractors the rules in that Regulation mirrored those laid down in the previous Regulation 467/1991 of the same name applicable under the former Act [16].
Z výše uvedených skutečností je zřejmé, že systém výměny dluhopisů na bydlení zůstal po vstupu zákona o bydlení v platnost beze změn.
As can be seen from the above, the housing bond swapping system remained the same after the entry into force of the Housing Act.
Útvar pro dluhopisy na bydlení fondu pro financování bydlení byl pověřen stejnými funkcemi, jaké tento útvar prováděl v rámci státní agentury pro bydlení, viz článek 19 zákona č. 97/1993 a článek 17 zákona o bydlení, oba jsou uvedeny výše.
The Housing Bond Division of the Housing Financing Fund was entrusted with the same functions as the same Division had carried out in the State Housing Agency (cf. Article 19 of the Act No 97/1993 and Article 17 of the Housing Act, both quoted above).
To se odráží také v připomínkách ke kapitole VI návrhu zákona, z nějž vznikl zákon o bydlení, podle nichž obsahuje daná kapitola v podstatě stejná ustanovení jako kapitola IV zákona č. 97/1993 [17].
This is also borne out by the comments to chapter VI of the bill which became the Housing Act, that the chapter contained substantively corresponding provisions as chapter IV of the Act No 97/1993 [17].
Dodatečné půjčky
Additional loans
Na základě zákona o bydlení byl systém bydlení rozšířen o novou kategorii půjček pro osoby s nižšími příjmy, tzv. dodatečných půjček.
With the Housing Act a new loan category, called additional loans, for people with lower income, was added to the housing system.
Tyto půjčky bylo možné poskytnout navíc k obecným půjčkám a nahrazovaly různé sociální půjčky, které byly poskytovány podle zákona č. 97/1993, následně však byly zrušeny [18].
Those loans could be granted on top of the general loans replacing several social loans granted under Act No 97/1993 but were subsequently repealed [18].
Podle článku 30 mohl fond pro financování bydlení na žádost obecního výboru pro bydlení poskytnout jednotlivcům, kteří měli nárok na obecnou půjčku na nákup bytu, dodatečné půjčky, které pokryly 25 % odhadované hodnoty bytu.
According to Article 30, following a request from a municipal housing committee, the Housing Financing Fund could grant individuals who had a right to a general loan for the purchase of an apartment additional loans which could cover 25 % of the estimated value of the apartment.
Stejně jako u sociálních půjček poskytovaných v rámci předchozího systému podle zákona č. 97/1993 před zřízením fondu pro financování bydlení nesměla celková půjčka z fondu pro financování bydlení (obecná a dodatečná půjčka) nikdy přesáhnout 90 % odhadované hodnoty bytu.
As was the case for social loans under the previous system in Act No 97/1993 before the establishment of the Housing Financing Fund, total lending from the Housing Financing Fund (general loan and addition loan) could never exceed 90 % of the estimated value of the apartment.
Ministr sociálních věcí měl stanovit předpis, který by podrobněji vymezil požadavky na poskytování dodatečných půjček.
The Minister of Social Affairs was to set a regulation further outlining the requirements for granting additional loans.
Při poskytování těchto půjček měla být zvážena tato kritéria: velikost rodiny, majetek, příjmy, velikost bytu a typ bydlení.
The following criteria were to be considered for granting those loans: family size, assets, income, apartment size and type of housing.
Ministr sociálních věcí vydal nařízení č. 783/1998 o dodatečných půjčkách, v němž byly podrobněji stanoveny podmínky, které museli žadatelé splnit, aby byli způsobilí pro dodatečné půjčky.
The Minister of Social Affairs issued Regulation No 783/1998 on Additional Loans, which laid down in greater detail the conditions applicants had to satisfy in order to be eligible for additional loans.
Články 5 a 6 předpisu stanovily, že žadatel nesměl nikdy překročit určité prahové hodnoty příjmů a majetku, aby měl nárok na dodatečnou půjčku [19].
Articles 5 and 6 of the Regulation provided that the applicant could not exceed certain thresholds as regards income and assets in order to qualify for an additional loan [19].
Podle článku 8 musela být uspokojivě vyhodnocena platební schopnost žadatele.
Article 8 stated that the applicant had to pass an evaluation of payment ability.
V článku 4 bylo stanoveno, že obce mohou vytvářet další obecné zásady, které mají výbory pro bydlení zohlednit.
In Article 4 it was stated that the municipalities were permitted to create further guidelines for the housing committees to take into consideration.
Tyto otázky mohly zahrnovat současnou situaci bydlení, stav a typ současného bydlení a velikost rodin a zdravotní stav [20].
These issues could include current housing situations; the state and type of current housing and family size and health [20].
Z toho důvodu byly hlavními kritérii pro určení, zda má daná osoba nárok na „sociální“ půjčku, nadále nedostatek majetku a nízký příjem, stejně jako tomu bylo na základě pravidel, která byla platná před schválením zákona o bydlení.
Hence, the main criteria for determining whether someone qualified for ‘social’ loans continued to be lack of assets and low income just as was the case under the rules in place before the enactment of the Housing Act.
Na rozdíl od předchozích pravidel podle zákona č. 97/1993 neobsahoval zákon o bydlení žádná ustanovení týkající se půjček na takzvanou koupi sociálního bydlení na leasing.
As opposed to the previous rules under Act No 97/1993, the Housing Act did not contain provisions for loans for the so-called lease-purchase social housing.
Kromě toho zákon o bydlení neobsahoval žádná ustanovení týkající se prodeje sociálních bytů, neboť tyto byty bylo možné prodávat na obecném trhu za podmínek stanovených v článku 32 zákona o bydlení.
Furthermore, the Housing Act did not contain any provisions related to the sale of social apartments as they could be sold on the general market subject to the conditions laid down in Article 32 of the Housing Act.
Nájemní byty
Rental apartments
Třetí kategorie půjček, tedy půjčky na nájemní byty, je upravena kapitolou VIII zákona o bydlení.
The third loan category, loans for rental apartments, is regulated by Chapter VIII of the Housing Act.
Podle článku 33 může fond pro financování bydlení poskytovat půjčky na výstavbu nebo nákup bydlení, které má být pronajato, obcím, sdružením nebo společnostem, které mají v úmyslu takové bydlení vystavět, vlastnit a spravovat.
According to Article 33, the Housing Financing Fund may extend loans for construction or purchase of housing intended for lease, to municipalities, associations or companies having the objective of constructing, owning and managing such housing.
Půjčky lze udělovat až do výše 90 % nákladů na výstavbu či kupní ceny, nesmějí však přesáhnout 90 % základu nákladů schváleného radou fondu, viz článek 36 zákona.
Loans may be granted for up to 90 % of the construction cost or purchase price but not exceeding 90 % of the cost basis approved by the board of the Fund (cf. Article 36 of the Act).
Podle článku 37 zákona bude nárok na nájemní bydlení záviset na sociálních okolnostech žadatele a na tom, zda příjmy a majetek žadatele nepřesahují meze, které jsou podrobně stanoveny v nařízení vydaném ministrem sociálních věcí.
According to Article 37 of the Act, the right to rental housing shall depend on the social circumstances of an applicant and whether the applicant’s income and assets fall within the limits laid down in further detail in a Regulation issued by the Minister of Social Affairs.
V obecných připomínkách připojených ke kapitole VIII návrhu zákona o bydlení bylo uvedeno, že pokud jde o tento typ půjček, budou převážně nadále platit stejná pravidla jako podle zrušeného zákona č. 97/1993 [21].
In the general comments accompanying Chapter VIII of the bill to the Housing Act it was stated that as regards this type of loans, for the greater part the same rules as under the former Act No 97/1993 would continue to apply [21].
V důsledku toho je tato kategorie půjček v podstatě stejná jako kategorie, která byla dříve stanovena v pravidlech týkajících se fondu pro bydlení pracovníků.
Accordingly, this loan category is essentially the same as previously provided for in the rules regarding the Workers’ Housing Fund.
Maximální půjčka v této kategorii dosahovala 90 % nákladů na výstavbu nebo kupní ceny, v obou případech za podmínek stanovených v zákoně o bydlení a zákoně č. 97/1993.
The maximum loan for this loan category was 90 % of construction cost or purchase price, both under the terms of the Housing Act and Act No 97/1993.
Obdobně i nárok na tyto nájemní byty vycházel z kritérií sociálních potřeb, např. z nedostatku majetku či nízkého příjmu.
Similarly, the entitlement to these rental apartments was based on criteria of social need such as lack of assets and low income.
Změny provedené v roce 2004
Amendments made in 2004
Zákon č. 57/2004
Act No 57/2004
V roce 2004 byly schváleny dva zákony, kterými se změnil zákon o bydlení, konkrétně zákony č. 57/2004 a č. 120/2004.
In 2004, two Acts amending the Housing Act were enacted, Act No 57/2004 and Act No 120/2004.
Zákon č. 57/2004 vstoupil v platnost dnem 1. července 2004 a zrušil systém výměny dluhopisů na bydlení.
Act No 57/2004, which entered into force on 1 July 2004, abolished the housing bond swapping system.
Místo toho byly obecné půjčky poskytované fondem pro financování bydlení vypláceny v hotovosti. Hlavní cíl změn popisoval návrh takto:
Instead the general loans provided by the Housing Financing Fund were paid out in cash.
„Návrh, který je předkládán, má Islanďanům zaručit příznivější půjčky na bydlení z fondu pro financování bydlení, a to levnějším financováním na trhu s obecnými půjčkami.
The main objective of the changes was described in the following terms in the bill:
Tohoto cíle bude dosaženo změnou organizace vydávání dluhopisů fondem pro financování bydlení, což zvýší účinnost financování a odstraní hlavní nedostatky současného způsobu vydávání dluhopisů […].“
‘The bill, which is here submitted, has the purpose of ensuring Icelanders more favourable housing loans through the Housing Financing Fund by cheaper financing in the general loan market.
Po provedených změnách článek 19 zákona o bydlení stanovil: „Půjčky poskytované fondem pro financování bydlení jsou vypláceny v hotovosti.
This objective shall be achieved by the reorganisation of the bond issuing of the Housing Financing Fund, which will enhance the efficiency of the financing and will cut away the main shortcomings with the current issuance […].After the amendments Article 19 of the Housing Act stated:
Než je půjčka vyplacena, půjčující vydá hypoteční nástroj a nechá jej úředně zaznamenat.
‘Loans extended by the Housing Financing Fund shall be paid out in cash. Before a loan is paid out, the borrower shall issue a borrower’s mortgage instrument and have it officially recorded.
Každý hypoteční nástroj půjčujícího bude cenově vázán na index spotřebitelských cen, viz zákon o indexu spotřebitelských cen, a zahrnuje úroky, jak stanoví článek 21.“
Each borrower’s mortgage shall be price-indexed by the consumer price index (cf. the Consumer Price Index Act), and shall bear interest as provided for in Article 21.’
Body 2 a 3 článku 10 zákona, které se týkají financování fondu, byly změněny, aby odrážely zrušení systému dluhopisů na bydlení:
Sub-paragraphs 2 and 3 of Article 10 of the Act, concerning the financing of the Fund were amended to correspond to the abolition of the housing bond system:
„Fond pro financování bydlení bude financovat úkoly, které jsou mu tímto zákonem svěřeny, a to následujícím způsobem:
‘The Housing Financing Fund shall finance the tasks committed to by this Act in the following manner:
z výnosů z vlastního kapitálu fondu, tj. ze splátek, úroků a plateb při indexaci cen z poskytnutých půjček;
By returns on the Fund’s own capital, i.e. instalments, interest and price indexation payments on extended loans.
vydáváním a prodejem dluhopisů fondu pro financování bydlení a půjčkami, jak může kdykoli stanovit zákon o rozpočtu;
By the issue and sale of HFF bonds, and by borrowing as may be provided for the Budget Act at any particular time.
z poplatků za služby, jak stanoví článek 49.“
By service charges as provided for in Article 49.’
Ačkoli poplatky za služby nebyly původně v článku 10 jako prostředek financování uvedeny, zmíněný článek 49 byl součástí zákona od jeho vstupu v platnost a nebyl nijak změněn.
Even though the service charges were not previously listed in Article 10 as a means of financing, the referred Article 49 was a part of the Act from its entry into force and had not been changed.
Článkem 5 zákona č. 57/2004 byly do článku 11 zákona o bydlení doplněny dva nové odstavce o správě aktiv a pasiv:
By Article 5 of the Act No 57/2004, two new paragraphs were added to Article 11 of the Housing Act on management of assets and liabilities: