natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zdá se, že na základě třetí metody uvedené ve zprávě společnosti PwC norské orgány tvrdí, že není nutné rozlišovat mezi veřejnou službou a obchodními činnostmi a že podporu lze udělit v zájmu zajištění ziskovosti zakázky (s přihlédnutím k nákladům a příjmům souvisejícím s činnostmi veřejné služby i obchodními činnostmi).
With the third method of the PWC Report, the Norwegian authorities appear to argue that no distinction between the public service and the commercial activities needs to be made, and that aid can be granted in order to ensure the profitability of the contract (taking account of the costs and revenues of both the public service activities and the commercial activities).
Zprávu společnosti BDO Noraudit ze dne 23. března 2009
BDO Noraudit Report of 23 March 2009
Zprávu společnosti BDO Noraudit ze dne 27. září 2010
BDO Noraudit Report of 27 September 2010
Druhá zpráva společnosti BDO Noraudit ze dne 27. září 2010 (dále jen „druhá zpráva BDO“) obsahuje alternativní vysvětlení, pokud jde o to, proč tři opatření [21] nezahrnují nadměrnou náhradu.
The second BDO Noraudit Report of 27 September 2010 (‘the second BDO Report’) provides an alternative explanation as to how the three measures [21] did not involve any over-compensation.
Dva podstatné rozdíly oproti první zprávě spočívají v tom, že i) místo posouzení ověřitelných nákladů na provoz celého loďstva společnosti Hurtigruten se k výpočtu nákladů na poskytování veřejné služby používají skutečné náklady související s provozem lodi, jež se z lodí, na něž se vztahuje daň z emisí NOx, nejvíce blíží minimálním požadavkům týkajícím se závazku veřejné služby [22] (MS Vesterålen), a ii) vyrovnávací platba je spojena s celkovými schodky za rok 2007 a 2008 v souvislosti s tím, co se považuje za činnosti společnosti Hurtigruten v rámci veřejné služby, namísto vyšších cen pohonných hmot v roce 2008.
Two substantial differences from the first report being that (i) instead of examining the verifiable cost of operating the entire Hurtigruten fleet, the actual costs related to the operation of the ship which, of those subject to the NOx tax, is closest to the minimum requirements of the public service obligation [22] (MS Vesterålen) is used to calculate the cost of providing the public service, and (ii) the compensation is linked to the total 2007 and 2008 deficits of what is classified as Hurtigruten’s public service operations instead of the increased fuel prices in 2008.
Zbytek nákladů je přidělen veřejné službě. Jinými slovy, fixní náklady společné veřejné službě i obchodním činnostem jsou přiděleny veřejné službě.
In other words, fixed costs common to the public service and the commercial activities tend to be allocated to the public service side.
Na druhou stranu jsou příjmy vytvořené činnostmi veřejné služby přiděleny veřejné službě, zatímco příjmy plynoucí z činností mimo plnění veřejné služby jsou přiděleny obchodním činnostem.
On the other hand, the income generated by the public service activities is allocated to the public service side, whilst the revenue stemming from the activities outside the public service remit is allocated to the commercial side.
Tuto metodu rozdělení lze doložit příkladem, který je uveden ve zprávě společnosti PwC a který podává přehled o rozdělení nákladů (obr. č. 1) a příjmů (obr. č. 2) souvisejících s lodí MS Narvik (loď, která se nejvíce blíží splnění minimálních požadavků na závazek veřejné služby, nevztahuje se však na ni daň z emisí NOx) [23]:Obr. č. 1
This method of allocation can be illustrated by the example provided in the PWC Report which provides an overview of the allocation cost (Figure 1) and income (Figure 2) of the ship MS Narvik (the ship closest to meeting the minimum requirements of the public service obligation, but not subject to the NOx tax) [23]:Figure 1
náklady
Costs
Obr. č. 2
Figure 2
příjmy
Income
Výše uvedené údaje prokazují, že zatímco jsou veřejné službě (tjenestekjøp) přiděleny veškeré společné fixní náklady, mimo jiné na pohonné hmoty (po odečtení spotřeby vyplývající z výletních plateb ve fordu Geiranger), přístavní poplatky a údržbu (v celkové výši 27,6 milionu NOK), jsou jí přiděleny pouze příjmy plynoucí z přepravy určitých osob, veškerého zboží a osobních automobilů a rovněž část příjmů plynoucích z potravin, služeb společného stravování a jiných činností (v celkové výši 28,2 milionu NOK).
The above figures show that whilst all the common fixed costs for i.a. fuel (less the consumption stemming from the cruise in the Geirangerfjord), harbour charges and maintenance (at a total of NOK 27,6 million) is allocated to the public service (tjenestekjøp), only the revenue from the transport of certain passengers, all goods and cars as well as a portion of the revenue stemming from food, catering and other activities (at a total of NOK 28,2 million) is allocated to the public service.
Příjmy vytvořené činnostmi souvisejícími s výletními plavbami (viz mimo jiné Rundtursinntekter ve výši 18,8 milionu NOK) jsou však přiděleny činnostem nespadajícím do plnění veřejné služby.
The revenue generated by its cruise activities (see i.a. Rundtursinntekter at NOK 18,8 million) however, is allocated to the activities outside the public service remit.
Dodatečné platby je nutno považovat za slučitelné na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP
The additional payments must be considered compatible on the basis of Article 61(3)(c) EEA
Jako druhou alternativu v případě, že by Kontrolní úřad shledal, že tři opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP a že nelze použít výjimku stanovenou v čl. 59 odst. 2, norské orgány uvádí, že v době nového projednání dohody Hurtigruten v říjnu 2008 byla společnost Hurtigruten podnikem v obtížích, a vyrovnávací platba by se proto měla považovat za slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle čl. 61 odst. 3 Dohody o EHP a pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci.
As a second alternative, if the Authority is to find that the three measures do constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and that the exception set out in Article 59(2) is not applicable, the Norwegian authorities argue that at the time of the renegotiation of the Hurtigruten Agreement in October 2008, Hurtigruten was a firm in difficulty, therefore the compensation should be regarded as compatible restructuring aid under Article 61(3) of the EEA Agreement and the Rescue and Restructuring Guidelines.
K odůvodnění tohoto tvrzení předložily norské orgány informace o čtyřbodovém programu zlepšení, jenž byl zaveden na valné hromadě akcionářů společnosti Hurtigruten, která se konala dne 15. května 2008 [24].Tento plán obsahoval následující body:
To substantiate this argument, the Norwegian authorities have submitted information on a four-point improvement programme introduced at Hurtigruten’s annual general assembly on 15 May 2008 [24].This plan contained the following points:
zvýšení příjmů – program zlepšení „Černý pás“;
Increase in revenue – the improvement programme ‘Black Belt’;
snížení dluhů – odprodej podnikání mimo hlavní činnosti;
Reduction of debt – sale of business outside core activities;
program snižování nákladů – každoroční snížení nákladů o 150 milionů NOK s plnou účinností od roku 2010 a
Cost reduction programme – cost reduced annually by NOK 150 million with full effect from 2010; and
dohoda Hurtigruten – nové a vyšší platby za veřejnou službu.
Hurtigruten Agreement – new and higher payments for the public service.
V únoru 2009 byl tento program následně rozšířen takto:
Subsequently, in February 2009, this improvement programme was expanded by adding:
finanční restrukturalizace.
Financial restructuring.
Její hlavní prvky byly tyto:
Its main elements were:
a. nový vlastní kapitál od největších akcionářů ve výši 314 milionů NOK s možností vložení dalších 170 milionů NOK pocházejících od ostatních akcionářů/zaměstnanců;
a. new equity from the largest shareholders NOK 314 million with the possibility of an additional NOK 170 million from other shareholders/employers;
b. krátkodobý úvěr ve výši 300 milionů NOK splatný koncem roku 2009;
b. a short term loan of NOK 300 million due end 2009;
c. refinancování ve formě tříletého odkladu splátky částky ve výši 3,3 miliardy NOK, avšak s možnou platbou v hotovosti v rámci řešení spočívajícího v použití veškeré hotovosti na splácení dluhu;
c. refinancing by three years instalment deferral of NOK 3,3 billion, albeit with a possible down payment through a ‘cash sweep’ solution;
d. tříletý odklad splátky nájmu společnosti Kystruten KS/KirBerg Shipping KS za plavidlo pronajaté bez posádky, ačkoliv obě společnosti se mohou podílet na výše uvedeném řešení spočívajícím v použití veškeré hotovosti na splácení dluhu, a
d. three years instalment deferral in the bareboat-rent to Kystruten KS/KirBerg Shipping KS, albeit both may participate in the mentioned ‘cash sweep’ solution; and
e. tříletý odklad u převoditelného dluhopisu ve výši 150 milionů NOK splatného v červnu 2009 a jednoleté osvobození od placení úroků.
e. three years deferral on a convertible bond loan of NOK 150 million due June 2009, and one year exemption from the payment of interest.
Norské orgány tvrdily, že výše uvedený plán restrukturalizace je v souladu s hmotněprávními podmínkami pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci.
The Norwegian authorities submit that the above restructuring plan is in line with the material conditions of the Rescue and Restructuring Guidelines.
Norské orgány uvedly, že by Kontrolní úřad měl považovat dopis norských orgánů ze dne 4. března 2010 za oficiální oznámení podpory coby podpory na restrukturalizaci.
The Norwegian authorities put forward that the Authority should consider the Norwegian authorities’ letter dated 4 March 2010 as a formal notification of the aid as restructuring aid.
Kontrolní úřad níže posoudí, zda tři opatření (spočívající v i) v úhradách daně z emisí NOx / příspěvků do Fondu NOx, ii)„obecné náhradě“ a iii) snížení požadavku týkajícího se počtu lodí provozovaných v zimní sezóně v rámci veřejné zakázky na služby) představují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
In the following, the Authority assesses whether the three measures (being (i) the NOx tax/NOx Fund reimbursements, (ii) the ‘general compensation’, and (iii) the reduction of the requirement relating to the number of ships operated during the winter season under the public service contract) constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Kontrolní úřad se domnívá, že tato tři opatření je nutno posoudit společně jako režim [25], jelikož představují mechanismus dodatečné odměny ve prospěch společnosti Hurtigruten, který umožňuje její vyplácení v období od roku 2007 do skončení platnosti smlouvy, jež se původně předpokládalo ke dni 31. prosince 2012.
The Authority considers that the three measures must be assessed collectively as a scheme [25] as they entail an additional remuneration mechanism in favour of Hurtigruten that extends its application from 2007 until the expiry of the contract, originally foreseen for 31 December 2012.
Platby na základě prvních dvou opatření zahrnují státní prostředky ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, jelikož jsou financovány z částek přidělených ze státního rozpočtu [26].
The payments under the first two measures involve state resources within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as they are financed through budgetary allocations from the national budget [26].
Co se týká třetího opatření, snížení počtu plavidel během zimní sezóny z 11 na 10 bez odpovídajícího snížení vyrovnávací platby znamená, že je omezena služba, nikoli však platba.
As concerns the third measure, the reduction from 11 to 10 vessels during the winter season without a corresponding decrease in compensation implies that the service is reduced but not the payment.
Jsou proto zahrnuty státní prostředky ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
Consequently, state resources within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement are involved.
Pojem podnik
The concept of undertaking
Aby opatření představovalo státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, musí určitému podniku poskytovat selektivní hospodářskou výhodu.
In order to constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, a measure must confer a selective economic advantage on an undertaking.
Podnikem je jakákoli jednotka vykonávající hospodářskou činnost [27].
An undertaking is any entity engaged in economic activity [27].
Hospodářská činnost spočívá v nabízení zboží nebo služeb na daném trhu [28].
Economic activities consist of offering goods and services on a given market [28].
Společnost Hurtigruten poskytuje dopravní služby a výletní plavby (kódy NACE 50.1 a 50.2).
Hurtigruten offers transport and cruise services (NACE Codes 50.1 and 50.2).
Společnost Hurtigruten je proto podnikem ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.1.3 Existence výhody
Consequently, Hurtigruten is an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.1.3.
Stát jako soukromý hospodářský subjekt na trhu – význam rozsudku ve věci Linde
The State as a private market operator – the relevance of the Linde case
Norské orgány tvrdily, že během nového projednávání dohody jednaly podobně jako racionálně uvažující tržní subjekt, a uvedly, že společnosti Hurtigruten pouze umožnily překonat vážné finanční potíže, takže tato společnost mohla nadále poskytovat důležité veřejné služby, jež by v krátkodobém nebo střednědobém horizontu nemohl poskytovat žádný jiný podnik.
The Norwegian authorities have argued that they acted in a manner similar to a rational market operator during the renegotiation process, holding that they simply enabled Hurtigruten to overcome serious financial difficulties so that it could continue to provide the important public services that no other undertaking could provide in the short or medium term.
Na základě těchto skutečností norské orgány tvrdily, že tři opatření společnost Hurtigruten nezvýhodňují.
In light of this, they have alleged that the three measures did not confer an advantage on Hurtigruten.
K doložení tohoto tvrzení odkázaly norské orgány na rozsudek Soudu prvního stupně ve věci Linde [29].Kontrolní úřad nevidí žádnou souvislost mezi skutkovou podstatou ve věci Linde [30] a jednáním státu v případě, jenž je posuzován v tomto rozhodnutí.Věc Linde se týkala skupiny dohod o privatizaci průmyslového podniku.
In order to substantiate this argument, the Norwegian authorities make reference to the CFI judgment in the Linde case [29].The Authority fails to see a link between the facts of the Linde case [30] and the behaviour of the State in the case under assessment in the current decision.The Linde case concerned a group of agreements on the privatisation of an industrial undertaking.
Soud shledal, že platba pro společnost Linde AG za účelem splnění závazků, jež německý stát přijal ve smlouvě uzavřené s třetí osobou, představovala běžnou obchodní transakci, kdy německé orgány jednaly jako racionálně uvažující tržní subjekt v tržním hospodářství, a že transakce byla odůvodněna na obchodním základě [31].
The Court found that the payment to Linde AG to fulfil engagements the German authorities had entered into in a contract with a third party represented a normal commercial transaction where the German authorities acted as rational market operators in a market economy and that the transaction was justified on commercial grounds [31].
Tato věc se v žádném případě netýká vyrovnávací platby za závazek veřejné služby, jak je tomu v případě tří opatření, jež jsou posuzována v tomto rozhodnutí.
The case does not in any way concern public service compensation, which is what the three measures under assessment in this decision represent.
Při nákupu veřejné služby stát nejedná jako subjekt, který kupuje zboží a služby na trhu.
When buying a public service, the state is not acting in its capacity of a buyer of goods and services on a market.
Důvodem, proč musí stát zasáhnout ve formě pořízení veřejné služby, je naopak skutečnost, že trh nemůže poskytovat to, co stát chce, nebo to neposkytuje za podmínek požadovaných státem.
To the contrary, the reason why the state has to intervene by buying the public service is that the market can either not deliver what the state wants or does not deliver it under the conditions required by the state.
Evropský soudní dvůr výslovně objasnil, co lze a co nelze považovat za státní podporu v rámci vyrovnávací platby za závazek veřejné služby.
The ECJ has explicitly clarified what can and cannot be considered as state aid within the realm of public service compensation.
Podle judikatury ve věci Altmark nepředstavuje náhrada poskytnutá státem za veřejnou službu, která kumulativně splňuje čtyři kritéria stanovená v rozsudku v této věci [32] (dále jen „kritéria podle rozsudku ve věci Altmark“), státní podporu ve smyslu článku 61 Dohody o EHP [33].
According to the Altmark jurisprudence, state compensation for the provision of a public service that cumulatively fulfils the four criteria laid down in that case [32] (‘the Altmark criteria’) does not constitute state aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement [33].
Státní opatření, která nesplňují jednu či více podmínek, je naopak nutno považovat za státní podporu ve smyslu článku 61 Dohody o EHP [34].V dalším oddíle Kontrolní úřad posoudí, zda jsou s ohledem na tři posuzovaná opatření splněna kritéria podle rozsudku ve věci Altmark.
Conversely, state measures which do not comply with one or more of the conditions must be regarded as state aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement [34].The Authority will in the following section assess whether the Altmark criteria are fulfilled regarding the three measures under assessment.
Pro doplnění Kontrolní úřad podotýká, že norské orgány podrobně nevysvětlily, jak lze provedení tří opatření spojit s jednáním soukromého hospodářského subjektu na trhu, ani nepředložily žádné důkazy, že by takto jednal soukromý investor.
As a subsidiary point, the Authority notes, in any event, that the Norwegian authorities have neither explained in any detail how the implementation of the three measures can be likened to the behaviour of a private market operator, nor provided any evidence that a private investor would have acted in this way.
Kontrolní úřad v této souvislosti uvádí, že norské orgány předložily pouze obecné poznámky ohledně toho, že opatření provedly kvůli slabé finanční situaci společnosti Hurtigruten [35] s cílem zajistit, aby tato společnost nadále poskytovala veřejnou službu, jelikož pro norské orgány by bylo obtížné nalézt jiný podnik, který by službu poskytoval (přinejmenším v krátkodobém až střednědobém horizontu).
In that regard, the Authority notes that the Norwegian authorities have only made general remarks on how they had to implement the measures due to Hurtigruten’s weak financial position [35] in order to ensure that it would continue to provide the public service, as it would be difficult, for the Norwegian authorities, to find another undertaking to provide the service (at least in the short to medium term).
Norské orgány se nepokusily podrobně porovnat svá opatření s jednáním soukromého hospodářského subjektu na trhu, nýbrž pouze obecně poukázaly na skutečnost, že tři opatření představovala nejméně nákladnou alternativu a že se jednání uskutečnila na základě zjištění uvedených v podkladovém materiálu zprávy společnosti PwC.
The Norwegian authorities have not made any attempt at comparing their actions to that of a private market operator in any detail, but have only made a general reference to the fact that the three measures represented the least costly alternative and that the negotiations were carried out on the basis of the findings in the underlying material of the PWC Report.
Norské orgány tvrdily, že k zvýšení vyrovnávací platby došlo v rámci dohody Hurtigruten (která byla předmětem nabídkového řízení v roce 2004) a že byla splněna kritéria podle rozsudku ve věci Altmark.
The Norwegian authorities have argued that the increase in compensation was made within the scope of the Hurtigruten Agreement (which had been the subject of a tender process in 2004), and that the Altmark criteria have been satisfied.
Na základě těchto skutečností mají za to, že tři opatření společnost Hurtigruten nezvýhodňují.
In light of this they hold that the three measures did not confer an advantage on Hurtigruten.
Dohoda Hurtigruten (která byla uzavřena dne 17. prosince 2004) nebyla oznámena Kontrolnímu úřadu, a nebyla proto posouzena z hlediska státní podpory s cílem ověřit, zda splňuje kritéria podle rozsudku ve věci Altmark.
The Hurtigruten Agreement (which was concluded on 17 December 2004) was not notified to the Authority and accordingly has not been subject to a state aid assessment to verify whether it complied with the Altmark criteria.
Kontrolní úřad níže posoudí, zda tři opatření obsažená v dodatečné dohodě splňují kritéria podle rozsudku ve věci Altmark.
In the following, the Authority will assess whether the three measures contained in the Supplementary Agreement comply with the Altmark criteria.
Čtvrté a druhé kritérium podle rozsudku ve věci Altmark
The fourth and second Altmark criteria
Podle čtvrtého kritéria obsaženého v rozsudku ve věci Altmark musí být příjemce vybrán ve veřejném nabídkovém řízení.
According to the fourth Altmark criterion, the beneficiary must be chosen in a public tender.
Alternativně nesmí výše vyrovnávací platby překročit náklady, jež by vznikly dobře řízenému podniku, který je vhodně vybaven k poskytování veřejné služby [36].Toto kritérium je nutno posoudit na základě druhého kritéria, které vyžaduje, aby byly parametry pro výpočet vyrovnávacích plateb stanoveny předem a byly objektivní a transparentní [37].Společnost Hurtigruten byla jako poskytovatel veřejné služby vybrána na základě veřejného nabídkového řízení, jež se uskutečnilo v roce 2004 a vedlo k uzavření dohody Hurtigruten.
Alternatively, the compensation cannot exceed the costs of a well-run undertaking that is adequately equipped with the means to provide the public service [36].This criterion should be read in light of the second criterion which requires that the parameters for calculating the compensation payments must be established in advance in an objective and transparent manner [37].Hurtigruten was chosen as a public service provider following a public procurement procedure carried out in 2004, resulting in the conclusion of the Hurtigruten Agreement.
Úprava vyrovnávací platby, která byla dohodnuta dne 27. října 2008, byla provedena na základě článku 8 dohody Hurtigruten.
The adjustment of the compensation agreed upon on 27 October 2008 was made on the basis of Article 8 of the Hurtigruten Agreement.
Kontrolní úřad připomíná, že článek 8 obsahuje ustanovení o revizi, jež oběma stranám umožňuje požádat o nové projednání smlouvy s ohledem na mimořádné úpravy odměny poskytované státem a zní takto (překlad Kontrolního úřadu):
The Authority recalls that Article 8 is a revision clause which allows both parties to require the renegotiation of the contract regarding extraordinary adjustments to the state’s remuneration, and reads as follows (the Authority’s translation):
„Úřední předpisy, které mají za následek podstatné změny nákladů, a rovněž zásadní změny cen vstupů, jež strany nemohly přiměřeně předvídat, jsou důvodem pro to, aby kterákoli ze smluvních stran požádala o nové projednání týkající se mimořádných úprav odměny poskytované státem, změn v poskytované službě či jiných opatření. Při těchto jednáních je kterákoli strana oprávněna nahlížet do veškeré potřebné dokumentace.“ [38]
‘Official acts that entail considerable changes of cost as well as radical changes of prices of input factors that the parties could not reasonably foresee, are grounds for either of the contracting parties to demand a renegotiation about extraordinary adjustments of the state's remuneration, changes in the service delivered or other measures. In such negotiations, the other party shall be entitled to access all necessary documentation.’ [38]