natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jestliže například smluvní strany stanoví cenu, za kterou se musejí výrobky vyrobené v licenci prodávat, obvykle to povede k menšímu objemu výroby, ke špatnému rozdělování zdrojů a k vyšším cenám pro spotřebitele.
For example, if the parties fix the price at which the products produced under the licence must be sold, this will generally lead to a lower output and a misallocation of resources and higher prices for consumers.
Omezení cen navíc není nezbytné k dosažení efektivity, která může být výsledkem dostupnosti obou technologií oběma soutěžitelům.
The price restriction is also not indispensable to achieve the possible efficiencies resulting from the availability to both competitors of the two technologies.
Přístup Kontrolního úřadu ESVO k vymezení relevantního trhu je stanoven v jeho pokynech pro definici trhu [22].
The EFTA Surveillance Authority’s approach to defining the relevant market is laid down in its market definition guidelines [22].
Na rozdíl od pokynů pro definici trhu se tyto pokyny zabývají jen těmi aspekty definice trhu, které mají zvláštní význam v oblasti udělování licencí na technologie.
The present guidelines only address aspects of market definition that are of particular importance in the field of technology licensing.
Technologie je vstup, který je začleňován do výrobku nebo do výrobního postupu.
Technology is an input, which is integrated either into a product or a production process.
Udělování licencí na technologie proto může ovlivnit hospodářskou soutěž jak na trzích se vstupy, tak na trzích s výstupy.
Technology licensing can therefore affect competition both in input markets and in output markets.
Například dohoda mezi dvěma smluvními stranami, které prodávají konkurenční výrobky a které si udělí křížovou licenci na technologie související s výrobou těchto výrobků, může omezit hospodářskou soutěž na dotčeném trhu výrobků.
For instance, an agreement between two parties which sell competing products and which cross license technologies relating to the production of these products may restrict competition on the product market concerned.
Může též omezit hospodářskou soutěž na trhu s technologiemi a případně i na dalších trzích se vstupy.
It may also restrict competition on the market for technology and possibly also on other input markets.
Pro účely posouzení účinků licenčních dohod na hospodářskou soutěž proto může být nutné definovat relevantní trhy se zbožím a službami (trhy výrobků) i relevantní trhy technologií [23].
For the purposes of assessing the competitive effects of licence agreements it may therefore be necessary to define relevant goods and service markets (product markets) as well as technology markets [23].
Výraz ‚trh výrobků‘ používaný v článku 3 nařízení TTBER se vztahuje na relevantní trhy se zbožím a službami vymezené jak zeměpisně, tak podle druhu výrobků.
The term “product market” used in Article 3 of the TTBER refers to relevant goods and service markets in both their geographic and product dimension.
Z čl. 1 odst. 1 písm. j) nařízení TTBER jasně vyplývá, že se tento výraz používá pouze k rozlišení mezi relevantními trhy se zbožím a službami a relevantními trhy technologií.
As is clear from Article 1(1)(j) of the TTBER, the term is used merely to distinguish relevant goods and service markets from relevant technology markets.
Nařízení TTBER a tyto pokyny se zabývají účinky dohod na trhy výrobků, kde se obchoduje s konečnými výrobky, i na trhy výrobků, kde se obchoduje s meziprodukty.
The TTBER and these guidelines are concerned with effects both on product markets for final products and on product markets for intermediate products.
Relevantní trh výrobků zahrnuje výrobky, které kupující na základě jejich vlastností, cen a účelu použití považují za vzájemně zaměnitelné nebo nahraditelné vzhledem ke smluvním výrobkům obsahujícím licencovanou technologii.
The relevant product market includes products regarded by the buyers as interchangeable with or substitutable for the contract products incorporating the licensed technology, by reason of the product characteristics, their prices and their intended use.
Trhy technologií sestávají z licencované technologie a jejích náhrad, tj. jiných technologií, které nabyvatelé licence na základě jejich vlastností, licenčních poplatků a účelu použití považují za vzájemně zaměnitelné nebo nahraditelné vzhledem k licencované technologii.
Technology markets consist of the licensed technology and its substitutes, i.e. other technologies regarded by the licensees as interchangeable with or substitutable for the licensed technology, by reason of the technologies’ characteristics, their royalties and their intended use.
Metodika pro vymezení trhů technologií se řídí stejnými zásadami, jaké se používají pro vymezení trhů výrobků.
The methodology for defining technology markets follows the same principles as the definition of product markets.
Nejprve se vymezí technologie, kterou na trh uvádí poskytovatel licence, a poté je třeba zjistit jiné technologie, ke kterým by nabyvatelé licence mohli přejít v reakci na malé, ale trvalé zvýšení relativních cen, tj. licenčních poplatků.
Starting from the technology marketed by the licensor, one needs to identify those other technologies to which licensees could switch in response to a small but permanent increase in relative prices, i.e. the royalties.
Alternativním přístupem je zkoumání trhu s cílem vyhledat výrobky obsahující licencovanou technologii (srov. následující odstavec).
An alternative approach is to look at the market for products incorporating the licensed technology (cf. paragraph below).
Poté, co jsou relevantní trhy vymezeny, lze jednotlivým zdrojům hospodářské soutěže na každém trhu připsat podíly na tomto trhu, které je možné použít jako ukazatele relativní síly účastníků trhu.
Once relevant markets have been defined, market shares can be assigned to the various sources of competition in the market and used as an indication of the relative strength of market players.
V případě trhů technologií lze postupovat tak, že se podíly na trhu vypočítají na základě podílu každé technologie na celkových příjmech z licenčních poplatků, který představuje podíl technologie na trhu, na němž jsou udělovány licence na vzájemně si konkurující technologie. Vzhledem k nedostatku přesných informací o licenčních poplatcích apod. to však často bývá spíše teoretická možnost než prakticky použitelná metoda.
In the case of technology markets one way to proceed is to calculate market shares on the basis of each technology’s share of total licensing income from royalties, representing a technology's share of the market where competing technologies are licensed.
Alternativním přístupem, který je také použit v čl. 3 odst. 3 nařízení TTBER, je vypočítat podíly na trhu technologií na základě prodeje výrobků obsahujících licencovanou technologii na navazujících trzích výrobků (viz odstavec 70).
However, this may often be a mere theoretical and not a practical way to proceed because of lack of clear information on royalties, etc. An alternative approach, which is the one used in Article 3(3) of the TTBER, is to calculate market shares on the technology market on the basis of sales of products incorporating the licensed technology on downstream product markets (see paragraph 70 below).
Při použití tohoto přístupu se vezme v úvahu veškerý prodej na relevantním trhu výrobků bez ohledu na to, zda prodaný výrobek obsahuje nějakou technologii, na kterou je udělována licence.
Under this approach all sales on the relevant product market are taken into account, irrespective of whether the product incorporates a technology that is being licensed.
V případě trhů technologií je přístup čl. 3 odst. 3, tedy brát v úvahu i technologie, které se používají (jen) vnitropodnikově, odůvodněný.
In the case of technology markets the approach of Article 3(3) to take into account technologies that are (only) being used in-house, is justified.
Tento přístup je totiž obecně výstižným ukazatelem síly dané technologie.
Indeed, this approach is in general a good indicator of the strength of the technology.
Zaprvé tento ukazatel vyjadřuje i veškerou potenciální soutěž ze strany podniků, které vyrábějí pomocí vlastní technologie a u nichž je pravděpodobné, že začnou udělovat licence, dojde-li k malému, ale trvalému zvýšení ceny licencí.
First, it captures any potential competition from undertakings that are producing with their own technology and that are likely to start licensing in the event of a small but permanent increase in the price for licenses.
Zadruhé, i když je nepravděpodobné, že vlastníci jiných technologií začnou s udělováním licencí, skutečnost, že má poskytovatel licence vysoký podíl na příjmech z licencí, neznamená nutně, že má také tržní sílu na trhu technologií.
Secondly, even where it is unlikely that other technology owners would start licensing, the licensor does not necessarily have market power on the technology market even if he has a high share of licensing income.
Je-li navazující trh nižší úrovně konkurenční, hospodářská soutěž na této úrovni může poskytovatele licence účinně omezovat.
If the downstream product market is competitive, competition at this level may effectively constrain the licensor.
Zvýšení licenčních poplatků na vyšší úrovni ovlivňuje náklady nabyvatele licence, snižuje jeho konkurenceschopnost a způsobuje snížení jeho prodeje.
An increase in royalties upstream affects the costs of the licensee, making him less competitive, causing him to lose sales.
Podíl určité technologie na trhu výrobků vyjadřuje i tento aspekt, a je tedy obvykle výstižným ukazatelem tržní síly poskytovatele licence.
A technology’s market share on the product market also captures this element and is thus normally a good indicator of licensor market power.
V jednotlivých případech, na které se nevztahuje ‚bezpečný přístav‘ vytvořený nařízením TTBER, může být pro přesnější posouzení tržní síly poskytovatele licence nutné použít oba popsané přístupy, je-li to ovšem prakticky možné.
In individual cases outside the safe harbour of the TTBER it may be necessary, where practically possible, to apply both of the described approaches in order to assess more accurately the market strength of the licensor.
U případů, na něž se nevztahuje bezpečný přístav nařízení TTBER, je třeba vzít v úvahu také skutečnost, že podíl na trhu nemusí být vždy výstižným ukazatelem relativní síly dostupných technologií.
Moreover, outside the safe harbour of the TTBER it must also be taken into account that market share may not always be a good indication of the relative strength of available technologies.
Kontrolní úřad ESVO proto mimo jiné přihlédne také k počtu nezávisle kontrolovaných technologií, které jsou k dispozici vedle technologií kontrolovaných stranami dohody a kterými by bylo možné licencovanou technologii nahradit za srovnatelných nákladů pro uživatele (viz odstavec 131).
The EFTA Surveillance Authority will therefore, inter alia, also have regard to the number of independently controlled technologies available in addition to the technologies controlled by the parties to the agreement that may be substitutable for the licensed technology at a comparable cost to the user (see paragraph 131 below).
Některé licenční dohody mohou ovlivňovat trhy inovací.
Some licence agreements may affect innovation markets.
Nicméně při provádění analýzy těchto účinků se Kontrolní úřad ESVO obvykle omezí na zkoumání dopadu dohody na hospodářskou soutěž v rámci stávajících trhů výrobků a technologií [24].
In analysing such effects, however, the EFTA Surveillance Authority will normally confine itself to examining the impact of the agreement on competition within existing product and technology markets [24].
Hospodářskou soutěž na těchto trzích mohou ovlivnit dohody, které pozdržují zavedení zdokonalených nebo nových výrobků, které časem nahradí stávající výrobky.
Competition on such markets may be affected by agreements that delay the introduction of improved products or new products that over time will replace existing products.
V takových případech je inovace zdrojem potenciální hospodářské soutěže, což je třeba vzít v úvahu při posuzování dopadu dohody na trhy výrobků a trhy technologií.
In such cases innovation is a source of potential competition which must be taken into account when assessing the impact of the agreement on product markets and technology markets.
V omezeném počtu případů však může být užitečné a nezbytné definovat také trhy inovací.
In a limited number of cases, however, it may be useful and necessary to also define innovation markets.
To platí zejména tehdy, když má dohoda vliv na inovaci zaměřenou na vývoj nových výrobků a již v rané fázi je možné rozpoznat póly výzkumu a vývoje [25].
This is particularly the case where the agreement affects innovation aiming at creating new products and where it is possible at an early stage to identify research and development poles [25].
V takových případech lze pomocí analýzy stanovit, zda po uzavření dohody zůstane dostatečný počet konkurenčních pólů výzkumu a vývoje pro zachování účinné soutěže v oblasti inovace.
In such cases it can be analysed whether after the agreement there will be a sufficient number of competing research and development poles left for effective competition in innovation to be maintained.
Rozlišení mezi soutěžiteli a nesoutěžiteli
The distinction between competitors and non-competitors
Obecně platí, že dohody mezi soutěžiteli představují větší riziko pro hospodářskou soutěž než dohody mezi nesoutěžiteli.
In general, agreements between competitors pose a greater risk to competition than agreements between non-competitors.
Hospodářská soutěž mezi podniky používajícími stejnou technologii (soutěž v rámci téže technologie mezi nabyvateli licence) však významným způsobem doplňuje hospodářskou soutěž mezi podniky, které používají konkurenční technologie (soutěž mezi technologiemi).
However, competition between undertakings that use the same technology (intra-technology competition between licensees) constitutes an important complement to competition between undertakings that use competing technologies (inter-technology competition).
Hospodářská soutěž v rámci téže technologie může například vést k nižším cenám výrobků obsahujících dotyčnou technologii, což může nejen vytvářet přímé a bezprostřední přínosy pro spotřebitele těchto výrobků, ale také podněcovat další soutěž mezi podniky používajícími konkurenční technologie.
For instance, intra-technology competition may lead to lower prices for the products incorporating the technology in question, which may not only produce direct and immediate benefits for consumers of these products, but also spur further competition between undertakings that use competing technologies.
V souvislosti s udělováním licencí je třeba vzít v úvahu také skutečnost, že nabyvatelé licence prodávají svůj vlastní výrobek.
In the context of licensing it must also be taken into account that licensees are selling their own product.
Nejedná se tedy o další prodej výrobku dodávaného jiným podnikem.
They are not re-selling a product supplied by another undertaking.
Proto zde může existovat větší prostor pro rozlišení výrobků a soutěž mezi nabyvateli licence na základě jakosti než v případě vertikálních dohod o dalším prodeji výrobků.
There may thus be greater scope for product differentiation and quality-based competition between licensees than in the case of vertical agreements for the resale of products.
Aby bylo možné určit soutěžní vztah mezi smluvními stranami, je třeba prozkoumat, zda by při neexistenci dohody byly skutečnými nebo potenciálními soutěžiteli.
In order to determine the competitive relationship between the parties it is necessary to examine whether the parties would have been actual or potential competitors in the absence of the agreement.
Jestliže by smluvní strany bez dané dohody nebyly skutečnými ani potenciálními soutěžiteli na žádném relevantním trhu dotčeném dohodou, považují se za nesoutěžitele.
If without the agreement the parties would not have been actual or potential competitors in any relevant market affected by the agreement they are deemed to be non-competitors.
V případě, že poskytovatel i nabyvatel licence působí na stejném trhu výrobků nebo stejném trhu technologií, aniž by jedna nebo obě smluvní strany porušovaly práva duševního vlastnictví druhé strany, jedná se o skutečné soutěžitele na dotyčném trhu.
Where the licensor and the licensee are both active on the same product market or the same technology market without one or both parties infringing the intellectual property rights of the other party, they are actual competitors on the market concerned.
Smluvní strany se považují za skutečné soutěžitele na trhu technologií, jestliže nabyvatel licence již poskytuje licence na svou vlastní technologii a poskytovatel licence na trh technologií vstoupí tím, že nabyvateli licence udělí licenci na technologii konkurenční.
The parties are deemed to be actual competitors on the technology market if the licensee is already licensing out his technology and the licensor enters the technology market by granting a license for a competing technology to the licensee.
Za potenciální soutěžitele na trhu výrobků se smluvní strany považují, jestliže by při neexistenci dohody a bez porušení práv duševního vlastnictví druhé strany pravděpodobně provedly dodatečné investice nutné ke vstupu na relevantní trh v reakci na malé, ale trvalé zvýšení cen výrobků.
The parties are considered to be potential competitors on the product market if in the absence of the agreement and without infringing the intellectual property rights of the other party it is likely that they would have undertaken the necessary additional investment to enter the relevant market in response to a small but permanent increase in product prices.
Aby se jednalo o reálný konkurenční tlak, musí být pravděpodobné, že by ke vstupu na trh došlo v krátké době.
In order to constitute a realistic competitive constraint entry has to be likely to occur within a short period.
Obvykle to znamená období jednoho až dvou let.
Normally a period of one to two years is appropriate.
Avšak v jednotlivých případech je možné brát v úvahu i delší období.
However, in individual cases longer periods can be taken into account.
Jako měřítko pro určení délky tohoto období lze použít dobu, kterou podniky již působící na trhu potřebují k přizpůsobení svých kapacit.
The period of time needed for undertakings already on the market to adjust their capacities can be used as a yardstick to determine this period.
Je například pravděpodobné, že smluvní strany budou považovány za potenciální soutěžitele na trhu výrobků, jestliže nabyvatel licence vyrábí na jednom zeměpisném trhu na základě své vlastní technologie a začíná vyrábět na jiném zeměpisném trhu na základě licencované konkurenční technologie.
For instance, the parties are likely to be considered potential competitors on the product market where the licensee produces on the basis of its own technology in one geographic market and starts producing in another geographic market on the basis of a licensed competing technology.
Za takových okolností je pravděpodobné, že by nabyvatel licence mohl na tento druhý zeměpisný trh vstoupit na základě své vlastní technologie, pokud tomuto vstupu nebrání objektivní činitele, včetně existence blokujících patentů (viz odstavec 32).
In such circumstances, it is likely that the licensee would have been able to enter the second geographic market on the basis of its own technology, unless such entry is precluded by objective factors, including the existence of blocking patents (see paragraph 32 below).
Smluvní strany se pokládají za potenciální soutěžitele na trhu technologií, jestliže vlastní vzájemně nahraditelné technologie a nabyvatel licence sice v daném konkrétním případě neuděluje licence na svou vlastní technologii, ale pravděpodobně by je uděloval, kdyby došlo k malému, ale trvalému zvýšení cen technologií.
The parties are considered to be potential competitors on the technology market where they own substitutable technologies if in the specific case the licensee is not licensing his own technology, provided that he would be likely to do so in the event of a small but permanent increase in technology prices.
Pro účely použití nařízení TTBER se však potenciální hospodářská soutěž na trhu technologií nebere v úvahu (viz odstavec 66).
However, for the application of the TTBER potential competition on the technology market is not taken into account (see paragraph 66 below).
Někdy se může stát, že se smluvní strany stanou soutěžiteli po uzavření dohody, protože nabyvatel licence vyvine a začne využívat konkurenční technologii.
In some cases the parties may become competitors subsequent to the conclusion of the agreement because the licensee develops and starts exploiting a competing technology.
V takových případech je třeba vzít v úvahu, že v době uzavření dohody smluvní strany nebyly soutěžiteli a že dohoda byla uzavřena v tomto rámci.
In such cases it must be taken into account that the parties were non-competitors at the time of conclusion of the agreement and that the agreement was concluded in that context.
Kontrolní úřad ESVO se proto zaměří především na dopad dohody na možnost nabyvatele licence využívat svou vlastní (konkurenční) technologii.
The EFTA Surveillance Authority will therefore mainly focus on the impact of the agreement on the licensee’s ability to exploit his own (competing) technology.
U takovýchto dohod se především nepoužije seznam tvrdých omezení, který se vztahuje na dohody mezi soutěžiteli, ledaže by byla dohoda následně zásadně pozměněna poté, co se smluvní strany staly soutěžiteli (srov. čl. 4 odst. 3 nařízení TTBER).
In particular, the list of hardcore restrictions applying to agreements between competitors will not be applied to such agreements unless the agreement is subsequently amended in any material respect after the parties have become competitors (cf. Article 4(3) of the TTBER).
Podniky, které jsou stranami určité dohody, se mohou stát soutěžiteli po uzavření této dohody také v případě, že nabyvatel licence na trhu výrobků působil již před udělením licence a poskytovatel licence následně vstoupí na trh výrobků na základě buď licencované technologie nebo nové technologie.
The undertakings party to an agreement may also become competitors subsequent to the conclusion of the agreement where the licensee was already active on the product market prior to the licence and where the licensor subsequently enters the product market either on the basis of the licensed technology or a new technology.
Pokud dohoda není následně zásadně pozměněna, bude se na ni i v tomto případě nadále vztahovat seznam tvrdých omezení platný pro dohody mezi nesoutěžiteli (srov. čl. 4 odst. 3 nařízení TTBER).
Also in this case the hardcore list relevant for agreements between non-competitors will continue to apply to the agreement unless the agreement is subsequently amended in any material respect (cf. Article 4(3) of the TTBER).
Jestliže smluvní strany vlastní technologie, které se jednosměrně nebo obousměrně blokují, považují se za nesoutěžitele na trhu technologií.
If the parties own technologies that are in a one-way or two-way blocking position, the parties are considered to be non-competitors on the technology market.
Jednosměrné blokování nastává, když určitou technologii nelze využívat bez porušení práv k jiné technologii.
A one-way blocking position exists when a technology cannot be exploited without infringing upon another technology.
Tak tomu je například tehdy, když nějaký patent chrání zlepšení technologie, která je chráněna jiným patentem.
This is for instance the case where one patent covers an improvement of a technology covered by another patent.
V takovém případě patent na zlepšení nelze využívat, aniž by jeho majitel získal licenci na základní patent.
In that case the exploitation of the improvement patent pre-supposes that the holder obtains a licence to the basic patent.