natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Totéž platí o dopisu od provinčního úřadu v Catanzaru č. 7302 ze dne 3. července 1992 (na který se odvolávala také společnost Simet), jehož cílem bylo umožnit poskytovatelům pravidelné autobusové dopravy zvýšit tarify až o 6,1 % v souladu s inflací, čímž se provedl oběžník č. 801/92 [26].
The same should be said of the letter from the Provincial Office of Catanzaro No 7302 of 3 July 1992 (also referred to by Simet) aimed at enabling scheduled bus service operators to raise fares by up to 6,1 % in line with inflation, implementing circular No 801/92 [26].
V tomto dopise je také informace, že podniky mohou uplatňovat odlišný tarifní systém, pokud v této souvislosti podají zvláštní žádost.
That letter also points out that undertakings could operate under a different fare scheme, provided they submitted a specific application.
Italské orgány dávají na vědomí, že společnost Simet takovou žádost nikdy nepředložila.
The Italian authorities note that no such application was ever submitted by Simet.
Ministerské oznámení z roku 1988, ani dopis ministerstva z roku 1992 v žádném případě neznamenaly zamítnutí jakékoli žádosti společnosti Simet o ukončení závazku veřejné služby v souvislosti s tarify.
In any event, neither the ministerial memo of 1988 nor the Ministry’s 1992 letter constituted a rejection of any application from Simet for termination of a public service obligation relating to fares.
Italské orgány nesouhlasí ani s tvrzením společnosti Simet, že bod 2 oběžníku č. 3/02 ze dne 5. dubna 2002 je důkazem, že tarify v rámci služeb linkové dopravy stanovovalo ministerstvo.
The Italian authorities also disagree with Simet’s contention that point 2 of circular No 3/02 of 5 April 2002 proves that the fares for the scheduled service were set by the Ministry.
Tento oběžník obsahoval pouze pokyny k převodu tarifů z lir na eura.
That circular merely provided instructions for converting fares in lire to euros.
To, že tarify v dálkové linkové dopravě se uváděly jako „regulované“ tarify, neznamená, že je nestanovili provozovatelé.
The fact that long-distance scheduled transport fares were referred to as being ‘regulated’ fares does not mean that they were not set by the operators.
Spíše to znamená, že tyto tarify se stanovovaly předem v zájmu transparentnosti a informovanosti cestujících a následně je schválily příslušné ministerské útvary.
Rather, this meant that those were fares which were set in advance in the interests of transparency and publicity for passengers and subsequently authorised by the competent ministerial services.
Protože tato služba představuje službu pravidelné všeobecné dopravy, způsoby poskytování služby, jako jsou trasy, zastávky, jízdní řády a tarify, musí být na rozdíl od příležitostných služeb předem známé.
Since the service is a scheduled universal service, the details of the services provided, such as routes, bus stops, timetables and fares, must be known in advance, in contrast to occasional services.
Stejná zásada platí podle italských orgánů pro regulované služby i na úrovni Unie, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/2009 [27], podle kterého jsou tarify nedílnou součástí povolení pro služby linkové dopravy (čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení).
According to the Italian authorities, the same principle exists at Union level for regular services, which are governed by Regulation (EC) No 1073/2009 of the European Parliament and of the Council [27], according to which fares are an integral part of the authorisations for regular services (Article 6(2) of that Regulation).
Vzhledem k této nutnosti předběžného určení zpochybnily italské orgány i výklad společnosti Simet, pokud jde o bod 6 specifikací koncese [28], protože v žádosti společnosti Simet i v koncesi vydané ministerstvem byly předem určeny jak jízdní řády, tak tarify pro služby linkové dopravy podléhající koncesi.
In light of these advance scheduling requirements, the Italian authorities also contest Simet’s interpretation of point No 6 of the concession specifications [28], as both Simet’s application and the Ministry’s concession specification referred to pre-set timetables and fares for the scheduled services.
Pokud jde o výši požadovaného vyrovnání, žádá společnost Simet pouze „vyrovnání […] do výše dlužných částek“.
As regards the amount of compensation demanded, Simet claimed only ‘compensation ... within the limits of the amounts proven to be due’.
Podle italských orgánů jsou výpočty nákladů, které za příslušné období společnost Simet provedla, obecné, protože se týkají celé její obchodní činnosti. Jsou i objektivně nepřesné a nevycházejí ze spolehlivých údajů vzhledem k neexistenci odděleně vedených účtů po většinu posuzovaného období.
According to the Italian authorities, the cost calculations produced over time by Simet are generic, as they cover its entire business activity, and also objectively incorrect and not based on reliable data, given the absence of account separation for the majority of the period under review.
Italské orgány považují za zcela nepodstatné, zda v projednávaném případě jde o přiznání vyrovnání za veřejnou službu (tedy o přímé použití nařízení (EHS) č. 1191/69), nebo o přiznání náhrady škod.
The Italian authorities consider it entirely irrelevant whether the case in question concerns the award of public service compensation (hence, the direct application of Regulation (EEC) No 1191/69) or the award of damages.
I za předpokladu, že by Státní rada měla v úmyslu uznat nárok společnosti Simet na náhradu škod, což podle italských orgánů není logický ani předvídaný závěr vyplývající ze znění rozsudku 1405/2010 [29], jakékoli utrpěné škody by mohly vzniknout jen na základě plnění závazků veřejné služby.
Even supposing that the Council of State meant to recognise Simet’s entitlement to damages, which according to the Italian authorities is neither a foregone nor an obvious conclusion based on a reading of judgment 1405/2010 [29], any damage incurred could only arise from the operation of public service obligations.
Italské orgány trvají na tom, že společnosti Simet takové závazky nikdy nebyly uloženy.
The Italian authorities insist that no such obligations have ever been imposed on Simet.
Italské orgány vyjádřily nesouhlas s možným poskytnutím náhrady škod podle článku 41 italské ústavy.
Finally, the Italian authorities disagree that compensatory damages are required by Article 41 of the Italian Constitution.
Přepravu cestujících v linkové meziregionální autobusové dopravě nelze považovat za zcela liberalizovanou pouhým a přímým uplatněním článku 41 italské ústavy, protože v první řadě podléhá systému koncesí (regulovanému zákonem č.. 1822/39 a dekretem prezidenta republiky č. 369/94) a následně systému povolení (regulovanému legislativním dekretem č. 285/05).
The transport of passengers by means of scheduled inter-regional services cannot be considered to have been completely liberalised by a simple and direct application of Article 41 of the Italian Constitution, being first subject to a concession system (regulated by Law No 1822/39 and Presidential Decree 369/94) and subsequently to an authorisation system (regulated by Legislative Decree 285/05).
Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
Under Article 107(1) of the Treaty, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the provision of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Podle čl. 107 odst. 1 představuje opatření podporu, pokud jsou současně splněny tyto podmínky:
For a support measure to be considered state aid within the meaning of Article 107(1), it must fulfil all of the following conditions:
výhoda musí být poskytnuta státem nebo ze státních prostředků,
it must be granted by the state or through state resources,
opatření musí poskytovat selektivní výhodu tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby,
it must confer a selective advantage by favouring certain undertakings or the production of certain goods,
opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž,
it must distort or threaten to distort competition,
má vliv na obchod mezi členskými státy.
it must affect trade between Member States.
Komise posoudí, zda v daném případě jsou všechny tyto podmínky splněny.
The Commission will examine whether each of these conditions has been fulfilled in the present case.
Státní prostředky a přičitatelnost
State resources and imputability
Komise konstatuje, že na základě rozsudků Státní rady musí ministerstvo uhradit společnosti Simet vyrovnání za provozování meziregionální autobusové dopravy od roku 1987 do roku 2003 na trasách, za které odpovídá stát.
The Commission observes that the judgments of the Council of State require the Ministry to pay compensation to Simet for the provision of inter-regional bus transport services from 1987 to 2003 on routes under state responsibility.
Zdroje na uhrazení tohoto vyrovnání jsou zdroje ministerstva; jedná se tedy o státní prostředky.
The resources from which this compensation would be paid are those available to the Ministry and thus constitute state resources.
Rozhodnutí o uhrazení tohoto vyrovnání, které přijal soudní orgán, je přičitatelné státu.
The decision to pay that compensation, which has been taken by the court, is imputable to the state.
Komise především podotýká, že společnost Simet vykonává hospodářskou činnost, konkrétně osobní dopravu, za úplatu.
The Commission notes first and foremost that Simet is engaged in an economic activity, namely passenger transportation against remuneration.
Proto je třeba společnost Simet považovat za „podnik“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Therefore, Simet should be considered an ‘undertaking’ within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
Poskytnutí opatření by se rovněž mělo považovat za selektivní, protože zvýhodňuje pouze společnost Simet.
The granting of the measure should also be considered selective, since it benefits only Simet.
Pokud jde o poskytnutí hospodářské výhody, z rozsudku ve věci Altmark vyplývá, že vyrovnání poskytnuté státem nebo ze státních prostředků podnikům v souvislosti se závazky veřejné služby, které jim byly uloženy, neposkytuje dotčeným podnikům výhodu, takže nepředstavuje podporu v smyslu čl. 107 odst. 1, jestliže byly splněny tyto čtyři podmínky [30]:
As regards the granting of an economic advantage, it follows from the Altmark judgment that compensation granted by the state or through state resources to undertakings in consideration for public service obligations imposed on them does not confer such an advantage on the undertakings concerned, and hence does not constitute aid within the meaning of Article 107(1), provided the following four conditions are met [30]:
zaprvé, podnik-příjemce musí být skutečně pověřen plněním povinností veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasně definovány,
first, the recipient undertaking must actually be required to discharge public service obligations and those obligations have to be clearly defined;
zadruhé, parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, musejí být předem stanoveny objektivním a transparentním způsobem,
second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established beforehand in an objective and transparent manner;
zatřetí, vyrovnání nemůže přesahovat meze toho, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených k plnění povinností veřejné služby se zohledněním příjmů, které se k nim vztahují, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností,
third, the compensation must not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations; and
začtvrté, není-li výběr podniku, který má být pověřen plněním povinností veřejné služby, v konkrétním případě učiněn v rámci řízení o zadání veřejné zakázky umožňujícího vybrat zájemce schopného poskytovat tyto služby za nejmenších nákladů pro územně správní celek, musí být úroveň nutného vyrovnání určena na základě analýzy nákladů, které by průměrný podnik, správně řízený a přiměřeně vybavený dopravními prostředky k tomu, aby mohl uspokojit požadavky veřejné služby, vynaložil při plnění těchto povinností se zohledněním příjmů, které se k nim vztahují, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností.
fourth, where the undertaking which is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed must have been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
Pokud jde o druhou podmínku, parametry, které slouží jako základ pro výpočet vyrovnání, musí být stanoveny předem objektivním a transparentním způsobem, aby se zajistilo, že neposkytují přijímajícímu podniku hospodářskou výhodu oproti jeho konkurentům.
As regards the second condition, the parameters that serve as the basis for calculating compensation must be established in advance in an objective and transparent manner in order to ensure that they do not confer an economic advantage that could favour the recipient undertaking over competing undertakings.
Nutnost stanovit parametry vyrovnání předem však neznamená, že vyrovnání musí být vypočítáno podle konkrétního vzorce.
However, the need to establish the compensation parameters in advance does not mean that the compensation has to be calculated on the basis of a specific formula.
Důležité je, aby bylo od začátku jasné, jak se výše vyrovnání určí.
Rather, what matters is that it is clear from the outset how the compensation is to be determined.
V tomto případě společnost Simet nepředložila žádné důkazy o tom, že parametry vyrovnání za poskytování dotčených služeb ve sledovaném období byly stanoveny předem objektivním a transparentním způsobem.
In the present case, Simet has not provided any evidence to show that the compensation parameters for the provision of the services in question over the period under consideration were ever established in advance in an objective and transparent manner.
Ve specifikacích koncese, na jejichž základě chce společnost Simet prokázat, že jí byl uložen závazek veřejné služby, se spíše uvádí, že poskytování služeb nezavdává společnosti žádný nárok na dotace ani náhradu jakéhokoli druhu a že společnost bude službu poskytovat v plné míře na vlastní riziko.
Rather, the concessions specifications upon which Simet relies to demonstrate that a public service obligation was imposed upon it state that the operation of the services does not give the company any right to a subsidy or compensation of any kind and that the service is operated entirely at the company’s own risk.
Právě z tohoto důvodu Státní rada ve svém rozsudku č. 1405/2010 stanovila, aby se vyrovnání vypočítalo na základě spolehlivých údajů z účetnictví společnosti.
It is for this reason that judgment 1405/2010 of the Council of State ordered that that compensation be calculated on the basis of reliable data from the company’s accounts.
Při neexistenci předem stanovených parametrů vyrovnání jsou všechny takové výpočty nezbytně založeny výlučně na následných odhadech čistých nákladů na poskytování předmětných služeb linkové meziregionální dopravy. Platí to pro výpočty v původní zprávě i ve zprávě s většinovým stanoviskem.
Any such calculations, in the absence of compensation parameters established in advance, are necessarily based solely on ex post estimates of the net costs involved in the provision of the inter-regional scheduled bus services in question, such as the calculations contained in the initial report and the majority report.
V tomto případě tedy nebyla splněna druhá podmínka rozsudku ve věci Altmark.
The second Altmark condition has therefore not been met in the present case.
K tomu, aby bylo možno vyloučit přítomnost hospodářské výhody v případě poskytnutí vyrovnání podnikům v souvislosti se závazky veřejné služby, které jim byly uloženy, rozsudek ve věci Altmark vyžaduje, aby byly splněny všechny čtyři podmínky. Komise tedy nemá důvod zkoumat, zda byly v tomto případě splněny ostatní tři podmínky.
In order to exclude the presence of an economic advantage where compensation is granted to undertakings in consideration for public service obligations imposed on them, the Altmark judgment requires that all four conditions be satisfied, and there is consequently no reason for the Commission to examine whether the other three conditions have been met in the present case.
Uhrazení vyrovnání společnosti Simet za poskytování služeb meziregionální autobusové dopravy v období 1987–2003 tedy představuje poskytnutí selektivní hospodářské výhody tomuto podniku.
Accordingly, the payment of compensation to Simet for the provision of inter-regional bus transport services for the period 1987-2003 does confer on that undertaking a selective economic advantage.
Pokud jde o tato dvě kritéria, je třeba ověřit, zda je pravděpodobné, že oznámené opatření naruší hospodářskou soutěž v takové míře, že to ovlivní obchod mezi členskými státy.
As regards these two criteria, it is necessary to verify whether the notified measure is likely to distort competition to the extent that it affects trade between Member States.
Jak je uvedeno v rozsudku ve věci Altmark [31], od roku 1995 několik členských států otevřelo některé trhy v oblasti dopravy konkurenci podniků usazených v jiných členských státech. Několik podniků tak již nabízí své služby městské, příměstské nebo regionální dopravy v jiných členských státech, než je stát jejich původu.
As reflected in the Altmark judgment [31], since 1995 several Member States have opened certain transport markets to competition from undertakings established in other Member States, so that a number of undertakings are already offering their urban, suburban or regional transport services in Member States other than their state of origin.
Tento trend je ještě výraznější v případě služeb linkové meziregionální dopravy, které poskytuje i společnost Simet.
This tendency is even more pronounced for inter-regional scheduled transport services such as those provided by Simet.
Jakékoliv vyrovnání poskytnuté společnosti Simet by proto mělo být považováno za opatření, které může narušovat hospodářskou soutěž v oblasti meziregionální autobusové dopravy a ovlivnit obchod mezi členskými státy do té míry, v jaké negativně ovlivňuje schopnost dopravních podniků usazených v jiných členských státech nabízet služby v Itálii a v jaké posiluje postavení společnosti Simet na trhu.
Accordingly, any compensation granted to Simet should be considered liable to distort competition for the provision of inter-regional bus transportation services and liable to affect trade between Member States to the extent that it negatively impacts on the ability of transport undertakings established in other Member States to offer their services in Italy and strengthens the market position of Simet.
Komise rovněž poznamenává, že společnost Simet působí i na jiných trzích, například na trhu se službami mezinárodní dopravy, cestovního ruchu a pronájmu autobusů, takže na těchto trzích v rámci Unie jednoznačně konkuruje jiným společnostem.
The Commission also notes that Simet is active in other markets, such as international travel services, tourism services and bus rental services, and thus clearly competes with other companies within the Union in those markets.
Každé vyrovnání poskytnuté společnosti Simet by nevyhnutelně narušilo hospodářskou soutěž a ovlivnilo obchod mezi členskými státy na těchto trzích.
Any compensation granted to Simet would necessarily also distort competition and affect trade between Member States on those markets as well.
Komise se proto domnívá, že oznámené opatření narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
Accordingly, the Commission takes the view that the notified measure is liable to distort competition and affect trade between Member States.
S ohledem na výše uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že oznámené opatření představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
In light of the above, the Commission finds that the notified measure constitutes state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
VÝJIMKY Z OZNAMOVACÍ POVINNOSTI PODLE NAŘÍZENÍ (EHS) Č. 1191/69
EXEMPTION FROM THE NOTIFICATION OBLIGATION UNDER REGULATION (EEC) NO 1191/69
Na základě zdůvodnění Státní rady získala společnost Simet nárok na vyrovnání za poskytování dotyčných dopravních služeb v době, kdy tyto služby poskytovala.
According to the reasoning of the Council of State, Simet acquired the right to obtain compensation for the provision of the transport services in question at the point in time at which it carried out those services.
Na to, aby toto odůvodnění platilo, by platby na vyrovnání musely být vyňaty z postupu informování předem podle čl. 17 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1191/69. V opačném případě by opomenutí oznámení vyrovnání znamenalo, že je protiprávní, protože by bylo v rozporu s ustanoveními Smlouvy o státní podpoře.
For this reasoning to hold, the compensation payments would have to have been exempted from the compulsory notification procedure pursuant to Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69: otherwise failure to notify that compensation would have rendered it illegal, as it would have been contrary to the state aid provisions of the Treaty.
Podle čl. 17 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1191/69 jsou totiž vyrovnání hrazená v souladu s uvedeným nařízením vyňata z postupu informování předem stanoveného v čl. 108 odst. 3 Smlouvy, a tudíž se na ně nevztahuje povinnost předběžného oznámení.
This is because, under Article 17(2) of that Regulation (EEC) No 1191/69, compensation paid pursuant to the Regulation is exempted from the preliminary information procedure laid down in Article 108(3) of the Treaty and thus from prior notification.
Z rozsudku ve věci Combus vyplývá, že pojem „vyrovnání za závazky veřejné služby“ ve smyslu tohoto ustanovení se musí vykládat velmi restriktivně [32].
It follows from the Combus judgment that the concept of ‘public service compensation’ within the meaning of that provision must be interpreted in a very narrow manner [32].
Výjimka z oznámení podle čl. 17 odst. 2 se týká pouze vyrovnání za závazky veřejné služby, které byly podniku jednostranně uloženy podle článku 2 uvedeného nařízení, jež se vypočítávají pomocí metody popsané v článcích 10 až 13 zmíněného nařízení (společná metoda vyrovnání), a neuplatní se v případě smluv o veřejné službě definovaných v článku 14.
The exemption from notification provided by Article 17(2) covers only compensation for public service obligations imposed unilaterally on an undertaking, pursuant to Article 2 of that Regulation, which are calculated using the method described in Articles 10 to 13 of that Regulation (the common compensation procedure), and not to public service contracts as defined by Article 14.
Vyrovnání hrazené na základě smlouvy o veřejné službě definované v článku 14 nařízení (EHS) č. 1191/69, které představuje státní podporu, se musí předem oznámit Komisi.
Compensation paid pursuant to a public service contract as defined by Article 14 of Regulation (EEC) No 1191/69 which constitutes state aid must be notified to the Commission before it is put into effect.
Pokud vyrovnání oznámeno nebude, bude se považovat za protiprávně provedenou podporu.
Failure to do so will result in that compensation being deemed illegally implemented aid.