natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Během podzimu 2008 a jara 2009 byly Kontrolní úřad a norské orgány v souvislosti s tímto případem v neformálním styku prostřednictvím telefonických hovorů a elektronické pošty.
During the autumn of 2008 and spring of 2009, the Authority and the Norwegian authorities have had informal contact via both telephone and electronic mail regarding the case.
Informace, které Kontrolní úřad v této souvislosti obdržel, byly norskými orgány shrnuty v dopise, který dne 6. července 2009 zaslalo ministerstvo státní správy a reforem elektronickou poštou (dokument č. 523766) [11].
Information received by the Authority in this context has been consolidated by the Norwegian authorities in a letter submitted electronically on 6 July 2009 by the Ministry of Government Administration and Reform (Event no: 523766) [11].
OKOLNOSTI EXISTENCE ÚDAJNÉ PODPORY
BACKGROUND FOR THE EXISTENCE OF THE ALLEGED AID
STÍŽNOST OBSAHUJÍCÍ TVRZENÍ O POSKYTNUTÍ STÁTNÍ PODPORY
THE COMPLAINT ALLEGING THE INVOLVEMENT OF STATE AID
Veřejná správa silnic v Norsku je pověřená výstavbou a údržbou státních a krajských silnic, mostů a tunelů.
The Public Road Administration in Norway is in charge of the construction and maintenance of national and county municipality roads, bridges and tunnels.
Až do dne 1. ledna 2003 provozovala Norská správa silnic prostřednictvím okresních úřadů vnitropodniková výrobní oddělení (dále společně „výrobní oddělení“), která jménem Veřejné správy silnic prováděla stavební práce.
Prior to 1 January 2003 the Norwegian Road Administration operated in-house production departments (hereinafter collectively referred to as ‘the Production Department’) via district offices which carried out the construction work on behalf of the Public Road Administration.
V roce 2001–2002 se však norské orgány rozhodly provést celkovou restrukturalizaci vnitropodnikových výrobních činností.
However, in 2001–2002 the Norwegian authorities decided to carry out an overall restructuring of the in-house production activities.
V této souvislosti vláda navrhla, aby parlament vyňal výrobní činnosti z Veřejné správy silnic a převedl je na společnost s ručením omezeným ve vlastnictví státu [12].
In this regard the Government proposed that the Parliament should separate the production activities from the Public Road Administration and transfer them to a limited liability company owned by the State [12].
Státní správě zůstaly administrativní funkce zahrnující plánování budoucích stavebních prací, včetně organizace veřejných nabídkových řízení.V důsledku toho byly dne 1. ledna 2003 výrobní činnosti výrobního oddělení v rámci Veřejné správy silnic odejmuty státu a převedeny na nově založenou společnost Mesta AS.
The administrative functions consisting of planning future construction activities, including the organisation of public tenders, remained within the state administration.As a result, on 1 January 2003, the production activities of the Production Department within the Public Road Administration was separated from the State and transferred to a newly established company, Mesta AS.
Veškerá aktiva, práva a povinnosti výrobního oddělení byly převedeny na společnost Mesta AS jako příspěvky formou věcného plnění [13].
All assets, rights and obligations pertaining to the Production Department were transferred to Mesta AS as contributions in kind [13].
Aktiva zahrnovala strojní zařízení a vybavení a rovněž smlouvy o poskytování služeb uzavřené mezi výrobním oddělením a Veřejnou správou silnic.
The assets included machinery and equipment as well as service contracts entered into between the Production Department and the Public Road Administration.
Oplátkou stát získal akcie nové společnosti.
In return the State received shares in the new company.
V současnosti společnost Mesta AS vykonává činnosti v oblasti výstavby a údržby, přičemž soutěží s ostatními hospodářskými subjekty, které působí na tomto trhu.Stěžovatel tvrdil, že společnost Mesta AS obdržela v rozporu s čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP státní podporu, a to ze čtyř důvodů: i) stát financoval náklady restrukturalizace; ii) fixní aktiva převedená na společnost Mesta AS byla v počáteční rozvaze oceněna hodnotou nižší, než je tržní hodnota; iii) společnost Mesta AS byla vzájemně subvencována v důsledku převzetí předchozího portfolia zakázek výrobního oddělení ze strany společnosti a iv) společnost Mesta AS nezaplatila poplatky za dokumenty a registrační poplatky, které jsou obvykle splatné v případě převodu vlastnictví nemovitostí.
Currently, Mesta AS carries out construction and maintenance activities in competition with other operators active on this market.The complainant has argued that Mesta AS has received State aid contrary to Article 61(1) of the EEA Agreement on four accounts: (i) the State has financed the restructuring costs; (ii) the fixed assets transferred to Mesta AS have been assessed at below market value in the opening balance; (iii) Mesta AS has been cross-subsidized as a result of the takeover by the company of the Production Department’s previous contract portfolio; and (iv) Mesta AS has not paid document and registration duties normally falling due in the case of transfer of ownership of real estate.
Níže jsou popsány skutečnosti, které jsou důležité pro posouzení, zda každé z těchto údajných opatření zahrnovalo státní podporu.
The following describes the facts relevant for assessing whether each of these alleged measures involve State aid.
RESTRUKTURALIZAČNÍ A JINÁ REORGANIZAČNÍ OPATŘENÍ
RESTRUCTURING AND OTHER REORGANISATION MEASURES
Z přípravných legislativních prací vyplývá, že do nově založené společnosti Mesta AS mělo být převedeno přibližně 4750 pracovníků (z celkového počtu přibližně 5000 osob), kteří byli dříve zaměstnáni ve výrobním oddělení [14].
It appears from preparatory legislative work that about 4750 of all employees (totalling approximately 5000) previously employed in the Production Department were to be transferred to the newly established company, Mesta AS [14].
Po převodu do společnosti Mesta AS by tito pracovníci přišli o své postavení státních zaměstnanců.
Upon transfer to Mesta AS, the employees would loose their status as civil servants.
Jelikož zaměstnanci mohli tento převod odmítnout, bylo nezbytné poskytnout jim pobídky s cílem přimět je, aby s převedením souhlasili [15].
As the employees were entitled to refuse such a transfer it was necessary to give incentives to employees in order to encourage them to accept the transfer [15].
Aby bylo zajištěno, že bude založena společnost, která je z obchodního hlediska životaschopná, bylo mimoto nezbytné snížit počet pracovníků přibližně o 1700 na zhruba 3050 osob [16].Přípravné legislativní práce objasňují různá „restrukturalizační“ opatření plánovaná norskými orgány.
In addition, in order to ensure the establishment of a commercially viable company it was necessary to reduce the workforce by approximately 1700 to approximately 3050 [16].The preparatory legislative work sets out different ‘restructuring’ measures foreseen by the Norwegian authorities.
Čtyři opatření spočívala v i) dočasném zachování nároků na důchod státních zaměstnanců [17]; ii) zachování nároku na zvláštní věk odchodu do důchodu [18]; iii) balíčky týkající se předčasného odchodu do důchodu a různá jiná opatření zahrnující iv) stěhování, dojíždění, zachování mezd a renovaci strojů [19].
Four measures consisted of (i) temporary maintenance of civil servant pension rights [17]; (ii) maintenance of the right to a special retirement age [18]; (iii) early pension packages; and various other measures involving (iv) moving, commuting, maintenance of salary and renovation of machines [19].
Na tato opatření se odkazuje jako na „restrukturalizační opatření“ a byla financována přímými granty.
These are referred to as the ‘restructuring measures’ and are financed by direct grants.
Původně se předpokládalo, že prostřednictvím přímého financování bude financována další nákladová položka, a to v) náhrada mezd [20].
Initially a further cost item (v) compensation for salary, was foreseen to be financed through direct funding [20].
Avšak těsně před stanovením počáteční rozvahy společnosti Mesta AS norské orgány rozhodly, že by příslušné náklady měly být místo toho pokryty vkladem kapitálu do společnosti Mesta AS, a to ve formě vlastního kapitálu.Celkové náklady na čtyři restrukturalizační opatření, která byla financována přímým grantem, byly původně odhadovány na 1468 milionů NOK (diskontováno na současné hodnoty) a stát je měl podle plánu společnosti Mesta AS uhradit ve splátkách během tříletého období od roku 2003 do roku 2005 [21].
However, immediately prior to fixing the opening balance of Mesta AS the Norwegian authorities decided that the relevant costs should instead be covered by a capital contribution to Mesta AS in the form of equity.The total cost of the four restructuring measures financed by a direct grant was initially estimated at NOK 1468 million (discounted to present values) and foreseen to be reimbursed by the State to Mesta AS in instalments over a three-year period from 2003 to 2005 [21].
Tyto náklady restrukturalizace nebyly zahrnuty v počáteční rozvaze společnosti Mesta AS, jelikož měly být financovány státem ze státního rozpočtu během tří let 2003, 2004 a 2005 [22].
These restructuring costs were not included in the opening balance of Mesta AS since the restructuring costs were to be funded by the State via the State budget for the three years of 2003, 2004 and 2005 [22].
Ze státního rozpočtu na rok 2006 vyplývá, že společnost Mesta AS obdržela od státu na úhradu nákladů restrukturalizace celkovou částku ve výši 993,6 milionu NOK [23].
It appears from the State budget for 2006 that Mesta AS has received a total of NOK 993,6 million from the State to cover restructuring costs [23].
Do dne 30. června 2008 společnost Mesta AS vynaložila z této částky 879,6 milionu NOK, přičemž celkové náklady restrukturalizace byly odhadnuty na 1097,8 milionu NOK (do roku 2013) [24].
By 30 June 2008 Mesta AS had spent NOK 879,6 million of this amount while total restructuring costs were estimated to amount to NOK 1097,8 million (until the year of 2013) [24].
Norské orgány objasnily, že ačkoli se původně plánovalo, že by stát měl uhradit veškeré náklady restrukturalizace (to znamená, že pokud by původní odhad nákladů restrukturalizace ve výši 1468 milionů NOK nepostačoval, stát by poskytl další finanční prostředky), ze státních rozpočtů na roky 2007 a 2008 je zřejmé, že společnosti Mesta AS nebudou poskytnuty žádné další finanční prostředky určené na restrukturalizaci kromě částky ve výši 993,6 milionu NOK, kterou již obdržela [25].Norské orgány objasnily, že ačkoliv je to velmi nepravděpodobné, je nutno v případě, že by se na konci období ukázalo, že náklady restrukturalizace jsou nižší, než částka, kterou obdržela společnost Mesta AS, přebytečnou částku vrátit státu.
The Norwegian authorities have explained that although it was initially foreseen that the State should cover all restructuring costs (implying that if the original estimate of the restructuring costs of NOK 1468 million would be insufficient the State would grant additional funds), the State budgets for 2007 and 2008 make it clear that Mesta AS will not be granted further restructuring funds than the amount already received of NOK 993,6 million [25].The Norwegian authorities have explained that although very unlikely, if, at the end of the period, the restructuring costs should turn out to be less than the amount received by Mesta AS, the surplus amount must be repaid to the State.
Norské orgány objasnily, že hlavním problémem v souvislosti s převodem zaměstnanců z výrobního oddělení do společnosti Mesta AS bylo umožnit, aby nová společnost působila za podobných podmínek jako její konkurenti, a tím zajistit rovné podmínky.
The Norwegian authorities have explained that the main challenge with respect to transferring employees from Production Department to Mesta AS was to enable the new company to operate on terms similar to that of its competitors and thereby create a level playing field.
Norské orgány se rozhodly převést pracovníky do společnosti Mesta AS a pověřit společnost Mesta AS (na rozdíl od Veřejné správy silnic) provedením opatření spojených s převodem pracovníků a snížením jejich počtu.
The Norwegian authorities decided to transfer the work force to Mesta AS and let Mesta AS (as opposed to the Road Administration) be in charge of implementing the measures involved in the transfer and reduction of the work force.
Tyto problémy a jejich řešení byly součástí a předpokladem liberalizace a otevření trhu pro síť státních silnic.
These issues and their resolution formed part of and were a pre-requisite for the liberalisation and opening of the national road network market.
Norský stát by tento trh neotevřel, pokud by nemohl založit novou společnost s dostatečným počtem zaměstnanců.
The Norwegian State would not have opened this market without being able to establish a new company with sufficient staff.
Norské orgány objasnily, že to bylo pozadím jednání státu s odborovými svazy ohledně převodu zaměstnanců z výrobního oddělení do společnosti Mesta AS.
The Norwegian authorities have explained that this formed the background for the State’s negotiations with the trade unions on the transfer of employees from the Production Department to Mesta AS.
Jednání dne 4. června 2002 vedla k dohodě stran o dočasném zachování určitých práv vyplývajících z postavení státního zaměstnance a možnosti nabídnout opatření, jako je předčasný odchod do důchodu, jejichž cílem je snížení počtu pracovníků [27].
The negotiations resulted in an ‘understanding’ between the parties on 4 June 2002 on a temporary continuation of certain civil servant rights and the possibility to offer measures, such as early pension, aimed at reducing the work force [27].
Konkrétní prvky této dohody jsou objasněny v následujících pododdílech [28].
The specific elements of this understanding are set out in the sub-sections below [28].
Přede dnem 1. ledna 2003 bylo zřízeno prozatímní představenstvo společnosti Mesta AS (dále jen „prozatímní představenstvo“) zastupující budoucí společnost.
Prior to 1 January 2003 an interim board of directors of Mesta AS (the ‘Interim Board’) was established to represent the future company.
Norské orgány vysvětlily, že se prozatímní představenstvo neúčastnilo jednání ohledně zaměstnanců.
The Norwegian authorities have explained that the Interim Board was not a party to any of the negotiations regarding the employees.
Nárok na náhradu mezd však byl zahrnut do zákona o společnosti Mesta [29].
However, the right to compensation for salary was included in the Mesta Act [29].
Naopak, neexistoval žádný zákon či jiný právní nástroj upravující ostatní práva plynoucí z postavení státního zaměstnance.Před popsáním podmínek dohody je vhodné stručně vysvětlit postavení zaměstnanců ve výrobním oddělení před jejich převedením do společnosti Mesta AS: norské orgány objasnily, že pracovníky ve výrobním oddělení zaměstnával stát.
By contrast, there was no law or other legal instrument regulating other civil servant rights.Prior to describing the terms of the understanding it is useful to briefly outline the status of the employees in the Production Department prior to their transfer to Mesta AS: The Norwegian authorities have explained that the employees in the Production Department were employed by the State.
Podle norských právních předpisů mají zaměstnanci státu postavení státních zaměstnanců [30] a u těchto zaměstnanců je povinná účast ve státním penzijním fondu ( „Statens pensjonskasse“ nebo „SPK“) [31].
It follows from Norwegian law that State employees hold the status of civil servants [30] and that for such employees membership of the State pension fund ( ‘Statens pensjonskasse’ or ‘SPK’) is mandatory [31].
Účast v SPK tudíž zajišťuje nároky na důchod státních zaměstnanců.
Hence membership of the SPK ensures civil servants pension rights.
Norské orgány objasnily, že podle norských právních předpisů se převod výrobního oddělení na společnost Mesta AS považuje za „převod podniku“ [34].
The Norwegian authorities have explained that under Norwegian law the transfer of the Production Department to Mesta AS qualifies as a ‘business transfer’ [34].
S odkazem na pravidla o převodu podniků byly pracovní smlouvy převedených zaměstnanců převedeny na novou společnost s výjimkou nároků na důchod [35].
With reference to the rules on the transfer of undertakings, the employment contracts of transferred employees were transferred to the new company, except with respect to pension rights [35].
Norské orgány vysvětlily, že vzhledem k tomu, že nový zaměstnavatel nebyl součástí státní správy, mohli státní zaměstnanci zaměstnaní ve výrobním oddělení odmítnout převedení do společnosti Mesta AS.
As the new employer did not form part of the State, the Norwegian authorities have explained that the civil servants employed in the Production Department were entitled to refuse transfer to Mesta AS.
Pokud by však převedení odmítli, byli by vystaveni riziku propuštění podle obecně platných předpisů pro státní zaměstnance, pokud by nebylo možné najít jinou vhodnou pozici: za těchto okolností mají státní zaměstnanci přednostní právo na neobsazená pracovní místa ve státní správě (nikoli však na náhradu mzdy) [36].Ačkoliv se pracovníci mohli rozhodnout, že zůstanou ve státním zaměstnání, převedení zaměstnanců výrobního oddělení na nový subjekt (společnost Mesta AS) bylo předpokladem k tomu, aby vůbec mohlo dojít k liberalizaci.
However, by refusing a transfer they would run the risk of being dismissed according to the generally applicable rules for civil servants unless another suitable position could be found: in such circumstances civil servants have a right of priority to vacant positions within the state administration (but not to compensation for salary) [36].While employees could therefore choose to remain in State employment, transfer of the employees of the Production Department to the new entity (Mesta AS) was a prerequisite in order for the liberalisation to take place at all.
Na základě těchto skutečností musely norské orgány poskytnout zaměstnancům dodatečné pobídky, aby je přiměly k souhlasu s převedením.
In that light the Norwegian authorities had to offer the employees additional incentives to encourage them to agree freely to the transfer.
Dočasné zachování nároků na důchod státních zaměstnanců
Temporary maintenance of civil servant pension rights
Jak bylo popsáno výše, pracovníci Veřejné správy silnic měli postavení státního zaměstnance, avšak po převedení do společnosti Mesta AS o toto postavení přišli.
As described above, the employees of the Public Road Administration had the status of a civil servant but lost this status upon their transfer to Mesta AS.
Nicméně na základě výše uvedené dohody mezi odborovými svazy a státem měli mít pracovníci během pětiletého přechodného období (tj. od 1. ledna 2003 do konce roku 2007) prospěch ze zachování nároků na důchod státních zaměstnanců.
Nonetheless, based on the above-mentioned understanding between the trade unions and the State, the employees were to benefit from maintaining civil servant pension rights during a transitional period of five years (i.e. from 1 January 2003 to the end of 2007).
Státní prostředky poskytnuté společnosti Mesta AS mají uhradit dodatečné náklady za účelem zajištění, aby během příslušného období byly zaměstnancům zaručeny příspěvky na důchodové zabezpečení rovnající se příspěvkům státních zaměstnanců [37].
The State funding awarded to Mesta AS is intended to cover the additional costs for purposes of ensuring that employees would be guaranteed pension contributions equal to that of civil servants during the relevant period [37].
Jak bylo uvedeno výše, účast v SPK zajišťuje nároky na důchod státních zaměstnanců a náklady související s těmito nároky jsou hrazeny do SPK.
As stated above, membership of the SPK ensures pension rights of civil servants and the costs relating to such rights are paid into SPK.
V zájmu zajištění pětiletého přechodného režimu byla proto zachována účast zaměstnanců v SPK.
Therefore, in order to ensure the five-year transitional regime the membership of the SPK for the employees was maintained.
Aby mohla společnost Mesta AS hradit příspěvky pro své zaměstnance, požádala o účast v SPK a této žádosti bylo vyhověno [38].Státní prostředky poskytnuté společnosti Mesta AS jsou omezeny na rozdíl mezi průměrnými náklady běžného soukromého důchodového systému a (vyššími) náklady na zachování účasti v SPK.
Furthermore, in order to enable Mesta AS to pay contributions in respect of its employees Mesta AS applied for, and was granted, membership in SPK [38].The State funding to Mesta AS is limited to the difference between the average costs of an ordinary private pension scheme and the (higher) costs of maintenance of membership in the SPK.
Zatímco původní odhad nákladů činil přibližně 395 milionů NOK [39], norské orgány uvedly, že náklady vzniklé do dne 30. června 2007 činily 277,3 milionu NOK (bez administrativních nákladů) [40].
While the original cost estimate was about NOK 395 million [39], the Norwegian authorities have stated that by 30 June 2007 accrued costs amounted to NOK 277,3 million (excluding administration costs) [40].
Zachování nároku na zvláštní věk odchodu do důchodu
Maintenance of the right to a special retirement age
Jak bylo uvedeno výše, někteří státní zaměstnanci, kteří byli převedeni do společnosti Mesta AS, měli nárok na předčasný odchod do důchodu (tj. v 65 letech) oproti běžnému věku odchodu do důchodu v 67 letech.
As referred to above, certain of the civil servants who were transferred to Mesta AS were entitled to retire at an earlier age (i.e., at 65 years) than the normal retirement age of 67 years.
Podle podmínek dohody mezi odborovými svazy a státem byl zaměstnancům ve výrobním oddělení, kteří měli v době založení společnosti Mesta AS (tj. dne 1. ledna 2003) 10 či méně let do odchodu do důchodu (tj. zaměstnanci ve věku 55 let a starší), přiznán nárok na zachování jejich zvláštního věku odchodu do důchodu v 65 letech [41].
Under the terms of the understanding between the trade unions and the State, the employees in the Production Department, who at the time of the establishment of Mesta AS (i.e., on 1 January 2003) had 10 years or less left before retirement (that is, those who were 55 years or older), were granted the right to maintain their special retirement age of 65 years [41].
Toto ujednání umožnila skutečnost, že zaměstnanci byli dosud účastníky SPK, jak bylo popsáno výše.
This arrangement was made possible by the fact that the employees were still members of SPK as described above.
Státní prostředky pro společnost Mesta AS pokrývají rozdíl mezi průměrnými náklady běžného důchodového systému a náklady na zachování zvláštního věku odchodu do důchodu.
The State funding to Mesta AS covers the difference between the average costs of an ordinary pension scheme and the costs of maintaining the special retirement age.
Ačkoli původní odhad nákladů činil přibližně 85 milionů NOK [42] (včetně administrativních nákladů představujících přibližně 5 % celkové částky), celkové náklady vzniklé do dne 30. června 2007 činily 26,5 milionu NOK (bez administrativních nákladů) [43].
While the original cost estimate was about NOK 85 million [42] (including administration costs representing about 5 % of the total amount) total costs accrued by 30 June 2007 were NOK 26,5 million (excluding administration costs) [43].
Balíčky týkající se předčasného odchodu do důchodu
Early pension packages
Dohoda mezi odborovými svazy a státem rovněž uvádí, že během tříletého období (ode dne 1. ledna 2003 do konce roku 2005) může společnost Mesta AS nabízet zaměstnancům, kteří byli převedeni z výrobního oddělení, ujednání, podle něhož mohou odejít do důchodu ve věku 60 let namísto běžného věku odchodu do důchodu v 67 letech [44].
The understanding between the trade unions and the State also states that during a three year period (as of 1 January 2003 until the end of 2005) Mesta AS could offer employees, transferred from the Production Department, an arrangement according to which they would be able to retire with pension at the age of 60 rather than the normal retirement age of 67 years [44].