natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jak bylo uvedeno výše, Kontrolní úřad se domnívá, že kaptivní pojištění je služba, která je nahraditelná komerčním pojištěním [31].
As stated above, the Authority considers that captive insurance is a service substitutable for commercial insurance [31].
I když se může stát, že určitá rizika nelze na trhu pojistit (nebo je pravděpodobněji nelze pojistit za cenu, kterou potenciální pořizovatel považuje za přiměřenou), Kontrolní úřad nesouhlasí s tím, že kaptivní pojišťovny poskytují výlučně pojistné služby, které nejsou u komerčních pojistitelů dostupné.
Although it may be the case that certain risks cannot be insured on the market (or, more likely, cannot be insured at what the potential purchaser considers to be a reasonable price), the Authority does not accept that captive insurance companies exclusively provide insurance services that are not available from commercial insurers.
Kontrolní úřad dále nepřipouští, že to, co může být prohibitivní cenou komerčních pojistitelů, znamená, že kaptivní pojišťovny nevykonávají hospodářské činnosti v soutěži s těmito pojistiteli.
The Authority, furthermore, does not accept that what may be prohibitive pricing by commercial insurers means that captive insurance companies are not engaged in economic activities in competition with those insurers.
Podniky náležející do určité skupiny si mohou vybrat, zda svá rizika pojistí (povinně a dobrovolně) u komerčního pojistitele, nebo zda založí kaptivní pojišťovnu.
Undertakings belonging to a group have the choice to insure their (obligatory and voluntary) risks with a commercial insurer or create a captive insurance company.
Pokud se rozhodnou pro druhou možnost, omezují přístup na pojistný trh, co se týká jejich rizik.
If they choose the latter option, they are foreclosing the insurance market as far as their risks are concerned.
V okamžiku založení kaptivní pojišťovny a v každém okamžiku, kdy se klient kaptivní pojišťovny rozhoduje, v jakém rozsahu chce ponechat riziko v rámci kaptivní pojišťovny, nebo pořídit pojištění (nebo zajištění) na volném trhu, proto existuje hospodářská soutěž s ostatními poskytovateli pojištění.
Competition with other insurance providers therefore exists at the point of formation of the captive, and at each point in which the client of the captive decides to what extent it wishes to retain risk within the captive or purchase insurance (or reinsurance) on the open market.
Kontrolní úřad rovněž podotýká, že kaptivní pojišťovny v současnosti podléhají v Lichtenštejnsku dani stejně jako jiné podniky, ačkoliv s výjimkami a za použití jiných sazeb.
The Authority also notes that captive insurance companies are at present subject to tax in Liechtenstein, like other undertakings, albeit with exemptions and at different rates.
Kontrolní úřad proto dospěl k závěru, že činnosti, které vykonávají kaptivní pojišťovny při poskytování služeb v oblasti pojištění (nebo zajištění) svým přidruženým společnostem, představují hospodářskou činnost.
The Authority has concluded, therefore, that the activities carried out by captive insurance companies in providing insurance (or reinsurance) services to their associated companies constitute an economic activity.
Na tomto základě jsou tyto společnosti podniky ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
On that basis the companies are undertakings within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Opatření poskytuje kaptivním pojišťovnám spadajícím do oblasti působnosti čl. 82a zákona o daních výhodu tím, že je osvobozuje od poplatků (neplacení daně z příjmů a pouze nižší platba kapitálové daně), jež by musely normálně hradit ze svých rozpočtů.
The measure confers upon captive insurance companies falling under Article 82a of the Tax Act an advantage by relieving them of charges (non-payment of income tax and only a reduced payment of a capital tax) that would normally be borne from their budgets.
Odvádění daní představuje provozní náklad, který vzniká v rámci běžné hospodářské činnosti podniku a který obvykle hradí samotný podnik.
The payment of taxes is an operating cost incurred in the normal course of an undertaking’s economic activity, which is normally borne by the undertaking itself.
Způsobilost pro nižší sazbu daně, než by byla běžně splatná, nebo výjimka z daňové povinnosti poskytuje způsobilým společnostem výhodu.
In general, qualification for a lower rate of taxation than would normally be due or an exemption from paying taxes confers an advantage on the eligible companies.
Těmto společnostem je poskytnuta výhoda, jelikož jejich provozní náklady jsou v porovnání s ostatními podniky, které se nacházejí v podobné skutkové a právní situaci, nižší.
These companies are granted an advantage because their operating costs are reduced in comparison with others that are in a similar factual and legal position.
Jedna z třetích stran uvedla, že kaptivní pojišťovny poskytují pojistné krytí pro rizika, pro něž neexistuje žádný trh, a příjem z těchto činností by proto neměl být zdaněn.
One of the third parties argued that captives provide insurance cover for risks for which there is no market and income from these activities should therefore not be taxed.
Kontrolní úřad s tímto tvrzením opět nesouhlasí.
Again, the Authority does not accept this argument.
Je úmyslnou volbou skupiny podniků pojistit svá rizika ve formě zvláštní společnosti zřízené za tržních podmínek, která je za poskytované služby placena.
It is a deliberate choice of the group of undertakings to insure its risks in the form of a separate company set up on an arm’s length basis that is paid for the service provided.
Daňová pravidla nesouvisí s pojištěnými riziky, nýbrž s dosaženými příjmy, a to bez ohledu na jejich zdroj.
The tax rules do not relate to the risks insured but to the income generated irrespective of its source.
Podnik získává výhodu v podobě nižšího či nulového zdanění příjmů a kapitálu, jež plynou z tohoto zdroje hospodářské činnosti.
The undertaking receives an advantage on lower or zero taxation of the income and capital which it derives from this source of economic activity.
Stanovením výjimky pro hrazení daně z kuponu v případě podílů nebo částí kaptivních pojišťoven lichtenštejnské právní předpisy rovněž zajišťují, že investice do kaptivních pojišťoven jsou přitažlivější než investice do jiných podniků.
By exempting shares or parts of captive insurance companies from payment of the coupon tax, the Liechtenstein legislation also makes it more attractive to invest in captive insurance companies than in other undertakings.
Investorům do kaptivních pojišťoven je proto poskytnuta výhoda [32].
Investors in captive insurance companies are, therefore, granted an advantage [32].
Aby opatření představovalo podporu, musí být selektivní v tom, že zvýhodňuje „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“.
For a measure to be aid it must be selective in that it favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’.
Posouzení věcné selektivity
Assessment of material selectivity
Podle článku 73 zákona o daních hradí právnické osoby, které v Lichtenštejnsku provozují podnikatelskou činnost (včetně zahraničních podniků, jež mají v Lichtenštejnsku pobočku), daň z příjmů a kapitálovou daň.
According to Article 73 of the Tax Act, legal persons operating commercial businesses in Liechtenstein (including foreign companies operating a branch in Liechtenstein) pay income and capital tax.
Roční čistý příjem společností v Lichtenštejnsku podléhá dani z příjmů právnických osob („Ertragssteuer“) [34] se sazbou v rozmezí od 7,5 % do 15 % [35].
The annual net income of companies in Liechtenstein is subject to business income tax (‘Ertragssteuer’) [34] at a rate between 7,5 % and 15 % [35].
Na konci účetního roku (obvykle 31. prosince) odvádějí společnosti se sídlem v Lichtenštejnsku rovněž kapitálovou daň („Kapitalsteuer“) ze splaceného základního kapitálu, podílového kapitálu nebo vkladového kapitálu a rezerv, které představují vlastní jmění společnosti, se sazbou ve výši 0,2 % [36].
At the end of the company’s financial year (generally on 31 December) companies located in Liechtenstein also pay a capital tax (‘Kapitalsteuer’) on the paid-up capital stock, joint stock, share capital, or initial capital as well as the reserves of the company constituting company equity at a rate of 0,2 % [36].
Z kuponů cenných papírů nebo dokumentů odpovídajících cenným papírům, které byly vydány „rezidentem“, je mimoto vybírána daň z kuponu se sazbou ve výši 4 % z vyplacených dividend nebo podílu na zisku.
Further, a coupon tax is levied on the coupons of securities or documents equal to securities issued by a ‘national’ at a rate of 4 % on any distribution of dividends or profit shares.
Podle článku 82a lichtenštejnského zákona o daních však kaptivní pojišťovny („Eigenversicherung“) platí nižší kapitálovou daň ve výši 0,1 % namísto obecně platné sazby kapitálové daně ve výši 0,2 %.
By virtue of Article 82a of the Liechtenstein Tax Act, however, captive insurance companies (‘Eigenversicherung’) pay a reduced capital tax of 0,1 % instead of the generally applicable 0,2 % capital tax rate.
Tato sazba se v případě částek přesahujících 50 milionů CHF a 100 milionů CHF dále snižuje.
This rate is further reduced for amounts exceeding CHF 50 million and CHF 100 million.
Jak potvrdily lichtenštejnské orgány, na základě téhož ustanovení neodvádějí kaptivní pojišťovny daň z příjmů.
As confirmed by the Liechtenstein authorities, on the basis of the same provision, captive insurance companies do not pay income tax.
Na základě čl. 88d odst. 3 zákona o daních jsou kaptivní pojišťovny vyňaty rovněž z daňové povinnosti v případě daně z kuponu.
On the basis of Article 88d(3) of the Tax Act, captive insurance companies are also exempted from payment of the coupon tax.
Tím, že kaptivní pojišťovny nepodléhají dani z příjmů ani dani z kuponu a vztahuje se na ně pouze snížená sazba kapitálové daně, mají v porovnání s ostatními podniky, jejichž příjmy z podnikatelské činnosti podléhají běžné sazbě daně z příjmů, selektivní výhodu.
By not being subject to any income or coupon tax and only a reduced rate of capital tax, captive insurance companies receive a selective advantage in comparison to other undertakings which are subject to ordinary taxation on revenues from their business activities.
Podle lichtenštejnských právních předpisů, zejména čl. 82a odst. 1 zákona o daních, se toto snížení daně vztahuje pouze na pojišťovny, které působí výhradně v oblasti kaptivního pojištění („Eigenversicherung“).
According to the Liechtenstein legislation, in particular Article 82a paragraph 1 of the Tax Act, these tax reductions are only applicable to insurance companies which exclusively engage in captive insurance (‘Eigenversicherung’).
Pro ostatní pojišťovny a rovněž ostatní druhy podniků působících v ostatních odvětvích hospodářství platí běžná daňová pravidla.
Other insurance companies as well as any other type of undertaking active in other sectors of the economy are subject to normal tax rules.
Kontrolní úřad se rovněž domnívá, že daňová opatření obsahují další prvek selektivity, jelikož kaptivním pojišťovnám, jejichž kapitál přesahuje 50 milionů CHF nebo 100 milionů CHF, poskytují větší daňové úlevy.
The Authority is also of the view that the tax measures contain a further element of selectivity as they also provide for greater tax reductions for captive insurance companies which have capital exceeding CHF 50 million or CHF 100 million.
V rámci posuzování selektivity se odkazovalo na rozhodnutí Evropské komise týkající se zdanění kaptivních pojišťoven na Alandách [37].
Reference has been made in the context of the assessment of selectivity to the decision of the European Commission regarding taxation of captive insurance companies in Åland [37].
V tomto rozhodnutí měla Komise za to, že kaptivní pojišťovny, které využívají nižší zdanění, než se na podniky vztahuje obvykle, mají selektivní výhodu, jelikož toto opatření zvýhodňuje pouze kaptivní pojišťovny jako hlavní příjemce daňové úlevy.
In this decision, the Commission considered that captive insurance companies which benefited from lower taxation than would normally apply to companies had received a selective advantage because this favoured only captive insurance companies as the prime beneficiaries of the tax relief.
Kontrolní úřad s tímto názorem souhlasí a domnívá se, že to samo o sobě postačuje, aby byla opatření selektivní [38].
The Authority concurs with this view and is of the opinion that this in itself is sufficient to make the measures selective [38].
Na rozdíl od mnoha nedávných složitých případů týkajících se fiskální podpory jsou cíle dotyčného opatření jednoznačné.
Unlike many recent complex fiscal aid cases, the objectives of the measure in question were straightforward.
Běžné sazby daně vytvářejí příjmy pro stát, zatímco snížení a výjimka vztahující se na kaptivní pojišťovny mají (jak lichtenštejnské orgány samy přiznávají) do knížectví přilákat mobilní (a z hlediska daní citlivé) odvětví služeb.
The standard rate taxes generate revenue for the State, while the reduction and exemption applicable to captive insurance companies were (by the Liechtenstein authorities’ own admission) designed to attract a mobile (and tax sensitive) service sector to the Principality.
Kaptivní pojišťovny jsou zase založeny a obvykle umístěny mimo zbytek skupiny (přinejmenším částečně) s cílem využít nižšího zdanění zisku dosaženého formalizovanou formou samopojištění.
In turn, captive insurance companies are created and normally located apart from the rest of their group (at least in part), in order to benefit from lower taxation on profits generated by a formalised form of self-insurance.
Kontrolní úřad se domnívá, že proto neexistuje důvod pro vyvození závěru, že ve srovnání s ostatními podniky, které podléhají dani v Lichtenštejnsku, se kaptivní pojišťovny nacházejí v odlišné právní a skutkové situaci.
The Authority is of the view that there is no reason to conclude, therefore, that captive insurance companies are in a different legal and factual situation to the other undertakings subject to Liechtenstein taxation.
Posouzení selektivity v předchozích rozhodnutích o státní podpoře v souvislosti s daňovými opatřeními
Assessment of selectivity in previous State aid decisions regarding tax measures
Některé třetí strany v průběhu formálního vyšetřovacího řízení trvaly na tom, že daňové výjimky v Lichtenštejnsku nejsou selektivní, jelikož kaptivní pojišťovnu může založit kterýkoliv podnik.
Certain third parties asserted during the formal investigation that the exemptions from tax in Liechtenstein are not selective as any economic undertaking is free to form a captive.
Kontrolní úřad s nimi není zajedno v tom, že to je oprávněná právní úvaha, a každopádně nesouhlasí s věcným základem tohoto tvrzení.
The Authority does not concur that this is a valid legal consideration, and disagrees with the factual basis for the argument in any event.
Kontrolní úřad zastává názor, že aby bylo možno založit kaptivní pojišťovnu, musí být splněny dvě podmínky.
The Authority is of the view that there are two conditions that must be fulfilled to be able to form a captive insurance company.
První podmínkou je to, že tuto možnost mohou využít pouze společnosti, které jsou schopny absorbovat fixní náklady spojené se založením kaptivní pojišťovny.
The first is that only companies that are able to absorb the fixed costs inherent in forming a captive insurance company can benefit.
Druhá (důležitější) podmínka vyplývá ze skutečnosti, že založení kaptivní pojišťovny je v podstatě formalizovanou formou samopojištění.
The second, more important, condition follows from the fact that forming a captive insurance company is essentially a formalised way of self insuring.
Kontrolní úřad je názoru, že rizika samopojištění mohou pokrýt pouze podniky s významnými zdroji (především velké společnosti) [40] a že zásady pojištění znamenají, že je nezbytná určitá velikost a rozmanitost činností, aby bylo možno rizika řídit bez využití pokrytí poskytovaného třetí stranou.
The Authority is of the view that only undertakings that have significant resources (mainly large companies) can cover the risks of self-insuring [40] and that principles of insurance mean that a certain size and diversity of operation is required in order to manage risk without use of third party cover.
Tato nutnost týkající se velikosti a rozmanitosti je podle názoru Kontrolního úřadu zcela evidentní, jelikož i nejmenší společnosti mohou mít v závislosti na své činnosti vysoké závazky (například v případě znehodnocení stálých aktiv, které je způsobeno nehodou nebo požárem, či kvůli zranění způsobenému nedbale dodanými výrobky nebo službami), jež by nebyly schopny uhradit.
This need for size and diversity is, in the Authority’s opinion, self evident, given that the smallest of companies can, depending on their activity, incur high liabilities (for example through the deterioration of fixed assets caused by accidents or fire, or through injury caused by negligently supplied products or services), which they would not be able to pay.
V tomto případě Komise shledala, že výjimka z daňové povinnosti v případě daně z kapitálových výnosů z prodeje podílů investory, kteří drželi nejméně 5 % kmenového kapitálu příjemce investic nepřetržitě po dobu alespoň 12 měsíců, nebyla selektivní z věcného hlediska.
In that case the Commission found that an exemption from tax on capital gains made on the disposal of shares by investors who had held at least 5 % of the investee company’s ordinary share capital for an uninterrupted period of not less than 12 months was not materially selective.
Komise dospěla k závěru, že požadavek na držbu 5 % kapitálu nezvýhodňoval s ohledem na cíl sledovaný daným opatřením žádný podnik ve srovnatelné právní a skutkové situaci, jelikož se vztahoval na všechny podniky bez ohledu na jejich velikost nebo právní strukturu [43].
The Commission concluded that a 5 % holding requirement did not favour any undertaking in a comparable legal and factual situation in light of the objective pursued by the measure, given that this was available to undertakings no matter what their size or legal structure [43].
Daňové opatření posuzované v tomto rozhodnutí se na druhou stranu vztahuje pouze na zvláštní formu podniků vykonávajících zvláštní formu hospodářské činnosti (kaptivní pojišťovny), přičemž se každopádně jedná o společnosti, které mohou být založeny pouze podniky s dostatečnými zdroji pro založení takovéto společnosti a uzavření samopojištění s ohledem na rizika společnosti.
The tax measure under assessment in this decision, on the other hand, applies only to a particular form of undertaking engaged in a particular form of economic activity (captive insurance companies), and in any event these are companies that can be formed only by those with sufficient resources to form such a company and to self-insure against corporate risk.
V průběhu šetření byla zmiňována rovněž španělská snížená daň z nehmotných aktiv.
A Spanish reduced tax on intangible assets was also cited during the investigation.
V tomto případě se Komise domnívala, že se zvýhodněný režim pro příjmy z nehmotných aktiv odchyluje od běžných pravidel zdanění podnikatelské činnosti.
In this case, the Commission considered that privileged treatment of income from intangible assets derogated from the ordinary corporate taxation rules.
Dospěla však k závěru, že opatření nebylo selektivní, jelikož bylo dostupné všem podnikům, které ve Španělsku podléhají dani z příjmu právnických osob a které mají nehmotná aktiva, a příjemci mohou být všichni plátci daně z příjmu právnických osob (bez ohledu na svou velikost, právní strukturu nebo odvětví, v němž působí).
However, it concluded that the measure was not selective as it was open to any undertaking subject to corporate taxation in Spain that develops intangible assets, and any corporate tax payer (no matter what its size, legal structure or sector) in which it operates can be the beneficiary.
Španělské orgány poskytly Komisi statistické údaje prokazující, že se nehmotná aktiva (a činnosti v oblasti výzkumu a vývoje, jež jim předcházely) vyskytují ve všech odvětvích hospodářství, včetně odvětví služeb.
The Spanish authorities had provided the Commission with statistics showing that intangible assets (and the R&D activities which had preceded them) were held widely throughout all sectors of the economy, including the service sector.
Komise měla za to, že opatření neposiluje postavení žádného konkrétního druhu podniků ve vztahu k ostatním podnikům soutěžícím v obchodu uvnitř Společenství [44] a platí bez rozdílu pro všechny hospodářsky činné osoby [45].
The Commission considered that the measure does not strengthen the position of any particular class of undertakings in relation to others competing in intra-Community trade [44] and applies without distinction to all economically active persons [45].
Kontrolní úřad se opět nedomnívá, že je toto rozhodnutí relevantní pro zdanění kaptivních pojišťoven v Lichtenštejnsku. Odkazovalo se rovněž na rozhodnutí Komise o režimu Groepsrentebox, nizozemském opatření, jehož cílem je zmenšit rozdíl v daňovém zacházení mezi dvěma nástroji financování v rámci skupiny, tj. vlastním a cizím kapitálem.
Again, the Authority does not consider that this decision is relevant to the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein.Finally, reference has been made to the Commission Decision on the Groepsrentebox scheme, a Dutch measure aimed at reducing the difference in fiscal treatment between two instruments of intra-group financing, debt and equity.
Podle tohoto opatření kladné saldo mezi úroky přijatými a zaplacenými v rámci transakcí, kterými se provádí financování uvnitř skupiny, se namísto běžné sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 25,5 % zdaňuje podle daňového režimu pro úroky ve skupině sazbou 5 %.
Under the measure, the positive balance between received and paid interests on intra-group financing transactions is taxed in an ‘interest group box’ at the rate of 5 %, instead of the 25,5 % standard corporate tax rate.
Komise se domnívala, že výhodu udělenou společnosti poskytující úvěr společnosti ve spojení nelze považovat za diskriminační, protože úvěr pro společnost ve spojení není srovnatelný s úvěrem pro společnost, která není ve spojení.
The Commission considered that the advantage given to a company providing a loan to a related company cannot be considered as discriminatory, since a loan to a related company cannot be compared to a loan to an unrelated company.
Komise zastávala názor, že požadavek výkonu kontroly nad jinou společností je kritériem, jež se uplatňuje plošně pro všechny společnosti bez ohledu na velikost, odvětví či jakékoli jiné rozlišení – odlišná daňová sazba pro dluhové financování mezi společnostmi ve spojení proto pouze odráží objektivní rozdíly a nemá vliv na daňovou neutralitu.
The Commission was of the view that the requirement of exercising control of another company is a horizontal criterion applying to all companies regardless of their size, sector or of any other distinction — a different rate of taxation for debt financing between related companies, therefore, reflects objective differences and does not affect tax neutrality.
Ačkoliv Kontrolní úřad uznává, že mezi výše uvedenými případy a daňovými opatřeními, jichž se týkalo šetření, existuje určitá podobnost, zejména s ohledem na vnitroskupinovou povahu irského a nizozemského případu, Kontrolní úřad nesouhlasí s tím, že v tomto případě platí odůvodnění Komise.
While the Authority accepts that there are certain similarities between the above cases and the tax measures under investigation, in particular in relation to the inter-group nature of the Irish and Dutch cases, the Authority does not accept that the reasoning of the Commission applies in this case.