natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„Fond pro financování bydlení udržuje své příjmy a výdaje v rovnováze a plánuje je.
‘The Housing Financing Fund shall keep its revenues and expenses in balance, and shall make advance plans in this regard.
Fond za tímto účelem zřídí systém řízení rizik.
The Fund shall establish a risk management system for this purpose.
Fond pro financování bydlení může s vlastními dluhopisy a jinými cennými papíry obchodovat.
The Housing Financing Fund may conduct trade in its own financing bonds and other securities.
Na základě stanoviska rady fondu a orgánů finančního dozoru ministr prostřednictvím nařízení vydá ustanovení o rizikových kritériích fondu, řízení rizik, vnitřní kontrole a obchodování s cennými papíry.“
Having obtained the opinion of the board of the Fund and the Financial Supervisory Authority, the Minister shall, by Regulation, issue provisions on the Fund’s risk criteria, risk management, internal control and its trade in securities.’
Zákonem č. 57/2004 bylo provedeno několik dalších změn.
Several other amendments were made by Act No 57/2004.
Převážně se týkaly otázek, které lze označit za technické změny spojené se zrušením systému výměny dluhopisů, viz články 9 až 20 pozměňovacího zákona.
They were mostly related to issues, which can be termed as technical changes connected with the abolition of the bond swap system (cf. Articles 9 to 20 of the amending Act).
Tento zákon nijak nezměnil podstatu obecných půjček ani kritéria způsobilosti pro tyto půjčky.
This Act did not change anything regarding the substance of the general loans or who was eligible to receive them.
Zákon č. 120/2004
Act No 120/2004
Zákon č. 120/2004 vstoupil v platnost dne 3. prosince 2004 a zvýšil limit obecných půjček z fondu pro financování bydlení na 90 % odhadované hodnoty nemovitosti z původní úrovně 70 % a ministrovi sociálních věcí udělil pravomoc, aby tuto částku správním nařízením změnil, viz článek 19 zákona a bydlení.
By Act No 120/2004, which entered into force on 3 December 2004, the limit of the Housing Financing Fund’s general loans was raised to 90 % of the appraised value of property from the former maximum value of 70 %, and the Minister of Social Affairs was given the power to change that amount by way of administrative regulation (cf. Article 19 of the Housing Act).
Kromě toho byla v důsledku zvýšení limitu pro obecné půjčky zrušena kapitola VII zákona, která se týkala dodatečných půjček.
Furthermore, as a consequence of the raising of the limit for general loans, Chapter VII of the Act, on additional loans, was abolished.
V připomínkách k článku 4 návrhu, jenž zrušil kapitolu VII zákona o bydlení, která se týkala dodatečných půjček, bylo mimo jiné poskytnuto toto vysvětlení:
In the comments to Article 4 of the bill, which abolished Chapter VII of the Housing Act on additional loans, inter alia, the following explanations were provided:
„Pokud by byl návrh schválen, všichni kupci nemovitostí budou mít možnost získat půjčky až do hodnoty 90 % nemovitosti, a proto by již nebylo nutné poskytovat dodatečné půjčky.
‘If the bill should become law, all property buyers will have the possibility of 90 % loans and the need for additional loans will therefore no longer exist.
Tato změna výrazně zlepšila podmínky pro kupující s malým majetkem a nízkými příjmy.
This change has resulted in substantially better terms for buyers with few assets and low income.
Proto není za současných okolností žádný důvod k tomu, aby byla pro tuto skupinu stanovena samostatná kategorie půjček.“
Therefore, under the current circumstance there is no reason to provide for a separate loan category for that group.’
Ministr sociálních věcí pravomoc, která mu byla výše uvedených zákonem svěřena, využil.
The Minister of Social Affairs has made use of his competence granted by the above Act.
Maximální limit byl snížen na 80 % a poté znovu zvýšen na 90 %, následně byl ale znovu snížen na 80 % a tato hodnota platí i v současnosti [24].
The maximum limit has been lowered to 80 % and raised again to 90 % but then lowered again to 80 % which is the current limit [24].
PRÁVNÍ ZÁKLAD MOŽNÝCH SLOŽEK STÁTNÍ PODPORY PODLE ISLANDSKÉHO PRÁVA
LEGAL BASIS UNDER ICELANDIC LAW FOR POSSIBLE STATE AID ELEMENTS
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Úřad určil následujících pět možných opatření státní podpory:
In its decision to initiate a formal investigation procedure, the Authority identified the following five possible state aid measures:
státní záruka,
the state guarantee,
osvobození od daně z příjmu a daně z nemovitosti,
exemption from income and property tax,
úrokové dotace,
interest support,
nevyplácení dividend,
no dividend payments,
na fond pro financování bydlení se nevztahují požadavky kapitálové přiměřenosti ani pravidla týkající se ukazatele minimální kapitálové přiměřenosti.
the HFF not being subject to capital adequacy requirements and minimum solvency ratio rules.
STÁTNÍ ZÁRUKA
STATE GUARANTEE
Fond pro financování bydlení je veřejnoprávní institucí, viz článek 4 zákona o bydlení č. 44/1998 a srov. článek 2 předchozího zákona č. 97/1993.
The Housing Financing Fund is a State institution governed by public law (cf. Article 4 of the Housing Act No 44/1998 and compare Article 2 of the previous Act No 97/1993).
Jako takový má podle obecných nepsaných pravidel islandského veřejného práva, které platí pro všechny státní instituce, nárok na státní záruky na všechny své závazky.
As such, under the general unwritten rules of Icelandic public law applicable to all State institutions, it enjoys a State guarantee on all its obligations.
Zmíněná nepsaná zásada islandského práva byla stanovena dříve, než vstoupila v platnost Dohoda o EHP.
The said unwritten principle of Icelandic law predates the entry into force of the EEA Agreement.
V obecných připomínkách k návrhu, který by základem zákona č. 121/1997 o státních zárukách (lög um ríkisábyrgðir) se uvádí: „Tato zásada vychází z jednoznačného pravidla islandského práva, že stát ručí za závazky svých institucí a podniků, pokud není záruka výslovně omezena právním ustanovením […] nebo není ručení státu ve společnosti s ručením omezeným omezeno na příspěvek na základní kapitál.“ [25] Záruka se vztahuje na všechny státní instituce bez ohledu na to, kdy byly zřízeny, na jejich činnosti či změny těchto činností.
In the general comments to the bill which became Act No 121/1997, on State Guarantees (lög um ríkisábyrgðir) the following was stated: ‘This is based on the unequivocal rule of Icelandic law that the State is liable for the obligations of its institutions and undertakings, unless the guarantee is limited by an explicit legal provision […] or the liability of the State in a limited liability company is limited to the share capital contribution.’ [25] The guarantee is applicable to all State institutions, regardless of when they are established or their activities, or changes in those activities.
Proto se také vztahovala na bývalou státní agenturu pro bydlení a na tři další subjekty, které před vstupem zákona o bydlení v platnost působily v oblasti financování bydlení.
Hence, it also applied to the former State Housing Agency and the three other bodies performing house financing activities before the entry into force of the Housing Act.
OSVOBOZENÍ OD DANĚ Z PŘÍJMU A DANĚ Z NEMOVITOSTI
EXEMPTION FROM INCOME AND PROPERTY TAX
V úvodním rozhodnutí Úřad za druhé možné opatření státní podpory označil osvobození fondu pro financování bydlení od daně z příjmu a daně z nemovitosti.
In the opening decision, the Authority identified as a second potential State aid measure the exemption that HFF enjoys from income and property tax.
Ministerstvo financí, všechny státní instituce a podniky, za něž stát plně ručí, byly dlouho předtím, než vstoupila v platnost Dohoda o EHP, osvobozeny od daně z příjmu a daně z nemovitosti, viz současný čl. 4 odst. 1 zákona č. 90/2003 o dani z příjmu.
The State Treasury, all State institutions and all State undertakings for which the State carries unlimited liability have, long before the entry into force of the EEA Agreement, been exempted from income and property taxes (cf. now paragraph 1 of Article 4 of the Income Tax Act No 90/2003).
Toto obecné osvobození od daně se vztahuje také na fond pro financování bydlení, jelikož je tento fond státní institucí.
This general tax exemption applies to the Housing Financing Fund by virtue of it being a State institution.
Právní základ pro osvobození od daně byl v době, kdy vstoupila v platnost Dohoda o EHP, stanoven v čl. 4 odst. 1 zákona č. 75/1981 o dani z příjmu a dani z nemovitosti.
The legal basis for the tax exemption was at the time of entry into force of the EEA Agreement laid down in paragraph 1 of Article 4 of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Platný zákon o dani z příjmu je konsolidovaným zněním zákona č. 75/1981 o dani z příjmu a dani z nemovitosti.
The present Act on Income Tax is a consolidated version of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Proto se toto osvobození od daně vztahovalo i na předchůdce fondu pro financování bydlení.
Hence, the predecessors of the Housing Financing Fund, also fell under this tax exemption.
ÚROKOVÉ DOTACE
INTEREST SUPPORT
V úvodním rozhodnutí Úřad za třetí možné opatření státní podpory označil úrokové dotace, které v podstatě představují přímé rozpočtové příspěvky pro fond pro financování bydlení, z nichž mají být kryty závazky vyplývající z půjček pod tržními sazbami, které jsou použity k výstavbě sociálního nájemního bydlení.
In the opening decision, the Authority identified as a third potential State aid measure, interest support, which in fact corresponds to direct budgetary contributions to HFF to cover obligations resulting from lending below market rates for the building of social rental housing.
Jednou z kategorií půjček z fondu pro bydlení pracovníků byly půjčky na nájemní sociální bydlení, viz článek 50 výše uvedeného zákona č. 97/1993.
One of the loan categories of the Workers’ Housing Fund was loans for rented social housing (cf. Article 50 of Act No 97/1993, quoted above).
Kapitola VIII zákona o bydlení stanoví současná pravidla týkající se půjček na sociální nájemní byty a jak je uvedeno výše, jsou tato pravidla převážně totožná s pravidly, která byla platná dříve.
Chapter VIII of the Housing Act provides for the current rules on loans for social rental apartments, and as referred to above, they are for the greater part the same as previously applicable.
Proto byla jak státní agentura pro bydlení, tak fond pro financování bydlení pověřeny, aby poskytovaly tuto kategorii půjček, přičemž agentura ji měla poskytovat prostřednictvím fondu pro bydlení pracovníků.
Therefore, both the State Housing Agency, through the Workers’ Housing Fund, and the HFF respectively were given the task of providing this category of loans.
Jak je uvedeno výše, jedním z prostředků financování fondu pro bydlení pracovníků byly přímé příspěvky z rozpočtu, viz článek 48 zákona č. 97/1993.
As stated above, one of the means of financing for the Workers’ Housing Fund were direct budgetary contributions (cf. Article 48 of Act No 97/1993).
Tyto příspěvky měly zčásti pokrýt provozní náklady fondu včetně nákladů, které se týkaly sociálních nájemních bytů.
Those contributions were to cover partially the operating costs of the Fund, including those related to social rental apartments.
Úroková sazba u této kategorie půjček byla ročně stanovena vládou, viz článek 52 zákona.
The interest rate for this loan category was decided upon annually by the Government (cf. Article 52 of the Act).
Pokud jde o situaci po vstupu zákona o bydlení v platnost, prozatímní článek IX zákona o bydlení ve znění z roku 1998 stanovil, že do konce roku 2000 budou nadále udělovány půjčky na sociální nájemní byty podle stejných sazeb, jaké byly v té době platné.
As regards the situation after the entry into force of the Housing Act, provisional Article IX of the Housing Act, as adopted in 1998, provided that, until the end of the year 2000, loans for social rental apartments would continue to be granted at the same rates as were applicable at the time.
Dne 21. srpna 2001 uzavřeli ministr sociálních věcí a ministr financí zvláštní dohodu, která pro tuto kategorii půjček stanoví dotovanou úrokovou sazbu pro 400 nájemních bytů ročně [26].
On 21 August 2001, the Minister of Social Affairs and the Minister of Finance entered into a special agreement providing for a subsidised interest rate for this loan category as regards up to 400 rental apartments every year [26].
Dne 26. září 2005 uzavřeli ministři novou dohodu, která upravuje příspěvek fondu pro financování bydlení podle snížení úrokových sazeb a zvýšení maximální výše příspěvku na jeden byt.
On 26 September 2005, the Ministers entered into a new agreement, adjusting the contribution to the HFF in view of the lowering of interest rates and the increase of the maximum contribution for each apartment.
Podle těchto dohod obdrží fond pro financování bydlení příspěvek z rozpočtu na ztráty, které mu vzniknou v souvislosti s touto kategorií půjček, a to v rozsahu stanoveném v dohodách.
According to those agreements HFF would receive a budgetary contribution for the losses it incurred related to this loan category to the extent provided for in the agreements.
NEVYPLÁCENÍ DIVIDEND
NO DIVIDEND PAYMENTS
V úvodním rozhodnutí Úřad za čtvrté možné opatření státní podpory označil skutečnost, že fond pro financování bydlení nemusí státu vyplácet žádné dividendy.
In the opening decision, the Authority identified as a fourth potential State aid measure that HFF is not required to pay any dividends to the State.
To vyplývá z obecných zásad islandského veřejného práva, které od státních institucí, které jsou organizovány způsobem jako fond pro financování bydlení, nepožaduje, aby platily dividendy [27].
This results from the general principles of Icelandic public law, which do not require State institutions, organised such as HFF, to pay dividends [27].
Tato zásada se uplatňovala již před vstupem Dohody o EHP v platnost a právní situace pro předchůdce fondu pro financování bydlení byla tudíž stejná.
As such, this principle predates the entry into force of the EEA Agreement and the legal situation for the predecessors to HFF was therefore the same.
Tato obecná zásada mimo jiné odráží skutečnost, že cílem těchto institucí není vytvářet zisk, ale poskytovat služby, o nichž parlament rozhodl, že budou zajišťovány státem.
This general principle is, inter alia, a reflection of the fact that the objective of these institutions is not to make a profit but to provide services that Parliament has decided should be undertaken by the State.
Podle islandského veřejného práva musí mít státní instituce k tomu, aby mohla vybírat poplatky za služby, právní základ, a tyto poplatky nesmějí přesahovat náklady na poskytování těchto služeb [28].
Under Icelandic public law, a State institution requires a legal basis to charge for its services and the charge may not exceed the cost of providing them [28].
Povoluje-li zákon, aby státní instituce vybrala částku přesahující náklady, např. v případě fondu pro financování bydlení, nebo vytvářela zisky z prostředků, které má v držení, viz článek 11 zákona o bydlení, je pro instituci požadován samostatný právní základ, podle nějž by platila islandskému státu dividendy.Tento výklad islandského zákona je potvrzen dopisem islandské vlády ze dne 15. dubna 2008, v němž se uvádí: „V souladu s vládním zákonem č. 88/1997 o finančním výkaznictví je běžnou praxí, že veřejné subjekty musejí vytvářet zisk pouze tehdy, jsou-li povinné tak činit podle zákona.
Where a State institution is permitted by law to charge more than costs or, as for example in the case of HFF, earn a return on funds it keeps (cf. Article 11 of the Housing Act), a separate legal basis is required for the institution to pay dividends to the Icelandic StateThis understanding of Icelandic law is confirmed in the Icelandic Government’s letter of 15 April 2008 where the following is stated: In accordance with the Government Financial Reporting Act No 88/1997, the general practice is that public entities are only required to generate profit if they are obliged to do so by law.
Je-li veřejný subjekt povinen platit dividendy, je navíc nutný právní základ.
Furthermore, a legal basis is required if a public entity is required to pay dividends.
Vytváří-li veřejný subjekt zisky, vrátí běžný podíl ze zisků jako dividendy ministerstvu financí, jak stanoví článek 42 zákona č. 88/1997.
If a public entity generates profits it shall turn in a normal share of the profits as dividends to the Treasury, as laid down in Article 42 of Act No 88/1997.
Veřejné subjekty, které platí dividendy, např. Landsvirkjun, jsou k placení dividend vázány zvláštním právním závazkem.
Public entities which pay dividends, such as Landsvirkjun, for example, have a special legal obligation to do so.
Lze učinit odkaz na článek 4 zákona č. 42/1983, který se týká Landsvirkjun.
Reference can be made to Article 4 of Act No 42/1983 on Landsvirkjun.
Proto neexistuje žádné obecné právní ustanovení, které požaduje, aby veřejné subjekty platily dividendy“.
Therefore there is no general legal provision requesting public entities to pay dividends.
Ani zákon o bydlení, ani zákon č. 97/1993 neobsahovaly žádné právní ustanovení, které by od fondu pro financování bydlení či jeho předchůdců požadovalo, aby platily dividendy.
Neither the Housing Act nor Act No 97/1993 contained any legal provision requiring the HFF or its predecessors to pay dividends.
Proto byl fond pro financování bydlení vždy upraven zmíněnou obecnou zásadou islandského veřejného práva.
Hence, HFF has in this respect always been governed by the said general principle of Icelandic public law.
NA FOND PRO FINANCOVÁNÍ BYDLENÍ SE NEVZTAHUJÍ POŽADAVKY KAPITÁLOVÉ PŘIMĚŘENOSTI ANI PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE UKAZATELE MINIMÁLNÍ KAPITÁLOVÉ PŘIMĚŘENOSTI
HFF IS NOT COVERED BY CAPITAL ADEQUACY REQUIREMENTS AND MINIMUM SOLVENCY RATIO RULES
Zákon uvedený v bodě 14 kapitoly II přílohy IX k Dohodě o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu, ve znění posledních změn, dále jen „bankovní směrnice“) [29] stanoví požadavky kapitálové přiměřenosti a pravidla týkající se ukazatele minimální kapitálové přiměřenosti, které jsou platné pro úvěrové instituce v celé EU a v členských státech ESVO.
The Act referred to at point 14 of Chapter II of Annex IX to the EEA Agreement (Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions, as amended, hereafter referred to as the ‘Banking Directive’) [29], sets out the requirements for capital adequacy and the rules for a minimum solvency ratio applicable to credit institutions throughout the EU and EFTA Member States.
Ustanovení čl. 2 odst. 3 směrnice obsahuje soupis institucí, na které se ustanovení bankovní směrnice nevztahují.
Article 2(3) of the directive contains a catalogue of institutions exempted from the application of the provisions of the Banking Directive.
Rozhodnutím Smíšeného výboru EHP byl seznam rozšířen a byly do něj mimo jiné doplněny islandské „Byggingarsjóðir ríkisins“ (doslova přeloženo jako „státní fondy pro výstavbu“) [30].
In the decision of the EEA Joint Committee this list was expanded, inter alia, by adding the ‘Byggingarsjóðir ríkisins’ in Iceland (literally translated ‘the State’s Building Funds’ [30].
Tento termín se vztahoval na státní fond pro výstavbu a fond pro bydlení pracovníků, které byly, jak je popsáno výše, spojeny a převzaty fondem pro financování bydlení, viz článek 53 zákona o bydlení.
This term covered the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund, which, as described above, were merged and taken over by the HFF (cf. Article 53 of the Housing Act).
Z toho důvodu osvobozuje článek 116 zákona č. 161/2002 o finančních institucích (lög um fjármálafyrirtæki) fond pro financování bydlení od uplatňování zákona, který patří mezi opatření, jimiž je směrnice provedena do islandského práva.
Accordingly, Article 116 of Act No 161/2002, on Financial Institutions (lög um fjármálafyrirtæki) exempts the HFF from the application of the Act, which is among the measures implementing the directive into Icelandic law.
V dopisech ze dne 20. listopadu 2006 a 15. dubna 2008 zastávala islandská vláda názor, že systém fondu pro financování bydlení má být považován za stávající podporu.
In its letters of 20 November 2006 and 15 April 2008, the Icelandic Government maintained that the HFF system was to be regarded as existing aid.
Za prvé, základní znaky systému byly vytvořeny předtím, než vstoupila v platnost Dohoda o EHP, a přijetím zákona o bydlení se nijak nezměnily.
First, the principal features of the system pre-dated the entry into force of the EEA Agreement and were not changed by the adoption of the Housing Act.
Změny, které byly v té době provedeny v systému bydlení, byly zaměřeny výlučně na systém sociálního bydlení a nebyly podstatné.
The changes made to the housing system, at that time, were exclusively aimed at the social housing system and were not substantive.
Za druhé, složky státní podpory určené v úvodním rozhodnutí Úřadu byly obecnými opatřeními, která nebyla schválením zákona o bydlení nijak změněna.
Second, the State aid elements identified in the opening decision of the Authority were general measures that remained unaltered by the enactment of the Housing Act.
Proto byla například implicitní státní záruka stejná před vstupem Dohody o EHP v platnost i po něm.
Hence, for example the implicit state guarantee has been the same both before and after the entry into force of the EEA Agreement.
V tomto ohledu islandská vláda tvrdila, že se drží rozsudku Evropského soudního dvora ve věci Namur-Les Assurances du Crédit SA, podle nějž mohou klasifikaci podpory změnit pouze podstatné legislativní změny [31].
In this respect, the Icelandic Government argued that it follows from the judgment of the European Court of Justice in Namur that only substantive legislative changes were capable of altering the classification of the aid [31].
Za třetí, zavedením zákona o bydlení v roce 1999 nebyly provedeny žádné změny, které by mohly změnit posouzení slučitelnosti systému s pravidly pro státní podporu.
Third, there was no change made in 1999 with the introduction of the Housing Act that was likely to alter the appreciation of the compatibility of the system with the State aid rules.
Za čtvrté, změny provedené v systému sociálního bydlení, které se týkají například tzv. dodatečných půjček, lze alternativně oddělit od obecného systému půjček.
Fourth, and alternatively, the changes made to the social housing system relating to, for example, the so-called additional loans are severable from the general lending system.5.
Islandské sdružení finančních služeb (SFS) tvrdí, že změny provedené zákonem o bydlení způsobují, že by systém měl být klasifikován jako nová podpora, jelikož se tyto změny do dnešního dne více či méně projevily ve změně systému bydlení.
The SFF has claimed that the changes made by the Housing Act cause the system to be classified as new aid as the these changes implied that the housing system did not remain in place more or less unchanged until today.
V dopise ze dne 31. ledna 2007 SFS odkazuje mimo jiné na:
In its letter of 31 January 2007 the SFF referred, inter alia, to:
existenci nového zákona, tedy na fakt, že byl zákon o státní agentuře pro bydlení nahrazen zákonem o bydlení,
the existence of a new Act, i.e. that the Housing Act had replaced the State Housing Agency Act,
vytvoření nového právního subjektu, tzn. fondu pro financování bydlení, který nahradil státní radu pro bydlení/státní agenturu pro bydlení a převzal aktiva a pasiva státního fondu pro výstavbu a fondu pro bydlení pracovníků,
the creation of a new legal entity, the Housing Financing Fund which replaced the State Housing Board/State Housing Agency and took over the assets and obligations of the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund,