natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle italských orgánů tak společnost Simet, stejně jako jiní provozovatelé meziregionální linkové dopravy, fungovala na základě dočasných licencí (koncesí), jež se na žádost provozovatele každoročně obnovují.
According to the Italian authorities, Simet, like other providers of inter-regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) renewed annually at the request of the company.
Na základě těchto koncesí měli provozovatelé výhradní právo poskytovat předmětné služby.
Those concessions gave the company the exclusive right to provide the relevant services.
Podle pravidel pro koncesi s roční platností nezískal provozovatel poskytnutím služby nárok na podporu nebo na jakoukoli náhradu a mělo se za to, že podnik provozuje službu s vědomím všech rizik a nebezpečí.
The annual concession specifications stated that delivering the service did not give the company the right to any subsidy or compensation of any kind and that the service was operated entirely at the company’s own risk.
Poplatky, které společnost sama navrhla, odpovídají poplatkům uvedeným v pravidlech pro koncesi s roční platností, jež byla schválena ministerstvem.
The fares proposed by the company itself were also reflected in the annual concession specifications accepted by the Ministry.
V průběhu let předložila společnost celou řadu žádostí o změnu podmínek pro poskytování služeb, kterým bylo obvykle vyhověno postupem stanoveným v dekretu prezidenta Italské republiky č. 369/94 [5].
Over time, the company submitted a number of requests to change the arrangements for delivery of the services provided, which were usually approved in accordance with the procedure laid down in Presidential Decree 369/94 [5].
Články 4 a 5 dekretu prezidenta Italské republiky č. 369/94 stanoví podrobný postup pro posuzování a komparativní rozbor žádostí o zavedení jakékoli nové služby na základě koncese.
Articles 4 and 5 of Presidential Decree 369/1994 provided for a detailed procedure for the assessment and comparative analysis of applications related to the introduction of any new service on the basis of a concession.
ROZHODNUTÍ STÁTNÍ RADY, JEŽ BYLA PŘIJATA PŘED ROZHODNUTÍM O ZAHÁJENÍ
THE JUDGMENTS OF THE COUNCIL OF STATE PRIOR TO THE OPENING DECISION
V reakci na zamítnutí ministerstva poskytnout vyrovnání za závazky veřejné služby za období od roku 1987 podala společnost Simet odvolání k správnímu soudu a žádala v něm vyrovnání za plnění závazků veřejné služby.
In response to the Ministry’s refusal to grant public service compensation for the period starting from 1987, Simet brought a legal action before the Italian administrative courts requesting compensation for the discharge of public service obligations.
Po řízeních v několika stupních měla Státní rada prostřednictvím rozsudku č. 1405/2010 ze dne 9. března 2010 (rozhodnutí č. 1405/2010) (dále jen „rozsudek č. 1405/2010“) za to, že společnost Simet má nárok na vyrovnání za službu linkové autobusové dopravy (převážně meziregionální) poskytovanou na základě koncesí vydávaných italským státem.
On appeal, in judgment 1405/2010 of 9 March 2010 (‘judgment 1405/2010’), the Council of State recognised Simet’s right to receive compensation for its scheduled (predominantly inter-regional) bus services, provided under the concessions granted by the Italian State.
V rozsudku bylo kromě jiného stanoveno, že přesná výše náhrady má být určena na základě spolehlivých údajů z účetních záznamů společnosti.
The precise amount of the compensation was to be determined on the basis of reliable data from the company’s accounts.
Jak je podrobněji vysvětleno v rozhodnutí o zahájení řízení, rozsudek č. 1405/2010 však přesně nedefinoval, na základě jakého právního aktu byl uložen závazek veřejné služby, ani v jaké formě.
As explained in more detail in the opening decision, judgment 1405/2010 does not precisely identify by which legal act the public service obligation was imposed, or in what form.
Ve výnosu č. 2072/2011, jenž byl vydán dne 18. ledna 2011 v reakci na nerespektování rozsudku č. 1405/2010 správními orgány, je Státní rada ve věci jednoznačnější a prohlašuje, že „ministerstvo vícekrát odmítlo, aby společnost změnila trasy, jízdní řády a místa zastávek a nařídilo, aby tarify nepřevyšovaly tarify, jež si účtují italské železnice, což jsou faktory, které společnost považuje pro provozování veřejné služby za příznačné“.
Order 2072 of the Council of State issued on 18 January 2011, following the failure of the administration to comply with judgment 1405/2010, is more explicit in this respect, stating that ‘the Ministry has repeatedly denied the company the opportunity to change routes, times and stops and ordered it to keep fares at or below those charged by Ferrovie dello Stato (Italian State Railways) – these are elements that the company believes are indicative of carrying out a public service.’
Ačkoli rozsudek č. 1405/2010 uvádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 [6], jež upravuje vyrovnání za veřejné služby, když „v případě vyrovnání stanoví kritéria, jež nejsou nepodobná kritériím stanoveným předchozími právními předpisy Společenství“, nařídila Státní rada příslušným orgánům, aby ve smyslu článků 6, 10 a 11 nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 [7] uhradily společnosti Simet vyrovnání.
While judgment 1405/2010 does mention the new Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council [6], which governs public service compensation, insofar as it ‘lays down compensation criteria which are not dissimilar to those laid down in previous Community regulations’, the Council of State ordered the responsible authorities to pay compensation to Simet on the basis of Articles 6, 10 and 11 of Council Regulation (EEC) No 1191/69 [7].
Italské orgány se rozhodly počkat s vykonáním rozsudků Státní rady (rozsudek č. 1405/2010 a výnos č. 2072/2010) a s uhrazením vyrovnání společnosti Simet na hodnocení Komise týkající se oznámených opatření.
The Italian authorities have decided to await the assessment of the notified measure by the Commission before executing the rulings of the Council of State (judgment 1405/2010 and order 2072/2010) and paying Simet the compensation.
VÝŠE MOŽNÉHO VYROVNÁNÍ ZA ZÁVAZKY VEŘEJNÉ SLUŽBY, JEŽ BYLA PŮVODNĚ OZNÁMENA
INITIALLY NOTIFIED SUM OF POSSIBLE PUBLIC SERVICE COMPENSATION
Pokud jde o výši vyrovnání, jež má být společnosti Simet uhrazeno za poskytnuté služby, předložily italské orgány Komisi zprávu, kterou si společnost Simet objednala u externího poradce (dále jen „úvodní zpráva“), aniž by se ztotožňovaly s odhady, jež jsou v ní uvedeny.
As regards the amount of compensation to be paid to Simet for the services rendered, the Italian authorities submitted a report to the Commission, commissioned by Simet and prepared by an outside consultant (‘the initial report’), without endorsing the estimates it contained.
V úvodní zprávě se dlužné vyrovnání odhaduje na zhruba 59,4 milionu EUR [8].
The initial report estimated the compensation due at approximately EUR 59,4 million [8].
Následně však byly žádosti o vyrovnání znovu posuzovány, neboť po přijetí rozhodnutí o zahájení řízení Státní rada požádala o nezávislé posouzení vhodné úrovně vyrovnání.
Subsequently, however, the claims for compensation were reassessed as, following the opening decision, the Council of State asked for an independent evaluation of the appropriate level of compensation.
Výsledek uvedeného posouzení je probrán v oddílech 2.6 a 2.7.
The outcome of that evaluation is discussed in sections 2.6 and 2.7.
Ačkoli společnost Simet požadovala vyrovnání za služby poskytnuté do konce roku 2013 [9], mají italské orgány za to, že příslušné období pro toto oznámení se vztahuje pouze na roky 1987 – 2003, neboť rozsudek č. 1405/2010 se týká výhradně odvolání vztahujícího se na uvedený časový úsek.
Although SIMET claims compensation for services provided until the end of 2013 [9], the Italian authorities consider that the relevant period for the purposes of this notification covers only 1987 to 2003, as judgment 1405/2010 relates only to the appeal covering that period.
V bodě 3.1 uvedeného rozsudku se jednoznačně odkazuje na vyrovnání za roky 1987 až 2003.
In particular, point 3.1 of judgment 1405/2010 clearly refers to compensation for the years 1987 to 2003.
VÝVOJ SOUDNÍHO ŘÍZENÍ NA VNITROSTÁTNÍ ÚROVNI PO PŘIJETÍ ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
DEVELOPMENTS IN THE NATIONAL COURT PROCEEDINGS FOLLOWING THE OPENING DECISION
Poté, co italské orgány odmítly vykonat rozsudek č. 1405/2010 a výnos č. 2072/2011, přijala Státní rada nový výnos, tj. výnos č. 270/2012, jehož prostřednictvím jmenovala nezávislou poradní komisi, aby rozhodla o způsobu provedení rozsudku č. 1405/2010.
Following the Italian authorities’ refusal to execute judgment 1405/2010 and order 2072/2011, the Council of State made a new order, No 270/2012, appointing a panel of independent experts to decide how to enforce judgment 1405/2010.
Komise tvořená předsedou a dvěma členy byla pověřena výpočtem výše vyrovnání, již je třeba na základě rozsudku č. 1405/2010 vyplatit společnosti Simet.
The panel, comprising a chairman and two members, was tasked with calculating the amount of compensation payable to Simet under judgment 1405/2010.
Sporné strany zároveň jmenovaly vlastní odborníky, kteří se vyjádřili k předběžným závěrům poradní komise.
At the same time the parties to the dispute appointed their own experts, who commented on the preliminary findings of the panel of experts.
V průběhu několika měsíců došlo vzhledem k uvedené situaci k výměně zpráv a protiargumentů.
This led to the exchange of a number of reports and replies over the ensuing months.
dne 29. srpna 2012 byla předložena zpráva s menšinovým stanoviskem podepsaná předsedou poradní komise jmenovaným Státní radou; ve zprávě se dospělo k závěru, že dostupné údaje nepostačují ke stanovení vyrovnání, jež má být společnosti Simet přiznáno, a že tedy žádné vyrovnání nelze poskytnout,
On 29 August 2012, a minority report signed by the chairman of the panel appointed by the Council of State was submitted, which concluded that there was not enough data available to determine the compensation to be paid to Simet and therefore that no compensation could be awarded.
dne 20. srpna 2012 byla předložena zpráva s většinovým stanoviskem podepsaná dvěma ze tří poradců jmenovaných Státní radou, v níž poradci dospěli k závěru, že vyrovnání, jež má být společnosti Simet přiznáno, dosahuje výše 22049796 EUR.
On 20 August 2012, a majority report signed by two of the three experts appointed by the Council of State was submitted, concluding that the compensation payable to Simet amounted to EUR 22049796.
Jelikož řízení týkající se státních podpor u Evropské komise právě probíhá, nepřijala ještě Státní rada konečné rozhodnutí o výši vyrovnání, jež je třeba společnosti Simet uhradit.
As the state aid procedure is still ongoing before the Commission, the Council of State has not yet adopted a final decision on the amount of compensation payable to Simet.
ZPRÁVA S MENŠINOVÝM STANOVISKEM
THE MINORITY REPORT
Ve zprávě s menšinovým stanoviskem jsou zdůrazněny tyto body:
The minority report stresses the following points in particular:
nedostatek jednoznačných údajů pro výpočet vyrovnání (vyžadovaných výnosem č. 2072/2011 a rozsudkem č. 1405/2010),
the lack of reliable data for calculating compensation (required by order 2072/2011 and judgment 1405/2010);
chybějící systém oddělených účtů stanovený nařízením (EHS) č. 1191/69, jenž je nezbytnou podmínkou pro poskytnutí vyrovnání (aby se předešlo nadměrnému vyrovnání),
the lack of separate accounting required by Regulation (EEC) No 1191/69 as a necessary condition for awarding compensation (in order to prevent overcompensation);
nemožnost nahradit systém oddělených účtů jinými účetními systémy, jež ještě neprokázaly, že umožňují přesně určit všechny položky nákladů a výnosů,
the impossibility of replacing the separate accounting system with other accounting systems, which have not yet been shown to allow accurate identification of all elements of cost and revenue;
pokud jde o roky, za něž jsou dostupné údaje analytického účetnictví (pouze dva, a to 2002 a 2003): doklady, jež jsou přílohou účetních závěrek (poznámky o účetních závěrkách a zpráva o transakcích), na uvedené údaje nijak neodkazují.
as to the years for which analytical accounting data are available (only two, 2002 and 2003): the documents enclosed with the financial statements (notes to the financial statements and report on operations) make no reference to such data.
To by naznačovalo, že orgány správy a řízení společnosti nevyužívaly analytické účetnictví jako nástroj kontroly činností podniku,
This would seem to indicate that the analytical accounts were not used by the corporate governance bodies to monitor the company’s operations;
chybějící předem stanovené parametry pro výpočet vyrovnání,
the lack of predetermined parameters for calculating compensation;
společnost neidentifikovala přesné, konkrétní a zřejmé závazky veřejné služby (ve vztahu k druhům stanoveným právními předpisy Unie) pro jednotlivé trasy,
the company’s failure to identify precise, specific and unequivocal public service obligations (with reference to the types identified in Union legislation) for individual routes;
nebylo identifikováno „hospodářské znevýhodnění“ vyplývající z uvedených závazků,
the failure to identify precisely the ‘economic disadvantage’ arising from such obligations;
nebyl podán důkaz o škodě, již utrpěla společnost Simet, která měla takový důkaz poskytnout v řízeních, jež vedla k vynesení rozsudku č. 1405/2010.
the lack of evidence of the damage incurred by Simet, which had the burden of providing such evidence in the proceedings that led to judgment 1405/10.
V důsledku uvedených opomenutí dospívá zpráva s menšinovým stanoviskem k závěru, že neexistují spolehlivé údaje, aby bylo možné vypočítat vyrovnání stanovené rozsudkem č. 1405/2010, a není tedy možné určit její výši.
In light of these deficiencies, the minority report concludes that there are no reliable data for calculating the compensation ordered by judgment 1405/2010 and thus that no amount of compensation can be determined.
ZPRÁVA S VĚTŠINOVÝM STANOVISKEM
THE MAJORITY REPORT
Ve zprávě s většinovým stanoviskem se využívá níže uvedených metod pro výpočet vyrovnání, jež společnosti Simet náleží:
The majority report uses the following methodology to calculate the compensation due to Simet:
Vyrovnávací opatření založené na rozdílu mezi provozními náklady a příjmy
Compensation element based on the difference between operating costs and revenue
Metoda odhadu příjmů
Method for estimating revenue
Za léta 1987 až 1992 a 2002 až 2003 odborníci přímo z finančních účtů vyčlenili příjmy vyplývající z linkové přepravy.
For the years 1987 to 1992 and 2002 to 2003, the experts extrapolated revenue derived from scheduled bus services directly from the financial account statements.
Za období let 1993 až 2001 odborníci využili dokumentaci společnosti Simet o příjmech od chvíle, kdy finanční účty za předmětné období neposkytují podrobné údaje o příjmech vyplývajících z uvedené služby [10].
For the period 1993-2001 the experts used Simet’s documentation on revenue, since the financial account statements for that period do not detail revenue derived from those services [10].
Na základě těchto výpočtů byly celkové příjmy za období let 1987–2003 stanoveny na 57213440 EUR.
On the basis of these calculations, the total revenue for the period 1987-2003 was found to be EUR 57213440.
Metoda odhadu nákladů na provozování autobusové dopravy
Method for estimating bus service costs
Jelikož v období let 1987–1992 nebylo k dispozici analytické účetnictví, rozdělili odborníci náklady na provozování meziregionální linkové dopravy na základě procentního podílu příjmů generovaných těmito službami během uvedeného období.
Since no analytical accounts were available for the period 1987 to 1992, the experts allocated costs to inter-regional scheduled bus services on the basis of the percentage of revenue generated by those same services during that period.
Odborníci zjistili celkovou výši nákladů z každé roční uzávěrky.
The experts took the total amount of costs from each of the annual financial statements.
Aby tedy určili provozní náklady, odečetli z celkových nákladů všechny ostatní neprovozní náklady, tj. úroky, finanční zatížení, ztráty na postoupení aktiv, různé ztráty a náklady, přímé daně a konečné zůstatky.
Then, to reconstruct the operating costs, the experts deducted from total costs all the following non-operating costs: interest payable, financial charges, losses on disposal of assets, miscellaneous losses and costs, direct taxes and final inventories.
Provozní náklady na provozování meziregionální linkové dopravy byly určeny na základě procentního podílu příjmů generovaných touto službou.
Finally, the operating costs attributable to inter-regional scheduled bus services were determined on the basis of the percentage of revenue generated by the same scheduled bus services.
Za období let 1993–2001 změnila společnost Simet způsob předkládání údajů v ročních uzávěrkách [11].
For the period 1993 to 2001, Simet changed the presentation of data in its annual financial statements [11].
Poradci proto za uvedená léta odečetli z ročních uzávěrek společnosti celkovou hodnotu provozních nákladů jako algebraický součet těchto položek týkajících se výrobních nákladů: pomocný a spotřební materiál, externí služby, užívání majetku třetích osob, personální náklady, odpisy a znehodnocení, změny zásob surovin, pomůcky a spotřební zboží a různé provozní náklady.
Consequently, for those years the experts deducted from the company’s annual financial statements the value of total operating costs, being the algebraic sum of the following production cost items: ancillary and consumable materials, outside services, use of property not owned, personnel costs, amortisation and depreciation, variation in stocks of raw, ancillary and consumable materials, and miscellaneous operating expenses.
Provozní náklady na provozování linkové dopravy byly tedy určeny na základě procentního podílu příjmů generovaných touto službou (jako v případě období 1987–1992).
The operating costs attributable to scheduled bus services were then determined on the basis of the percentage of revenue generated by those same scheduled bus services (as was done for the period 1987-1992).
Za roky 2000 a 2001, ačkoli se používalo analytické účetnictví, nebyly příslušné doklady úplné, pročež bylo rozhodnuto, že se pro určení nákladů na provozování linkové dopravy použije stejná metoda jako v předchozích letech.
For the years 2000 and 2001, even if some cost accounting was applied, the relevant documents were not exhaustive, which was why it was decided to use the same method for the identification of costs stemming from the scheduled bus service as for the previous years.
Za roky 2002 a 2003 byly k dispozici údaje z analytického účetnictví.
For the years 2002 and 2003, cost accounting data were available.
Poradci tedy dále rozdělili náklady do těchto kategorií: i) náklady týkající se počtu najetých kilometrů; ii) náklady přímo vyplývající z provozování linkové dopravy; iii) náklady připsatelné na základě obratu.
The experts therefore divided costs into the following categories: (i) costs related to mileage; (ii) costs directly allocable to scheduled bus services; and (iii) allocable costs based on turnover.
První kategorie nákladů zahrnuje náklady týkající se pohonných hmot, motorového oleje, pneumatik, náhradních dílů, mytí vozidel, dálničních poplatků, povinné údržby vozidel, nájmu vozidel a odpisů aktiv.
The first category of costs includes costs related to fuel, engine oil, tyres, spare parts, outside work, vehicle wash, motorway tolls, compulsory vehicle servicing, leasing and depreciation of assets.
Každá z těchto nákladových položek byla vydělena celkovým počtem ujetých kilometrů a náklad na kilometr byl tedy vynásoben počtem kilometrů ujetých pouze v rámci provozování linkové dopravy.
Each of these cost items was divided by the total number of kilometres travelled and the cost per kilometre was then multiplied by the number of kilometres travelled by scheduled bus services only.
Druhá kategorie nákladů zahrnuje takové nákladové položky, které lze na základě analytického účetnictví přímo připsat provozování meziregionální linkové dopravy.
The second category of costs includes those cost items which, on the basis of the analytical accounts, are directly attributable to inter-regional scheduled bus services.
Tyto položky zahrnují: kmenové zaměstnance, odstraňování odpadů, různé náklady, výdaje za parkování, nájem vozidel pro linkovou dopravu od třetích osob, nákupy služeb na palubě, náhradu výdajů posádky.
These include: direct employment, waste disposal, commissions payable, miscellaneous charges, parking fees, rental of third-party vehicles for scheduled bus services, purchases for on-board services, and reimbursement of travelling personnel’s expenses.
Třetí kategorii nákladů tvoří přímé náklady a jsou do ní zahrnuty nepřímé náklady práce, fixní náklady, pojištění autobusů, majetková daň z vozidel, pronájem prostor.
The third category of costs includes ‘indirect costs’ and comprises indirect labour costs, overheads, bus insurance, vehicle ownership tax and rent for premises.
Uvedené náklady byly rozděleny na základě procentního podílu příjmů z provozování linkové dopravy.
Those costs were allocated on the basis of the percentage of revenue generated by the same scheduled bus services.
Po sečtení číselných údajů, jež byly takto vypočítány za každé z výše uvedených období, byly celkové náklady týkající se provozování linkové dopravy za roky 1987–2003 stanoveny na 59510413 EUR.
After adding up the figures thus calculated for each of the above periods, the total costs related to the scheduled bus services for the period 1987-2003 were found to amount to EUR 59510413.
Po odečtení uvedených nákladů z příjmů za provozování linkové dopravy vypočítává zpráva s většinovým stanoviskem za roky 1987–2003 provozní ztrátu ve výši 2296973 EUR.
Consequently, after subtracting these costs from the revenues derived from scheduled bus services, the majority report arrives at an operating loss of EUR 2296973 for the period 1987-2003.
Vyrovnávací opatření týkající se nutnosti zaručit odškodnění za vložený kapitál:
Compensation element related to the need to ensure remuneration of the capital employed
Za každý příslušný rozpočtový rok určili poradci vložený kapitál jako součet těchto faktorů:
For each year under review, the experts determined the capital employed, being the sum of:
vlastní kapitál (E), jehož hodnota se získala z ročních uzávěrek, kapitál akcionářů společnosti,
equity (E), whose value was taken from the annual financial statements, considering the shareholder’s equity and
cizí kapitál (D).
loan capital (D).
Poradci považovali za cizí kapitál pouze finanční dluh, tj. dluhy vůči bankám a jiným financujícím subjektům.
The experts counted as loan capital only financial debt, i.e. payables to banks and to other lenders.
Vzorec „vážený průměr nákladů na kapitál“ (WACC) se využívá jako základ pro určení míry odškodnění za vložený kapitál:
The ‘Weighted Average Cost of Capital’ (WACC) formula is taken as a basis for determining the remuneration rate of the capital employed.
Re očekávaná výtěžnost z vlastního kapitálu;
Re required rate of return on equity;
Rd náklady zadlužení; E = vlastní kapitál podniku;
Rd cost of debt; E = firm’s equity;
D zadlužení podniku; V
D firm’s debt; V
E/V procentní podíl finančních prostředků sestávající z vlastního kapitálu;
E/V percentage of financing that is equity;
D/V procentní podíl finančních prostředků sestávající ze zadlužení;
D/V percentage of financing that is debt;
Tc sazba korporační daně.
Tc corporate tax rate
Úroková sazba na desetileté státní dluhopisy získaná z italských statistik se použila jako referenční hodnota pro bezrizikovou míru (rf).
The interest rate for ten-year government bonds, taken from national statistics, was used as a proxy for a risk-free rate (rf).