natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podstatnou částí odůvodnění Komise v každém z těchto případů bylo to, že opatření, jež vede k zvýhodněnému daňovému režimu, je dostupné všem podnikům, a v této souvislosti Kontrolní úřad považuje za důležité, že byly zrušeny minimální částky finančních transakcí (ke zřízení společnosti v Nizozemsku a minimální hodnota příslušné účasti v Irsku).
An essential part of the Commission’s reasoning in each of these cases was that the action which leads to the beneficial tax treatment is open to any undertaking, and in this context the Authority considers it significant that minimum financial transaction amounts (for setting up a company in the Netherlands, and the minimum value of the relevant holding in Ireland) were abolished.
Z výše uvedených důvodů má Kontrolní úřad za to, že založení kaptivní pojišťovny není dostupné všem podnikům (a vyvozuje závěr, že se daňová výjimka vztahující se na jednu formu společností každopádně liší od okolností tohoto případu).
For the reasons set out above, the Authority is of the view that creating a captive insurance company is not something that is open to any undertaking (and concludes that a tax exemption specific to one form of company is different to the circumstances of this case in any event).
Logika daňového systému
Logic of the tax system
Specifické nebo selektivní daňové opatření může být nicméně odůvodněno logikou daňového systému [46].
A specific or selective tax measure can nevertheless be justified by the logic of the tax system [46].
Opatření, jež mají pro podniky v určitém odvětví zavést úplnou nebo částečnou výjimku při hrazení poplatků vyplývajících z běžného uplatňování všeobecného systému, mohou představovat státní podporu, není-li tato výjimka odůvodněna povahou a logikou všeobecného daňového systému [47].
Measures intended partially or wholly to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of the general system can constitute State aid if there is no justification for the exemption on the basis of the nature and logic of the general tax system [47].
Je proto možné, že zvláštní daňová pravidla týkající se kaptivních pojišťoven nejsou selektivní, jsou-li odůvodněna povahou a vnitřním uspořádáním lichtenštejnského daňového systému.
It is possible, therefore, for the specific tax rules applicable to captive insurance companies to not be selective if justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Kontrolní úřad musí posoudit, zda odlišný režim pro podniky, pokud jde o výhody nebo zátěž zavedenou dotyčným daňovým opatřením, vyplývá z povahy nebo vnitřního uspořádání všeobecného systému, který se uplatňuje. Je-li toto rozlišování založeno na jiných cílech, než jsou cíle sledované všeobecným systémem, považuje se dotyčné opatření v zásadě za selektivní.
The Authority must assess whether the different treatment of undertakings as regards advantages or burdens introduced by the tax measure in question arise from the nature or general system of the overall scheme which applies.
Podle ustálené judikatury je na státu ESVO, který mezi podniky zavedl odlišný režim, aby prokázal, že tento režim je odůvodněn povahou a vnitřním uspořádáním dotyčného systému [48].
Where such a differentiation is based on objectives other than those pursued by the overall scheme, the measure in question would in principle be considered selective.According to established case-law, it is for the EFTA State that has introduced different treatment between undertakings to prove that it is justified by the nature and general scheme of the system in question [48].
Kontrolní úřad musí poté posoudit, zda zvláštní daňová pravidla týkající se kaptivních pojišťoven splňují cíle samotného daňového systému, nebo zda sledují jiné cíle. Lichtenštejnské orgány uvedly, že tato daňová úleva byla zavedena s cílem vytvořit a rozvíjet v Lichtenštejnsku odvětví kaptivního pojištění jako novou oblast hospodářské činnosti.
The Authority must thereafter consider whether the special tax rules applicable to captive insurance companies meet the objectives inherent in the tax system itself, or whether it pursues other objectives.The Liechtenstein authorities have stated that this tax concession was introduced in order to establish and develop the captive insurance sector as a new field of economic activity in Liechtenstein.
Podle názoru Kontrolního úřadu se jednoznačně jedná o hospodářský a politický účel, který nesouvisí s daní z příjmů, nespadá proto do logiky daňového systému [49].Lichtenštejnské orgány dále v souladu s některými třetími stranami tvrdily, že rozdílný režim pro kaptivní pojišťovny v porovnání s ostatními pojišťovnami uznává právo EHP prostřednictvím sekundárních právních předpisů týkajících se pojišťoven, zejména směrnice o zajištění 2005/68/ES a nové směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES Solventnost II [50].
In the view of the Authority, this is clearly an economic and political purpose not inherent to a revenue tax which, therefore, does not fall within the logic of a tax system [49].The Liechtenstein authorities have further argued, in line with certain third parties, that differential treatment of captives in comparison to other insurance companies is recognised by EEA law through secondary legislation concerning insurance companies, in particular, the Reinsurance Directive 2005/68/EC and the new Solvency II Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council [50].
Lichtenštejnské orgány uvedly, že směrnice EU o zajištění a směrnice Solventnost II odlišují kaptivní pojišťovny od poskytovatelů tradičního nebo komerčního pojištění, a tvrdily, že to je v souladu s rozdílným daňovým režimem podle lichtenštejnského práva.Kontrolní úřad uznává, že mohou existovat přesvědčivé důvody pro rozlišování mezi kaptivními pojišťovnami a ostatními pojišťovnami, pokud jde o regulatorní požadavky týkající se vnitřního trhu zajištující zachování například určité výše kapitálu.
It is said that the EU Reinsurance Directive and the Solvency II Directive distinguish captive insurance companies from traditional or commercial insurance businesses, and contend that this is consistent with the differential tax treatment under Liechtenstein law.The Authority acknowledges that there may be valid reasons to differentiate between captive and other insurance companies in so far as internal market regulatory requirements ensuring retention, for example, of a certain level of capital, are concerned.
Nechápe však, jak by tyto požadavky mohly odůvodnit rozdíl ve zdanění kapitálových výnosů a příjmů z hospodářské činnosti spočívající v poskytování pojistných služeb.
However, it fails to see how such requirements could justify a difference in taxation of the capital gains and income generated by the economic activity of providing an insurance service.
Podle názoru Kontrolního úřadu tyto úvahy (bez ohledu na to, nakolik jsou odůvodněné) nesouvisí s logikou systému daně z příjmů a kapitálové daně, a nelze je proto považovat za důvod pro úplnou nebo částečnou výjimku z daňové povinnosti, která se vztahuje pouze na kaptivní pojišťovny.
In the Authority’s view, these considerations, no matter how valid they are, do not relate to the logic of the income and capital tax system and cannot therefore be considered as a justification for the total or partial exemption from taxation applicable only to captive insurance companies.
Logikou systémů daní z příjmů a kapitálových daní je získat příjmy z kapitálu a hospodářské činnosti.
The logic of income and capital tax systems is to gain revenue from capital and income generated by an economic activity.
V této souvislosti není důležité, zda se na tuto činnost vztahují více či méně přísné regulatorní požadavky.
Whether this activity is subject to more or less strict regulatory requirements is irrelevant in this context.
Z těchto důvodů se Kontrolní úřad domnívá, že daňové výjimky vztahující se na kaptivní pojišťovny v Lichtenštejnsku nejsou odůvodněny povahou a vnitřním uspořádáním lichtenštejnského daňového systému.
For these reasons, the Authority considers that the tax exemptions applicable to captive insurance companies in Liechtenstein are not justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Aby opatření spadalo do oblasti působnosti čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, musí narušovat či může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi smluvními stranami.
In order to fall under Article 61(1) of the EEA Agreement, the measure must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Aby opatření narušovalo hospodářskou soutěž, postačuje, aby příjemce podpory soutěžil s ostatními podniky na trzích, které jsou otevřeny hospodářské soutěži, a aby dotyčné opatření ovlivňovalo obchod uvnitř Společenství tím, že finančně posílí postavení jednoho podniku vůči jiným podnikům soutěžícím v rámci obchodu uvnitř Společenství [51].
For a measure to distort competition it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition, and that the measure concerned affects intra-Community trade by financially strengthening the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade [51].
Jak bylo uvedeno výše, Kontrolní úřad se domnívá, že kaptivní pojišťovny vykonávají hospodářskou činnost spočívající v poskytování pojistných služeb jako alternativy komerčního pojištění. Pojistný trh je otevřen hospodářské soutěži, a proto jakákoliv výhoda poskytnutá kaptivním pojišťovnám narušuje hospodářskou soutěž.
As stated above, the Authority considers that captive insurance companies carry out an economic activity consisting in offering insurance services as an alternative to commercial insurance.
Představuje pobídku pro určité skupiny podniků, aby zakládaly vlastní pojišťovny za účelem pojištění rizik, která by jinak byla pojištěna na volném trhu.
The insurance market is open to competition and therefore any advantage offered to captive insurance companies has a distortive effect.
Jelikož pojistné služby poskytované způsobilými společnostmi jsou činnostmi, které jsou předmětem obchodu mezi smluvními stranami, má se za to, že je stejně tak ovlivněn obchod uvnitř EHP [52].
It constitutes an incentive for certain groups of undertakings to establish their own insurance companies to insure risks which had otherwise been insured in the open market.Since the insurance services which the eligible companies carry out are activities which are the subject of trade between the Contracting Parties, intra-EEA trade is equally deemed to be affected [52].
Kontrolní úřad dospěl k závěru, že zvláštní daňová pravidla týkající se kaptivních pojišťoven v Lichtenštejnsku představují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
The Authority concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies in Liechtenstein constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 stanoví, že „Kontrolní úřad ESVO bude včas informován o všech plánech ohledně poskytnutí nebo změny podpor, aby mohl podat své vyjádření […]. Dotčené státy neprovedou navrhovaná opatření, dokud nebude v tomto řízení přijato konečné rozhodnutí“.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid. […]. The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Zvláštní pravidla týkající se kapitálové daně, daně z příjmů a daně z kuponu, která se vztahují na kaptivní pojišťovny, byla do zákona o daních vložena v prosinci 1997, tj. po vstupu Dohody o EHP v platnost.
The special rules regarding the capital, income and coupon taxes applicable to captive insurance undertakings were introduced into the Tax Act in December 1997, i.e. after the entry into force of the EEA Agreement.
Lichtenštejnské orgány neoznámily tuto změnu zákona o daních Kontrolnímu úřadu.
The Liechtenstein authorities did not notify this amendment of the Tax Act to the Authority.
Lichtenštejnské orgány a některé třetí strany tvrdily, že lichtenštejnský daňový režim ve prospěch kaptivních pojišťoven představuje existující podporu.
The Liechtenstein authorities and certain third parties have argued that the Liechtenstein tax regime in favour of captive insurance companies constitutes existing aid.
Tvrdily, že se daňová opatření stala podporou teprve v důsledku vývoje práva EHP, jelikož v době, kdy vstoupila v platnost, tj. 1. ledna 1998 [53], neexistovala žádná pravidla či precedenty, které by naznačovaly vztah mezi poskytnutím státní podpory a daňovými opatřeními [54].
They claim that the tax measures only became aid as a result of the evolution of EEA law since at the time they entered into force, 1 January 1998 [53], there were no rules or precedents indicating any relationship between the grant of State aid and the tax measures [54].
V čl. 1 písm. b) bodě v) části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru se uvádí, že se podpora považuje za existující podporu, pokud se zjistí, že v době, kdy začala být uskutečňována, nevytvářela podporu a poté se stala podporou následkem vývoje EHP bez toho, že by byla státem ESVO následně pozměněna.
Article l(b)(v) of Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement states that aid is deemed to be an existing aid if it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, but subsequently became aid due to the evolution of the EEA; and if the measure has not been subsequently amended by the EFTA State.
Kontrolní úřad se však domnívá, že Evropský soudní dvůr již v 70. letech minulého století objasnil, že daňové výjimky, jež mají stejnou povahu jako v posuzovaném případě, mohou představovat státní podporu.
The Authority is of the view, however, that the European Court of Justice had made it clear as far back as the 1970s that tax exemptions of the nature of those under assessment could be State aid.
Soudní dvůr v roce 1974 [55] rozhodl, že jakékoliv opatření, jež má za cíl zavést pro společnosti v určitém odvětví výjimku z úhrady výdajů, které jim vznikají při běžném uplatňování daňového systému (pokud pro tuto výjimku neexistuje opodstatnění na základě povahy nebo vnitřního uspořádání tohoto systému), představuje státní podporu.
The Court held in 1974 [55] that any measures intended to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of a tax system (without there being any justification for this exemption on the basis of the nature or general scheme of this system) constituted State aid.
V roce 1987 [56] Soudní dvůr výslovně uvedl, že ztráta daňových příjmů odpovídá spotřebě státních prostředků ve formě daňových výdajů. Tento přístup se odráží rovněž v rozhodnutích Kontrolního úřadu, která byla přijata před zavedením lichtenštejnského zákona o daních a v nichž byl vyvozen závěr, že výjimka z daňové povinnosti podniků představuje (neslučitelnou) státní podporu, a to ve Finsku v roce 1994 [57] a v Norsku v roce 1995 [58] a 1997 [59].
In 1987 [56] the Court explicitly stated that a loss of tax revenue was equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal expenditure.This approach is also reflected in decisions of the Authority prior to the implementation of the Liechtenstein Tax Act, where it concluded that exemptions from the tax payable by undertakings was (incompatible) State aid in Finland in 1994 [57] and in Norway in 1995 [58] and 1997 [59].
Dne 1. prosince 1997 přijala Evropská rada ministrů po rozsáhlých diskusích o nutnosti koordinovaných opatření na úrovni Společenství k odstranění škodlivé daňové soutěže řadu závěrů a schválila usnesení o kodexu chování při zdaňování podniků [60].
Furthermore, on 1 December 1997, following a wide-ranging discussion on the need for coordinated action at Community level to tackle harmful tax competition, the European Council of Ministers adopted a series of conclusions and agreed a resolution on a code of conduct for business taxation [60].
Kontrolní úřad nesouhlasí s tím, že tvrzení, jež předložily lichtenštejnské orgány a třetí strany, prokazují, že se kritéria pro zjištění selektivity, která Komise (nebo Kontrolní úřad) uplatňuje při posuzování daňových záležitostí, od přijetí daňových opatření, jichž se týká šetření, změnila.
The Authority does not accept that the arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties show that the criteria for establishing selectivity applied by the Commission (or the Authority) in its assessment of tax issues has changed since the adoption of the tax measures under investigation.
Sdělení Komise o zdanění podnikatelské činnosti a odpovídající pokyny Kontrolního úřadu vycházejí ze zavedené judikatury Soudního dvora a Soudu prvního stupně a potvrzují, že se na daňová opatření vztahují články 107 a 108 SFEU, resp. čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.
The Commission’s notice on business taxation, and the Authority’s corresponding guidelines, are based on the long-established case-law of the Court of Justice and of the Court of First Instance, and confirm that Articles 107 and 108 TFEU and Article 61(1) EEA (respectively) apply to tax measures.
V souladu s judikaturou by ani v případě, že by bylo možno zjistit, že došlo k této změně praxe, nebylo možno uznat tvrzení, že daňová opatření jsou existující podporou, jelikož to neprokazuje, že případnou změnu kritérií pro ověření selektivity, která používá Komise nebo Kontrolní úřad, lze přičíst „vývoji Evropského hospodářského prostoru“ ve smyslu čl. 1 písm. b) bodu v) části II protokolu 3 [65]. Kontrolní úřad proto neuznává, že opatření lze vymezit jako existující podporu, která byla zavedena před případným vývojem Dohody o EHP.
Further, in line with case-law, even if it could be established that there had been such a change of practice, the argument that the tax measures are existing aid still could not be accepted, for it fails to show that any change in the criteria for ascertaining selectivity applied by either the Commission or the Authority is attributable to the ‘evolution of the European Economic Area’ within the meaning of Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3 [65].The Authority does not accept, therefore, that the measures can be defined as existing aid implemented prior to an evolution of the EEA Agreement.
Opatření je proto novou podporou, která nebyla Kontrolnímu úřadu oznámena.
The measure is therefore new aid which was not notified to the Authority.
Opatření podpory označená jako státní podpora podle čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP nejsou obvykle slučitelná s fungováním Dohody o EHP, pokud neplatí jedna z výjimek uvedených v čl. 61 odst. 2 nebo 3 Dohody o EHP.
Nor do Article 61(3)(a) or Article 61(3)(b) of the EEA Agreement apply.
Odchylka stanovená v čl. 61 odst. 2 se na dotyčnou podporu nevztahuje, jelikož ta nemá dosáhnout žádného z cílů uvedených v tomto ustanovení. Nepoužije se ani čl. 61 odst. 3 písm. a) nebo b) Dohody o EHP.
The aid in question is not linked to any investment in production capital.
Dotyčná podpora není spojena s investicí do výrobního kapitálu. Snižuje pouze náklady, které musí společnosti obvykle nést v rámci každodenní hospodářské činnosti, lze ji proto považovat za provozní podporu.
It merely reduces the costs which companies would normally have to bear in the course of pursuing their day-to-day business activities, and is consequently to be classified as operating aid.
Provozní podpora se obvykle nepovažuje za podporu, která má usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, jak je stanoveno v čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP.
Operating aid is normally not considered suitable to facilitate the development of certain economic activities or of certain regions as provided for in Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Provozní podpora je přípustná pouze ve zvláštních případech (například u určitých druhů podpor na ochranu životního prostředí nebo regionálních podpor), pokud takovouto výjimku připouštějí pokyny Kontrolního úřadu.
Operating aid is only allowed under special circumstances (for example for certain types of environmental or regional aid), when the Authority’s Guidelines provide for such an exemption.
Na dotyčnou podporu se nevztahují žádné takovéto pokyny.
None of these Guidelines apply to the aid in question.
Kontrolní úřad proto vyvozuje závěr, že zvláštní daňová pravidla týkající se kaptivních pojišťoven nejsou slučitelná s Dohodou o EHP.
The Authority therefore concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies are not compatible with the EEA Agreement.
4 LEGITIMNÍ OČEKÁVÁNÍ A PRÁVNÍ JISTOTA
LEGITIMATE EXPECTATIONS AND LEGAL CERTAINTY
Příjemci podpory se mohou při napadení příkazu k navrácení poskytnuté protiprávní státní podpory dovolávat základních právních zásad týkajících se legitimních očekávání a právní jistoty.
The fundamental legal principles of legitimate expectations and legal certainty can be invoked by beneficiaries of aid to challenge an order for recovery of unlawfully granted State aid.
Kontrolní úřad si je vědom rovněž přístupu, který Evropská komise přijala na počátku tohoto desetiletí, pokud jde o záležitosti týkající se legitimních očekávání, když podobná daňová opatření nepovolila [78].
The Authority is also conscious of the approach taken by the European Commission in the early 2000s on the issue of legitimate expectations when disallowing similar tax measures [78].
S ohledem na praxi Komise a v zájmu zajištění jednotného přístupu k této záležitosti v celém EHP proto Kontrolní úřad vyvozuje závěr, že při zavedení daňových opatření mohli příjemci legitimně očekávat, že tato opatření nepředstavují státní podporu.Tato očekávání však vzhledem k vývoji v posuzování daňových opatření z hlediska státní podpory v průběhu tohoto období nemohou trvat neomezeně dlouho.
In view of the Commission’s practice, therefore, and in order to ensure a uniform approach to this issue across the EEA, the Authority concludes that beneficiaries may have had legitimate expectations that the tax measures did not constitute State aid when they were introduced.Any such expectations could not, however, have continued indefinitely given the developments in the State aid assessment of tax measures during this period.
Dne 11. července 2001 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení týkající se daňových výjimek ve prospěch kaptivních pojišťoven na Alandách ve Finsku [79] a vyjádřila pochybnosti, zda by opatření mohla být slučitelná s pravidly státní podpory.
The Commission opened the formal investigation procedure into tax exemptions in favour of captive insurance companies in Åland, Finland, on 11 July 2001 [79], communicating its doubts that the measures could be compatible with the State aid rules.
Šetření bylo zahájeno po oznámení opatření finskými orgány dne 15. července 1998 – tj. 7 měsíců po zavedení lichtenštejnských opatření.
This investigation resulted from the notification of the measure by the Finnish authorities on 15 July 1998 — seven months after the implementation of the Liechtenstein measures.
Finské orgány odložily zavedení daňových opatření až do vydání rozhodnutí Komise.
The Finnish authorities put the introduction of the tax measures on hold pending the Commission’s decision.
Rozhodnutí obsahující výslovný závěr, že daňové výjimky pro kaptivní pojišťovny představují neslučitelnou státní podporou, bylo přijato dne 10. července 2002.
A decision specifically concluding that tax exemptions to captive insurance companies were incompatible State aid followed on 10 July 2002.