natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Základní úloha, kterou v této souvislosti hrají vnitrostátní soudy, vyplývá rovněž ze skutečnosti, že pravomoci Kontrolního úřadu chránit soutěžitele a ostatní třetí strany před protiprávní podporou jsou omezené.
The essential role played by national courts in this context also stems from the fact that the Authority’s own powers to protect competitors and other third parties against unlawful aid are limited.
Co je nejdůležitější, Kontrolní úřad nemůže přijmout konečné rozhodnutí nařizující navrácení podpory pouze kvůli tomu, že podpora nebyla oznámena podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru [35].
Most importantly, the Authority cannot adopt a final decision ordering recovery merely because the aid was not notified in accordance with Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [35].
Kontrolní úřad proto musí provést úplné posouzení slučitelnosti bez ohledu na to, zda byla či nebyla splněna povinnost nečinnosti [36].
The Authority must therefore conduct a full compatibility assessment, regardless of whether the standstill obligation has been respected or not [36].
Toto posouzení může být časově náročné a pravomoci Kontrolního úřadu vydat předběžné příkazy k navrácení podpory podléhají velmi přísným právním požadavkům [37].
This assessment can be time-consuming and the Authority’s powers to issue preliminary recovery injunctions are subject to very strict legal requirements [37].
V důsledku toho poskytují žaloby u vnitrostátních soudů soutěžitelům a ostatním třetím stranám dotčeným protiprávní státní podporou důležitou právní ochranu.
As a result, actions before national courts offer an important means of redress for competitors and other third parties affected by unlawful state aid.
Právní cestou u vnitrostátních soudů je možné dosáhnout:
Remedies available before national courts include:
zamezení vyplacení protiprávní podpory;
preventing the payment of unlawful aid;
navrácení protiprávní podpory (bez ohledu na slučitelnost);
recovery of unlawful aid (regardless of compatibility);
vymáhání úroků z protiprávní podpory;
recovery of illegality interest;
náhrady škody pro soutěžitele a ostatní třetí strany a
damages for competitors and other third parties; and
předběžných opatření vůči protiprávní podpoře.
interim measures against unlawful aid.
Každý z těchto opravných prostředků je podrobněji vysvětlen v oddílech 1.2.1 až 1.2.6 této kapitoly.
Each of these remedies is set out in more detail in sections 1.2.1 to 1.2.6 of this Chapter.
Zamezení vyplacení protiprávní podpory
Preventing the payment of unlawful aid
Vnitrostátní soudy jsou povinny chránit práva jednotlivců dotčených porušením povinnosti nečinnosti.
National courts are obliged to protect the rights of individuals affected by violations of the standstill obligation.
Vnitrostátní soudy proto musí v souladu s vnitrostátním právem vyvodit veškeré patřičné právní důsledky, pokud došlo k porušení čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru [38].
National courts must therefore draw all appropriate legal consequences, in accordance with national law, where an infringement of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement has occurred [38].
Povinnosti vnitrostátních soudů však nejsou omezeny na již vyplacenou protiprávní podporu.
However, the national courts’ obligations are not limited to unlawful aid already disbursed.
Vztahují se rovněž na případy, kdy má být protiprávní podpora teprve vyplacena.
They also extend to cases where an unlawful payment is about to be made.
Vnitrostátní soudy musí chránit práva jednotlivců před možným porušováním těchto práv [39].
National courts must safeguard the rights of individuals against possible disregard of those rights [39].
Má-li být vyplacena protiprávní podpora, je vnitrostátní soud povinen zabránit uskutečnění této platby.
Where unlawful aid is about to be disbursed, the national court is therefore obliged to prevent this payment from taking place.
Povinnost vnitrostátních soudů zamezit vyplacení protiprávní podpory může vyplývat z různých procesních situací v závislosti na jednotlivých druzích žalob, které jsou podle vnitrostátního práva dostupné.
The national courts’ obligation to prevent the payment of unlawful aid can arise in a variety of procedural settings, depending on the different types of actions available under national law.
Velmi často bude žalobce chtít zpochybnit platnost vnitrostátního aktu udělujícího protiprávní státní podporu.
Very often, the claimant will seek to challenge the validity of the national act granting the unlawful state aid.
V těchto případech bude zamezení vyplacení protiprávní podpory obvykle logickým důsledkem zjištění, že akt udělující podporu je neplatný v důsledku toho, že stát ESVO porušil čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru [40].
In such cases, preventing the unlawful payment will usually be the logical consequence of finding that the granting act is invalid as a result of the EFTA State’s breach of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [40]
Navrácení protiprávní podpory
Recovery of unlawful aid
Jestliže se vnitrostátní soud setká s protiprávně udělenou podporou, musí z této protiprávnosti vyvodit veškeré právní důsledky podle vnitrostátního práva.
Where a national court is confronted with unlawfully granted aid, it must draw all legal consequences from this unlawfulness under national law.
Vnitrostátní soud proto musí v zásadě nařídit úplné navrácení protiprávní státní podpory příjemcem [41].
The national court must therefore in principle order the full recovery of unlawful state aid from the beneficiary [41].
Nařízení úplného navrácení protiprávní podpory je součást povinnosti vnitrostátního soudu chránit individuální práva žalobce (např. soutěžitele) podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.
Ordering the full recovery of unlawful aid is part of the national court’s obligation to protect the individual rights of the claimant (e.g. competitor) under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Povinnost vnitrostátního soudu vymáhat podporu zpět tudíž nezávisí na slučitelnosti opatření podpory s čl. 61 odst. 2 nebo 3 Dohody o EHP.
The recovery obligation of the national court is thus not dependent on the compatibility of the aid measure with Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement.
Jelikož vnitrostátní soudy musí nařídit úplné navrácení protiprávní podpory bez ohledu na její slučitelnost, navrácení může být rychlejší u vnitrostátního soudu než prostřednictvím stížnosti u Kontrolního úřadu.
Since national courts must order the full recovery of unlawful aid regardless of its compatibility, recovery can be swifter before a national court than through a complaint with the Authority.
Na rozdíl od Kontrolního úřadu [42] se vnitrostátní soud může a musí omezit na určení, zda opatření představuje státní podporu a zda se na ně vztahuje povinnost nečinnosti.
Indeed, unlike the Authority [42], the national court can and must limit itself to determining whether the measure constitutes state aid and whether the standstill obligation applies to it.
Povinnost vnitrostátních soudů zajistit navrácení podpory však není absolutní.
However, the national courts’ recovery obligation is not absolute.
Podle rozhodnutí ve věci „SFEI“ [43] mohou existovat mimořádné okolnosti, při nichž by navrácení protiprávní státní podpory nebylo přiměřené.
According to the “SFEI” case [43], there can be exceptional circumstances in which the recovery of unlawful state aid would not be appropriate.
Právní norma, která se v této souvislosti použije, by měla být podobná, jako je norma použitelná podle článku 14 a 15 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru [44].
The legal standard to be applied in this context should be similar to the one applicable under Articles 14 and 15 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [44].
Jinými slovy, okolnosti, které by nebránily inkasnímu příkazu Kontrolního úřadu, nemohou odůvodnit to, že vnitrostátní soud upustil od úplného navrácení podpory.
In other words, circumstances which would not stand in the way of a recovery order by the Authority cannot justify a national court refraining from ordering full recovery.
Norma, kterou soud ESVO v tomto ohledu použije, je velmi striktní [45].
The standard which the EFTA Court will apply in this respect is very strict [45].
V souladu s přístupem uplatňovaným soudem ESVO a Evropským soudním dvorem se příjemce protiprávně udělené podpory v zásadě nemůže s ohledem na inkasní příkaz Kontrolního úřadu dovolávat oprávněných očekávání [46].
In line with the approach taken by the EFTA Court and the European Court of Justice, a beneficiary of unlawful aid cannot in principle plead legitimate expectations against a recovery order by the Authority [46].
Důvodem je to, že s řádnou péčí postupující hospodářský subjekt by byl schopen ověřit, zda byla obdržená podpora oznámena, či nikoli [47].
This is because a diligent businessman would have been able to verify whether the aid he received was notified or not [47].
K odůvodnění toho, že vnitrostátní soud nenařídil navrácení podpory podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, proto musí k oprávněným očekáváním na straně příjemce vést zvláštní a konkrétní skutečnost [48].
To justify the national court not ordering recovery with reference to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, a specific and concrete fact must therefore have generated legitimate expectations on the beneficiary’s part [48].
Tak tomu může být v případě, jestliže Kontrolní úřad sám poskytl jasná ujištění, že příslušné opatření nepředstavuje státní podporu nebo že se na ně nevztahuje povinnost nečinnosti [49].
This can be the case if the Authority itself has given precise assurances that the measure in question does not constitute state aid, or that it is not covered by the standstill obligation [49].
V souladu s judikaturou Evropského soudního dvora [50] povinnost vnitrostátního soudu nařídit úplné navrácení protiprávní státní podpory zaniká, jestliže v době vyhlášení rozsudku vnitrostátním soudem již Kontrolní úřad rozhodl, že podpora je slučitelná s fungováním Dohody o EHP.
In line with the case law of the European Court of Justice [50], the national court’s obligation to order full recovery of unlawful state aid ceases if, by the time the national court renders its judgment, the Authority has already decided that the aid is compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Jelikož účelem povinnosti nečinnosti je zajistit, aby bylo možno poskytnout pouze slučitelnou podporu, tento účel již nemůže být zmařen, pokud Kontrolní úřad již potvrdil slučitelnost [51].
Since the purpose of the standstill obligation is to ensure that only compatible aid can be implemented, this purpose can no longer be frustrated where the Authority has already confirmed compatibility [51].
Povinnost vnitrostátního soudu chránit individuální práva podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru proto není dotčena, jestliže Kontrolní úřad dosud rozhodnutí nevydal, bez ohledu na to, zda dosud probíhá řízení Kontrolního úřadu, či nikoli [52].
Therefore, the national court’s obligation to protect individual rights under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement remains unaffected where the Authority has not yet taken a decision, regardless of whether such procedure is pending or not [52].
Zatímco po kladném rozhodnutí Kontrolního úřadu již vnitrostátní soud nemá podle práva EHP povinnost nařídit úplné navrácení podpory, taková povinnost navrácení podpory může existovat podle vnitrostátního práva [53].
While after a positive decision of the Authority, the national court no longer has an obligation under EEA law to order full recovery, such recovery obligation may still exist under national law [53].
Existuje-li však takováto povinnost zajistit navrácení podpory, není tímto dotčeno právo státu ESVO následně podporu znovu poskytnout.
However, where such a recovery obligation exists, this is without prejudice to the EFTA State’s right to re-implement the aid subsequently.
Jakmile vnitrostátní soud rozhodl, že protiprávní podpora byla vyplacena v rozporu s čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, musí podporu vyčíslit, aby stanovil částku, která má být navrácena.
Once the national court has decided that unlawful aid has been disbursed in violation of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, it must quantify the aid in order to determine the amount to be recovered.
Soudu by v tomto ohledu měly napomoci judikatura soudu ESVO a soudů Evropského společenství týkající se použití čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokyny Kontrolního úřadu a rozhodovací praxe.
The case law of the EFTA Court and the courts of the European Community on the application of Article 61(1) of the EEA Agreement and Article 87(1) EC and the Authority’s guidance and decision making practice should assist the court in this respect.
Pokud vnitrostátní soud při výpočtu výše podpory narazí na problémy, může si vyžádat podporu Kontrolního úřadu, jak je blíže objasněno v oddíle 2 této kapitoly.
Should the national court encounter difficulties in calculating the aid amount, it may request the Authority’s support, as further set out in section 2 of this Chapter.
Vymáhání úroků
Recovery of interest
Hospodářská výhoda protiprávní podpory není omezena na její nominální částku.
The economic advantage of unlawful aid is not limited to its nominal amount.
Příjemce mimoto získává finanční výhodu vyplývající z předčasného poskytnutí podpory.
In addition, the beneficiary obtains a financial advantage resulting from the premature implementation of the aid.
Příčinou je skutečnost, že pokud by byla podpora oznámena Kontrolnímu úřadu, k platbě by došlo později (pokud vůbec).
This is due to the fact that, had the aid been notified to the Authority, payment would (if at all) have taken place later.
Příjemce by si tedy musel příslušné finanční prostředky vypůjčit na kapitálových trzích, včetně úroků s tržními sazbami.
This would have obliged the beneficiary to borrow the relevant funds on the capital markets, including interest at market rates.
Tato nepatřičná časová výhoda je důvodem, proč v případech, kdy navrácení bylo nařízeno Kontrolním úřadem, čl. 14 odst. 2 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru nařizuje nejen navrácení nominální částky podpory, nýbrž rovněž vymáhání úroků od data, kdy byla protiprávní podpora k dispozici příjemci, do data jejího navrácení.
This undue time advantage is the reason why, if recovery is ordered by the Authority, Article 14(2) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement requires not only recovery of the nominal aid amount, but also recovery of interest from the day the unlawful aid was put at the disposal of the beneficiary to the day when it is effectively recovered.
Úroková sazba, která se v této souvislosti použije, je stanovena v rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 195/04/KOL ze dne 14. července 2004 [54].
The interest rate to be applied in this context is defined in the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14 July 2004 [54].
V souladu s judikaturou Evropského soudního dvora [55] a vzhledem k provádění čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru by vnitrostátní soudy měly nařídit náhradu finanční výhody vyplývající z předčasného poskytnutí podpory (dále jen „úrok z protiprávní podpory“).
In line with the case law of the European Court of Justice [55], and in view of giving effect to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, national courts should order recovery of the financial advantage resulting from premature implementation of the aid (hereinafter referred to as “illegality interest”).
Předčasné poskytnutí protiprávní podpory ve skutečnosti znamená přinejmenším to, že soutěžitelé podle okolností trpěli účinky případné podpory s ohledem na hospodářskou soutěž dříve, než museli.
This is because the premature implementation of unlawful aid will at least make competitors suffer depending on the circumstances earlier than they would have to, in competition terms, from the effects of the aid.
Příjemce podpory proto získal nepatřičnou výhodu [56].
The beneficiary has therefore obtained an undue advantage [56].
Povinnost vnitrostátních soudů nařídit vymáhání úroků z protiprávní podpory může vzniknout ve dvou různých situacích:
The national court’s obligation to order the recovery of illegality interest can arise in two different settings:
Vnitrostátní soud musí obvykle nařídit úplné navrácení protiprávní podpory podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.
The national court must normally order full recovery of unlawful aid under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Je-li tomu tak, je nutno při stanovování celkové částky, jež má být navrácena, připočítat k původní částce podpory úroky z protiprávní podpory.
Where this is the case, illegality interest needs to be added to the original aid amount when determining the total recovery amount.
Vnitrostátní soud však musí úroky z protiprávní podpory vymáhat rovněž v situacích, kdy výjimečně neexistuje povinnost nařídit úplné navrácení.
However, the national court must also order the recovery of illegality interest in circumstances in which, exceptionally, there is no obligation to order full recovery.
Povinnost vnitrostátního soudu nařídit vymáhání úroků z protiprávní podpory proto existuje i po kladném rozhodnutí Kontrolního úřadu [57].
The national court’s obligation to order recovery of illegality interest therefore remains in place even after a positive Authority decision [57].
To může mít pro možné žalobce zásadní význam, jelikož představuje právní ochranu rovněž v případech, kdy Kontrolní úřad již prohlásil podporu za slučitelnou s fungováním Dohody o EHP.
This can be of central importance to potential claimants, since it offers a successful remedy also in cases where the Authority has already declared the aid compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Ke splnění své povinnosti zajistit vymáhání úroků z protiprávní podpory musí vnitrostátní soudy určit výši úroků, jež mají být zaplaceny.
In order to comply with their recovery obligation as regards illegality interest, national courts need to determine the interest amount to be recovered.
V tomto ohledu platí tyto zásady:
The following principles apply in this respect:
Při určování použitelné úrokové sazby a metody výpočtu by vnitrostátní soudy měly přihlédnout ke skutečnosti, že vymáhání úroků z protiprávní podpory vnitrostátním soudem slouží stejnému účelu jako vymáhání úroků Kontrolním úřadem podle článku 14 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.
When determining the applicable interest rate and calculation method, national courts should take account of the fact that recovery of illegality interest by a national court serves the same purpose as the Authority’s interest recovery under Article 14 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Žaloby na vymáhání úroků z protiprávní podpory jsou mimoto žalobami podle práva EHP založenými na čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru [59].
In addition, claims for the recovery of illegality interest are EEA law claims based on Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [59].
Na tyto žaloby se proto vztahují zásady rovnocennosti a efektivity popsané v oddíle 1.4.1 této kapitoly.
The principles of equivalence and effectiveness described under section 1.4.1 of this Chapter therefore apply to these claims.
Kontrolní úřad se domnívá, že k zajištění souladu s článkem 14 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru a splnění požadavku týkajícího se efektivity nesmí být metoda výpočtu úroků použitá vnitrostátním soudem méně přísná než metoda stanovená v rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 195/04/KOL ze dne 14. července 2004 [60].
In order to ensure consistency with Article 14 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement and to comply with the effectiveness requirement, the Authority considers that the method of interest calculation used by the national court may not be less strict than that foreseen in the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14 July 2004 [60].
Úroky z protiprávní podpory proto musí být vypočteny jako složený úrok a použitá úroková sazba nesmí být nižší než referenční sazba [61].
Consequently, illegality interest must be calculated on a compound basis and the applicable interest rate may not be lower than the reference rate [61].
Podle názoru Kontrolního úřadu ze zásady rovnocennosti mimoto vyplývá, že pokud je výpočet úrokové sazby podle vnitrostátního práva přísnější, než je stanoveno v rozhodnutí Kontrolního úřadu 195/04/KOL ze dne 14. července 2004, vnitrostátní soud musí použít přísnější vnitrostátní pravidla rovněž u žalob založených na čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.
Moreover, in the Authority’s view, it follows from the principle of equivalence that, where the interest rate calculation under national law is stricter than that laid down in the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14 July 2004, the national court will have to apply the stricter national rules also to claims based on Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Počátečním datem pro výpočet úroků bude vždy datum, kdy byla protiprávní podpora k dispozici příjemci.
The start date for the interest calculation will always be the day on which the unlawful aid was put at the disposal of the beneficiary.
Koncové datum závisí na situaci v době vydání vnitrostátního rozsudku.
The end date depends on the situation at the time of the national judgment.
Pokud Kontrolní úřad již podporu schválil, koncovým datem je datum vydání rozhodnutí Kontrolního úřadu.
If the Authority has already approved the aid, the end date is the date of the Authority’s decision.
V opačném případě úroky z protiprávní podpory narůstají po celé období trvání protiprávního stavu až do data skutečného navrácení podpory příjemcem.
Otherwise, illegality interest accumulates for the whole period of unlawfulness until the date of actual repayment of the aid by the beneficiary.
V souladu s judikaturou Evropského soudního dvora musejí být protiprávní úroky počítány rovněž pro období mezi přijetím kladného rozhodnutí Kontrolního úřadu a následným zrušením tohoto rozhodnutí soudem ESVO [62].
In line with the case law of the European Court of Justice, illegality interest also needs to be applied for the period between the adoption of a positive Authority decision and the subsequent annulment of this decision by the EFTA Court [62].
V případě pochybností může vnitrostátní soud požádat Kontrolní úřad o podporu podle oddílu 2 této kapitoly.
In case of doubt, the national court may ask the Authority for support under section 2 of this Chapter.
Žaloby o náhradu škody
Damages claims
Vnitrostátní soudy mohou být požádány, aby rozhodly o žalobách o náhradu škody způsobené protiprávní státní podporou [63] konkurentům příjemce podpory a ostatním stranám.
National courts may be required to uphold claims for compensation for damage caused to competitors of the beneficiary and to other third parties by the unlawful state aid [63].
Tyto žaloby o náhradu škody směřují obvykle proti orgánu udělujícímu státní podporu.
Such damages actions are usually directed at the state aid granting authority.
Pro žalobce mohou být zvlášť důležité, jelikož na rozdíl od žalob zaměřených na pouhé navrácení podpory úspěšné žaloby o náhradu škody poskytují žalobci bezprostřední finanční náhradu za vzniklé ztráty.
They can be particularly important for the claimant, since, contrary to actions aimed at mere recovery, a successful damages action provides the claimant with direct financial compensation for suffered loss.