natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viz oddíl I bod 2.3.
Cf. Section I-2.3 above.
Věc C-241/94 Francie v. Komise, Sb. rozh. 1996, s. I-4551, bod 21, věc C-342/96 Španělsko v. Komise, Sb. rozh. 1999, s. I-2459, bod 23.
Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 21, Case C-342/96 Spain v Commission [1999] ECR I-2459, paragraph 23.
Věc C-487/06 P, British Aggregates Association v. Komise, bod 92.
Case C-487/06 P, British Aggregates Association v Commission, paragraph 92.
V tomto ohledu Kontrolní úřad odkazuje na rozhodnutí Evropské komise ve věci dánského režimu náhrad za daně z emisí CO2, viz věc C 41/06 (ex N 318/04), dosud nezveřejněno.
In this regard, the Authority refers to the European Commission decision in the case concerning a Danish scheme on compensation for CO2 duty, cf. Case C 41/2006 (ex N 318/2004), not yet published.
V bodě 44 tohoto rozhodnutí Komise uvádí, že se dotyčný režim vztahuje pouze na určité podniky, které se nacházejí ve skutkové situaci, kterou se režim podle dánských orgánů snaží napravit.
In paragraph 44 of the decision, the Commission states that the scheme in question only covers some of the undertakings that are in the factual situation that the scheme, according to the Danish authorities, seeks to rectify.
Komise to považuje za odchylku od obecné logiky, na kterou se dánské orgány odvolávají, a vyvozuje tudíž závěr, že režim není v souladu s touto logikou.
The Commission sees this as a derogation from the general logic that the Danish authorities argue should apply and concludes that, therefore, the scheme is not in line with this logic.
Spojené věci T-92/00 a T-103/00, Territorio Histórico de Álava - Diputación Foral de Álava a další v. Komise, Sb. rozh. 2002, s. II-1385, bod 58.
Joined Cases T-92/00 and T-103/00, Territorio Histórico de Álava - Diputación Foral de Álava and others v Commission [2002] ECR II-1385, paragraph 58.
Věc C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze, Sb. rozh. 2006, s. I-289, body 134–138; věc C-148/04 Unicredito Italiano, Sb. rozh. 2005, s. I-11137, body 48–49.
Case C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze [2006] ECR I-289, paragraphs 134-138; Case C-148/04 Unicredito Italiano [2005] ECR I-11137, paragraphs 48-49.
K odůvodnění svého tvrzení odkazují norské orgány na stanovisko generálního advokáta Fennellyho ve věci 251/97 Francouzská republika v. Komise.
The Norwegian authorities refer to the Opinion of Advocate General Fennelly in Case 251/97 French Republic v Commission to justify their argumentation.
Podle tvrzení předloženého francouzskými orgány v této věci lze v podstatě tvrdit, že pokud stát pořizuje zboží nebo služby či nehmotné výhody v obecném veřejném zájmu za tržní cenu, neexistuje žádný prvek podpory, nebo že existuje podpora, která je přinejmenším potenciálně slučitelná, viz bod 20 stanoviska.
According to the argumentation put forward by the French authorities in this case it is possible to argue, in essence, that when the State purchases goods or services or more intangible benefits in the general public interest at market price, there is no aid element at all, or that there is aid which is, at least potentially, compatible, cf. paragraph 20 of the Opinion.
Generální advokát se však nezabývá tvrzením francouzských orgánů v daném případě.
The Advocate General, however, did not follow the argumentation of the French authorities in this case.
Bod 2.1.1 sdělení Komise o družstvech.
Section 2.1.1 of the Commission Communication on Cooperatives.
Věc T-157/01 Danske Busvognmænd v. Komise, Sb. rozh. 2004, s. II-917.
Case T-157/01 Danske Busvognmænd v Commission [2004] ECR II-917.
Věc 30/59 Gezamenlijke Steenkolenmijnen, Sb. rozh. 1961, s. 3, 29-30; věc C-173/73 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 1974, s. 709, body 12–13; věc C-241/94 Francie v. Komise, Sb. rozh. 1996, s. I-4551, body 25 a 35; věc C-251/97 Francie v. Komise, Sb. rozh. 1999, s. I-6639, body 41, 46–47 a rozhodnutí Komise ve věci C 2/2006 OTE, bod 92.
Case 30/59 Gezamenlijke Steenkolenmijnen [1961] ECR p. 3, 29-30; Case C-173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraphs 12-13; Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraphs 25 and 35; Case C-251/97 France v Commission [1999] ECR I-6639, paragraphs 41, 46-47 and the Commission’s Decisions in Case C 2/2006 OTE, paragraph 92.
Věc C-372/97 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 2004, s. I-3679, bod 44; věc C-66/02 Itálie v. Komise, bod 111 a věc C-148/04 Unicredito Italiano, Sb. rozh. 2005, s. I-11137, bod 54.
Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 44; Case C-66/02 Italy v Commission, paragraph 111 and Case C-148/04 Unicredito Italiano [2005] ECR I-11137, paragraph 54.
Věc C-66/02 Itálie v. Komise, uvedeno výše, body 115 a 117 a věc C-148/04 Unicredito Italiano, uvedeno výše, body 56 a 58.
Case C-66/02 Italy v Commission, cited above, paragraphs 115 and 117, and Case C-148/04 Unicredito Italiano, cited above, paragraphs 56 and 58.
Věc T-288/97, Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia v. Komise, Sb. rozh. 2001, s. II-1169, bod 72.
Case T-288/97, Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia v Commission [2001] ECR II-1169, paragraph 72.
Věc C-301/96 Německo v. Komise, Sb. rozh. 2003, s. I-9919, body 66 a 105.
Case C-301/96 Germany v Commission [2003] ECR I-9919, paragraphs 66 and 105.
Viz akční plán Komise pro státní podpory ze dne 7. června 2005, KOM(2005) 107, bod 11.
See the Commission’s State Aid Action Plan of 7 June 2005, COM(2005) 107, paragraph 11.
Viz rozhodnutí Komise ze dne 24. ledna 2007 K(2006) 6630 ve věci N 270/06, bod 67.
See Commission decision of 24 January 2007 C(2006) 6630, in case N 270/06, paragraph 67.
Bod 2.1.1 sdělení Komise o družstvech.
Section 2.1.1 of the Commission Communication on cooperatives.
Oddíl II bod 2.3.1.
Section II-2.3.1 above.
Tato podmínka se nevztahuje na ostatní družstva a Kontrolní úřad nemá k dispozici informace, zda se má režim vztahovat na jiná než převážně vzájemná družstva v jiných odvětvích.
This condition is not applicable to other cooperatives, and the Authority has no information as to whether any non-prevalently mutual cooperatives in other sectors are to be covered by the scheme.
č. 342/09/KOL
No 342/09/COL
o osvobození od norské daně z emisí CO2 v případě plynu a LPG používaných pro jiné účely než vytápění budov (Norsko)
on an exemption from the Norwegian CO2 tax on gas and LPG on the use of gas for purposes other than the heating of buildings (Norway)
S OHLEDEM na čl. 1 odst. 2 části I a čl. 4 odst. 4, článek 6 a čl. 7 odst. 5 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru [4],
HAVING REGARD to Article 1(2) of Part I and Articles 4(4), 6 and 7(5) of Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [4],
S OHLEDEM na pokyny Kontrolního úřadu pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP [5], a zejména na kapitoly o státní podpoře na ochranu životního prostředí a o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti,
HAVING REGARD to the Authority’s Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement [5], and in particular the Chapters on Aid for Environmental Protection and on the Application of the State Aid Rules to Measures relating to Direct Business Taxation,
S OHLEDEM na rozhodnutí Kontrolního úřadu ze dne 14. července 2004 o prováděcích ustanoveních uvedených v článku 27 části II protokolu 3 [6],
HAVING REGARD to the Authority’s Decision of 14 July 2004 on the implementing provisions referred to under Article 27 of Part II of Protocol 3 [6],
POTÉ, CO VYZVAL zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními,
HAVING CALLED on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions,
Dopisem ze dne 9. března 2007 norského ministerstva státní správy a reforem určeným Evropské unii (kterým byl předán dopis ministerstva financí ze dne 8. března 2007), jenž Kontrolní úřad obdržel a zaevidoval dne 9. března 2007 (dokument č. 412984), oznámily norské orgány plánovanou změnu daně z emisí CO2 u výrobků z nerostných produktů podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.
By letter dated 9 March 2007 from the Norwegian Ministry of Government Administration and Reform to the European Union (forwarding a letter from the Ministry of Finance dated 8 March 2007), both received and registered by the Authority on 9 March 2007 (Event No 412984), the Norwegian authorities notified a planned amendment to its CO2 tax on mineral products, pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Norské orgány zamýšlely změnit daň z emisí CO2 takovým způsobem, aby byly zdaněny zemní plyn a zkapalněný ropný plyn (dále jen „LPG“), které v současné době nepodléhají žádné dani z emisí CO2.
The Norwegian authorities intend to amend the CO2 tax in such a manner to include taxation of natural gas and liquefied petroleum gas (‘LPG’), on which no CO2 tax is currently levied.
Po výměně různé korespondence [7] Kontrolní úřad dopisem ze dne 23. listopadu 2007 norské orgány informoval, že se s ohledem na toto opatření rozhodl zahájit řízení podle čl. 1 odst. 2 části I protokolu 3.
After various exchanges of correspondence [7], by letter dated 23 November 2007, the Authority informed the Norwegian authorities that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 in respect of this provision.
Rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 597/07/KOL o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v Dodatku EHP [8].
The Authority’s Decision No 597/07/COL to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union and the EEA Supplement thereto [8].
Kontrolní úřad zúčastněné strany vyzval, aby podaly své připomínky.Kontrolní úřad obdržel dvě připomínky od zúčastněných stran, první od sdružení Norsk Bioenergiforening (norské sdružení pro bioenergii) dne 11. července 2008 (dokument č. 485500) a druhou od Norges Naturvernforbund, Zero Emission Resource Organisation a Natur og Ungdom dne 16. července 2008 (dokument č. 486001).
The Authority called on interested parties to submit their comments thereon.The Authority received two comments from interested parties, the first from Norsk Bioenergiforening (the Norwegian Bio Energy Association) on 11 July 2008 (Event No: 485500); and the second from Norges Naturvernforbund, Zero Emission Resource Organisation and Natur og Ungdom on 16 July 2008 (Event No: 486001).
Norské orgány předložily další připomínky dne 20. prosince 2007 (dokument č. 458478) a dne 13. března 2008 (dokument č. 512262) a posléze se zúčastnily rovněž neformálních jednání s Kontrolním úřadem.
The Norwegian authorities also submitted further comments on 20 December 2007 (Event No: 458478) and on 13 March 2008 (Event No: 512262) and have subsequently also been engaged in informal discussions with the Authority.
Popis navrhovaných opatření
Description of the proposed measure
Norský stát vybírá daň z používání určitých výrobků z nerostných produktů, daň z emisí CO2.
The Norwegian state imposes a tax, levied on the use of certain mineral products, on CO2 emissions.
V současnosti jsou daně z emisí CO2 v Norsku vybírány pouze u minerálního oleje a benzínu.
At present, CO2 taxes in Norway are only levied on the use of mineral oil and petrol.
Navrhuje se, aby tato daň byla uložena rovněž na používání zemního plynu a LPG, avšak pouze v případě jejich použití k vytápění budov.
It is proposed that this tax be extended to the use of natural gas and LPG, but only when used for the purposes of heating buildings.
Daň z emisí CO2 je uložena na používání výrobků uvedených v norských daňových předpisech.
The CO2 tax is levied on the use of the products mentioned in the Norwegian tax chapter.
Dani podléhají dovezené i domácí výrobky.
Both imported and domestic products are subject to the tax.
Oddíl A1 stanoví výběr daně u minerálního oleje a benzínu.
Section A1 provides for the levy of the tax on mineral oil and petrol.
Tento oddíl zní takto [9]:
It reads as follows [9]:
„Fra 1. januar 2007 skal det i henhold til lov 19 mai 1933 nr. 11 om særavgifter betales CO2-avgift til statskassen på følgendende mineralske produkter etter følgende satser:…
‘Fra 1. januar 2007 skal det i henhold til lov 19 mai 1933 nr. 11 om særavgifter betales CO2-avgift til statskassen på følgendende mineralske produkter etter følgende satser: …
což v překladu do češtiny znamená:
an English language translation of which is:
„Od 1. ledna 2007 je podle zákona č. 11 ze dne 19. května 1933 o zvláštních poplatcích do státní pokladny hrazena daň z emisí CO2 u níže uvedených výrobků z nerostných produktů s následujícími sazbami…
‘From 1 January 2007, according to Act of 19 May 1933 No 11 regarding special duties, CO2 tax shall be paid to the Exchequer on the following mineral products at the following rates…
minerální olej: 0,47 NOK za litr.
Mineral oil: NOK 0,47 per litre.
benzín: 0,80 NOK za litr“.
Petrol: NOK 0,80 per litre.’.
Oddíl A2 obsahuje osvobození od daně podle použití výrobku.
Section A2 contains exemptions from the tax, depending on the use of the product.
Oddíl A2.1 obsahuje obecné výjimky pro různé činnosti, zejména použití minerálního oleje jako suroviny ve výrobním procesu (oddíl A2 bod 1.c).
Section A2.1 contains general exemptions for various activities, in particular the use of the mineral oil as a raw material in the production process (Section A2 lit.1.c).
Oddíly A2.2 a A2.3 obsahují další výjimky týkající se používání minerálního oleje resp. benzínu.
Section A2.2 and Section A2.3 contain further exemptions relating to the use of mineral oil and petroleum respectively.
V návrhu rozpočtu na rok 2007 navrhla norská vláda změnu příslušné rozpočtové kapitoly, která byla schválena parlamentem.
In its budget proposal for 2007, the Norwegian Government proposed an amendment to the relevant chapter of the budget, which was accepted by the Parliament.
Návrh byl obsažen v legislativním návrhu St.prp. nr. 1 (2006–2007), II A a B a zní takto:
The proposal was contained in legislative proposal St.prp. nr. 1 (2006–2007), II A and B reads:
Gass til annen bruk en oppvarming mv. i boliger og næringsbygg.“;
Gass til annen bruk en oppvarming mv. i boliger og næringsbygg.’
Ode dne 1. července 2007 platí tyto změny:
As of 1 July 2007 the following amendments shall apply:
V oddíle 1 prvním odstavci se vkládají nová písmena c) a d), která znějí:
In Section 1, first paragraph, new letters c and d shall read:
plyn: 0,47 NOK za standardní metr krychlový
Gas: NOK 0,47 per standard cubic metre
LPG: 0,60 NOK za kg.
LPG: NOK 0,60 per kilogram
V oddíle 2 prvním odstavci se vkládá nový bod 4, který zní:
Section 2, first paragraph, new number 4 shall read:
Plyn používaný pro jiné účely než vytápění obytných domů a obchodních budov.“
Gas used for purposes other than heating of houses and commercial buildings.’
Vložením nových písmen c) a d) do oddílu 1 (v okruhu A) se oblast působnosti daně z emisí CO2 rozšiřuje na zemní plyn a LPG.
By adding new paragraphs (c) and (d) to Section 1 (under heading A), the scope of the CO2 tax is extended to include natural gas and LPG.
Nové ustanovení uvedené v okruhu B zavádí osvobození pro zemní plyn a LPG používané pro veškeré jiné účely než vytápění obytných domů a obchodních budov.
The new provision referred to under heading B introduces an exemption for natural gas and LPG used for all purposes other than the heating of houses and commercial buildings.
Norské orgány tvrdí, že účelem změny daně je podpora většího využívání zelených alternativ zemního plynu a LPG při vytápění budov.
The Norwegian authorities contend that the purpose of amending the tax is to encourage more use of green alternatives to natural gas and LPG in heating buildings.
Tvrdí, že pouze z technických důvodů byla daň z emisí CO2 v případě zemního plynu a LPG zavedena jako obecná daň na rozdíl od zvláštní daně za tímto účelem; přičemž důvodem je to, že v případě zavedení obecné daně se zvýší rozsah kontrol orgánů.
They state that it is only for a technical reason that the CO2 tax on natural gas and LPG has been adopted as a general tax as opposed to a specific one for that purpose; the reason being that the authorities’ scope for control is increased when a general tax is introduced.
Norské orgány uvedly, že pouze po přijetí opatření jako obecné daně jsou všichni výrobci zboží podléhajícího dani povinni zaregistrovat se u orgánů jako osoby povinné k dani a musí vést účetnictví o svých tržbách.
The Norwegian authorities state that only when a measure is adopted as a general tax are all producers of taxable goods obliged to register with the authorities as being liable for the tax and obliged to keep accounts of their sales.
Podle norských orgánů by v případě, že by daň byla zavedena jako omezenější daň z vytápění budov, nebyla nutná registrace a vedení účetnictví v případě obchodníků, kteří prodávají zemní plyn nebo LPG pro jiné účely než vytápění budov.
According to the Norwegian authorities, had the tax been adopted as a more limited tax on heating buildings, no registration and no keeping of accounts would have been necessary for traders which sell the natural gas or LPG for purposes other than heating buildings.
Cíl daně
The objective of the tax
Cílem daně z emisí CO2 je snížení emisí uhlíku – podle norských orgánů je cílem: „stanovit hodnotu poškození životního prostředí způsobeného používáním zdaněných výrobků a podpořit používání výrobků, které méně poškozují životní prostředí. Daň je uložena s cílem zajistit účinnější využívání zdrojů, což povede k příznivým dopadům na životní prostředí. Jedná se o obecnou daň.“
The objective of the CO2 tax is to reduce carbon emissions — according to the Norwegian authorities the purpose is to: ‘set a price on the environmental damage caused by the use of the taxed products and encourage the use of less environmentally harmful products. The tax is applied to ensure a more efficient use of resources and thus lead to positive environmental benefits. The tax is broad and general.’
Rozšíření daně z emisí CO2 na zemní plyn a LPG bylo schváleno norským Stortinget (parlament).
The expansion of the CO2 tax to include natural gas and LPG has been passed by the Norwegian Stortinget (Parliament).
Návrh vlády byl předložen v St.prp. nr. 1 (2006–2007) Skatte-, avgifts- og tollvedtak a byl parlamentem schválen dne 28. listopadu 2006.
The Government’s proposal was put forward in St.prp. nr. 1 (2006–2007) Skatte-, avgifts- og tollvedtak and was adopted by the Parliament on 28 November 2006.
Kromě předpisu parlamentu se plánuje, že dojde ke změně nařízení o spotřebních daních (Forskrift om endring av Forskrift om særavgifter).
In addition to the Parliamentary provision, it is intended that there will be an amendment of the Regulation on Excise Duties (Forskrift om endring av Forskrift om særavgifter).
Nový § 3-6-5 nařízení stanoví osvobození od daně z emisí CO2 v případě zemního plynu a LPG používaných pro jiné účely než vytápění budov.
New Section 3-6-5 of the Regulation sets out the exemption from the CO2 tax for natural gas and LPG used for purposes other than heating buildings.
§ 3-6-5 odst. 1 stanoví, že zemní plyn a LPG, které jsou používány pro jiné účely než vytápění budov, obchodních budov a jiných obytných domů jsou osvobozeny od daně.
Section 3-6-5(1) states that natural gas and LPG which is used for purposes other than the heating of buildings, commercial buildings and other dwellings is tax exempted.
Osvobození se nevztahuje na přímé ani nepřímé vytápění [11].
The exemption does not cover any direct or indirect heating [11].
Plyn, který se používá v jednotkách menších než 20 kg, je osvobozen od daně podle § 3-6-5 odst. 2 nařízení.
Gas which is used in units lower than 20 kg is exempted from the tax under Section 3-6-5(2) of the Regulation.
Norské orgány uvedly, že 94 % spotřeby zemního plynu a LPG připadá na jiné účely než vytápění budov.
The Norwegian authorities state that 94 % of the consumption of natural gas and LPG is for purposes other than the heating of buildings.
Pouze malý procentní podíl domácí (norské) spotřeby souvisí s vytápěním budov, jelikož zemní plyn se používá především pro průmyslové účely, přičemž hlavní část připadá na zpracovatelský průmysl.
Only a small percentage of domestic (Norwegian) consumption is related to the heating of buildings because the main consumption of natural gas is for industrial purposes, of which the manufacturing sector forms the dominant part.
Podle norského statistického úřadu (Statistics Norway) souvisí přibližně 80 % čisté domácí spotřeby plynu se zpracovatelským průmyslem, těžbou a dobýváním.
According to Statistics Norway, approximately 80 % of the net domestic consumption of gas is related to manufacturing, mining and quarrying.
Norské orgány dále uvedly, že polovina spotřeby plynu ve zpracovatelském průmyslu připadá na závod na výrobu metanolu společnosti StatoilHydro v Tjeldbergodden.
The Norwegian authorities further state that half of the consumption of gas in the manufacturing sector is undertaken by StatoilHydro’s methanol production plant at Tjeldbergodden.
Dalším velkým spotřebitelem je společnost Hydro, která plyn používá při výrobě hliníku.
Another large consumer is Hydro, which uses gas in the production of aluminium.
S ohledem na osvobození od daně norské orgány Kontrolní úřad neinformovaly o konkrétní době trvání nebo rozpočtu.
The Norwegian authorities have not informed the Authority of a specific duration or budget for the tax exemption.
Kontrolní úřad vyslovil pochybnosti, zda osvobození představuje obecné opatření, jak tvrdily norské orgány.
The Authority expressed doubts that the exemption constituted a general measure as had been asserted by the Norwegian authorities.
Kontrolní úřad se obával, že opatření zvýhodňuje (přinejmenším nepřímo) určitá hospodářská odvětví na úkor jiných.
The Authority was concerned that the measure favoured (at least indirectly) certain sectors of the economy to the detriment of others.
Na základě skutečnosti, že se osvobození vztahuje pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby, měl za to, že osvobození zbavuje podniky poplatků, jež by jinak musely obvykle hradit, a to způsobem, který narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod v EHP.
On the basis that the exemption applied only to certain undertakings or the production of certain goods, it was considered that the exemption relieved undertakings from charges that they would normally have to bear in a manner such as to distort competition and effect trade within the EEA.
Za předpokladu, že osvobození představuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, vyslovil Kontrolní úřad pochybnosti, zda by bylo možno celé osvobození od daně považovat za slučitelné s čl. 61 odst. 2 nebo 3 Dohody.
On the assumption that the exemption did amount to State aid within the meaning or Article 61(1) of the EEA Agreement, the Authority expressed doubts that a total tax exemption could be considered compatible with either Article 61(2) or 61(3) of the Agreement.
Kontrolní úřad obdržel dvě připomínky od třetích stran.
The Authority received two comments from third parties.
Norské sdružení pro bioenergii [12] souhlasilo s předběžnými závěry, které Kontrolní úřad uvedl v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, a sice že opatření skutečně představuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1, a zejména tvrdilo, že opatření je selektivní a není v souladu s povahou a strukturou daňového systému.
The Norwegian Bio Energy Association [12] concurred with the preliminary conclusions of the Authority expressed in the decision opening the formal investigation, that the measure does indeed amount to a State aid within the meaning of Article 61(1), contending specifically that the measure is selective and inconsistent with the nature and general scheme of the tax system.