natgillin/translations-raw huggingface dataset:
podle čl. 5 odst. 2 písm. b) Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru vydá Kontrolní úřad oznámení nebo pokyny k záležitostem, jimiž se zabývá Dohoda o EHP, pokud to tato dohoda nebo Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru výslovně stanoví nebo pokud to Kontrolní úřad považuje za nezbytné,
Under Article 5(2)(b) of the Surveillance and Court Agreement, the Authority shall issue notices or guidelines on matters dealt with in the EEA Agreement, if that Agreement or the Surveillance and Court Agreement expressly so provides or if the Authority considers it necessary,
Kontrolní úřad přijal dne 19. ledna 1994 procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory [4],dne 27. října 2009 zveřejnila Evropská komise (dále jen „Komise“) sdělení Komise o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání [5],sdělení Komise se týká i Evropského hospodářského prostoru,
The Procedural and Substantive Rules in the Field of State Aid were adopted on 19 January 1994 by the Authority [4],On 27 October 2009, the European Commission (hereinafter referred to as the Commission) published a Communication from the Commission on the application of State aid rules to public service broadcasting [5],The Commission’s Communication is also of relevance for the European Economic Area,
podle bodu II v položce „VŠEOBECNÉ“ na konci přílohy XV Dohody o EHP má Kontrolní úřad po konzultaci s Komisí přijmout akty odpovídající aktům přijatým Komisí,
According to point II under the heading ‘GENERAL’ at the end of Annex XV to the EEA Agreement, the Authority, after consultation with the Commission, is to adopt acts corresponding to those adopted by the Commission,
Kontrolní úřad konzultoval Komisi a státy ESVO dopisy k dané záležitosti ze dne 26. ledna 2010 (dokumenty č. 543973, 543974 a 543997),
The Authority consulted the Commission, and the EFTA States by letters on the subject dated 26 January 2010 (Events Nos 543973, 543974 and 543997),
Pokyny pro státní podporu jsou pozměněny vložením nové kapitoly o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání.
The State Aid Guidelines shall be amended by introducing a new chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting.
Pokyny pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, které byly přijaty a vydány Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen Úř. věst.) L 231, 3.9.1994, s. 1 a v dodatku EHP č. 32, 3.9.1994, s. 1, v platném znění.
Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement and Article 1 of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, adopted and issued by the Authority on 19 January 1994, published in the Official Journal of the European Union (hereinafter referred to as OJ) L 231, 3.9.1994, p. 1 and EEA Supplement No 32, 3.9.1994, p. 1, as amended.
Aktuální znění pokynů pro státní podporu je zveřejněno na internetových stránkách Kontrolního úřadu na adrese: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/
The updated version of the State Aid Guidelines is published on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines
POUŽITÍ PRAVIDEL STÁTNÍ PODPORY NA VEŘEJNOPRÁVNÍ VYSÍLÁNÍ [1]1.
APPLICATION OF STATE AID RULES TO PUBLIC SERVICE BROADCASTING [1]1.
Úvod a oblast působnosti
Introduction and scope
Během posledních tří desetiletí prošlo vysílání důležitými změnami.
Over the last three decades, broadcasting has undergone important changes.
Odstranění monopolů, vznik nových provozovatelů a rychlý technologický rozvoj podstatně změnily soutěžní prostředí.
The abolition of monopolies, the emergence of new players and rapid technological developments have fundamentally altered the competitive environment.
Od počátku bylo většinou provozováno veřejnými podniky s dominantním postavením, zejména v důsledku omezené dostupnosti vysílacích frekvencí a velkých překážek pro vstup.
Since its inception, it has mostly been provided by public undertakings under a monopoly regime, mainly as a consequence of the limited availability of broadcasting frequencies and the high barriers to entry.
V sedmdesátých letech minulého století však hospodářský a technologický rozvoj umožňoval státům ESVO rostoucí mírou, aby povolovaly vysílání dalším provozovatelům.
In the 1970s, however, economic and technological developments made it increasingly possible for the EFTA States to allow other operators to broadcast.
Státy ESVO se proto rozhodly zavést na tomto trhu hospodářskou soutěž.
EFTA States have therefore decided to introduce competition in the market.
To spotřebitelům umožnilo širší výběr, protože se objevilo mnoho dalších kanálů a nových služeb; napomohlo to také vzniku a růstu silných evropských provozovatelů, rozvoji nových technologií a dosažení vyššího stupně pluralismu v tomto odvětví, což znamená více než pouhou dostupnost dodatečných kanálů či služeb.
This has led to a wider choice for consumers, as many additional channels and new services became available; it has also favoured the emergence and growth of strong European operators, the development of new technologies, and a larger degree of pluralism in the sector, which means more than a simple availability of additional channels and services.
Ačkoli státy ESVO otevřely trh hospodářské soutěži, domnívaly se, že by veřejnoprávní vysílání mělo být zachováno jako prostředek k pokrytí řady oblastí a uspokojení potřeb a cílů veřejné politiky, které by jinak nemusely být v optimálním rozsahu uspokojeny.
Whilst opening the market to competition, EFTA States considered that public service broadcasting ought to be maintained, as a way to ensure the coverage of a number of areas and the satisfaction of needs and public policy objectives that would otherwise not necessarily be fulfilled to the optimal extent.
Větší hospodářská soutěž spolu s přítomností státem financovaných provozovatelů vedla také k vzrůstajícím obavám, pokud jde o rovnost podmínek, na něž Kontrolní úřad upozornili soukromí provozovatelé.
At the same time, the increased competition, together with the presence of State-funded operators, has also led to growing concerns for a level playing field, which have been brought to the Authority’s attention by private operators.
Stížnosti se týkaly porušování článků 59 a 61 Dohody o EHP, pokud jde o veřejné financování veřejnoprávních vysílacích organizací.
The complaints allege infringements of Articles 59 and 61 of the EEA Agreement in relation to public funding of public service broadcasters.
Předchozí kapitola o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání v pokynech pro státní podporu [2] poprvé stanovila rámec, který upravuje státní financování veřejnoprávního vysílání.
The previous Chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting of the State Aid Guidelines [2] has first set out the framework governing State funding of public service broadcasting.
Tato kapitola Kontrolnímu úřadu sloužila jako dobrý základ pro řešení případů v oblasti financování veřejnoprávních vysílacích organizací.
It has served as a good basis for the Authority to handle cases in the field of financing of public service broadcasters.
Trh s rozhlasovým a audiovizuálním vysíláním mezitím významně ovlivnily technologické změny.
In the meantime, technological changes have fundamentally altered the broadcasting and audiovisual markets.
Došlo ke znásobení distribučních platforem a technologií, jako je digitální televize, IPTV, mobilní televize a video na vyžádání.
There has been a multiplication of distribution platforms and technologies, such as digital television, IPTV, mobile TV and video on demand.
To vedlo ke zvýšení hospodářské soutěže s novými účastníky, například provozovateli sítí a internetovými společnostmi, kteří vstoupili na trh.
This has led to an increase in competition with new players, such as network operators and internet companies, entering the market.
Technologický rozvoj umožnil rovněž vznik nových mediálních služeb, například informačních služeb on-line a nelineárních služeb nebo služeb na vyžádání.
Technological developments have also allowed the emergence of new media services such as online information services and non-linear or on-demand services.
Poskytování audiovizuálních služeb se sjednocuje, přičemž spotřebitelé jsou stále více schopni získat různé služby na jediné platformě nebo na jediném zařízení, či získat jakoukoli dotyčnou službu na různých platformách nebo zařízeních.
The provision of audiovisual services is converging, with consumers being increasingly able to obtain multiple services on a single platform or device or to obtain any given service on multiple platforms or devices.
Rostoucí škála možností spotřebitelů, pokud jde o přístup k mediálnímu obsahu, vedla ke znásobení nabízených audiovizuálních služeb a k roztříštěnosti divácké obce.
The increasing variety of options for consumers to access media content has led to the multiplication of audiovisual services offered and the fragmentation of audiences.
Nové technologie umožnily lepší účast spotřebitelů.
New technologies have enabled improved consumer participation.
Tradiční model pasivního využívání se postupně mění na aktivní účast a kontrolu nad obsahem ze strany spotřebitelů.
The traditional passive consumption model has been gradually turning into active participation and control over content by consumers.
S cílem udržet krok s novým vývojem diverzifikují veřejnoprávní i soukromé vysílací stanice své činnosti, přecházejí na nové distribuční platformy a rozšiřují škálu svých služeb.
In order to keep up with the new challenges, both public and private broadcasters have been diversifying their activities, moving to new distribution platforms and expanding the range of their services.
V poslední době tato diverzifikace činností veřejnoprávních vysílacích organizací, jež jsou financovány z veřejných zdrojů (jako např. obsah on-line, kanály zaměřené na tematické vysílání), vyvolala řadu stížností z řad ostatních účastníků trhu včetně vydavatelů.
Most recently, this diversification of the publicly funded activities of public service broadcasters (such as online content, special interest channels) prompted a number of complaints by other market players also including publishers.
V rozsudku ve věci Altmark z roku 2003 [3] Soudní dvůr Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“) vymezil podmínky, za nichž vyrovnávací platba za závazek veřejné služby nepředstavuje státní podporu.
In the 2003 Altmark judgment [3], the Court of Justice of the European Union (hereinafter referred to as the Court of Justice) defined the conditions under which public service compensation does not constitute State aid.
V roce 2005 přijal Kontrolní úřad novou kapitolu o státní podpoře ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby [4] a vložil ji do pokynů pro státní podporu.
In 2005, the Authority adopted a new Chapter on State aid in the form of public service compensation [4] and included it into its State Aid Guidelines.
V roce 2006 bylo mimoto začleněno rozhodnutí Komise 2005/842/ES ze dne 28. listopadu 2005 o použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby poskytované určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu [5] do Dohody o EHP jako akt uvedený v bodě 1h přílohy XV Dohody o EHP, přizpůsobený protokolem 1 k této dohodě (dále jen „rozhodnutí 2005/842/ES“) [6].
Moreover, in 2006, the Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest [5] was incorporated into the EEA Agreement as Act referred to at point 1h of Annex XV to the EEA Agreement, as adapted by Protocol 1 thereto (hereinafter referred to as Decision 2005/842/EC) [6].
Členské státy ESVO se v současnosti nacházejí v procesu začleňování směrnice 2007/65/ES (směrnice o audiovizuálních mediálních službách) [7], která rozšiřuje oblast působnosti regulace audiovizuálních služeb v EHP na nové mediální služby.
The EFTA States are currently in the process of incorporation of Directive 2007/65/EC (Audiovisual Media Services Directive) [7], extending the scope of the EEA-wide audiovisual regulation to emerging media services.
Tyto změny na trhu a změny právního prostředí si vyžádaly aktualizaci kapitoly o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání.
These changes in the market and in the legal environment have called for an update to the Chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting.
V akčním plánu pro státní podpory z roku 2005 [8] bylo oznámeno, že se Evropská komise (dále jen „Komise“) „znovu vrátí ke sdělení o používání pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání. Zvláště s rozvojem nových digitálních technologií a služeb podporovaných internetem se objevily nové problémy týkající se rozsahu činností veřejnoprávního vysílání“.
The 2005 State Aid Action Plan [8] announced that the European Commission (hereinafter referred to as the Commission) would ‘revisit its Communication on the application of State aid rules to public service broadcasting. Notably with the development of new digital technologies and of internet-based services, new issues have arisen regarding the scope of public service activities’.
Objasňuje zásady, jimiž se Kontrolní úřad řídí při používání článku 61 a čl. 59 odst. 2 Dohody o EHP, pokud jde o veřejné financování audiovizuálních služeb v odvětví vysílání [10], s přihlédnutím k nedávnému vývoji na trhu a vývoji právních předpisů.
It clarifies the principles followed by the Authority in the application of Articles 61 and 59(2) of the EEA Agreement to the public funding of audiovisual services in the broadcasting sector [10], taking into account recent market and legal developments.
Touto kapitolou není dotčeno uplatňování pravidel vnitřního trhu a základních svobod v oblasti vysílání.
The present Chapter is without prejudice to the application of the internal market rules and fundamental freedoms in the field of broadcasting.
Úloha veřejnoprávního vysílání
The role of public service broadcasting
Veřejnoprávní vysílání, i při svém nesporném hospodářském významu, není srovnatelné s veřejnou službou v žádném jiném hospodářském odvětví.
Public service broadcasting, although having a clear economic relevance, is not comparable to a public service in any other economic sector.
Neexistuje jiná služba, která by současně měla přístup k tak širokému okruhu obyvatelstva, poskytovala mu tolik informací a takový obsah, kterým by vyjadřovala a ovlivňovala jak mínění jednotlivce, tak i veřejnosti.
There is no other service that at the same time has access to such a wide sector of the population, provides it with so much information and content, and by doing so conveys and influences both individual and public opinion.
Kromě toho je vysílání obecně chápáno jako velmi spolehlivý zdroj informací a pro nezanedbatelnou část obyvatelstva představuje hlavní zdroj informací.
Furthermore, broadcasting is generally perceived as a very reliable source of information and represents, for a not inconsiderable proportion of the population, the main source of information.
Obohacuje tak veřejnou diskusi a v konečném důsledku může zajistit všem občanům přiměřenou účast na veřejném životě.
It thus enriches public debate and ultimately can ensure that all citizens participate to a fair degree in public life.
V této souvislosti má zásadní význam záruka nezávislosti vysílání, v souladu s obecnou zásadou svobody projevu zakotvenou v článku 10 Evropské úmluvy o lidských právech, která je obecnou právní zásadou, jejíž dodržování zajišťuje Soudní dvůr [11].
In this connection, safeguards for the independence of broadcasting are of key importance, in line with the general principle of freedom of expression as embodied in Article 10 of the European Convention on Human Rights, a general principle of law the respect of which is ensured by the Court of Justice [11].
Úloha veřejné služby [12] obecně je uznána Dohodou o EHP, zejména čl. 59 odst. 2, který zní:
The role of the public service [12] in general is recognised by the EEA Agreement, in particular in Article 59(2), which reads as follows:
„Podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým v této dohodě, zejména pravidlům hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto pravidel nebrání právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly svěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem smluvních stran.“
‘Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly shall be subject to the rules contained in this Agreement, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them. The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Contracting Parties.’
Význam veřejnoprávního vysílání pro sociální, demokratický a kulturní život byl potvrzen v aktu uvedeném v bodě 33 přílohy XI Dohody o EHP (usnesení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 25. ledna 1999 o veřejnoprávním vysílání) [13], přizpůsobeném protokolem 1 této dohody (dále jen „usnesení o veřejnoprávním vysílání“) [14].
The importance of public service broadcasting for social, democratic and cultural life was reaffirmed in the Act referred to at point 33 of Annex XI to the EEA Agreement (Resolution of the Council and of the Representatives of the Governments of the Member States, meeting within the Council of 25 January 1999 concerning public service broadcasting) [13], as adapted by Protocol 1 thereto (hereinafter referred to as the Resolution concerning public service broadcasting) [14].
Konečně, „veřejnoprávní vysílání musí být schopné nadále poskytovat široké programové spektrum v souladu se svým posláním, jak bylo vymezeno členskými státy, aby oslovovalo společnost jako celek; v této souvislosti je pro veřejnoprávní vysílání legitimní usilovat o dosažení vysoké sledovanosti“.
Finally, ‘public service broadcasting must be able to continue to provide a wide range of programming in accordance with its remit as defined by the Member States in order to address society as a whole; in this context it is legitimate for public service broadcasting to seek to reach wide audiences’.
Tato opatření mohou zahrnovat mimo jiné „opatření, jejichž cílem je podporovat rozmanitost médií, a to i prostřednictvím veřejnoprávního rozhlasového a televizního vysílání“ [16].
Such measures may include, among others, ‘measures aimed at enhancing diversity of the media, including through public service broadcasting’ [16].
Tyto hodnoty veřejnoprávního vysílání jsou stejně důležité v rychle se měnícím novém mediálním prostředí.
These values of public broadcasting are equally important in the rapidly changing new media environment.
Zdůrazňuje se to rovněž v doporučeních Rady Evropy týkajících se plurality médií a různorodosti mediálního obsahu [17] a úlohy veřejnoprávních sdělovacích prostředků v informační společnosti [18].
This has also been highlighted in the recommendations of the Council of Europe concerning media pluralism and diversity of media content [17], and the remit of public service media in the information society [18].
Druhé z těchto doporučení vyzývá členské státy Rady Evropy, aby „zajistily veřejnoprávní sdělovací prostředky (…) transparentním a odpovědným způsobem“ a aby „veřejnoprávním sdělovacím prostředkům umožnily reagovat plně a účinně na výzvy informační společnosti při respektování dvojité veřejnoprávní/soukromoprávní struktury evropského elektronického mediálního prostředí a při zohlednění otázek trhu a hospodářské soutěže“.
The latter recommendation calls upon the members of the Council of Europe to ‘guarantee public service media (…) in a transparent and accountable manner’ and to ‘enable public service media to respond fully and effectively to the challenges of the information society, respecting the public/private dual structure of the European electronic media landscape and paying attention to market and competition questions’.
Bez ohledu na výše uvedené je však současně nutno poznamenat, že se provozovatelé komerčního vysílání, z nichž řada podléhá požadavkům na veřejné služby, rovněž významně podílejí na dosažení cílů usnesení o veřejnoprávním vysílání v rozsahu, v jakém přispívají k pluralismu, obohacují kulturní a politickou diskusi a rozšiřují výběr programů.
At the same time and notwithstanding the above, it must be noted that commercial broadcasters, of whom a number are subject to public service requirements, also play a significant role in achieving the objectives of the Resolution concerning public service broadcasting to the extent that they contribute to pluralism, enrich cultural and political debate and widen the choice of programmes.
Vydavatelé novin a ostatní tištěná média hrají také důležitou úlohu při zajišťování objektivního informování veřejnosti a demokracie.
Moreover, newspaper publishers and other print media are also important guarantors of an objectively informed public and of democracy.
Vzhledem ke skutečnosti, že tyto subjekty nyní soutěží s provozovateli vysílání po internetu, jsou všichni tito poskytovatelé komerčních médií ohroženi potenciálními negativními účinky, které by státní podpora udělená provozovatelům veřejného vysílání mohla mít na rozvoj nových modelů podnikání.
Given that these operators are now competing with broadcasters on the internet, all these commercial media providers are concerned by the potential negative effects that State aid to public service broadcasters could have on the development of new business models.
Jak připomíná směrnice 2007/65/ES (směrnice o audiovizuálních mediálních službách), „společná existence soukromých a veřejnoprávních poskytovatelů audiovizuálních mediálních služeb je rysem, který je specifický pro evropský audiovizuální mediální trh“. Zachování plurality vyvážené nabídky veřejných a soukromých médií je skutečným společným zájmem, a to i v současném dynamickém mediálním prostředí.
As recalled by the Directive 2007/65/EC (Audiovisual Media Services Directive), ‘the coexistence of private and public audiovisual media service providers is a feature which distinguishes the European audiovisual media market.’ Indeed, it is in the common interest to maintain a plurality of balanced public and private media offer also in the current dynamic media environment.
Uplatnění pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání musí brát v úvahu velké množství různých hledisek.
The application of State aid rules to public service broadcasting has to take into account a wide number of different elements.
Posouzení státní podpory je založeno na článku 61 Dohody o EHP o státních podporách a na čl. 59 odst. 2 Dohody o EHP o uplatnění pravidel Dohody o EHP, zejména pravidel hospodářské soutěže, na služby obecného zájmu.
The State aid assessment is based on Article 61 of the EEA Agreement on State aid and Article 59(2) of the EEA Agreement on the application of the rules of the EEA Agreement and the competition rules, in particular, to services of general economic interest.
Protokol 3 Dohody o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen protokol 3) stanoví pravidla postupu v případech státní podpory.
Protocol 3 to the Agreement on the Establishment of a Surveillance Authority and of a Court of Justice (hereinafter referred to as Protocol 3) established the rules of procedure in State aid cases.