natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pro případ, kdy bylo v rámci rozdělení společností převedeno vlastnictví nemovitosti z původní společnosti („A“) na společnost, která byla vyčleněna („B“), oběžník G-37/90 i bod 1.4 v ročních oběžnících norského Ředitelství cel a spotřebních daní stanovily, že musí být zaplacen registrační poplatek i poplatek za dokumenty [23].Naopak v případě, kdy zůstala nemovitost v původní společnosti (A), z níž byla určitá část (B) vyčleněna, nevznikl žádný závazek uhrazení registračního poplatku a poplatku za dokumenty [24].
Where, in the case of demergers, the ownership of real estate was transferred from the original company (‘A’) to the company which has been separated out (‘B’), both Circular G-37/90 and point 1.4 in the yearly circulars from Norwegian Customs and Excise Directorate provided that both registration fee and document duty must be paid [23].In contrast, in case the real estate remained with the original company (A) from which a part (B) was separated out, there was no obligation to pay registration fee and document duty [24].
Důvodem je, že v tomto případě nebyla uvedená nemovitost převedena na nový právní subjekt (což by byl případ, kdyby byla nemovitost převedena na společnost, která byla vyčleněna).
The reason for this is that in this case the real estate is not transferred to a new legal subject (which would have been the case if the real estate had been transferred to the company which had been separated out).
Převod vlastnictví ze společného vlastnictví do formy obchodní společnosti
Transfer of ownership from joint ownership to a form of partnership
V příslušné době znamenal převod vlastnictví nemovitosti ze společného vlastnictví na veřejnou obchodní společnost nebo na obchodní společnost s omezeným ručením (či naopak) převod z jednoho právního subjektu na jiný právní subjekt.
In the relevant period, transfer of ownership of real estate from joint ownership to a general partnership or limited partnership (or vice versa) implied a transfer from one legal subject to another legal subject.
Proto oběžník G-37/90 i bod 1.5 v ročních oběžnících norského Ředitelství cel a spotřebních daní uvedly, že tímto vznikne povinnost uhradit spotřební daň.
Thus, both Circular G-37/90 and point 1.5 in the yearly circulars from the Norwegian Customs and Excise Directorate stated that this will therefore trigger payment of excise duty.
Přeměna jedné formy obchodní společnosti v jinou
Conversion from one corporate form to another
Uvedený oběžník nezmiňuje situaci, kdy určitý podnik změní formu obchodní společnosti.
A situation which is not mentioned in the Circular is the situation where an undertaking is transformed from one form of corporation to another.
V dopise norské vlády ze dne 4. června 2002 se uvádí, že v těchto situacích platilo hlavní pravidlo, že „musí dojít k převodu vlastnického práva.
In the Norwegian Government’s letter of 4 June 2002 it is stated, that the main rule in such situations was that ‘there must be a transfer of title. Accordingly, registration fee and document duty are payable.
Proto je splatný registrační poplatek a poplatek za dokumenty.
This is how the legislation has been practised.’
Takto je zákon prováděn v praxi.“ Norská vláda však argumentuje, že by bylo možné zvážit výjimky z tohoto pravidla s ohledem na zásadu kontinuity [25].
The Norwegian Government, however, argues that it should be possible to consider exemptions to this rule based on considerations linked to the continuity principle [25].
K tomu Kontrolní úřad poznamenává, že odvolací soud (Frostating Lagmannsrett) v rozhodnutí ze dne 9. října 1997 zveřejněném v LF-1997-671 uvedl, že změna formy z „kommandittselskap“ na „aksjeselskap“ („North West Terminalen AS)“ vyžaduje zaplacení spotřební daně.
To this, the Authority notes that the Court of Appeal (Frostating Lagmannsrett) in an order of 1997-10-09 published in LF-1997-671 held that a conversion from a ‘kommandittselskap’ to a ‘aksjeselskap’ (‘North West Terminalen AS’) did trigger excise duty.
V této souvislosti odkázal Lagmannsrett na výše zmíněné oběžníky Ministerstva spravedlnosti a Ředitelství cel a spotřebních daní a uvedl, že ze zákona o poplatcích za dokumenty vyplývá, že poplatek by měl být zaplacen, pokud není v samotném zákoně nebo příslušných souvisejících ustanoveních uvedeno jinak.
In this respect, the Lagmannsrett referred to the above mentioned circulars from the Ministry of Justice and the Customs and Excise Directorate and stated that it follows from the Act on Document Duty that duty should be paid unless directly stated in the act itself or provisions made pursuant thereto.
Vzhledem k tomu, že nová společnost byla odlišným právním subjektem, nebylo důležité, že v nové společnosti pokračovali stejní vlastníci, a že se tedy jediná skutečná změna týkala formy, v níž byla společnost provozována.
As the new company was a different legal entity than the original one, it did not matter that it was the same owners who continued in the new company and thus that the only change in reality was the form under which the company was operated.
Kromě toho lze odkázat na případ zmíněný v příloze 1 k dopisu norské vlády ze dne 4. června 2002, kde norské úřady odmítly osvobodit od poplatků změnu z „selveiende institusjon“ na „allmenaksjeselskap“.
In addition, reference can be made to a case mentioned in Annex 1 of the Norwegian Government’s letter of 4 June 2002 in which the Norwegian authorities refused to exempt from duty a conversion from a ‘selveiende institusjon’ to a ‘allmenaksjeselskap’.
Převod vlastnictví z obce na samostatný právní subjekt, jehož výlučným vlastníkem je obec
Transfer of ownership from a municipality to a separate legal entity wholly owned by the municipality
Na jednání norských úřadů s Kontrolním úřadem dne 19. května 2005 naznačily norské úřady, že je vysoce pravděpodobné, že podle oběžníků platných v době založení společnosti Entra vznikne povinnost zaplatit kolkovné v souvislosti s reorganizací, v jejímž rámci bylo vlastnictví určité budovy převedeno z obce na společnost s ručením omezeným vlastněnou touto obcí.
At the meeting between the Norwegian Authorities and the Authority on 19 May 2005, the Norwegian Authorities indicated that it was most likely that under the circulars applicable at the time of the establishment of Entra, stamp duty would have incurred in connection to a reorganisation in which the ownership of a building was transferred from a municipality to a limited liability company owned by that municipality.
Naopak byl po určitou dobu používán postup, kdy nebyla ukládána povinnost zaplatit kolkovné při převodu vlastnických práv v souvislosti s reorganizacemi podle norského zákona ze dne 29. ledna 1999 o společnostech ve vlastnictví více obcí [26].
In contrast, it had for some time been the practice that no stamp duty would incur in relation to transfer of titles in connection with reorganisations pursuant to the Norwegian act of 29 January 1999 on inter-municipal companies [26].
Postup uplatňovaný po 1. červenci 2005
The practice after 1 July 2005
Vzhledem k tomu, že v souvislosti se založením společnosti Entra byla zapsána změna názvu v katastru nemovitostí, umožňují výše popsaná pravidla příslušné srovnání s ustanovením v odstavci 3 sporného zákona.
As the registration of the name change in the Real Estate Registry took place in connection with the establishment of Entra, the rules described above form the relevant comparison with provision in paragraph 3 of the contested Act.
Je však třeba poznamenat, že dne 21. června 2005 přijalo Ministerstvo spravedlnosti nový oběžník (G-6/05) o postupu při převodu nemovitosti v souvislosti s fúzemi, rozdělením a transformací společností [27].
It should, however, be mentioned that on 21 June 2005, The Ministry of Justice adopted a new Circular (G-6/05) on the procedure of transfer of real estate in connection with mergers, de mergers and transformation of companies [27].
S účinností od 1. července 2005 zavedl nový oběžník nový postup týkající se situací, kdy lze označení držitele vlastnických práv změnit, aniž by to bylo považováno za převod vlastnického práva.
The new circular introduced, with effect from 1 July 2005, a new practice with regard to situations where the designation of the title holder can be changed without it being considered a transfer of title.
Podle tohoto nového oběžníku se bude z hlediska pravidel o spotřební dani se zápisem rozdělení určité společnosti nakládat na základě zásady kontinuity stejně jako s fúzemi a nebude tedy již podléhat úhradě kolkovného.
According to the new Circular, registration in connection with de mergers based on the continuity principle will now be treated in the same way as mergers in relation to the rules on excise duties and thus no longer be subject to stamp duty.
Totéž platí pro převody provedené na základě předpisů obsažených v kapitole 13, 14 a 15 zákona o společnostech s ručením omezeným a v zákoně o veřejných společnostech s ručením omezeným.
The same applies to conversions carried out on the basis of the rules in Chapters 13, 14 and 15 of the Limited Liability Company Act and the Public Limited Liability Company Act.
Naopak podle nového oběžníku bude spotřební daň i nadále splatná, je-li nemovitost převáděna podle souboru pravidel, které nevycházejí z kontinuity (například fúze veřejných společností („ansvarlige selskaper“)).
In contrast, according to the new Circular, excise duty will still be payable when real estate is transferred according to a set of rules not based on continuity (for example a merger of general partnerships (‘ansvarlige selskaper’)).
Převod z jedné formy společnosti do jiné, například z veřejné obchodní společnosti do společnosti s ručením omezeným, bude též nadále podléhat spotřební dani.
A transfer from one form of company to another, for example from a general partnership to a limited liability company, will also continue to be liable to excise duty.
Ostatní reorganizace veřejných podniků
Other reorganisations of public undertakings
Jak bylo uvedeno v dopise norských úřadů ze dne 4. června 2003, obsahují ostatní reorganizace ustanovení podobná uvedenému spornému zákonu (Posten AS, NSB AS, Mesta AS, Avinor AS, Telenor AS a zdravotnická zařízení) [28].
As stated in the letter dated 4 June 2003 from the Norwegian authorities, other reorganisations have contained provisions similar to the contested Act (Posten AS, NSB AS, Mesta AS, Avinor AS, Telenor AS and health enterprises) [28].
Kontrolní úřad poznamenává, že proběhly i jiné reorganizace, kdy ustanovení podobné ustanovení obsaženému v uvedeném sporném zákonu přijato nebylo.
The Authority notes that other reorganisations have also taken place where a provision similar to the one contained in the contested Act was not adopted.
Reorganizace, o nichž byl Kontrolní úřad informován a kdy nebylo přijato takovéto ustanovení, se týkaly založení společností BaneTele AS, Secora AS a Statkraft AS.
The reorganisations that the Authority has become aware of, where such a provision has not been adopted include the establishment of BaneTele AS, Secora AS and Statkraft AS.
BaneTele AS je poskytovatel celostátní širokopásmové sítě.
BaneTele AS is a provider of a nationwide fibre broadband network.
Uvedená společnost s ručením omezeným byla založena dne 1. července 2001.
The limited liability company was established on 1 July 2001.
Před tímto datem byly uvedené činnosti prováděny jako součást Státní správy železnic („Jernbaneverket“).
Before this date, the activities carried out were a part of the National Rail Administration (‘Jernbaneverket’).
BaneTele je společnost s ručením omezeným, jejímž výlučným vlastníkem je norský stát zastoupený Ministerstvem obchodu a průmyslu.
BaneTele is a limited liability company 100 % owned by the Norwegian State, represented by the Ministry of Trade and Industry.
Státní správa železnic je odpovědná za řízení státní sítě železnic jménem Ministerstva dopravy a komunikací.
The National Rail Administration is responsible for the management of the national railway network, on behalf of the Ministry of Transport and Communication.
Návrh na založení společnosti s ručením omezeným BaneTele byl předložen parlamentu v St. prp. č. 80 (2000–2001) Omdanning av BaneTele til aksjeselskap [29] a Ot. prp. nr. 93 (2000–2001) Om lov om omdanning av Jernbaneverkets kommersielle televirksomhet til aksjeselskap [30].
The proposal to establish the limited liability company BaneTele was presented to the Parliament in St.prp. nr. 80 (2000-2001) Omdanning av BaneTele til aksjeselskap [29] and Ot.prp. nr. 93 (2000-2001) Om lov om omdanning av Jernbaneverkets kommersielle televirksomhet til aksjeselskap [30].
Ot. prp. nr. 93 (2000–2001) a následný zákon (zákon ze dne 15. června 2001) neobsahují žádné ustanovení podobné odstavci 3 v daném sporném zákonu.
Ot.prp. nr. 93 (2000-2001) and the subsequent law (Law of 15 June 2001) do not contain any provision similar to paragraph 3 in the contested Act.
Secora AS je specializovaný smluvní dodavatel v oblasti vývoje zabezpečení a zvýšení účinnosti přístavů a pobřežních vod.
Secora AS is a specialised contractor in the development of safe and efficient harbours and coastal waterways.
Tato společnost s ručením omezeným byla založena dne 1. ledna 2005.
The limited liability company was established on 1 January 2005.
Uvedené činnosti byly do té doby prováděny výrobní jednotkou Norské pobřežní správy („Kystverket“).
The activities were previously carried out by the production unit of the Norwegian Coastal Administration (‘Kystverket’).
Výlučným vlastníkem společnosti Secora AS je norský stát zastoupený Ministerstvem pro rybolov a záležitosti pobřežních vod.
Secora AS is 100 % owned by the Norwegian State represented by the Ministry of Fisheries and Coastal Affairs.
Norská pobřežní správa je norským státním úřadem pro správu pobřeží, námořní bezpečnost a komunikaci.
The Norwegian Coastal Administration is the Norwegian national agency for coastal management, marine safety and communication.
Návrh na zřízení společnosti Secora AS byl předložen v St. prp. č. 1 (2004–2005) Om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap m. m. [31] a v Ot. prp. nr. 20 (2004–2005) Om lov om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statsaksjeselskap [32].
The proposal to establish Secora AS was presented in St.prp. nr. 1 (2004-2005) Om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap m.m [31]. and in Ot.prp. nr. 20 (2004-2005) Om lov om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statsaksjeselskap [32].
Ot. prp. nr. 20 (2004–2005) a následný zákon (zákon ze dne 17. prosince 2004) neobsahují žádné ustanovení podobné odstavci 3 daného sporného zákona.
Ot.prp. nr. 20 (2004-2005) and the subsequent law (Law of 17 December 2004) do not contain any provision similar to paragraph 3 in the contested Act.
Statkraft AS je největším výrobcem elektrické energie v Norsku.
Statkraft AS is the biggest producer of electricity in Norway.
Uvedená společnost s ručením omezeným byla založena dne 1. října 2004.
The limited liability company was established on 1 October 2004.
Do té doby byla společnost státním podnikem („Statsforetak (SF)“) a státní podnik Statkraft SF stále existuje jako oficiální vlastník společnosti Statkraft AS.
The company was previously a state undertaking (‘Statsforetak (SF)’), and the state undertaking Statkraft SF still exists as the formal owner of Statkraft AS.
První návrh na založení společnosti s ručením omezeným byl předložen parlamentu v St. meld. nr. 22 (2001–2002) Et mindre og bedre statlig eierskap [33] a poté v St. prp. nr. 53 (2003–2004) Statens eierskap i Statkraft SF [34] a v Ot. prp. nr. 63 (2003–2004) Om lov om omorganisering av Statkraft SF [35].
The first proposal to establish the limited liability company was presented to the Parliament in St.meld. nr. 22 (2001-2002) Et mindre og bedre statlig eierskap [33] and thereafter in St.prp. nr. 53 (2003-2004) Statens eierskap i Statkraft SF [34] and in Ot.prp. nr. 63 (2003-2004) Om lov om omorganisering av Statkraft SF [35].
V St. prp. nr. 53 (2003–2004) vláda uvedla, že na základě dané reorganizace by musela společnost Statkraft AS zaplatit spotřební daň (neoficiální překlad Kontrolního úřadu) „v souladu s běžnými zákonnými předpisy“ o spotřební dani a že náklady by snížily zisk podniku a tím základ pro dividendy.
In St. prp. nr. 53 (2003-2004) the Government stated that the reorganisation would entail that Statkraft AS would have to pay excise duties (unofficial translation by the Authority) ‘in accordance with the normal rules of the act’ on excise duties and that the costs would reduce the surplus for the undertaking and thus also the basis for dividends.
Spotřební daň byla odhadnuta ve výši 1500 milionů NOK (přibližně 188 milionů EUR) [36].II.
The excise duties were estimated to be NOK 1500 million (approximately EUR 188 million) [36].II.
POSOUZENÍ
APPRECIATION
Existence státní podpory
The existence of State aid
V čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP se uvádí:
Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:
„Nestanoví-li tato dohoda jinak, jsou podpory poskytované v jakékoli formě členskými státy ES, státy ESVO nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi smluvními stranami, neslučitelné s fungováním této dohody.“
‘Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.’
Za státní podporu podle čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP se považuje opatření, které musí splňovat všechna čtyři dále uvedená kritéria:
To be considered as State aid under Article 61(1) of the EEA Agreement, a measure must fulfil all the following four criteria:
podpora musí být poskytnuta státem nebo ze státních prostředků;
The aid must be granted by the State or through State resources;
podpora musí příjemcům poskytovat výhodu snižující náklady, které jinak v běžné obchodní činnosti nesou;
the aid must confer an advantage to the recipients that reduces the costs they normally bear in the course of the business;
výhoda musí být konkrétní nebo selektivní v tom smyslu, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví;
the advantage must be specific or selective in that it favours certain undertakings or the production of certain goods;
podpora musí narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže a ovlivňovat obchod mezi smluvními stranami.
the aid must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Zatímco Kontrolní úřad ve svém rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení učinil předběžný závěr, že všechny uvedené podmínky byly splněny, argumentovala norská vláda, že žádná z podmínek splněna nebyla [37].
Whereas the Authority, in its decision to open formal investigations, made the preliminary conclusion that all the said conditions were fulfilled, the Norwegian Government have argued that none of the conditions were fulfilled [37].
Proto musí Kontrolní úřad prošetřit osvobození od spotřební daně z hlediska judikatury, aby bylo zjištěno, zda jde o státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.1.1 Podpora musí být poskytnuta státem nebo ze státních prostředků
The Authority must therefore examine the exemption of excise duty in light of relevant case law to see whether it constitutes State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.1.1. The aid must be granted by the state or through state resources
S ohledem na první výše uvedenou podmínku z judikatury vyplývá [38], že tato podmínka je splněna, pokud má určité opatření za následek nějakou formu finančního břemene zatěžujícího veřejné finance.Ve svém rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení učinil Kontrolní úřad předběžné rozhodnutí, že na základě ustanovení odstavce 3 uvedeného sporného zákona, nebyla zaplacena jinak splatná spotřební daň.
With regard to the first condition mentioned above, it is established case law [38] that this condition is fulfilled when a measure directly or indirectly entails some form of financial burden on public funds.In its decision to open the formal investigation procedure, the Authority made the preliminary conclusion that the provision in paragraph 3 in the contested Act entailed that an excise duty otherwise payable was not paid.
Toto osvobození od spotřební daně mělo za následek přímou ztrátu příjmů z daní ve státním rozpočtu Norska, která se rovná spotřebě státních prostředků.
This exemption from paying excise duty entailed a direct loss of tax revenue for the Norwegian State which was equivalent to the consumption of State resources.
Proto Kontrolní úřad došel k předběžnému závěru, že první podmínka byla splněna.
Therefore, the Authority drew the preliminary conclusion that the first condition was fulfilled.
Norské úřady však ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení argumentovaly [37] Dopis Ministerstva obchodu a průmyslu ze dne 16. září 2004.
In their comments to the opening decision, the Norwegian authorities, however, argued [37] Letter dated 16 September 2004 from the Ministry of Trade and Industry.
, že vzhledem k tomu, že společnost Entra nebyla povinna zaplatit poplatky za dokumenty (neboť „převod vlastnického práva v předmětném případě byl proveden změnou názvu, a nikoli převodem vlastnického práva“), nedošlo k žádné ztrátě příjmů z daní, a tedy k žádné spotřebě státních prostředků.
that as the obligation on Entra to pay the document duty was never released (because ‘the transfer of title in the case at hand was done as a name change and not by transfer of title’), there had been no loss of tax revenue and hence, no consumption of State resources.
Kontrolní úřad nemůže s tímto argumentem souhlasit.
The Authority cannot agree with that argument.
Výhoda ve formě osvobození od daně uvedená v čl. 61 odst. 1 se zpravidla uplatňuje ve formě výslovné výjimky.
A benefit in the form of a tax exemption covered by Article 61(1) is typically made by way of an express exemption.
Avšak vzhledem k tomu, že čl. 61 odst. 1 je zaměřen na účinek, a nikoli na formální stránky vnitrostátního právního systému, pokrývá též situace, kdy je daňová úleva poskytnuta nepřímo odkazem na konkrétní právní pojem (in casu„změna názvu“) s tím, že by neměla být placena žádná daň.
However, as Article 61(1) focuses on the effect of, and not the formality behind, the national legal system, it also covers situations where a tax relief is brought about indirectly by reference to a particular legal notion (in casu‘name change’) the result of which is that no tax should be paid.
V obou situacích a s odkazem na předmětný případ to znamená, že zápis do katastru nemovitostí mohl být proveden bez povinnosti uhradit spotřební daň jen díky danému konkrétnímu právnímu ustanovení.
In both situations, and with reference to the case at hand, the effect is that a registration in the real estate register could take place without triggering excise duties only because of the particular legislative provision.
Žádný takovýto zápis bez povinnosti platit daň by nemohl být proveden, kdyby nebylo uvedeného zvláštního ustanovení.
No such tax-free registration could have taken place had it not been for the special provision.
Ve svém návrhu parlamentu [39] uvedla norská vláda, že je velmi nejisté, zda by převod nemovitostí ze Statsbygg na společnost Entra měl za následek placení spotřební daně.
In the proposal to the Parliament [39], the Norwegian Government stated that it was highly uncertain if the transfer of the properties from Statsbygg to Entra would trigger the excise duty.