natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mezi parametry, které charakterizují bioakumulaci zkoušené chemické látky, patří bioakumulační faktor (BAF), rychlostní konstanta příjmu (ks) a rychlostní konstanta vylučování (ke).
The parameters which characterise the bioaccumulation of a test chemical include the bioaccumulation factor (BAF), the uptake rate constant (ks) and the elimination rate constant (ke).
Definice jsou uvedeny v dodatku 1.
Definitions are provided in Appendix 1.
Zkouška se skládá ze dvou fází: fáze příjmu (expozice) a vylučovací (poexpoziční) fáze.
The test consists of two phases: the uptake (exposure) phase and the elimination (post-exposure) phase.
Ve fázi příjmu jsou paralelní vzorky červů vystaveny působení půdy, která byla obohacena zkoušenou chemickou látkou.
During the uptake phase, replicated groups of worms are exposed to soil, which has been spiked with the test chemical.
Zároveň se zkušebními organismy je za stejných podmínek, ale bez zkoušené chemické látky držena kontrolní skupina červů.
In addition to the test animals, groups of control worms are held under identical conditions without the test chemical.
Měří se hmotnost po vysušení a obsah lipidů ve zkušebních organismech.
The dry weight and lipid content of the test organisms are measured.
To lze provést pomocí červů v kontrolní skupině.
This can be done using worms of the control group.
Analytické hodnoty pozadí (slepé) lze získat analýzou vzorků červů z kontrolní skupiny a půdy.
Analytical background values (blank) can be obtained by analysing samples of the control worms and soil.
Ve fázi vylučování jsou červi přemístěni do půdy bez zkoušené chemické látky.
For the elimination phase, the worms are transferred to a soil free of the test chemical.
Fáze vylučování je nutná vždy s výjimkou případů zanedbatelné absorpce zkoušené chemické látky v průběhu fáze expozice.
An elimination phase is always required unless uptake of the test chemical during the exposure phase has been insignificant.
Během fáze příjmu se provádí měření v době odběru vzorků po dobu až 14 dnů (roupice) nebo 21 dnů (žížaly), dokud není dosaženo ustáleného stavu (11, 12, 67).
During the uptake phase, measurements are made at sampling times up to 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) until the steady state is reached (11) (12) (67).
Ustálený stav nastává, jestliže vynesení koncentrace červů v čase je rovnoběžné s časovou osou a tři po sobě jdoucí analýzy koncentrací provedené na vzorcích odebraných nejméně v dvoudenních intervalech se vzájemně neliší o více než ± 20 % na základě statistických srovnání (např. analýza rozptylu, regresní analýza).
The steady state occurs when a plot of the concentration in worms against time is parallel to the time axis, and three successive concentration analyses made on samples taken at intervals of at least two days do not vary more than ± 20 % of each other based on statistical comparisons (e.g. analysis of variance, regression analysis).
Fáze vylučování spočívá v přenesení zkušebních organismů do nádob, které obsahují stejný substrát bez obsahu zkoušené chemické látky.
The elimination phase consists of transferring the test organisms to vessels containing the same substrate without the test chemical.
V průběhu fáze vyprázdnění se měření provádějí v době odběru vzorků po dobu až 14 dnů (roupice) nebo 21 dnů (žížaly), pokud již dříve nebylo analyticky stanoveno 90 % snížení reziduí zkoušené chemické látky v červech.
During the elimination phase, measurements are made at sampling times during 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) unless earlier analytical determination showed 90 % reduction of the test chemical residues in worms.
Koncentrace zkoušené chemické látky v červech na konci fáze vyprázdnění se uvede jako neodstraněná rezidua.
The concentration of the test chemical in the worms at the end of the elimination phase is reported as non-eliminated residues.
Bioakumulační faktor ustáleného stavu (BAFSS) se optimálně vypočte jako poměr koncentrace v červech (Ca) a v půdě (Cs) ve zřetelném ustáleném stavu, a jako kinetický bioakumulační faktor BAFK, tj. poměr rychlostní konstanty příjmu z půdy (ks) a rychlostní konstanty vylučování (ke) (definice viz dodatek 1) za předpokladu kinetiky prvního řádu (výpočty viz dodatek 2).
The steady state bioaccumulation factor (BAFss) is calculated preferably both as the ratio of the concentration in worms (Ca) and in the soil (Cs) at apparent steady state, and as a kinetic bioaccumulation factor, BAFK, as the ratio of the rate constant of uptake from soil (ks) and the elimination rate constant (ke) (see Appendix 1 for definitions) assuming first-order kinetics (see Appendix 2 for calculations).
Pokud kinetiku prvního řádu zjevně nelze použít, měly by být použity jiné modely.
If first-order kinetics is obviously not applicable, other models should be employed.
Rychlostní konstanta příjmu, rychlostní konstanta (nebo konstanty, jsou-li použity složitější modely) vylučování, kinetický bioakumulační faktor (BAFK) a, je-li to možné, intervaly spolehlivosti každého z těchto parametrů se vypočítají z modelových rovnic za použití počítače (návod viz dodatek 2).
The uptake rate constant, the elimination rate constant (or constants, where other models are involved), the kinetic bioaccumulation factor (BAFK), and where possible, the confidence limits of each of these parameters are calculated from computerised model equations (see Appendix 2 for guidance).
Oprávněnost jakéhokoli modelu lze určit např. z korelačního koeficientu nebo z koeficientu determinace (koeficienty, jejichž hodnota se blíží jedné, indikují oprávněnost), nebo na základě druhé mocniny chí (χ2).
The goodness of fit of any model can be determined from e.g. the correlation coefficient or the coefficient of determination (coefficients close to one indicate a good fit) or chi-squared.
Také velikost standardní odchylky nebo intervalu spolehlivosti kolem odhadovaných parametrů mohou svědčit o oprávněnosti modelu.
Also the size of the standard error or confidence limit around the estimated parameters may be indicative of the goodness of fit of the model.
Ke snížení rozptylu výsledků zkoušek pro zkoušené chemické látky s vysokou lipofilností by měly být bioakumulační faktory vyjádřeny ve vztahu k obsahu lipidů a obsahu organického uhlíku (kg organického uhlíku v půdě (OC) na kg lipidů v červech).
To reduce variability in test results for test chemicals with high lipophilicity, bioaccumulation factors should be expressed in relation to lipid content and organic carbon content (kg soil organic carbon (OC) kg-1 worm lipid content).
Tento přístup je založen na skutečnosti, že u některých skupin chemických látek existuje jasný vztah mezi potenciálem bioakumulace a lipofilností, což je široce používáno v případě ryb (47).
This approach is based on the fact that for some chemical classes, there is a clear relationship between the potential for bioaccumulation and lipophilicity; this has been well established for fish (47).
Existuje vztah mezi obsahem lipidů v rybách a bioakumulací těchto chemických látek.
There is a relationship between the lipid content of fish and the bioaccumulation of such chemicals.
U bentických organismů byly zjištěny podobné korelace např. (30, 44).
For benthic organisms, similar correlations have been found e.g. (30) (44).
Obdobně byla tato korelace prokázána u terestrických máloštětinatců, např. (5, 6, 7, 14).
Likewise for terrestrial oligochaetes this correlation has been demonstrated e.g. (5) (6) (7) (14).
Pokud je k dispozici dostatečné množství tkání červů, lze stanovit obsah lipidů u pokusných živočichů na stejném biologickém materiálu, který byl použit ke stanovení koncentrace zkoušené chemické látky.
If sufficient worm tissue is available, the lipid content of the test animals can be determined on the same biological material as the one used to determine the concentration of the test chemical.
Ke stanovení obsahu lipidů lze použít rovněž kontrolní živočichy.
Alternatively, control animals can be used to measure the lipid content.
Má-li být zkouška platná, musí být při kontrole i expozici splněny následující podmínky:
For a test to be valid the following criteria should be fulfilled for both controls and treatments:
Celková úmrtnost ve fázi příjmu a ve fázi vyprázdnění nesmí na konci zkoušky překročit 10 % (žížaly) nebo 20 % (roupice) z celkového počtu vložených červů.
At the end of the test, the overall mortality during uptake and elimination phase should not exceed 10 % (earthworms) or 20 % (enchytraeids) of the total number of the introduced worms.
Průměrná ztráta hmotnosti u Eisenia fetida a Eisenia andrei měřená na konci fáze příjmu a na konci fáze vylučování by neměla přesáhnout 20 % v porovnání s původní čerstvou hmotností (f.w.) na začátku každé fáze.
For Eisenia fetida and Eisenia andrei, the mean mass loss as measured at the end of the uptake and at the end of the elimination phase should not exceed 20 % compared to the initial fresh weight (f.w.) at start of each phase.
Testovací druh
Test species
Pro zkoušky bioakumulace se doporučuje používat několik druhů terestrických máloštětinatců.
Several species of terrestrial oligochaetes are recommended for bioaccumulation testing.
Nejběžněji používané druhy Eisenia fetida nebo Eisenia Andrei (Lumbricidae) nebo Enchytraeus albidus, Enchytraeus crypticus, nebo Enchytraeus luxuriosus (Enchytraeidae)) jsou popsány v dodatku 5.
The most commonly used species Eisenia fetida or Eisenia andrei (Lumbricidae), or Enchytraeus albidus, Enchytraeus crypticus, or Enchytraeus luxuriosus (Enchytraeidae)) are described in Appendix 5.
U všech částí zařízení je třeba se vyhýbat použití materiálů, které se mohou rozpouštět, adsorbovat zkoušenou chemickou látku nebo vyluhovat jiné chemické látky a mají nepříznivý účinek na pokusné živočichy.
Care should be taken to avoid the use of materials, for all parts of the equipment, which can dissolve, adsorb the test chemical or leach other chemicals, and have an adverse effect on the test animals.
Lze použít standardní pravoúhlé nebo válcové nádrže vyrobené z chemicky inertního materiálu a mající vhodný objem s ohledem na náplň, tj. počet zkušebních červů.
Standard rectangular or cylindrical vessels, made of chemically inert material and of suitable capacity can be used in compliance with the loading rate, i.e. the number of test worms.
Veškeré vybavení, které se dostane do styku se zkušebním médiem, může být vyrobeno z korozivzdorné oceli, plastu nebo skla.
Stainless steel, plastic or glass may be used for any equipment having contact with the test media.
Zkušební nádoby by měly být vhodným způsobem zakryty, aby se zabránilo úniku červů, přičemž je nutné zajistit dostatečný přívod vzduchu.
The test vessels should be appropriately covered to prevent escaping of the worms, while allowing sufficient air supply.
Pro látky s vysokými adsorpčními koeficienty, jako jsou syntetické pyrethroidy, může být nutné použít silanizované sklo.
For chemicals with high adsorption coefficients, such as synthetic pyrethroids, silanised glass may be required.
V těchto případech musí být zařízení po použití zlikvidováno (49).
In these situations the equipment will have to be discarded after use (49).
U radioaktivně značených zkoušených látek a těkavých chemických látek je nutné zabránit jejich úniku.
Radiolabelled test items and volatile chemicals should be prevented from escaping.
Je nutno použít lapače (např. skleněné promývačky plynu) obsahující vhodný absorbent schopný udržet zbytky odpařující se ze zkušebních nádob.
Traps (e.g. glass gas washing bottles) should be employed containing suitable absorbents to retain any residues evaporating from the test vessels.
Zkušební půda by měla mít takovou kvalitu, která umožní přežití zkušebních organismů, a pokud možno jejich reprodukci po dobu aklimatizace a v průběhu fází zkoušky, aniž by vykazovaly abnormální vzhled nebo chování.
The test soil should be of a quality that will allow the survival and preferably the reproduction of the test organisms for the duration of the acclimation and test periods without them showing any abnormal appearance or behaviour.
Červi by se měli zavrtat do půdy.
The worms should burrow in the soil.
Jako zkušební substrát se doporučuje užít umělou půdu popsanou v kapitole C.8 této přílohy (48).
The artificial soil described in the chapter C.8 of this Annex (48) is recommended for use as the substrate in the tests.
Příprava umělé půdy pro použití při zkouškách bioakumulace a doporučení pro skladování umělé půdy jsou uvedeny v příloze 4.
Preparation of the artificial soil for use in the bioaccumulation tests and recommendations for the storage of artificial soil are given in Appendix 4.
Umělou půdu vysušenou na vzduchu lze uchovávat při pokojové teplotě až do použití.
Air-dried artificial soil may be stored at room temperature until use.
Jako zkušební a/nebo kultivační půdu však lze použít i přírodní půdu z neznečištěných lokalit.
However, natural soils from unpolluted sites may serve as test and/or culture soil.
Přírodní půdy by měly být charakterizovány alespoň podle původu (místa odběru), pH, obsahu organického uhlíku, distribuce částic (procento písku, prachu a jílu), maximální vodní kapacity (WHCmax) a procenta obsahu vody (3).
Natural soils should be characterised at least by origin (collection site), pH, organic carbon content, particle size distribution (percent sand, silt, and clay), maximum water holding capacity (WHCmax), and percent water content (3).
Užitečné informace by měla poskytnout analýza půdy nebo jejích složek na mikroskopické znečišťující látky před použitím.
Analysis of the soil or its constituents for micro-pollutants prior to use should provide useful information.
Pokud se využívá zemědělská půda z pole, neměla by být ošetřena přípravky na ochranu rostlin ani hnojem od exponovaných zvířat jako hnojivem po dobu nejméně jednoho roku a organickými hnojivy po dobu nejméně šesti měsíců před odběrem vzorku (50).
If field soil from agricultural land is used, it should not have been treated with crop protection products or with manure from treated animals as fertilizers for at least one year and with organic fertilizers for at least six months prior to sampling (50).
Postupy manipulace s přírodními půdami před použitím při ekotoxikologických laboratorních zkouškách na máloštětinatcích jsou popsány v bodě (3).
Manipulation procedures for natural soils prior to use in ecotoxicological tests with oligochaetes in the laboratory are described in (3).
U přírodní půdy by doba skladování v laboratoři měla být co nejkratší.
For natural soils the storage time in the laboratory should be kept as short as possible.
Aplikace zkoušené chemické látky
Application of the test chemical
Zkoušená chemická látka se přidá do půdy.
The test chemical is incorporated into the soil.
Měly by být vzaty v úvahu fyzikálně-chemické vlastnosti zkoušené chemické látky.
The physicochemical properties of the test chemical should be taken into consideration.
Ve vodě rozpustná zkoušená chemická látka by měla být před smísením s půdou zcela rozpuštěna ve vodě.
A water-soluble test chemical should be completely dissolved in water before it be mixed with the soil.
Doporučený postup vmíchávání těžko rozpustných zkoušených chemických látek zahrnuje obalení jedné nebo více složek (umělé) půdy zkoušenou chemickou látkou.
The recommended spiking procedure for poorly water-soluble test chemical involves coating of one or more of the (artificial) soil constituents with the test chemical.
Například křemenný písek nebo jeho část se ponoří do roztoku zkoušené chemické látky ve vhodném organickém rozpouštědle, které se pak pomalu odpaří do sucha.
For example, the quartz sand, or a portion thereof, can be soaked with a solution of the test chemical in a suitable organic solvent, which is then slowly evaporated to dryness.
Obalenou frakci lze následně promíchat s vlhkou půdou.
The coated fraction can then be mixed into the wet soil.
Hlavní výhodou tohoto postupu je, že se do půdy nevpravují žádná rozpouštědla.
The major advantage of this procedure is that no solvent is introduced into the soil.
Je-li použita přírodní půda, lze zkoušenou chemickou látku přidat vmícháním části půdy vysušené na vzduchu, jak bylo popsáno výše u umělé půdy, nebo vmícháním zkoušené chemické látky do vlhké půdy s následným odpařováním, pokud bylo použito solubilizační činidlo.
When a natural soil is used, the test chemical may be added by spiking an air-dried portion of the soil as described above for the artificial soil, or by stirring the test chemical into the wet soil, with subsequent evaporating step if a solubilising agent is used.
Obecně platí, že je třeba pokud možno se vyhnout kontaktu vlhké půdy s rozpouštědly.
In general, the contact of wet soil with solvents should be avoided as far as possible.
Je třeba zvážit následující skutečnosti (3):
The following should be considered (3):
Užije-li se jiné rozpouštědlo než voda, mělo by být takové, aby bylo mísitelné s vodou a/nebo odbouratelné (například odpařením) tak, že v půdě zůstane jen zkoušená chemická látka.
If a solvent other than water is used, it should be one that is water-miscible and/or can be driven off (for example, evaporated), leaving only the test chemical on the soil.
Použije-li se kontrola rozpouštědla, není nutno provést negativní kontrolu.
If a solvent control is used, there is no need for negative control.
Kontrola rozpouštědla by měla obsahovat nejvyšší koncentraci rozpouštědla přidávaného do půdy a mělo by při ní být užito rozpouštědla ze stejné šarže, která byla použita pro zásobní roztok.
The solvent control should contain the highest concentration of solvent added to the soil and should use solvent from the same batch used to make the stock solution.
Hlavním kritériem pro výběr vhodného solubilizačního činidla by měla být toxicita a těkavost rozpouštědla a rozpustnost zkoušené látky ve zvoleném rozpouštědle.
Toxicity and volatility of the solvent, and solubility of the test chemical in the chosen solvent should be the main criteria used for the selection of a suitable solubilising agent.
Pro chemické látky, které jsou obtížně rozpustné ve vodě a v organických rozpouštědlech, lze smísit 2,0–2,5 g jemně rozemletého křemenného písku na zkušební nádobu, např. pomocí třecí misky a tloučku s takovým množstvím zkoušené látky, aby bylo dosaženo požadované zkušební koncentrace.
For chemicals that are poorly soluble in water and in organic solvents, 2,0-2,5 g of finely ground quartz sand per test vessel can be mixed with the quantity of test chemical, e.g. using mortar and pestle, to obtain the desired test concentration.
Tato směs křemenného písku a zkoušené chemické látky se přidá do navlhčené půdy a důkladně se promíchá s příslušným množstvím deionizované vody, aby bylo dosaženo požadované vlhkosti.
This mixture of quartz sand and test chemical is added to the pre-moistened soil and thoroughly mixed with an appropriate amount of de-ionised water to obtain the required moisture content.
Konečná směs se rozdělí do zkušebních nádob.
The final mixture is distributed to the test vessels.
Tento postup se opakuje pro každou zkušební koncentraci a připraví se také příslušná kontrola s 2,0–2,5 g jemně rozemletého křemenného písku na zkušební nádobu.
The procedure is repeated for each test concentration, and an appropriate control with 2,0-2,5 g of finely ground quartz sand per test vessel is also prepared.
Po vmíchání by měla být stanovena koncentrace zkoušené látky v půdě.
The concentration of the test chemical in the soil should be determined after spiking.
Před vložením zkušebních organismů je třeba ověřit homogenní distribuci zkoušené chemické látky v půdě.
The homogenous distribution of the test chemical into the soil should be verified before introducing the test organisms.
Měla by být uvedena metoda vmíchání a důvody pro výběr konkrétní metody vmíchání (24).
The method used for spiking, and the reasons for choosing a specific spiking procedure should be reported (24).
Rovnováha mezi půdou a fází kapilární vody by měla být v ideálním případě nastolena před přidáním organismů; doporučuje se doba čtyř dnů při teplotě 20 °C.
Equilibrium between the soil and the pore-water phase should ideally be established before adding the organisms; a time period of four days at 20 °C is recommended.
Pro řadu organických chemických látek těžko rozpustných ve vodě se doba potřebná k dosažení skutečné rovnováhy mezi adsorbovanou a rozpuštěnou frakcí počítá ve dnech nebo v měsících.
For many poorly water-soluble organic chemicals the time required to reach a true equilibrium between adsorbed and dissolved fractions can be counted in days or months.
V závislosti na účelu studie, například když je potřeba napodobit podmínky okolního prostředí, může obohacená půda „zrát“ i déle, například u kovů po dobu tří týdnů při teplotě 20 °C (22).
Depending on the purpose of the study, for example when the environmental conditions are to be mimicked, the spiked soil may be “aged” for a longer period, e.g. for metals three weeks at 20 °C (22).
Kultivace zkušebních organismů
Culturing of the test organisms
Červi by měli být v optimálním případě nepřetržitě udržováni v laboratorních podmínkách.
Worms should be preferably kept in permanent laboratory culture.
Pokyny týkající se metod laboratorní kultury pro Eisenia fetida, Eisenia Andrei a roupice jsou uvedeny v příloze 5 (viz také (48, 51, 52)).
Guidance on laboratory culture methods for Eisenia fetida and Eisenia andrei, and Enchytraeid species, is provided in Appendix 5 (see also (48) (51) (52)).
Červi použití při zkouškách nesmí vykazovat pozorovatelné nemoci, abnormality a parazity.
The worms used in the tests should be free from observable diseases, abnormalities and parasites.
Zkušební organismy se exponují zkoušené látce během fáze příjmu.
The test organisms are exposed to the test chemical during the uptake phase.
Fáze příjmu by měla trvat 14 dnů (roupice) nebo 21 dnů (žížaly), pokud není prokázáno, že bylo dosaženo ustáleného stavu.
The uptake phase should be of 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) unless it is demonstrated that steady state has been reached.
Ve fázi vylučování se červi přenesou do půdy bez zkoušené látky.
For the elimination phase, the worms are transferred to a soil free of test chemical.
První vzorek by měl být odebrán 4–24 hodin po zahájení fáze vylučování.
The first sample should be taken at 4-24 h after the start of elimination phase.
Příklady harmonogramů odběru vzorků pro jedenadvacetidenní fázi příjmu a jedenadvacetidenní fázi vylučování jsou uvedeny v dodatku 3.
Examples of sampling schedules for a 21-day uptake phase and a 21-day elimination phase are given in Appendix 3.
Řada druhů terestrických roupic má jen velmi nízkou individuální hmotnost (např. 5–10 mg hmotnosti ve vlhkém stavu na jedince u Enchytraeus albidus a ještě méně u Enchytraeus crypticus či Enchytraeus luxuriosus); aby bylo možné provést vážení a chemickou analýzu, může být nezbytné sdružovat červy v paralelních zkušebních nádobách (tj. k získání jednoho analytického výsledku tkáně se použijí všichni červi v paralelní nádobě).
For many species of terrestrial enchytraeids the individual weight is very low (e.g. 5-10 mg wet weight per individual for Enchytraeus albidus and less for Enchytraeus crypticus or Enchytraeus luxuriosus); in order to perform the weight measurements and chemical analysis, it may be necessary to pool the worms of the replicate test vessels (i.e. all the worms of a replicate vessel will be used for obtaining one analytical tissue result).
Do každé paralelní nádoby se vloží 20 jednotlivých roupic a použijí se nejméně tři paralelní nádoby.
20 individual enchytraeids are added to each replicate, and at least three replicates should be used.
V případě, že jsou meze stanovitelnosti zkoušené látky příliš vysoké, může být potřeba více červů.
If the analytical detection limit of the test chemical is high, more worms may be necessary.
U zkušebních druhů s vyšší individuální hmotnosti (Eisenia fetida a Eisenia Andrei) lze použít paralelní nádoby obsahující pouze jednoho jedince.
For test species with higher individual weight (Eisenia fetida and Eisenia andrei), replicate vessels containing one individual can be used.