natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle italských orgánů a 78 zúčastněných stran osvobození od ICI žádnou výjimku z daňového systému nepředstavuje, naopak je prostým uplatněním zásad, kterými se tento systém řídí.
The Italian authorities and the 78 interested parties consider that the ICI exemption does not constitute a departure from the general tax system but merely represents the application of the guiding principles of that system.
Rozdílné daňové zacházení, pokud jde o hospodářské činnosti za účelem zisku na jedné straně a pečovatelské, charitativní či náboženské činnosti provozované ke zvláštním účelům [18] na straně druhé, je ve skutečnosti v souladu s logikou italského daňového systému.
They maintain that it is consistent with the logic of the Italian taxation system to have differentiated tax treatment for economic and profit-making activities, on the one hand, and for assistance, charitable, religious and similar activities carried out by entities with specific aims, on the other hand [18].
Posledně uvedený druh činností je založen na zásadě solidarity, která je základní zásadou italského práva i práva Unie.
The latter activities are based on the solidarity principle, which is fundamental to both national and Union law.
Zavedením tohoto rozdílu v daňovém zacházení chtěl zákonodárce zohlednit rozdílnou právní a faktickou situaci subjektů, které provozují výše uvedené veřejně prospěšné činnosti s vysokou společenskou hodnotou.
By making this differentiation, the legislator simply wished to take account of the different legal and factual situation of entities that carry on the above public interest activities with a high social value.
Vymezit, co je veřejně prospěšnou činností, je nadto v kompetenci členského státu.
Moreover, it is up to the Member State to define which activities are of public interest.
Jediné omezení postupu členského státu představuje skutečnost, že rozdílné daňové zacházení musí být konsistentní, tj. musí být v souladu s logikou daňového systému v jeho celku a musí disponovat odpovídajícím systémem kontrol.
The only limitation on the Member State is that the differentiated tax treatment must be coherent, i.e. it must be in line with the logic of the tax system as a whole and an adequate system of controls must also be set up.
Obě podmínky jsou v případě osvobození od ICI splněny.
Both conditions are met in the case of the ICI exemption in question.
Logika osvobození od ICI je založena na článcích 2 a 3 italské ústavy, které požadují, aby vůči občanům byly splněny povinnosti politické, hospodářské a sociální solidarity, jakož i na článku 38 italské ústavy, který občanům v hmotné nouzi přiznává právo na sociální pomoc.
The rationale of the ICI exemption is based on Articles 2 and 3 of the Italian Constitution, requiring fulfilment of the duties of political, economic and social solidarity towards citizens, and Article 38, which establishes the right to social welfare for people without the necessary means of subsistence.
Rovněž je třeba připomenout, že nekomerční subjekty pomáhají státu při plnění zvláštních úkolů společenského významu.
It should also be noted that non-commercial entities assist the State in performing specific tasks of social concern.
Stát vždy uznával tuto zvláštní úlohu uvedených subjektů a byl si vědom toho, že poskytnout služby pečovatelského, zdravotního, kulturního, vzdělávacího a sportovního zaměření by sám nedokázal.
The State has always recognized the specific role of these entities, as it is aware that it would be impossible for it alone to provide welfare, health, cultural, educational and sports services.
Italské orgány potvrdily tvrzení uvedené v oběžníku, tedy že předpokladem získání osvobození od ICI jsou dvě kumulativní podmínky podle bodu (25) (subjektivní a objektivní podmínka).
The Italian authorities reiterated that, as indicated in the Circular, the two cumulative conditions described in paragraph 25 (subjective and objective requirement) had to be met for entitlement to the ICI exemption.
Pokud jde o subjektivní podmínku (být nekomerčním subjektem) a zejména pokud jde o církevní instituce, italské orgány zdůraznily, že církevní instituce coby právnické osoby občanského práva spadají do kategorie nekomerčních subjektů, ať už se jedná o instituce církve katolické, nebo jiných náboženských vyznání [19].
As regards the subjective requirement (i.e. being a non-commercial entity), and more specifically religious bodies, the Italian authorities stressed that the category of non-commercial entities includes ecclesiastical institutions with civil-law status, belonging either to the Catholic Church or to other religious denominations [19].
Pokud jde o objektivní podmínku (provozovat jednu z činností uváděných zákonem), italské orgány upozornily na opakovaná rozhodnutí kasačního soudu, že k přiznání osvobození od ICI je nezbytné zohlednit činnost, která je v nemovitosti skutečně provozována.
As regards the objective requirement (i.e. performing one of the activities listed by the legislation), the Italian authorities pointed out that the Italian Court of Cassation has repeatedly held that, for the purposes of granting the ICI exemption, it is essential to consider the activity actually carried on in the real estate.
Je tudíž nezbytné ověřit, zda tato činnost, která jinak patří k činnostem osvobozeným od ICI, není v konkrétním případě prováděna na způsob nějaké hospodářské činnosti [20].
This means checking that this activity, even if it is included in the list of exempted activities, is not actually pursued on a commercial basis [20].
Kromě toho, jak již stanovila Státní rada [21], pokud pouhá, i když větší část celé nemovitosti slouží účelům uváděným zákonem, brání restriktivní povaha daňového osvobození tomu, aby bylo zvýhodnění přiznáno celé nemovitosti.
In addition, as already established by the Council of State [21], if only part of an entire property (even if it is the largest part) is used for one of the purposes allowed by the law, the restrictive nature of the exemption is such that the tax relief cannot be granted to the whole property.
4.1.3 Opatření představuje stávající podporu
The classification of the measure as existing aid
Podle italských orgánů představuje ICI přirozený právní vývoj předchozích daní z nemovitosti, s nimiž je v úzkém vztahu formální a obsahové návaznosti.
According to the Italian authorities, ICI represents the logical legislative progression from the earlier property taxes - with which it provides formal and material continuity.
Osvobození nemovitostí užívaných pro zvláštní činnosti vysoké společenské hodnoty tvořilo vždy ústřední prvek všech právních předpisů v oblasti nemovitostí od roku 1931, tedy dávno před vstupem smlouvy o EHS v platnost.
Exempting real estate used for specific activities with a high social value has always been a key element of all real estate legislation since 1931, well before the entry into force of the EEC Treaty.
Italské orgány a 78 zúčastněných stran se dále domnívají, že na základě dopisů o zamítnutí stížností zaslaných stěžovatelům, o nichž byla Itálie zpravena, bylo osvobození od ICI Komisí schváleno.
The Italian authorities and the 78 interested parties also consider the ICI exemption to have been approved by the Commission on the basis of the letters of rejection sent to the complainants, of which Italy was informed.
Z těchto důvodů by se osvobození od ICI v případě, že představuje podporu, mělo považovat za podporu stávající.
For these reasons, the ICI exemption – if considered to be aid – should be considered existing aid.
6.2.7 Slučitelnost
Compatibility
Italské orgány rozhodly, že nepředloží žádné připomínky k možné slučitelnosti opatření podle čl. 107 odst. 2 a čl. 107 odst. 3 Smlouvy a k jejich možné kvalifikaci jako služby obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 106 odst. 2 Smlouvy a podle rozhodnutí Soudního dvora ve věci Altmark.
The Italian authorities decided not to submit any comments on the possible compatibility of the measures pursuant to Article 107(2) and (3) of the Treaty or on their possible classification as services of general economic interest under Article 106(2) and the Altmark case law.
Některé ze 78 zúčastněných stran jsou přesvědčeny o slučitelnosti osvobození od ICI s čl. 106 odst. 2 a s čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, neboť toto opatření považují za nezbytné k provozování společensky prospěšných činností opírajících se o zásadu solidarity.
Some of the 78 interested parties maintain that the ICI exemption is compatible with Articles 106(2) and 107(3)(c) of the Treaty as the measure is necessary for performing socially useful activities based on the solidarity principle.
Toto opatření nadto neznamená žádné zásadní narušení hospodářské soutěže ani zásadním způsobem neovlivňuje obchod mezi členskými státy.
Moreover, the exemption does not significantly distort competition and does not have an appreciable effect on trade between Member States.
6.5.1 Oprávněná důvěra
Legitimate expectation
Italské orgány se domnívají, že odpovědi Komise stěžovatelům ve věci osvobození od ICI, o nichž byla Itálie neformálním způsobem informována, vzbudily v nekomerčních subjektech oprávněnou důvěru ve slučitelnost osvobození od ICI s právem Unie.
The Italian authorities argue that the Commission’s replies to the complainants concerning the ICI exemption, of which Italy was informally apprised, had created a legitimate expectation on the part of non-commercial entities as to the compatibility of the ICI exemption with Union law.
Oprávněnou důvěru vzbudila nadto rovněž odpověď Komise na písemný dotaz Evropského parlamentu v roce 2009 ohledně daňového zacházení s nekomerčními subjekty [22].
They also maintain that the Commission’s reply to a parliamentary written question of 2009 on the tax treatment of non-commercial entities had given rise to a legitimate expectation [22].
Z toho plyne, že pokud Komise považuje opatření za nezákonnou a neslučitelnou státní podporu, aniž by souhlasila s její kvalifikací jako stávající podporu, neměla by nařídit její navrácení podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999.
This would imply that, if the Commission considered the measure to be unlawful and incompatible aid, without accepting it as existing aid, it should not order recovery of the aid, pursuant to Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999.
Podle některých zúčastněných stran by se v žádném případě nemělo nařídit navrácení podpory ani v případě čl. 149 odst. 4 TUIR, neboť by bylo velmi složité vyjádřit v číslech hypotetickou výhodu, která byla poskytnuta, a italské orgány by musely vynaložit nadměrné úsilí, aby tento úkol splnily.
According to some third parties, recovery should not in any case be ordered in respect of Article 149(4) TUIR since it would be very difficult and burdensome for the national authorities to quantify the hypothetical advantage gained.
4.1.6 Článek 149 TUIR
Article 149 TUIR
Italské orgány ve svých připomínkách poskytly podrobný popis zvláštních norem týkajících se zdanění nekomerčních subjektů, mimo jiné církevních institucí a amatérských sportovních klubů.
In their observations, the Italian authorities provided a detailed description of the specific taxation rules applicable to non-commercial entities, including ecclesiastical bodies and amateur sports clubs.
Italské orgány zdůraznily, že čl. 149 odst. 2 TUIR obsahuje neúplný seznam parametrů [23], podle nichž je možné označit určitý subjekt za komerční organizaci.
The Italian authorities stress that Article 149(2) TUIR provides a non-exhaustive list of parameters that can be taken into account [23] in order to classify an entity as a commercial organisation.
Splnění jednoho či více z těchto předpokladů ještě neznamená, že nekomerční subjekt automaticky ztrácí svůj status, neboť tyto parametry nelze považovat za právní domněnky.
Even if one or more of these conditions are met, the non-commercial entity does not automatically lose its non-commercial status (since these parameters cannot be considered legal presumptions).
Splnění těchto předpokladů by pouze naznačovalo možnou, převážně komerční povahu činností provozovaných dotyčným subjektem.
The fact that these requirements are met would merely indicate that the activities carried on by the entity are potentially of a primarily commercial nature.
Jak je uvedeno v oběžníku č. 124/E daňového úřadu ze dne 12. května 1998, církevní instituce uznané za právnické osoby občanského práva lze považovat za nekomerční subjekty, pouze pokud výhradní či hlavní předmět jejich činností není ze své podstaty komerční.
As indicated in the Revenue Agency’s Circular No 124/E of 12 May 1998, ecclesiastical bodies with civil-law status can be considered non-commercial entities only if the sole or principal scope of their activities is of a non-commercial nature.
Podle Itálie proto čl. 149 odst. 4 TUIR vylučuje pouze použití zvláštních dočasných a obchodních parametrů vymezených v čl. 149 odst. 1 a 2 [24].
Therefore, according to Italy, Article 149(4) TUIR merely excludes the application of the specific time and business parameters set out in Article 149(1) and (2) [24].
Ustanovením čl. 149 odst. 4 TUIR není vyloučena možnost, že by církevní instituce mohly ztratit svůj „nekomerční status“.
Article 149(4) TUIR does not exclude the possibility of ecclesiastical institutions losing their non-commercial status.
Podle některých ze 78 zúčastněných stran by takové opatření každopádně nevedlo k žádnému přesunu veřejných prostředků ani k žádnému zvýhodnění.
In any event, according to some of the 78 interested parties, this measure does not imply any transfer of public resources and does not grant any advantage.
Italské orgány upřesnily, že cílem tohoto opatření je zachovat výhradní pravomoc přiznanou Italskému národnímu olympijskému výboru (dále jen „CONI“) v případě amatérských sportovních klubů a ministerstvu vnitra v případě udělení či odebrání statusu právnické osoby občanského práva církevním institucím [25].
The Italian authorities explained that the measure is aimed at preserving the exclusive responsibility borne by CONI (the Italian National Olympic Committee) for amateur sports clubs and by the Interior Ministry for granting and revoking civil-law status to ecclesiastical institutions [25].
Je samozřejmé, že kdykoliv daňové úřady v průběhu kontrol zjistí, že tyto subjekty provozují převážně komerční činnosti, okamžitě o tom zpraví ministerstvo vnitra nebo CONI.
If, however, during a tax inspection of these institutions, the tax authorities establish that they perform predominantly commercial activities, they will immediately inform the Interior Ministry or the CONI.
Daňové úřady pak u dotyčného subjektu nařídí navrácení příslušného rozdílu při zdanění.
The tax authorities, for their part, will order the recovery of the difference in taxation from the body concerned.
Italské orgány potvrdily, že byly provedeny kontroly jak u církevních institucí, tak u amatérských sportovních klubů.
The Italian authorities confirmed that checks were carried out on both ecclesiastical institutions and amateur sports clubs.
Zejména pokud jde o církevní instituce, provedlo ministerstvo vnitra kontroly, jež jsou v jeho pravomoci, aniž by přitom zjistilo jakékoliv případy zneužití.
As regards ecclesiastical institutions, the Interior Ministry also carried out the checks for which it is responsible but did not find any form of abuse.
4.2 Připomínky dvou zúčastněných stran
Comments from the two interested parties
Ve svých připomínkách odkazují dvě zúčastněné strany [26] na veškeré dokumenty a připomínky, jež během správního řízení, které rozhodnutí o zahájení řízení předcházelo, zaslaly Komisi.
In their comments, the two interested parties [26] refer to all the documents and observations that they had already submitted to the Commission during the administrative proceedings prior to the decision to initiate the procedure.
Dotyčné dokumenty podle nich dokazují, že ve skutečnosti církevní instituce hospodářské činnosti provozují.
According to them, these documents prove that ecclesiastical institutions indeed carry on economic activities.
Po několika změnách zákona o ICI, k nimž došlo v roce 2006, se osvobození od ICI vztahovalo na stejné činnosti pod podmínkou, že jejich povaha nebude výhradně komerční [28].
Following amendments to the ICI law in 2006, the ICI exemption became applicable to the same activities, provided that they were not exclusively commercial [28].
Změna z roku 2006 však nevedla k tomu, že by dotyčné opatření ztratilo povahu státní podpory.
The 2006 amendments did not, however, eliminate the state aid nature of the measure in question.
Tentýž oběžník uděloval selektivní výhodu subjektům, které je ve skutečnosti nutné považovat za podniky.
The Circular itself gave a selective advantage to entities that should really be considered undertakings.
V mnoha případech týkajících se činností popsaných v oběžníku závisela možnost udělit osvobození od ICI pouze na tom, že subjekt nevytvářel zisk.
In many cases, the possibility of the activities described in the Circular being granted the ICI exemption depended solely on the entity not making any profits.
Na základě zásad stanovených v judikatuře Unie je však skutečnost, že daný subjekt je neziskový, pro účely uplatnění právních předpisů o státních podporách irelevantní.
However, based on the principles laid down in EU case law, the fact that an entity is non-profit-making is irrelevant for the purposes of applying state aid rules.
Oběžník tudíž v případě otázek týkající se státních podpor v souvislosti s osvobozením od ICI nepřinášel žádné řešení, neboť se toto osvobození i nadále vztahovalo na nekomerční subjekty provozující hospodářskou činnost, ne však na subjekty provozující tutéž činnost za účelem zisku.
Therefore the Circular did not solve the state aid issues relating to the ICI exemption, since this exemption continued to apply to non-commercial entities performing an economic activity but not to entities that performed the same activity but were profit-making.
Podle stěžovatelů by však bylo prakticky nemožné získat konkrétní informace týkající se nemovitostí patřících dotyčným subjektům, a to zejména proto, že tyto subjekty nemusely přiznávat nemovitosti osvobozené od placení ICI.
According to the complainants, it was in any case practically impossible to acquire specific data on the real estate belonging to the entities in question, mainly because these entities were not required to declare the real estate that was ICI exempted.
Pokud jde o čl. 149 odst. 4 TUIR, stěžovatelé připomínají, že církevní instituce nekomerční status ztratit nemohou.
As regards Article 149(4) TUIR, the complainants consider that it is not possible for ecclesiastical institutions to lose their non-commercial status.
Pokud jde o osvobození od ICI a čl. 149 odst. 4 TUIR, stěžovatelé souhlasí s předběžnými závěry Komise obsaženými v rozhodnutí o zahájení řízení, které se týkají přítomnosti státních prostředků a existence výhody, jakož i selektivnosti, narušení hospodářské soutěže a vlivu na obchod.
As far as the ICI exemption and Article 149(4) TUIR are concerned, the complainants agree with the Commission’s preliminary conclusions on the presence of state resources and the existence of an advantage, and also as regards selectivity, distortion of competition and effects on trade.
Pokud jde o slučitelnost dotyčných opatření, stěžovatelé souhlasí s předběžným závěrem Komise, že čl. 107 odst. 2 Smlouvy a čl. 107 odst. 3 písm. a), b) a c) Smlouvy nelze použít.
As for the compatibility of the measures at issue, the complainants agree with the Commission's preliminary conclusion that Articles 107(2) and 107(3)(a), (b) and (c) of the Treaty are not applicable.
Stěžovatelé naopak nesouhlasí s možností uplatnit výjimku uvedenou v čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy v případě určitých subjektů, které provozují výhradně vzdělávací, kulturní a rekreační činnosti.
However, they disagree on the possibility of applying the exception under Article 107(3)(d) to certain entities that perform exclusively educational, cultural and recreational activities.
Domnívají se, že v tomto případě by nebyly splněny podmínky stanovené v rozhodnutí Soudního dvora ve věci Altmark.
The complainants also consider that the conditions of the Altmark case law are not met in the case at hand.
4.3 Připomínky italských orgánů k připomínkám zúčastněných stran
Observations of the Italian authorities on the comments from third parties
Dopisem ze dne 10. června 2011 předložily italské orgány připomínky k připomínkám zúčastněných stran.
The Italian authorities sent their observations on the third parties’ comments by letter of 10 June 2011.
Připustí-li se za prvé, že určité činnosti provozované nekomerčními subjekty, na něž se vztahuje osvobození, je skutečně možné označit za činnosti hospodářské, musí Komise přesto dokázat, že získaná výhoda je selektivní a není odůvodněna logikou italského daňového systému.
First, even supposing that certain activities carried on by non-commercial entities benefiting from the exemption can actually be classified as economic activities, the Commission must still prove that the advantage granted is selective and that it is not justified by the logic of the Italian tax system.
V případě obecných připomínek týkajících se oběžníku se italské orgány za druhé domnívají, že úlohou Komise je přezkoumat opatření, které spočívá v osvobození od daňové povinnosti.
Second, as regards the generic observations made about the Circular, the Italian authorities consider that the Commission is called on to examine a measure that involves a tax exemption.
To znamená, že úkolem Komise je posoudit kritéria výkladu právního předpisu uvedená italskými orgány, jakož i existenci vhodného systému kontrol.
This means that it must assess the interpretative criteria of the legislation indicated by the national authorities and also the existence of an adequate system of controls.
K čl. 149 odst. 4 TUIR italské orgány uvádějí, že – jak uznávají i sami stěžovatelé – tento právní předpis neplatí sám o sobě a ani nemá zásadní význam. Jedná se o ustanovení prováděcí povahy, které má význam výhradně z hlediska kontrol.
As also acknowledged by the complainants, the Italian authorities note that Article 149(4) TUIR is neither a stand-alone provision nor one with material scope but instead a procedural provision that is relevant solely from the point of view of controls.
NOVÝ PRÁVNÍ PŘEDPIS O KOMUNÁLNÍ DANI Z NEMOVITOSTI
THE NEW LEGISLATION ON MUNICIPAL REAL ESTATE TAX
5.1 Popis nové komunální daně z nemovitosti: IMU
Description of the new municipal real estate tax: IMU
IMU se vztahuje na všechny osoby vlastnící nemovitost. Daňový základ se vypočítává vzhledem k hodnotě nemovitosti.
All persons in possession of real estate are liable for IMU.
Konkrétně se tato hodnota vypočte na základě katastrálního výnosu nemovitosti a při použití kritérií článku 5 dekretu o ICI (legislativní dekret č. 504/92) spolu s kritérii stanovenými v dekretu-zákonu č. 201/2011.
The taxable base is calculated on the basis of the real estate’s value, which is determined by taking the cadastral income of the real estate and applying the criteria in Article 5 of the ICI Decree (Legislative Decree No 504/92), together with the criteria laid down by Decree Law No 201/2011.
Hodnota určená podle výše uvedených kritérií se vynásobí stanovenými koeficienty, jež se liší podle zařazení nemovitosti v katastru nemovitostí.
Multipliers, which vary according to the real estate’s cadastral category, are applied to the value established in accordance with the above criteria.
Základní sazba IMU činí 0,76 %.
The standard IMU rate is 0,76 %.
Systém katastru nemovitostí má tudíž při stanovování daně z nemovitosti zásadní význam.
The cadastral system is therefore of fundamental importance for real estate taxes.
Základní jednotkou s významem pro katastrální účely může být budova nebo její část nebo soubor budov nebo území, pokud jsou funkčně a příjmově samostatné.
The minimum unit relevant for cadastral purposes can be a building or part of a building or a set of buildings or an area, provided that they are autonomous in terms of function and income.
Italský systém katastru nemovitostí, který brzy projde revizí, zná šest druhů nemovitostí.
The Italian cadastral system, which is due to be revised, identifies six categories of real estate.