natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vzhledem k této úzké souvislosti mezi oběma opatřeními se Komise domnívá, že pro účely použití stropu ve výši 100000 EUR stanoveného v nařízení z roku 2001 o podpoře de minimis je nutné posuzovat opatření č. 4 a opatření č. 13 jako jedno opatření.
In light of this close link between the two measures, the Commission considers that measure 4 and measure 13 have to be seen as one measure for the purpose of applying the ceiling of EUR 100000 ceiling of the de minimis Regulation 2001.
Společně přesahuje prvek podpory obsažený v těchto dvou opatřeních 100000 EUR. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 13 nespadá do oblasti působnosti nařízení z roku 2001 o podpoře de minimis.
Taken together, the aid element involved in those two measures exceeds EUR 100000. The Commission therefore concludes that measure 13 does not fall under the de minimis Regulation 2001.
Finsko rovněž uvedlo, že opatření č. 13 je pokračováním již existujících závazků, že se tudíž expozice společnosti Finnvera nezvýšila.
Finally, Finland argues that measure 13 is the continuation of already existing liabilities and that hence Finnvera's exposure is not increased.
Podobné tvrzení předložilo Finsko ve vztahu k opatření č. 4.
Finland presented a similar argument in relation to measure 4.
Ze stejného důvodu jako u opatření č. 4 nepovažuje Komise opatření č. 13 za pouhé pokračování dříve provedeného opatření (viz 164. a 165. bod odůvodnění).
By the same token as for measure 4, the Commission does not consider measure 13 as mere continuation of a previously granted measure (see recitals 164-165).
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 13 představuje státní podporu.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that measure 13 constitutes state aid.
Finsko nepředložilo žádná tvrzení ohledně slučitelnosti opatření č. 13.
Finland did not bring forward any arguments as regards the compatibility of measure 13.
Jelikož v době, kdy společnost Finnvera poskytla záruku, byla společnost Karjaportti podnikem v obtížích (viz 123.–128. bod odůvodnění), Komise nejprve posoudí, zda je tato záruka slučitelná jako podpora na záchranu a restrukturalizaci podle pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci.
As Karjaportti was in difficulty when Finnvera granted the guarantee (see recitals 123-128), the Commission first assesses whether it is compatible as rescue and restructuring aid according to the R&R Guidelines.
V době poskytnutí záruky platily pokyny k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 [66].
At the time of time of granting, the R&R Guidelines 1999 were applicable [66].
Podle pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 musí podpora na záchranu splňovat určité požadavky, které posuzované opatření nesplňuje.
According to the R&R Guidelines 1999, a rescue aid has to meet certain requirements, which are not all fulfilled by the measure in question.
Za prvé, záruka nebyla spojena s půjčkou, která má být splacena v období ne delším než dvanáct měsíců po vyplacení poslední splátky podniku (bod 23 písm. b) pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999).
First, the guarantee was not linked to a loan that was to be reimbursed over a period of not more than twelve months after disbursement of the last instalment to the firm (point 23(b) of the R&R Guidelines 1999).
Finsko za druhé neposkytlo žádné informace o tom, že podpora byla oprávněná na základě vážných sociálních důvodů a že neměla závažné účinky přelévání na ostatní členské státy (bod 23 písm. c) pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999).
Second, Finland did not provide any information that the aid was warranted on the grounds of serious social difficulties and had no unduly adverse spillover effects on other Member States (point 23(c) of the R&R Guidelines 1999).
Za třetí, záruka nebyla ukončena do šesti měsíců a nebyl vypracován restrukturalizační plán ve smyslu pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 (bod 23 písm. d) pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999).
Third, the guarantee was neither reimbursed within 6 months nor had a restructuring plan within the meaning of the R&R Guidelines 1999 been set up (point 23(d) of the R&R Guidelines 1999).
K dispozici nejsou rovněž žádné informace o tom, že záruka byla omezena na částku nezbytnou k udržení podniku v provozu po dobu, během níž je podpora schvalována (bod 23 písm. e) pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999).
Lastly, there are no indications that the guarantee was restricted to the amount needed to keep the firm in business for the period during which the aid was authorised (point 23(e) of the R&R Guidelines 1999).
Dále je třeba posoudit, zda by opatření č. 13 mohlo být slučitelné na základě některé z ostatních výjimek stanovených v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU.
Further, it has to be considered whether measure 13 could be compatible on the basis of any other of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU.
Ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny u opatření č. 4 a opatření č. 5 (viz 179.–186. bod odůvodnění), se Komise domnívá, že není splněna žádná z výjimek.
For the same reasons as set out above for measure 4 and measure 5 (see recitals 179–186), the Commission considers that none of the exemptions is met.
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 13 zahrnuje státní podporu, která není slučitelná s vnitřním trhem.
Therefore, the Commission concludes that measure 13 involves state aid that is not compatible with the internal market.
Finsko tvrdí, že se opatření předpokládalo v programu restrukturalizace pod soudním dohledem a že společnost Finnvera přijala toto opatření společně se soukromými věřiteli.
Finland argues that the measure was foreseen in the restructuring programme for the court-supervised restructuring proceedings and that Finnvera took the measure together with private creditors.
Je pravdou, že se u soukromých i veřejných věřitelů společnosti Karjaportti opatření předpokládalo již v programu restrukturalizace.
It is true that the measure was already foreseen in the restructuring programme for both private and public creditors of Karjaportti.
Za prvé, podle logiky v rozsudku ve věci BP Chemicals (viz 189.–191. bod odůvodnění) je nutné určit, zda lze v případě opatření č. 14 použít zásadu investora v tržním hospodářství.
First, following the logic of the BP Chemicals case (see recitals 189-191), it has to be determined whether the market economy investor principle can be applied to measure 14.
Komise v této souvislosti podotýká, že opatření č. 4, č. 5 a č. 13 byla přijata před zahájením restrukturalizace pod soudním dohledem, zatímco opatření č. 14 bylo přijato v jejím průběhu.
In this context, the Commission notes that measures 4, 5 and 13 were taken before the beginning of the court-supervised restructuring proceedings, whereas measure 14 was taken in the course of such proceedings.
Z důvodů uvedených v 189.–191. bodě odůvodnění se Komise domnívá, že opatření č. 14 lze oddělit od opatření č. 4, č. 5 a č. 13.
For the reasons set out above in recitals 189–191, the Commission considers that measure 14 can be severed from measures 4, 5, and 13.
Opatření č. 14 se mimoto předpokládalo i v samotném programu restrukturalizace, který měl společnosti pomoci opět se postavit na nohy.
In addition, measure 14 was even foreseen in the restructuring programme itself, which had the purpose of bringing the company back on track.
Za druhé, co se týká použití zásady investora v tržním hospodářství v případě dotyčného opatření, Komise má za to, že úvěry poskytnuté soukromými věřiteli […] a […] jsou srovnatelné s úvěrem, který poskytla společnost Finnvera.
Second, as regards the application of the market economy investor principle to the measure at hand, the Commission considers that the loans granted by the private creditors […] and by […] are comparable to the loan granted by Finnvera.
Jako zajištění věřitelé v rámci restrukturalizace pod soudním dohledem jsou všechny společnosti v podobné situaci.
As secured creditors in the court supervised restructuring proceedings the companies are all in a similar situation.
Jelikož tyto úvěry byly poskytnuty za obdobných podmínek jako úvěr společnosti Finnvera (stejná doba trvání půjčky, srovnatelné období splácení) a úroková sazba, kterou požadovala společnost Finnvera, byla pro tuto společnost ještě příznivější (šestiměsíční EURIBOR + 2 %, což ke dni 1. ledna 2006 představovalo 4,643 %) než úroková sazba, kterou získali soukromí věřitelé (tříměsíční EURIBOR + 1,5 %, což ke dni 1. ledna 2006 představovalo 3,988 %; tříměsíční EURIBOR + 2 % pak 4,488 %), vyvozuje Komise závěr, že opatření neposkytlo společnosti Karjaportti žádnou výhodu.
Given that these loans were granted at similar conditions to the loan granted by Finnvera (same loan period, comparable reimbursement period) and that the interest rate that Finnvera asked was even more favourable for Finnvera (EURIBOR 6 months + 2 % was 4,643 % on 1 January 2006) than the interest rate the private creditors received (on 1 January 2006, EURIBOR 3 months + 1,5 % was 3,988 %; EURIBOR 3 months + 2 % was 4,488 %), the Commission concludes that the measure did not confer an advantage to Karjaportti.
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že opatření nezahrnuje státní podporu.
On the basis of the foregoing, it is concluded that the measure does not include state aid.
Protizáruka poskytnutá dne 14. září 2006 (opatření č. 15)
Counter-guarantee granted on 14 September 2006 (measure 15)
Komise se za prvé domnívá, že příjemcem opatření je společnost Karjaportti, ačkoli protizáruka byla udělena společnosti […].
First, the Commission considers that the beneficiary of the measure is Karjaportti, although the counter-guarantee was granted to […].
Nízký poplatek, který společnosti Karjaportti účtovala společnost […], naznačuje, že společnost […] poskytla záruku pouze na základě protizáruky udělené společností Finnvera.
The low fee charged by […] from Karjaportti indicates that […] only granted the guarantee in the light of the guarantee granted by Finnvera.
Záruční prémii za protizáruku společnosti Finnvera ve skutečnosti hradí společnost Karjaportti, a nikoli […].
Indeed, in fact, Karjaportti and not […] pays the guarantee premium for the counter-guarantee to Finnvera.
Finsko se domnívá, že společnost Finnvera jednala za stejných podmínek jako soukromí věřitelé […] a […].
In any event, Finland considers that Finnvera acted on the same terms as private creditors […] and […] did.
Je pravdou, že […] a […] byli v podobné situaci jako společnost Finnvera.
It is true that […] and […] were in a similar situation as Finnvera.
Všechny tři společnosti jsou v rámci restrukturalizace pod soudním dohledem zajištěnými věřiteli.
All three companies are secured creditors in the court-supervised restructuring proceedings.
Všechny společnosti poskytly společnosti Karjaportti úvěry a záruky před ([…]).
They all have granted loans and guarantees to Karjaportti before ([…]).
Ze stejného důvodu jako u opatření č. 14 se podle logiky v rozsudku ve věci BP Chemicals (viz 189.–191. bod odůvodnění) usuzuje, že v případě opatření č. 15 lze použít zásadu investora v tržním hospodářství, jelikož toto opatření lze oddělit od opatření č. 4, č. 5 a č. 13 (viz 253. bod odůvodnění).
By the same token as for measure 14, following the logic of the BP Chemicals case (see recitals 189–191) it is considered that the market economy investor principle can be applied to measure 15, as this measure is severable from measures 4, 5 and 13 (see recital 253).
Co se týká dotyčného opatření, úvěr se zárukou činil celkem 1,8 milionu EUR. Společnost Finnvera poskytla […] protizáruku pouze na 16,7 % této částky (300000 EUR).
Concerning the measure in question, overall the guaranteed loan amounted to EUR 1,8 million. Finnvera counter-guaranteed […] for only 16,7 % of this sum (EUR 300000).
Zbývající část úvěru pokrývaly záruky poskytnuté […] a […] (825000 EUR resp. 675000 EUR), pro něž společnost Finnvera protizáruku neposkytla.
The remainder of the loan was covered by guarantees from […] and […] (EUR 825000 and EUR 675000 respectively), which were not counter-guaranteed by Finnvera.
Z hlediska příjemce, společnosti Karjaportti, byly celkové náklady na záruku s poskytnutou protizárukou vyšší než u záruk poskytnutých […] a […].
From the perspective of the beneficiary Karjaportti, the overall costs for the counter-guaranteed guarantee were higher than for the guarantees granted by […] and […].
Zatímco posledně uvedené dvě společnosti účtovaly společnosti Karjaportti poplatek za poskytnutí záruky ve výši 1,75 %, celkové finanční náklady společnosti Karjaportti na protizáruku představovaly 2,9 % (1,65 % za záruku […] plus 1,25 % za protizáruku).
Whereas the latter two charged a guarantee fee of 1,75 % from Karjaportti, the total financing costs for the counter-guarantee for Karjaportti were 2,9 % (1,65 % for the […] guarantee plus 1,25 % for the counter-guarantee).
Z toho vyplývá, že opatření společnosti Finnvera neposkytlo společnosti Karjaportti žádnou výhodu.
It follows that the measure taken by Finnvera did not confer an advantage to Karjaportti.
Jak je popsáno v 110. bodě odůvodnění, Finsko tvrdí, že úvěr nezahrnoval státní podporu, jelikož byl součástí většího opatření k financování společnosti, jehož se účastnili rovněž soukromí věřitelé.
As described at recital 110, Finland argues that the loan did not involve state aid as it was part of a larger funding measure in which also private creditors took part.
Ze stejného důvodu jako u opatření č. 14 se podle logiky v rozsudku ve věci BP Chemicals (viz 189.–191. bod odůvodnění) usuzuje, že v případě opatření č. 16 lze použít zásadu investora v tržním hospodářství (viz 253. bod odůvodnění).
By the same token as for measure 14, following the logic of the BP Chemicals case (see recitals 189–191) it is considered that the market economy investor principle can be applied to measure 16 (see recital 253).
Jak je uvedeno v 254. bodě odůvodnění, Komise se domnívá, že […] a […] jsou ve srovnatelné situaci jako společnost Finnvera.
As outlined in recital 254, the Commission considers that […] and […] are in a comparable situation to Finnvera.
Co se týká konkrétního posuzovaného opatření, je pravdou, že společnost Finnvera poskytla úvěr současně a za obdobných podmínek jako […] a […].
Concerning the specific measure under consideration, it is true that Finnvera granted the loan at the same time at similar conditions as […] and […].
Doba trvání úvěrů byla u všech věřitelů šest měsíců; u všech úvěrů byla platba odložena ve stejném poměru (nesplacená částka u všech věřitelů činí přibližně […] % původní částky).
The duration of the loans was for all creditors six months; for all loans, payment was delayed in the same proportion (outstanding amount for all creditors is approximately […]% of the original amount).
Na všechny tři úvěry se vztahovalo stejné zajištění, jak je popsáno v 66. bodě odůvodnění, a zajištění je mezi věřitele rozděleno podle rizika příslušného věřitele ve vztahu k poskytnutému úvěru.
All three loans were secured with the same collateral, as described in recital 66, and the collateral is divided among the creditors according to the risk of the respective creditor in relation to the loan it granted.
Pokud jde o úrokovou sazbu, zdá se, že úroková sazba, kterou požadovala společnost Finnvera, byla pro tuto společnost ještě příznivější (šestiměsíční EURIBOR + 2,5 %, což ke dni 6. července 2007 představovalo 6,847 %) než úroková sazba, kterou získali soukromí věřitelé (měsíční EURIBOR + 2 %, což ke dni 9. července 2007 představovalo 6,105 %).
Concerning the interest rate, it seems that the interest rate that Finnvera asked was even more favourable for Finnvera (EURIBOR 6 months + 2,5 % was 6,847 % on 6 July 2007) than the interest rate the private creditors received (on 9 July 2007, EURIBOR 1 month + 2 % was 6,105 %).
Lze mít proto za to, že úvěr je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství a nezahrnuje státní podporu.
Accordingly, the loan can be considered to be in line with the market economy investor principle and not to entail state aid.
Za prvé je třeba určit, který subjekt má z dotyčného opatření prospěch, […] nebo společnost Karjaportti. Společnost Finnvera poskytla protizáruku společnosti […], hlavní bance společnosti Karjaportti.
First, it has to be determined which entity benefits from the measure in question, […] or Karjaportti Finnvera granted the counter-guarantee to […], the main bank of Karjaportti.
Společnost […] zase poskytla záruku společnosti Karjaportti.
[…] granted in turn a guarantee to Karjaportti.
[…] účtovala společnosti Karjaportti za tuto záruku velmi nízký poplatek, což naznačuje, že společnost […] poskytla společnosti Karjaportti záruku jen proto, že se na ni vztahovala protizáruka společnosti Finnvera.
[…] charged a very low fee from Karjaportti for this guarantee, which indicates, that […] only granted the guarantee to Karjaportti as it was covered by the counter-guarantee of Finnvera.
Komise rovněž podotýká, že záruční prémii za protizáruku společnosti Finnvera nehradí […], nýbrž společnost Karjaportti.
The Commission also notes that not […], but Karjaportti pays the guarantee premium for the counter-guarantee to Finnvera.
Vzhledem k těmto skutečnostem se Komise domnívá, že příjemcem opatření je společnost Karjaportti.
In light of this, the Commission considers that the beneficiary of the measure is Karjaportti.
Za druhé je třeba posoudit, zda opatření poskytuje společnosti Karjaportti výhodu.
Secondly, it has to be assessed whether the measure gives an advantage to Karjaportti.
V této souvislosti Finsko uvedlo, že protizáruka nezahrnuje státní podporu, jelikož se na opatření podílí jiná soukromá strana.
In this context, Finland claims that the counter-guarantee does not involve state aid, as another private party was involved in the arrangement.
Toto tvrzení lze zamítnout, jelikož společnost Finnvera poskytla protizáruku za záruku dotyčné soukromé strany, což znamená, že se společnost Finnvera a soukromá strana nenacházely v podobné situaci.
This argument can be rejected, as Finnvera granted a counter-guarantee for the guarantee of the private party involved, meaning that Finnvera and the private party were not at all in a similar situation.
Vzhledem k těmto skutečnostem posoudí Komise opatření na základě sdělení o zárukách z roku 2008.
In light of this, the Commission assesses the measure on the basis of the Guarantee Notice 2008.
Ačkoliv je pravdou, že protizáruka společnosti Finnvera nepokrývá více než 80 % záruky […], příjemce, společnost Karjaportti, byl v době jejího poskytnutí podnikem v obtížích, jak je podrobněji popsáno v 123.–128. bodě odůvodnění.
Whereas it is true that Finnvera's counter-guarantee does not cover more than 80 % of […] guarantee, the beneficiary, Karjaportti, was in difficulty at the time of granting, as described in more detail in recitals 123–128.
Existenci státní podpory proto nelze vyloučit na základě bodu 3.2 sdělení o zárukách z roku 2008.
Accordingly, the existence of state aid cannot be ruled out on the basis of point 3.2 of the Guarantee Notice 2008.
I když záruka nesplňuje všechny požadavky bodu 3.2 ve sdělení o zárukách z roku 2008, může poplatek zaplacený za záruku odůvodnit závěr, že záruka nepředstavuje státní podporu.
Even if a guarantee does not fulfil all the requirements of point 3.2 of the Guarantee Notice 2008, the fee paid for a guarantee can still justify the conclusion that the guarantee does not entail state aid.
V daném případě se Komise každopádně na rozdíl od Finska domnívá, že nelze mít za to, že opatření neobsahuje podporu.
In any event, in the case at hand, contrary to the view of Finland, the Commission is of the opinion that the measure cannot be considered aid free.
Záruka byla poskytnuta s velmi nízkým poplatkem, ačkoli se společnost potýkala s potížemi (viz 123.–128. bod odůvodnění) a riziko pro společnost Finnvera bylo možno považovat za značné.
The guarantee was granted at a low guarantee fee, even though the company was facing difficulties (see recitals 123–128) and the risk for Finnvera could be considered as considerable.
V této souvislosti Komise rovněž podotýká, že podle závazku, který přijaly finské orgány ve věci N 715/2006, nemohla společnost Finnvera poskytovat tržní financování.
The Commission observes in this context also that Finnvera, according to the commitment given by the Finnish authorities in the context of case N 715/2006, was not allowed to grant market-based financing.
Jak je popsáno v 241. bodě odůvodnění, opatření společnosti Finnvera zahrnují státní prostředky a lze je přičíst státu.
As described in recital 241, measures granted by Finnvera consist of state resources and are imputable to the state.
Opatření č. 17 je selektivní, jelikož jedinou společností, která z něj měla prospěch, je Karjaportti.
Measure 17 is also selective, as the only company benefitting from it is Karjaportti.
Opatření rovněž narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
Lastly, it distorts competition and affects trade among the Member States..
Finsko netvrdilo, že opatření č. 17 je slučitelné s vnitřním trhem.
Finland did not argue that measure 17 was compatible with the internal market.
V době, kdy společnost Finnvera provedla toto opatření, byla společnost Karjaportti podnikem v obtížích ve smyslu pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 2004 (viz 123.–128. bod odůvodnění).
In fact, when Finnvera granted the measure, Karjaportti was in difficulty within the meaning of the R&R Guidelines 2004 (see recitals 123-128).
Opatření proto mohlo být slučitelné pouze jako podpora na záchranu a restrukturalizaci podle pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 2004.
Accordingly, the measure could only be compatible as rescue and restructuring aid according to the R&R Guidelines 2004.
Podle pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 2004 musí podpora na záchranu splňovat určité požadavky, které posuzované opatření nesplňuje.
According to the R&R Guidelines 2004, a rescue aid has to meet certain requirements, which are not all fulfilled by the measure under consideration.
Za prvé, záruka neskončila v období nepřesahujícím šest měsíců od poukázání první splátky (bod 25 písm. a) pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 2004).
First, the guarantee did not come to an end within a period of not more than six months after the disbursement of the first instalment (point 25(a) of the R&R Guidelines 2004).
Finsko za druhé nesdělilo do šesti měsíců od prvního provedení opatření plán restrukturalizace nebo likvidace ani nepředložilo doklad o tom, že byla ukončena platnost záruky (bod 25 písm. c) pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 2004).
Second, Finland did not communicate within six months after the first implementation of the measure a restructuring plan or liquidation plan or proof that the guarantee had been terminated (point 25(c) of the R&R Guidelines 2004).
Za třetí není dodržena zásada „jednou a dost“ (bod 25 písm. e) pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 2004), jelikož společnost obdržela neslučitelnou a protiprávní státní podporu již při dřívějších potížích.
Third, the one time, last time principle (point 25(e) of the R&R Guidelines 2004) is not met, as the company had received incompatible and illegal state aid at times when it was in difficulty before.
Za třetí, aby se zamezilo přílišnému narušení hospodářské soutěže, je nutno přijmout kompenzační opatření (bod 38 pokynů k podpoře na záchranu a restrukturalizaci z roku 2004).
Third, in order to avoid undue distortions of competition, compensatory measures must be taken (point 38 of the R&R Guidelines 2004).
Žádná takováto opatření nebyla stanovena.
Such measures were not provided for.
Opatření za čtvrté nedodržuje zásadu „jednou a dost“, jelikož společnost obdržela neslučitelnou a protiprávní podporu již při dřívějších potížích.
Fourth, the measure does not meet the one time, last time principle, as the company had received incompatible and illegal state aid at times when it was in difficulty before.