natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Výběr a odměňování ratingových agentur hodnocenou osobou (v obchodním modelu ratingu placeného emitentem) vyvolává inherentní střety zájmů.
The selection and remuneration of the credit rating agency by the rated entity (the issuer-pays model) engenders inherent conflicts of interest.
V rámci tohoto modelu mají ratingové agentury motivaci vydávat příliš tolerantní ratingy emitenta za účelem zajištění dlouhodobého obchodního vztahu, aby si zaručily příjmy nebo zajistily další práci a příjmy.
Under that model, there are incentives for credit rating agencies to issue complacency ratings on the issuer in order to secure a long-standing business relationship in order to guarantee revenues or to secure additional work and revenues.
Navíc vztahy mezi akcionáři ratingových agentur a hodnocenými osobami mohou způsobit střety zájmů, které stávající pravidla dostatečně neřeší.
Moreover, relationships between the shareholders of credit rating agencies and the rated entities may cause conflicts of interest, which are not sufficiently dealt with by the existing rules.
V důsledku toho mohou být ratingy vydané v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem vnímány jako ratingy, které vyhovují emitentovi, spíše než jako ratingy, které potřebuje investor.
As a result, credit ratings issued under the issuer-pays model may be perceived as the credit ratings that suit the issuer rather than the credit ratings needed by the investor.
Je nezbytné posílit podmínky nezávislosti platné pro ratingové agentury za účelem zvýšení úrovně důvěryhodnosti ratingů vydaných v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem.
It is essential to reinforce the conditions of independence applying to credit rating agencies in order to increase the level of credibility of credit ratings issued under the issuer-pays model.
V zájmu posílení hospodářské soutěže na trhu, jemuž dominují tři ratingové agentury, by měla být přijata opatření na podporu využívání malých ratingových agentur.
In order to increase competition in a market that has been dominated by three credit rating agencies, measures should be taken to encourage the use of smaller credit rating agencies.
V nedávné době se obecnou praxí emitentů nebo spřízněných třetích osob stalo zadávání ratingu dvěma nebo více ratingovým agenturám, a proto by emitent nebo spřízněná třetí osoba v případě, že hodlá zadat dva a více ratingů, měl zvážit možnost pověřit vydáním ratingu alespoň jednou ratingovou agenturou, jejíž celkový tržní podíl nepřesahuje 10 % a kterou by mohl vyhodnotit jako schopnou vydat rating dotyčné emise nebo osoby.
It has been the practice in recent times for issuers or related third parties to seek credit ratings from two or more credit rating agencies, and therefore, where two or more credit ratings are sought, the issuer or a related third party should consider appointing at least one credit rating agency which does not have more than 10 % of the total market share and which could be evaluated by the issuer or a related third party as capable of rating the relevant issuance or entity.
Na ratingovém trhu se ukazuje, že ratingové agentury a hodnocené osoby obvykle vstupují do dlouhodobých vztahů.
The credit rating market shows that, traditionally, credit rating agencies and rated entities enter into long-lasting relationships.
To zvyšuje riziko nadstandardních vztahů, neboť ratingové agentury se mohou stát příliš nakloněné přáním hodnocené osoby.
This raises the risk of familiarity, as the credit rating agency may become too sympathetic to the desires of the rated entity.
Za těchto okolností by mohla být časem zpochybněna nestrannost ratingových agentur.
In those circumstances, the impartiality of credit rating agencies could, over time, become questionable.
Ratingové agentury jednající z pověření podnikového emitenta, který je platí, mají motivaci vydávat nadměrně příznivé ratingy této hodnocené osoby nebo jejích dluhových nástrojů za účelem udržení obchodního vztahu s tímto emitentem.
Indeed, credit rating agencies appointed and paid by a corporate issuer have an incentive to issue overly favourable ratings on that rated entity or on its debt instruments in order to maintain the business relationship with such issuer.
Na emitenty také působí stimuly ve prospěch dlouhodobých vztahů, například efekt uzamčení, kdy se emitent vyhýbá změně ratingové agentury, neboť by to mohlo vyvolat obavy investorů o bonitu emitenta.
Issuers are also subject to incentives that favour long-lasting relationships, such as the lock-in effect whereby an issuer refrains from changing credit rating agency as this could raise concerns of investors regarding the issuer’s creditworthiness.
Tento problém byl již zjištěn v nařízení (ES) č. 1060/2009, které po ratingových agenturách požadovalo použití mechanismu rotace, který by zajistil postupné změny v analytických týmech a ratingových výborech, aby nebyla ohrožena nezávislost ratingových analytiků a osob schvalujících ratingy.
This problem was already identified in Regulation (EC) No 1060/2009, which required credit rating agencies to apply a rotation mechanism providing for gradual changes in analytical teams and credit rating committees so that the independence of the rating analysts and persons approving credit ratings would not be compromised.
Úspěch těchto pravidel ovšem do značné míry závisel na zásadách chování uvnitř ratingové agentury, totiž na skutečné nezávislosti a profesionalitě zaměstnanců ratingové agentury ve vztahu k obchodním zájmům samotné ratingové agentury.
The success of those rules, however, was highly dependent on a behavioural solution internal to the credit rating agency, namely the actual independence and professionalism of the employees of the credit rating agency vis-à-vis the commercial interests of the credit rating agency itself.
Tato pravidla nebyla vytvořena tak, aby třetím stranám poskytovala dostatečnou záruku, že střety zájmů vyplývající z dlouhodobých vztahů budou efektivně zmírněny a že jim bude zabráněno.
Those rules were not designed to provide a sufficient guarantee towards third parties that the conflicts of interest arising from the long-lasting relationship would effectively be mitigated or avoided.
Lze toho dosáhnout omezením lhůty, během níž může ratingová agentura nepřetržitě poskytovat ratingy téhož emitenta nebo jeho dluhových nástrojů.
A way to achieve this could be by limiting the period during which a credit rating agency can continuously provide credit ratings on the same issuer or its debt instruments.
Stanovení maximálního trvání smluvního vztahu mezi emitentem, který je hodnocen nebo který vydal hodnocené dluhové nástroje, a ratingovou agenturou by mělo odstranit motivaci pro vydávání příznivých ratingů ve vztahu k tomuto emitentovi.
Setting out a maximum duration of the contractual relationship between the issuer which is rated or which issued the rated debt instruments and the credit rating agency should remove the incentive for issuing favourable credit ratings with respect to that issuer.
Navíc požadavek na rotaci ratingových agentur jako normální a pravidelnou tržní praxi by měl rovněž účinně zmírnit problém efektu uzamčení.
Additionally, requiring the rotation of credit rating agencies as a normal and regular market practice should also effectively mitigate the problem of the lock-in effect.
Rotace ratingových agentur by měla mít kladné účinky na ratingový trh, neboť usnadní vstup nových účastníků na trh a stávajícím ratingovým agenturám nabídne příležitost rozšířit jejich podnikání do nových oblastí.
Finally, the rotation of credit rating agencies should have positive effects on the credit rating market, as it would facilitate new market entries and offer existing credit rating agencies the opportunity to extend their business to new areas.
Je však důležité koncipovat provádění mechanismu rotace takovým způsobem, aby jeho přínosy byly výrazně větší než jeho možné negativní dopady.
It is, however, important that the implementation of a rotation mechanism is designed in such a way that the benefits of the mechanism more than outweigh its possible negative consequences.
Časté rotace by například mohly zvyšovat náklady emitentů a ratingových agentur, protože náklady spojené s ratingem nové osoby nebo nového finančního nástroje jsou obvykle vyšší než náklady na sledování již vydaného ratingu.
For example, frequent rotation could result in increased costs for issuers and credit rating agencies because the cost associated with rating a new entity or financial instrument is typically higher than the cost of monitoring a credit rating that has already been issued.
Navíc jakýkoliv subjekt potřebuje k tomu, aby se zavedl jako ratingová agentura, ať už vyplňující mezeru na trhu či pokrývající všechny druhy aktiv, značné množství času a zdrojů.
It also takes a considerable amount of time and resources to get established as a credit rating agency, whether as a niche player or covering all asset classes.
Mimoto neustálá rotace ratingových agentur by mohla mít podstatný vliv na kvalitu a kontinuitu ratingů.
Further, ongoing rotation of credit rating agencies could have a significant impact on the quality and continuity of credit ratings.
Stejně důležité je, aby byl mechanismus rotace prováděn s dostačujícími zárukami, aby měl trh možnost postupně se přizpůsobit dříve, než bude mechanismus v budoucnosti případně posílen.
Equally important, a rotation mechanism should be implemented with sufficient safeguards to allow the market to adapt gradually before possibly enhancing the mechanism in the future.
To lze provést omezením oblasti působnosti mechanismu na resekuritizace, což je omezený zdroj financování bank, přičemž by bylo možné, aby již vydané ratingy byly sledovány na vyžádání i poté, co se rotace stane závaznou.
This could be achieved by limiting the scope of the mechanism to re-securitisations, which is a limited source of bank funding, while allowing credit ratings that are already issued to continue to be monitored upon request even after rotation becomes mandatory.
Obecně by tedy rotace měla ovlivnit pouze nové resekuritizace, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce.
Thus, as a general rule, rotation should only affect new re-securitisations with underlying assets from the same originator.
Komise by měla prověřit, zda je vhodné omezený mechanismus rotace zachovat nebo jej uplatnit i na jiné druhy aktiv, a je-li tomu tak, zda jiné druhy aktiv vyžadují odlišné zacházení, například pokud jde o maximální dobu trvání smluvního vztahu.
The Commission should review whether it is appropriate to maintain a limited rotation mechanism or to apply it to other asset classes as well and, if so, whether other classes warrant different treatment with respect to, for example, the length of the maximum duration of the contractual relationship.
Pokud je mechanismus rotace zřízen pro jiné druhy aktiv, měla by Komise posoudit, zda je nutné zavést povinnost ratingových agentur poskytnout na konci maximální doby trvání smluvního vztahu nastupující ratingové agentuře informace o emitentovi a hodnocených finančních nástrojích (předávací dokumentace).
If the rotation mechanism is established for other asset classes, the Commission should evaluate whether it is necessary to introduce an obligation on the credit rating agency to provide, at the end of the maximum duration period of the contractual relationship, information on the issuer and on the rated financial instruments (a handover file), to the incoming credit rating agency.
Je vhodné zavést rotaci na trh s ratingem resekuritizací.
It is appropriate to introduce rotation on the credit rating market for re-securitisations.
Předně právě tento segment evropského sekuritizačního trhu nevykazuje od počátku finanční krize dostatečné výsledky, a nutnost řešit střety zájmů je tedy u něj nejnaléhavější.
First, that is the segment of the European securitisations market that has underperformed since the financial crisis, and it is therefore the one in which the need to address conflicts of interest is greatest.
A dále, zatímco v případě dluhových nástrojů vydaných například podniky závisí úvěrové riziko do značné míry na schopnosti emitenta plnit dluhovou službu, u resekuritizací je úvěrové riziko obecně spojeno s jednotlivými transakcemi.
Second, while the credit risk on debt instruments issued by, for instance, corporates to a high degree depends on the debt servicing capacity of the issuer itself, the credit risk on re-securitisations is generally unique to each transaction.
Pokud tedy vznikne resekuritizace, nehrozí velké nebezpečí, že se v případě najmutí nové ratingové agentury ztratí informace.
Therefore, when a re-securitisation is created the risk of knowledge being lost by hiring a new credit rating agency is not high.
Jinými slovy, ačkoliv v současné době působí na trhu s ratingem resekuritizací pouze omezený počet ratingových agentur, je tento trh přirozeněji otevřen hospodářské soutěži a mechanismus rotace by mohl být hnací silou jeho dynamizace.
In other words, although there is currently only a limited number of credit rating agencies active in the credit rating market for re-securitisations, that market is more naturally open to competition and a rotation mechanism could be a driver for creating more dynamics in that market.
Konečně, trh s ratingem resekuritizací je sice ovládán několika velkými ratingovými agenturami, ale i jiné subjekty získávají v této oblasti odborné znalosti a zkušenosti.
Finally, the credit rating market for re-securitisations is dominated by a few large credit rating agencies but there are other players who have been building up expertise in this area.
Pravidelná rotace ratingových agentur, které vydávají ratingy resekuritizací, by měla přinést větší různorodost do posuzování bonity.
Regular rotation of credit rating agencies issuing credit ratings on re-securitisations should bring more diversity to the assessment of creditworthiness.
Početnější a různé názory, perspektivy a metodiky používané ratingovými agenturami by měly vést k větší různorodosti ratingů a v konečném důsledku k lepšímu posouzení bonity resekuritizací.
Multiple and different views, perspectives and methodologies applied by credit rating agencies should produce more diverse credit ratings and ultimately improve the assessment of the creditworthiness of re-securitisations.
Aby tato různorodost hrála roli a aby se předešlo vzájemné solidárnosti původců a ratingových agentur, musí být maximální doba, po kterou je ratingové agentuře dovoleno hodnotit resekuritizace stejného původce, omezena na úrovni, která zaručí pravidelné nové posuzování bonity.
For such diversity to play a role and to avoid complacency of both originators and credit rating agencies, the maximum period during which the credit rating agency is allowed to rate re-securitisations from the same originator must be restricted to a level that guarantees regular fresh assessments of creditworthiness.
Z těchto hledisek a z potřeby zajistit určitou kontinuitu přístupu k ratingům vyplývá, že vhodná lhůta činí čtyři roky.
Those factors, together with the need to provide certain continuity of approach to credit ratings, mean that a period of four years is appropriate.
Jsou-li vydáním ratingu pověřeny alespoň čtyři ratingové agentury, bylo cílů mechanismu rotace již dosaženo, takže by se požadavek na rotaci neměl uplatňovat.
Where at least four credit rating agencies are appointed, the objectives for a rotation mechanism have already been achieved so the requirement to rotate should not apply.
Má-li být zajištěna skutečná hospodářská soutěž, měla by tato výjimka platit pouze pro případy, kdy nejméně čtyři pověřené ratingové agentury vydávají rating pro určitý podíl nevypořádaných finančních nástrojů původce.
In order to ensure real competition, such an exemption should only be applicable where at least four of the appointed credit rating agencies rate a certain proportion of the outstanding financial instruments of the originator.
Středem struktury mechanismu rotace pro resekuritizace by měl být původce.
It is appropriate to structure a rotation mechanism for re-securitisations around the originator.
Resekuritizace se vydávají prostřednictvím účelových subjektů, jež nemají velkou kapacitu pro plnění dluhové služby.
Re-securitisations are issued out of special-purpose vehicles without any significant capacity to service the debt.
Pokud by byl tedy středem struktury rotace emitent, byl by tento mechanismus neúčinný.
Therefore, structuring rotation around the issuer would render the mechanism ineffective.
Opačně pak platí, že pokud by byl středem struktury rotace sponzor, výjimka by platila téměř vždy.
Conversely, structuring rotation around the sponsor would mean that the exemption would almost always apply.
Mechanismus rotace by mohl být důležitým nástrojem ke zmenšování překážek, které brání ve vstupu na trh s ratingem resekuritizací.
A rotation mechanism could be an important tool for lowering the barriers to entry to the credit rating market for re-securitisations.
Současně může být ovšem v důsledku mechanismu rotace pro nové účastníky trhu obtížnější získat na něm pevnou pozici, jelikož si nebudou moci udržet klienty.
At the same time, however, it could make it more difficult for new market players to secure a foothold in the market because they would not be allowed to hold on to their clients.
Pro malé ratingové agentury je tedy vhodné zavést výjimku z mechanismu rotace.
It is therefore appropriate to introduce an exemption from the rotation mechanism for small credit rating agencies.
Aby byl mechanismus rotace účinný, musí být prosazován důvěryhodně.
In order to be effective, the rotation mechanism needs to be enforced in a credible manner.
Požadavek rotace by nevedl k dosažení svých cílů, kdyby odcházející ratingová agentura měla za příliš krátkou dobu znovu dovoleno vydávat rating pro resekuritizace téhož původce.
The rotation requirement would not achieve its objectives if the outgoing credit rating agency were allowed to rate re-securitisations from the same originator again within too short a period.
Je tudíž důležité stanovit vhodnou lhůtu, během níž odcházející ratingová agentura nemůže být pověřena opětovným hodnocením resekuritizací téhož původce.
Therefore, it is important to provide for an appropriate period within which the outgoing credit rating agency cannot be appointed to rate re-securitisations from the same originator again.
Tato lhůta by měla být dostatečně dlouhá, aby umožnila přicházející ratingové agentuře účinně poskytovat své ratingové služby, zajistila, že resekuritizace budou skutečně vystaveny novému zkoumání v rámci jiného přístupu, a zaručila, že ratingy vydané novou ratingovou agenturou budou vykazovat dostatečnou kontinuitu.
That period should be sufficiently long to allow the incoming credit rating agency to provide its credit rating services effectively, to ensure that the re-securitisations are truly exposed to a new scrutiny under a different approach, and to guarantee that the credit ratings issued by the new credit rating agency provide enough continuity.
Má-li však mechanismus rotace řádně fungovat, je délka lhůty rovněž omezena počtem dostupných ratingových agentur, které mají dostatečné odborné znalosti v oblasti resekuritizací.
At the same time, for a rotation mechanism to function properly, the length of the period is constrained by the supply of credit rating agencies with sufficient expertise in the area of re-securitisations.
Lhůta by proto měla být přiměřeně dlouhá, měla by se obecně rovnat délce smlouvy odcházející ratingové agentury, jejíž doba platnosti uplynula, ale neměla by překročit čtyři roky.
Therefore, the length of the period should be proportionate, should generally be equal to the length of the expired contract of the outgoing credit rating agency but should not exceed four years.
Požadovat pravidelnou rotaci ratingových agentur je přiměřené sledovanému cíli.
Requiring a regular rotation of credit rating agencies is proportionate to the objective pursued.
Tento požadavek platí pouze pro registrované ratingové agentury, které jsou regulované a které poskytují službu dotýkající se veřejného zájmu (ratingy, které lze využít pro regulatorní účely) podle modelu ratingu placeného emitentem a pro určité druhy aktiv (resekuritizace).
The requirement only applies to registered credit rating agencies, which are regulated and which provide a service affecting the public interest (credit ratings that can be used for regulatory purposes) under the issuer-pays model and for a particular asset class (re-securitisations).
Výsada poskytování služeb, které jsou uznávány jako významný faktor regulace trhu finančních služeb, a získání povolení pro výkon této funkce s sebou nese nutnost plnit určité povinnosti, aby byla za všech okolností zaručena nezávislost a vnímání nezávislosti.
The privilege of having its services recognised as playing an important role in the regulation of the financial services market and being approved to carry out this function, gives rise to the need to respect certain obligations in order to guarantee independence and the perception of independence in all circumstances.
Ratingová agentura, která nesmí vydávat rating pro resekuritizace určitého původce, by měla stále moci vydávat rating pro resekuritizace jiných původců i rating pro jiné druhy aktiv.
A credit rating agency which is prevented from rating re-securitisations from a particular originator would still be allowed to rate re-securitisations from other originators as well as rating other asset classes.
Na trhu, na němž pro všechny účastníky platí pravidlo rotace, vzniknou obchodní příležitosti, neboť všechny ratingové agentury budou muset rotovat.
In a market context where the rotation rule applies to all participants, business opportunities will arise since all credit rating agencies would need to rotate.
Ratingové agentury navíc vždy mohou vydávat nevyžádané ratingy pro resekuritizace téhož původce a využívat při tom svých zkušeností.
Moreover, credit rating agencies can always issue unsolicited credit ratings on re-securitisations from the same originator capitalising on their experience.
Nevyžádané ratingy nejsou omezeny obchodním modelem ratingu placeného emitentem, a tudíž jsou teoreticky méně ovlivněné možnými střety zájmů.
Unsolicited credit ratings are not constrained by the issuer-pays model and therefore are theoretically less affected by potential conflicts of interest.
Maximální doba trvání smluvního vztahu s ratingovou agenturou a požadavek na využívání více než jedné ratingové agentury představují i pro klienty ratingových agentur omezení jejich svobody podnikání.
For the clients of credit rating agencies, the maximum duration of the contractual relationship with a credit rating agency and the requirement to employ more than one credit rating agency also represent restrictions on their freedom to conduct their own business.
Tato omezení jsou však vzhledem k vlivu obchodního modelu ratingu placeného emitentem na nezbytnou nezávislost ratingových agentur nezbytná z důvodů veřejného zájmu za účelem zaručení nezávislých ratingů, které mohou investoři využít pro regulatorní účely.
However, those restrictions are necessary on public-interest grounds considering the interference by the issuer-pays model with the necessary independence of credit rating agencies to guarantee independent credit ratings that can be used by investors for regulatory purposes.
Tato omezení zároveň nepřekračují nezbytnou míru a je třeba je spíše považovat za faktor zvyšující bonitu resekuritizace ve vztahu k jiným stranám, a v konečném důsledku vzhledem k trhu.
At the same time, those restrictions do not go beyond what is necessary and should rather be seen as increasing the creditworthiness of re-securitisations towards other parties, and ultimately the market.
Nezávislost ratingové agentury ve vztahu k hodnocené osobě je také ovlivněna možnými střety zájmů mezi některým z jejích významných akcionářů a hodnocenou osobou.
The independence of a credit rating agency vis-à-vis a rated entity is also affected by possible conflicts of interest of any of its significant shareholders with the rated entity.