natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Výroční zprávy předkládané členskými státy podle článku 25 obsahují minimálně tyto informace:
The annual reports to be submitted by Member States pursuant to Article 25 shall contain as a minimum the following information:
počet, stáří a umístění zařízení;
the number, age and location of installations;
počet a druh provedených inspekcí a vyšetřování, všechna opatření k vymáhání práva, rozhodnutí zahájit stíhání;
the number and type of inspections and investigations carried out, any enforcement actions or convictions;
údaje o haváriích v souladu s jednotným systémem podávání zpráv stanoveným v článku 23;
incident data pursuant to the common reporting system required in Article 23;
veškeré významné změny v regulačním rámci pro těžební činnost na moři;
any major change in the offshore regulatory framework;
výkon činností v odvětví ropy a zemního plynu na moři v souvislosti s předcházením závažným haváriím a omezení dopadů vzniklých závažných havárií.
the performance of offshore oil and gas operations in relation to prevention of major accidents and the limiting of consequences of major accidents that do occur.
Informace podle bodu 2 obsahují faktické informace i analytické údaje týkající se činností v odvětví ropy a zemního plynu a jsou jednoznačné.
The information referred to in point 2 shall consist of both factual information and analytical data regarding oil and gas operations, and shall be unambiguous.
Poskytnuté informace a údaje mají umožňovat porovnání výkonnosti jednotlivých provozovatelů a vlastníků nejen v rámci členského státu a výkonnost odvětví jako celku může být porovnána mezi členskými státy.
The information and data provided shall be such that the performance of individual operators and owners can be compared within the Member State and the performance of the industry as a whole can be compared between Member States.
Sběr a shromažďování informací podle bodu 2 umožňují členským státům poskytnutí včasné výstrahy před možným zhoršováním opatření zásadních pro bezpečnost a ochranu životního prostředí a umožňují jim přijetí proaktivních nápravných opatření.
The information collected and assembled referred to in point 2 shall enable Member States to provide advanced warning of potential deterioration of safety and environmentally critical barriers, and shall enable them to take preventive action.
Informace také musí dokládat celkovou účinnost opatření a kontrol prováděných jednotlivými provozovateli a vlastníky a odvětvím jako celkem, zejména při předcházení závažným haváriím a snižování rizik pro životní prostředí.
The information shall also demonstrate the overall effectiveness of measures and controls implemented by individual operators and owners, and industry as a whole, in particular to prevent major accidents and to minimise risks for the environment.
Pro dodržení požadavků článku 24 se vytvoří zjednodušený formát pro usnadnění zveřejňování příslušných údajů podle bodu 2 této přílohy a vypracování zpráv podle článku 25 způsobem, který je snadno přístupný veřejnosti a usnadňuje přeshraniční porovnávání údajů.
In order to meet the requirements of Article 24, a simplified format shall be developed to facilitate publication of relevant data pursuant to point 2 of this Annex and preparation of reports pursuant to Article 25 in a way that is easily accessible to the public and facilitates transboundary comparison of data.
Komise vyjadřuje politování nad tím, že podle čl. 41 odst. 3 a 5 jsou některé členské státy částečně osvobozeny od povinnosti provést směrnici a domnívá se, že je v zájmu zachování celistvosti práva EU, aby se tyto výjimky nepovažovaly za precedens.
The Commission regrets that under paragraphs 3 and 5 of Article 41 some Member States are partially exempted from the obligation to transpose the Directive and considers that such derogations shall not be regarded as a precedent in order not to affect the integrity of EU law.
Komise konstatuje, že členské státy mají možnost ustanovení neprovádět a nepoužít článek 20 směrnice, protože v současné době nejsou v jejich jurisdikci registrované žádné společnosti, které provozují činnosti na moři mimo území Unie.
The Commission notes that Member States may use the option not to transpose and apply Article 20 of the Directive because of the current absence of any company registered in their jurisdiction which has offshore activities outside the territory of the Union.
Aby se zajistilo účinné uplatňování této směrnice, Komise zdůrazňuje, že je povinností těchto členských států zajistit, aby společnosti již u nich registrované neobcházely cíle směrnice tak, že rozšíří svou oblast podnikání o činnosti na moři, aniž by toto rozšíření oznámily příslušným vnitrostátním orgánům, aby tak mohly členské státy přijmout nezbytná opatření, která zajistí plné uplatňování článku 20.
In order to ensure effective enforcement of this Directive, the Commission underlines that it is incumbent on these Member States to ensure that companies already registered with them do not circumvent the aims of the Directive by extending their business objects to include offshore activities without notification of this extension to the competent national authorities so that they can take the necessary steps to ensure full application of Article 20.
Komise přijme všechna nezbytná opatření proti jakémukoli obcházení ustanovení, na které bude případně upozorněna.
The Commission will take all necessary measures against any circumvention which may be brought to its attention.
Komise zahájila přezkum činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři a dne 13. října 2010 vyjádřila své první stanovisko k jejich bezpečnosti ve svém sdělení „Řešení otázky bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách“.
The Commission launched a review of offshore oil and gas operations and expressed its initial views on the safety thereof in its Communication ‘Facing the challenge of the safety of offshore oil and gas activities’ on 13 October 2010.
Evropský parlament přijal k tomuto tématu usnesení ve dnech 7. října 2010 a 13. září 2011.
The European Parliament adopted resolutions on the topic on 7 October 2010 and 13 September 2011.
Ministři pro energetiku členských států vyjádřili svá stanoviska v závěrech Rady ze dne 3. prosince 2010.
Energy Ministers of the Member States expressed their views in the Conclusions of the Council of 3 December 2010.
Vzhledem k tomu, že činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři v jednom členském státě mohou mít závažné nepříznivé účinky na životní prostředí v jiném členském státě, je nezbytné zavést a uplatňovat konkrétní opatření v souladu s Úmluvou EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států podepsané v Espoo (Finsko) dne 25. února 1991.
Given that offshore oil and gas operations in one Member State can have significant adverse environmental effects in another Member State, it is necessary to establish and apply specific provisions in accordance with the UN/ECE Convention on Environmental Impact Assessment in a Transboundary Context done at Espoo (Finland), on 25 February 1991.
Členské státy s pobřežními vodami, které nevyvíjejí činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, by měly zřídit kontaktní místa s cílem usnadnit v tomto směru účinnou spolupráci.
Member States with offshore waters that are inactive in offshore oil and gas operations should appoint contact points in order to facilitate effective cooperation in this regard.
Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 35 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. července 2013.
The power to adopt delegated acts referred to in Article 35 shall be conferred on the Commission for a period of five years from 18 July 2013.
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s odstavcem 1 do 19. července 2015.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with paragraph 1 by 19 July 2015.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/31/EU
Directive 2013/31/EU of the European Parliament and of the Council
kterou se mění směrnice Rady 92/65/EHS, pokud jde o veterinární předpisy pro obchod se psy, kočkami a fretkami uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie
amending Council Directive 92/65/EEC as regards the animal health requirements governing intra-Union trade in and imports into the Union of dogs, cats and ferrets
Veterinární předpisy pro obchod se psy, kočkami a fretkami uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie jsou stanoveny ve směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS [3].
The animal health requirements governing trade in and imports into the Union of dogs, cats and ferrets are laid down in Council Directive 92/65/EEC of 13 July 1992 laying down animal health requirements governing trade in and imports into the Community of animals, semen, ova and embryos not subject to animal health requirements laid down in specific Community rules referred to in Annex A (I) to Directive 90/425/EEC [3].
Uvedené předpisy se týkají příslušných veterinárních podmínek vztahujících se na neobchodní přesuny psů, koček a fretek z jednoho členského státu do jiného nebo ze třetích zemí nebo území do členských států, jak byly stanoveny nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu [4].
Those requirements refer to the relevant animal health requirements applicable to the non-commercial movement of dogs, cats and ferrets into a Member State from another Member State or from third countries or territories laid down in Regulation (EC) No 998/2003 of the European Parliament and of the Council of 26 May 2003 on the animal health requirements applicable to the non-commercial movement of pet animals [4].
Zrušení nařízení (ES) č. 998/2003 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 576/2013 ze dne 12. června 2013 o neobchodních přesunech zvířat v zájmovém chovu [5] si vyžaduje změnu směrnice 92/65/EHS v tom smyslu, aby se odkazy na nařízení (ES) č. 998/2003 zrušily a nahradily odkazy na nařízení (EU) č. 576/2013.
The repeal of Regulation (EC) No 998/2003 by Regulation (EU) No 576/2013 of the European Parliament and of the Council of 12 June 2013 on the non-commercial movement of pet animals [5] makes it necessary to amend Directive 92/65/EEC in order to delete and replace the references to Regulation (EC) No 998/2003 by references to Regulation (EU) No 576/2013.
Nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností [6] se vztahuje mimo jiné na přepravu psů, koček a fretek uvnitř Unie.
Council Regulation (EC) No 1/2005 of 22 December 2004 on the protection of animals during transport and related operations [6] applies, inter alia, to the transport of dogs, cats and ferrets carried out within the Union.
Do směrnice 92/65/EHS, která stanoví veterinární předpisy pro obchod s těmito zvířaty, by proto měl být vložen odkaz na uvedené nařízení.
Reference to that Regulation should therefore be inserted in Directive 92/65/EEC which establishes the animal health requirements applicable to trade in those animals.
Zkušenosti s uplatňováním směrnice 92/65/EHS navíc ukázaly, že klinické vyšetření zvířete nelze ve většině případů provést během 24 hodin před odesláním.
Moreover, experience in the application of Directive 92/65/EEC has shown that carrying out the clinical examination of an animal within 24 hours before dispatch is in most cases impracticable.
Je proto vhodné lhůtu stanovenou ve směrnici 92/65/EHS prodloužit na 48 hodin, jak doporučuje Světová organizace pro zdraví zvířat.
It is therefore appropriate to extend the time limit laid down in Directive 92/65/EEC to 48 hours, as recommended by the World Organisation for Animal Health.
Komise se domnívá, že v tomto konkrétním případě není odůvodněné žádat členské státy, aby jí poskytly informativní dokumenty k objasnění vztahu mezi ustanoveními uvedené směrnice a odpovídajícími částmi vnitrostátních prováděcích dokumentů.
The Commission considers that in this particular case it is not justified to ask Member States to communicate explanatory documents to the Commission in order to explain the relationship between the provisions of this Directive and the corresponding parts of national transposition documents.
Tato směrnice stanoví velmi omezený počet změn směrnice 92/65/EHS, což by mělo Komisi umožnit získávat informace pro kontrolu jejího provedení, aniž by na tento úkol musela vynaložit značné zdroje.
This Directive provides for a very limited number of amendments to Directive 92/65/EEC, which should make it possible for the Commission to obtain the information regarding transposition without devoting significant resources to that task.
Členské státy by v každém případě měly předat Komisi znění předpisů, kterými uvedená opatření provádějí.
Member States should, in any event, transmit the text of the transposed measures to the Commission.
Směrnice 92/65/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
Directive 92/65/EEC should therefore be amended accordingly,
Pro obchod musí psi, kočky a fretky:
To be the subject of trade, dogs, cats and ferrets shall:
splňovat podmínky stanovené v článku 6 a tam, kde je to vhodné, článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 576/2013 ze dne 12. června 2013 o neobchodních přesunech zvířat v zájmovém chovu;
satisfy the conditions set out in Article 6 and, where applicable, in Article 7 of Regulation (EU) No 576/2013 of the European Parliament and of the Council of 12 June 2013 on the non-commercial movement of pet animals;
podstoupit během 48 hodin před odesláním klinické vyšetření provedené veterinárním lékařem schváleným příslušným orgánem a
undergo a clinical examination carried out within 48 hours prior to the time of dispatch of the animals by a veterinarian authorised by the competent authority; and
být během přepravy do místa určení doprovázeni veterinárním osvědčením, které:
be accompanied during transport to the place of destination by a health certificate which:
odpovídá vzoru obsaženému v části 1 přílohy E a
corresponds to the specimen in Part 1 of Annex E; and
je podepsáno úředním veterinárním lékařem, který potvrdí, že veterinární lékař schválený příslušným orgánem zaznamenal v příslušném oddíle identifikačního dokladu ve formátu stanoveném v čl. 21 odst. 1 nařízení (EU) č. 576/2013 klinické vyšetření provedené v souladu s písmenem b), při němž se ukázalo, že v době tohoto vyšetření byla zvířata způsobilá k přepravě na zamýšlenou cestu v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností.
is signed by an official veterinarian who shall attest that the veterinarian authorised by the competent authority has documented in the relevant section of the identification document in the format provided for in Article 21(1) of Regulation (EU) No 576/2013 the clinical examination carried out in accordance with point (b) showing, at the time of the clinical examination, that the animals are fit to be transported for the intended journey in accordance with Council Regulation (EC) No 1/2005 of 22 December 2004 on the protection of animals during transport and related operations.
V článku 16 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:
in Article 16, the second and third paragraphs are replaced by the following:
„Pokud jde o kočky, psy a fretky, musí být podmínky dovozu přinejmenším rovnocenné podmínkám stanoveným v čl. 10 odst. 1 písm. a) až d) a čl. 12 písm. a) nařízení (EU) č. 576/2013.
‘With respect to cats, dogs and ferrets, import conditions must be at least equivalent to those provided for in points (a) to (d) of Article 10(1) and point (a) of Article 12 of Regulation (EU) No 576/2013.
Kromě podmínek uvedených v druhém pododstavci musí být psi, kočky a fretky během přepravy na místo určení doprovázeni veterinárním osvědčením vyplněným a podepsaným úředním veterinárním lékařem, který potvrdí, že během 48 hodin před odesláním zvířat bylo provedeno klinické vyšetření veterinárním lékařem schváleným příslušným orgánem, který ověřil, že v době tohoto vyšetření byla zvířata způsobilá k přepravě na zamýšlenou cestu.“
In addition to the conditions referred to in the second subparagraph, dogs, cats and ferrets shall, during transport to the place of destination, be accompanied by a health certificate, which is completed and signed by an official veterinarian who shall attest that a clinical examination was carried out within 48 hours prior to the time of dispatch of the animals by a veterinarian authorised by the competent authority who has verified that at the time of the clinical examination, the animals were fit to be transported for the intended journey.’.
Členské státy do 28. prosince 2014 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Member States shall adopt and publish, by 28 December 2014, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive.
Použijí tyto předpisy ode dne 29. prosince 2014.
They shall apply those provisions from 29 December 2014.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
The methods of making such a reference shall be laid down by Member States.
Úř. věst. C 229, 31.7.2012, s. 119.
OJ C 229, 31.7.2012, p. 119.
Postoj Evropského parlamentu ze dne 23. května 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 10. června 2013.
Position of the European Parliament of 23 May 2013 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 10 June 2013.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU
Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council
ze dne 26. června 2013
of 26 June 2013
o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění)
on common procedures for granting and withdrawing international protection (recast)
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 písm. d) této smlouvy,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 78(2)(d) thereof,
Ve směrnici Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka je třeba provést řadu podstatných změn [3].
A number of substantive changes are to be made to Council Directive 2005/85/EC of 1 December 2005 on minimum standards on procedures for granting and withdrawing refugee status [3].
Společná azylová politika, včetně společného evropského azylového systému, je nedílnou součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kteří donuceni okolnostmi oprávněně hledají ochranu v Unii.
A common policy on asylum, including a Common European Asylum System, is a constituent part of the European Union’s objective of establishing progressively an area of freedom, security and justice open to those who, forced by circumstances, legitimately seek protection in the Union.
Tato politika by se měla řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členské státy, a to i pokud jde o finanční aspekty.
Such a policy should be governed by the principle of solidarity and fair sharing of responsibility, including its financial implications, between the Member States.
Evropská rada se na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 dohodla, že bude pracovat na vytvoření společného evropského azylového systému, založeného na úplném uplatňování a začlenění Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 (dále jen „Ženevská úmluva“), a potvrdila tak zásadu nenavracení a zajištění toho, že nikdo není vrácen zpět tam, kde by byl vystaven pronásledování.
The European Council, at its special meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999, agreed to work towards establishing a Common European Asylum System, based on the full and inclusive application of the Geneva Convention Relating to the Status of Refugees of 28 July 1951, as amended by the New York Protocol of 31 January 1967 (‘the Geneva Convention’), thus affirming the principle of non-refoulement and ensuring that nobody is sent back to persecution.
Podle závěrů z Tampere by měl společný evropský azylový systém v krátké době zahrnovat společné normy pro spravedlivé a účinné azylové řízení v členských státech a z dlouhodobého pohledu pravidla Unie vedoucí ke společnému azylovému řízení v Unii.
The Tampere Conclusions provide that a Common European Asylum System should include, in the short term, common standards for fair and efficient asylum procedures in the Member States and, in the longer term, Union rules leading to a common asylum procedure in the Union.
První fáze společného evropského azylového systému byla ukončena přijetím příslušných právních nástrojů stanovených ve Smlouvách, jako je směrnice 2005/85/ES, která byla prvním opatřením pro azylová řízení.
The first phase of a Common European Asylum System was achieved through the adoption of relevant legal instruments provided for in the Treaties, including Directive 2005/85/EC, which was a first measure on asylum procedures.
V souladu s Haagským programem je při vytváření společného evropského azylového systému cílem zavést společné azylové řízení a jednotný status platný v celé Unii.
In accordance with The Hague Programme, the objective to be pursued for the creation of the Common European Asylum System is the establishment of a common asylum procedure and a uniform status valid throughout the Union.
Evropská rada v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, který byl přijat dne 16. října 2008, uvedla, že přetrvávají značné rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o udělování ochrany, a vyzvala k novým iniciativám, včetně návrhu na zavedení jednotného azylového řízení, jehož součástí by byly společné záruky, s cílem dokončit zavedení společného evropského azylového systému, jak je stanoveno v Haagském programu.
In the European Pact on Immigration and Asylum, adopted on 16 October 2008, the European Council noted that considerable disparities remained between one Member State and another concerning the grant of protection and called for new initiatives, including a proposal for establishing a single asylum procedure comprising common guarantees, to complete the establishment of a Common European Asylum System, provided for in The Hague Programme.
Evropská rada přijala na svém zasedání ve dnech 10.–11. prosince 2009 Stockholmský program, který znovu připomenul závazek zavést do roku 2012 společný prostor ochrany a solidarity na základě společného azylového řízení a jednotného statusu osob, kterým byla přiznána mezinárodní ochrana, založená na přísných normách ochrany a na spravedlivých a účinných řízeních.
The European Council, at its meeting of 10-11 December 2009, adopted the Stockholm Programme which reiterated the commitment to the objective of establishing by 2012 a common area of protection and solidarity based on a common asylum procedure and a uniform status for those granted international protection based on high protection standards and fair and effective procedures.
Stockholmský program potvrdil, že lidem, kteří potřebují mezinárodní ochranu, musí být zajištěn přístup k řádným právním azylovým řízením, která jsou účinná.
The Stockholm Programme affirmed that people in need of international protection must be ensured access to legally safe and efficient asylum procedures.
V souladu se Stockholmským programem by se jednotlivým osobám mělo dostat stejného zacházení, pokud jde o postup a určení statusu, nezávisle na tom, ve kterém členském státě podají žádost o mezinárodní ochranu.
In accordance with the Stockholm Programme, individuals should be offered the same level of treatment as regards procedural arrangements and status determination, regardless of the Member State in which their application for international protection is lodged.