natgillin/translations-raw huggingface dataset:
K tomu, aby mohla Komise posoudit, je-li splněno kritérium investora v tržním hospodářství, musí se vrátit do kontextu období, kdy se Finavia rozhodla modernizovat uvolněný nákladový hangár a následně jej pronajmout společnosti Airpro. Tímto obdobím je počátek roku 2003.
In order to be able to apply the market economy investor test the Commission has to place itself in the context of the period when Finavia took the decision to refurbish the vacant cargo hangar and subsequently to rent it out to Airpro i.e. the beginning of 2003.
Komise též musí své posouzení založit na informacích a předpokladech, jež měl daný hospodářský subjekt k dispozici, když rozhodoval o finančních ujednáních ve spojitosti s realizací nízkonákladové strategie.
The Commission must also base its assessment on the information and assumptions which were at the disposal of the operator when the decisions on the financial arrangements for the implementation of the low-cost strategy were taken.
Dnes spravuje 25 finských letišť a ve své správě nemá ve Finsku pouze tři.
It manages 25 airports in Finland. Only three Finnish airports are not managed by Finavia.
Transakce s jejími nemovitostmi spravuje dceřiná společnost Lentoasemakiinteistöt Oyj, jež společnostem, které působí na letištích, nabízí služby správy nemovitostí a působí jako developer stavebních projektů a vlastník prostor na letišti.
Finavia’s real estate operations are managed by its subsidiary Lentoasemakiinteistöt Oyj. That company offers facility services to companies operating at the airport and operates as a developer of construction projects and owner of premises located at the airports.
Airpro Oy je 100 % dceřiná společnost společnosti Finavia, jež na jejích letištích koncipuje a poskytuje letištní a cestovní služby.
Airpro Oy is a wholly-owned subsidiary of Finavia (100 %). It develops and provides airport and travel services at Finavia’s airports.
týkající se státní podpory SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] poskytnuté Itálií (posunutí platby za dávky na mléko v Itálii)
on State aid SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] — granted by Italy (deferral of payment of the milk levy in Italy)
(oznámeno pod číslem C(2013) 4046)
(notified under document C(2013) 4046)
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedeným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to that Article, and having regard to those comments,
Poté, co se Komise dozvěděla, že dne 27. února 2011 vstoupil v platnost zákon, kterým se uzákonil vládní dekret (decreto legge) č. 225 ze dne 29. prosince 2010, jenž umožňuje posunutí platby splátky dávek na mléko splatných italskými producenty mléka v souladu se splátkovým kalendářem schváleným rozhodnutím Rady 2003/530/ES ze dne 16. července 2003 o slučitelnosti podpory, kterou má Italská republika v úmyslu poskytnout svým producentům mléka, se společným trhem [1], [2], požádala italské orgány dopisem ze dne 17. března 2011 o doplňující informace ohledně dotčené zprávy.
After becoming aware of the entry into force, on 27 February 2011, of the law converting Decree-Law No 225 of 29 December 2010 into law, which granted a deferral of payment of an instalment of the milk levies payable by Italian milk producers under the scheme for payment by instalments approved by Council Decision 2003/530/EC of 16 July 2003 on the compatibility with the common market of an aid that the Italian Republic intends to grant to its milk producers [1], [2], the Commission asked the Italian authorities, by means of a letter dated 17 March 2011, for further information on the matter in question.
Dopisem ze dne 24. června 2011 zaevidovaným dne 29. června 2011 italské orgány předaly Komisi požadované doplňující informace.
The Italian authorities sent the Commission this additional information by letter dated 24 June 2011 and registered on 29 June 2011.
Faxem ze dne 14. října 2011 útvary Komise poté, co přezkoumaly doplňující informace poskytnuté italskými orgány, a s přihlédnutím ke skutečnosti, že výše uvedené posunutí platby bylo provedeno, aniž by bylo předem Komisi oznámeno a Komisí schváleno, oznámily orgánům otevření spisu o neoznámené podpoře, kterému bylo přiřazeno číslo SA.33726 (2011/NN).
After examining the information provided by the Italian authorities and taking into account the fact that the deferral of payment in question had taken place without the Commission having been notified of it in advance, or having authorised it, the Commission informed the Italian authorities by fax dated 14 October 2011 that a file for non-notified aid had been opened, under reference number SA.33726 (2011/NN).
Dopisem ze dne 11. ledna 2012 Komise informovala Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy ve věci výše uvedeného posunutí platby a splátkového kalendáře schváleného rozhodnutím 2003/530/ES, do kterého se doplňuje uvedené posunutí, jež představuje novou podporu [(podpora SA.33726 (11/C)]), a vyzvala italské orgány, aby ve lhůtě jednoho měsíce předložily své připomínky k zahájení řízení.
By letter of 11 January 2012, the Commission informed Italy of its decision to initiate the procedure provided for under Article 108(2) of the Treaty as regards the aforementioned deferral and the programme for payment by instalments approved by Decision 2003/530/EC as amended by the addition of the deferral, which constitutes a new aid (SA.33726 (11/C)]), asking the Italian authorities to comment on the opening of the procedure within one month..
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie [3].
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [3].
Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k dotčené podpoře.
The Commission asked interested parties to submit their comments on the aid in question.
Komise obdržela připomínky zúčastněných třetích stran, které předala Itálii, a poskytla jí příležitost se k nim vyjádřit.
The Commission received comments from interested parties which it forwarded to Italy, giving it the opportunity to respond.
E-mailem ze dne 13. února 2012 předalo Stálé zastoupení Itálie při Evropské unii Komisi dopis italských orgánů s žádostí o prodloužení lhůty pro podání připomínek k zahájení řízení o dva měsíce.
By e-mail dated 13 February 2012, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission a letter from the Italian authorities requesting a two-month extension for commenting on the opening of the procedure.
Faxem ze dne 21. února 2012 bylo uvedené žádosti o prodloužení vyhověno.
That extension was granted in a message sent by fax dated 21 February 2012.
E-maily ze dne 26. dubna 2012 a ze dne 27. dubna 2012 předalo Stálé zastoupení Itálie při Evropské unii Komisi odpověď italských orgánů k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy.
By e-mails dated 26 April 2012 and 27 April 2012, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission the Italian authorities’ reply to the opening of the procedure under Article 108(2) of the Treaty.
K připomínkám zúčastněných stran se italské orgány nijak nevyjádřily.
The Italian authorities did not comment on the interested parties' comments.
Rozhodnutí Rady
The Council’s decision
V článku 1 rozhodnutí 2003/530/ES se uvádí:
Article 1 of Decision 2003/530/EC states that:
„Podpora plánovaná Italskou republikou ve prospěch producentů mléka, v jejímž rámci Itálie uhradí Společenství dlužnou částku v souvislosti s doplňkovou dávkou na mléko a mléčné produkty za hospodářské roky 1995/96 až 2001/02 namísto producentů a v jejímž rámci Itálie umožní svým producentům vyrovnat dluhy prostřednictvím bezúročného posunutí platby v průběhu několika let, se výjimečně považuje za slučitelnou se společným trhem, a to pod podmínkou, že:
‘The aid the Italian Republic intends to grant to milk producers, by itself making payment to the Community of the amount due from them to the Community by virtue of the additional levy on milk and milk products for the period 1995/1996 to 2001/2002 and by allowing these producers to repay their debt by way of deferred payment over a number of years without interest, is exceptionally considered to be compatible with the common market on condition that:
splacení se uskuteční v plné výši v konstantních ročních splátkách,
repayment shall be in full by yearly instalments of equal size,
nebude překročena čtrnáctiletá lhůta splatnosti počínající dnem 1. ledna 2004.“
the repayment period shall not exceed 14 years, starting from 1 January 2004’.
Zákon, kterým se uzákoňuje vládní dekret č. 225 ze dne 29. prosince 2010 (zákon č. 10 ze dne 26. února 2011, dále jen „zákon č. 10/2011“)
The law converting Decree-Law No 225 of 29 December 2010 into law (Law No 10 of 26 February 2011, hereinafter referred to as ‘Law No 10/2011’)
Ve svém dopise ze dne 24. června 2011 italské orgány upřesnily, že grantový ekvivalent tohoto opatření bude zahrnut do režimu podpory de minimis stanoveného pro Itálii nařízením Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy ES [4] na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů [5].
In their letter of 24 June 2011, the Italian authorities explained that the grant equivalent for this measure would be counted among the de minimis aid for Italy provided under Commission Regulation (EC) No 1535/2007 of 20 December 2007 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty [4] to de minimis aid in the sector of agricultural production [5].
DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
GROUNDS FOR OPENING THE FORMAL PROCEDURE
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy z těchto důvodů:
The Commission decided to initiate the proceedings provided for under Article 108(2) of the Treaty for the following reasons:
italské orgány projevily svůj záměr zahrnout grantový ekvivalent dotčeného posunutí platby do režimu „de minimis“ stanoveného nařízením (ES) č. 1535/2007. Avšak nejen že použitelnost uvedeného nařízení byla právně sporná, neboť italské orgány neposkytly žádné podrobnosti o dodržování stropů jednotlivých podpor nebo podpory na členský stát jako celek stanovených nařízením, ale toto nařízení navíc zakazuje udělování podpor de minimis, které by při kumulaci s jinými státními podporami znamenaly překročení maximální povolené výše státní podpory.
the Italian authorities had expressed their intention to classify the grant equivalent for the deferral of payment in question under the ‘de minimis’ system provided for in Regulation (EC) No 1535/2007; however, not only were there legal questions surrounding the applicability of that Regulation, as the Italian authorities had failed to provide any information on whether the individual and national aid ceilings established by the Regulation would be complied with, but also the Regulation itself forbids the granting of de minimis aid which raises the State aid above the permitted maximum.
Jelikož podpora schválená Radou představovala maximální podporu, kterou mohla Itálie svým producentům mléka poskytnout, zahrnutí grantového ekvivalentu posunutí platby do režimu de minimis má za následek překročení maximální výše podpory schválené Radou,
Since the aid approved by the Council constituted the maximum aid amount that Italy could grant to its milk producers, adding the grant equivalent of the deferral of payment included in the de minimis scheme means exceeding of the maximum aid approved by the Council;
PŘIPOMÍNKY ITALSKÝCH ORGÁNŮ K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO ŘÍZENÍ
COMMENTS BY THE ITALIAN AUTHORITIES ON THE OPENING OF THE FORMAL PROCEEDINGS
V dopise předaném e-mailem ze dne 26. dubna 2012 se italské orgány zaměřily především na použití splátkového režimu plateb dávky na mléko schváleného rozhodnutím 2003/530/ES. Podle italských orgánů využívá tento režim 11271 příjemců.
In their letter sent by e-mail on 26 April 2012, the Italian authorities first reported on the application of the system of staggered payments of milk levies approved under Council Decision 2003/530/EC, explaining that there were 11271 beneficiaries under the scheme.
Z nich 9965 (tj. 88,41 % z celkového počtu) zaplatilo splátku dávek splatnou ke dni 31. prosince 2010 včas, 1291 využilo posunutí platby a 15 příjemců neprovedlo žádnou platbu, což mělo za následek jejich vyloučení ze splátkového programu.
Of these, 9965 (i.e. 88,41 % of the total) had paid their instalments of levies due on 31 December 2010 on time. 1291 had done so by the deferred deadline and 15 had not made any payments, resulting in their exclusion from the programme.
Italské orgány dále upřesnily, že pro výpočet grantového ekvivalentu podpor obdržených příjemci v rámci posunutí platby byly zohledněny úroky za období od 1. ledna 2011 do data skutečného uhrazení splátky, na kterou se posunutí vztahuje, při použití tříměsíční sazby Euribor ke dni 1. října 2010 zvýšené o 100 bazických bodů (1,942 %).
The Italian authorities then explained that, in order to calculate the grant equivalent of the aid received by beneficiaries of the deferral, account was taken of interest for the period between 1 January 2011 and the date of actual payment of the instalments which were the subject of the deferral, using the three-month Euribor rate as of 1 October 2010, plus 100 basis points (1,942 %).
Dosažené výsledky ukazují, že grantový ekvivalent posunutí platby se pohybuje v rozmezí od 0,08 EUR do 694,19 EUR a že z 1291 příjemců, kteří využili posunutí platby, jich 1187 obdrželo podporu ve výši méně než 100,00 EUR. Podle italských orgánů tyto číselné údaje ukazují, že posunutí platby podle zákona č. 10/2011 neohrozilo řádný průběh splátkového programu, který je i nadále v souladu s obsahem rozhodnutí 2003/530/ES, jak prokazuje skutečnost, že posunutí platby využilo pouze 11,45 % producentů účastnících se dotčeného programu.
The results of that calculation indicated a grant equivalent of between EUR 0,08 and EUR 694,19 and also showed that 1187 of the 1291 beneficiaries of the deferral had benefited from aid of less than EUR 100,00. According to the authorities, these figures indicate that the deferral of payment under Law No 10/2011 did not compromise the smooth running of the programme for payment by instalment, which continues to be in compliance with the provisions of Decision 2003/530/EC, as evidenced by the fact that only 11,45 % of producers involved in the programme in question benefited from the deferral.
Z výše uvedených důvodů italské orgány potvrzují, že jak bylo uvedeno v dopise ze dne 24. června 2011 (viz bod 13), přiznané posunutí platby splátky dávek představuje podporu de minimis.
For these reasons, the Italian authorities confirm, as stated in the letter of 24 June 2011 (see paragraph 13 above), that the deferral granted in respect of payment of the levy constitutes de minimis aid.
Italské orgány také dodávají, že ověřily dodržování (v absolutních údajích) stropu jednotlivé podpory podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1535/2007 a rovněž stropu ve výši 320505000 EUR za tříleté rozpočtové období stanoveného pro Itálii týmž nařízením a že grantový ekvivalent posunutí platby ve skutečnosti činí celkem 50877,41 EUR. V současné době italské orgány ověřují, zda byly tyto stropy dodrženy s přihlédnutím k dalším podporám de minimis poskytnutým v rozpočtových letech 2009, 2010 a 2011.
They also point out that they have established that the individual ceiling referred to in Article 3(2) of Regulation (EC) No 1535/2007 has been complied with in full, as has the ceiling of EUR 320505000 over a period of three fiscal years established for Italy under the same Regulation, and that the grant equivalent of the deferral of payment was equal to a total of EUR 50877,41. Lastly, they reported that they were in the process of checking whether these ceilings had been complied with, taking into account the other de minimis aid schemes granted during 2009, 2010 and 2011.
Pokud jde o postoj Komise, podle něhož podpora schválená rozhodnutím 2003/530/ES musí být pro svou povahu a pro svůj mimořádný charakter považována za jedinou maximální podporu, kterou nelze kumulovat s žádným jiným druhem zásahu, italské orgány především zdůrazňují, že dotčené rozhodnutí uznalo existenci mimořádných okolností, které vedly Radu k tomu, aby dotčenou podporu považovala za slučitelnou s článkem 107 Smlouvy, pokud budou dodrženy určité podmínky.
As regards the Commission’s position that the aid approved by Decision 2003/530/EC had to be considered, given its nature and exceptional character, to be a single maximum aid which cannot be cumulated with any other form of measure, the Italian authorities stressed firstly that the decision in question had recognised the existence of the exceptional circumstances which led the Council to consider the aid to be compatible with Article 107 of the Treaty, subject to certain conditions being met.
Italské orgány dále zdůrazňují, že z provedených kontrol vyplývá, že splátkový program je v souladu s ustanoveními rozhodnutí 2003/530/ES, neboť s výjimkou patnácti producentů, kteří již byli z programu vyloučeni, všichni producenti uhradili sedm splátek.
They also highlighted the fact that the checks carried out showed that the programme for payment by instalments complied with the provisions of Decision 2003/530/EC, since all producers had made the seventh instalment payment, with the exception of 15 producers who had already been removed from the scheme.
V daném případě se mimořádný charakter, který měl za následek přijetí rozhodnutí 2003/530/ES, plně odráží ve způsobech přijetí samotného rozhodnutí, tj. existence jednomyslnosti, a je třeba jej hledat v okolnostech, které určují přijetí rozhodnutí, a nikoli v samotné podpoře.
In this specific case, the exceptional character which led to the adoption of Decision 2003/530/EC is fully reflected in the way in which the decision in question was adopted, namely on a unanimous basis, and relates to the circumstances requiring the adoption of the aid rather than the aid itself.
Podle italských orgánů navíc posunutí platby přestavuje podporu de minimis, a musí být proto posuzováno jako samostatné opatření s ohledem na malou účast producentů, nízké dotčené částky a zachování splátkového programu, jehož struktura zůstává nedotčena jak z hlediska celkového počtu splátek, tak z hlediska splatnosti.
The Italian authorities also claimed that the deferral of payment constitutes de minimis aid and should therefore be considered an isolated measure, given its low take-up rate among producers, the low value of the amounts in question, and the absence of changes made to the programme for payment by instalments, the structure of which has remained the same, both as regards the total number of instalments and the expiry date.
Italské orgány konečně připomínají, že ministerský dekret ze dne 30. července 2003, kterým se provádí rozhodnutí Rady, stanoví, že subjekty zapojené do splátkového programu se závazně zříkají jakéhokoli sporu v souvislosti s platbou splatných dávek a že dlužníci, kteří platby neprovedou, budou z programu vyloučeni.
Lastly, the Italian authorities have once again stated that, in accordance with the Italian Ministerial Decree of 30 July 2003 implementing the Council Decision, participants in the programme for payment by instalment are required give up any legal action in respect of payment of the levies due and debtors who do not make payments are excluded from the programme.
Podle italských orgánů má tato podmínka za následek zahájení postupů vymáhání, které producenty přimějí k tomu, aby se obrátili na soud.
The Italian authorities assert that this condition would involve the initiation of enforced recovery procedures resulting in producers bringing new appeals.
Bylo by tedy rozumné vyhnout se sporům kvůli navracení směšně malých částek v rámci operací, jejichž náklady by byly vyšší než částky, které mají být navráceny.
It would therefore be reasonable to avoid legal disputes for the recovery of very low amounts through proceedings that cost more than the amounts to be recovered.
V této souvislosti odkazují italské orgány na čl. 32 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky [7], podle kterého mohou v náležitě odůvodněných případech členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat, pokud jsou vynaložené a odhadované náklady na zpětné získávání vyšší než částka, která má být získána zpět.
In this respect, the Italian authorities refer to Article 32(6) of Council Regulation (EC) No 1290/2005 of 21 June 2005 on the financing of the common agricultural policy [7], which states that, in duly justified cases, Member States may decide not to pursue recovery procedures if the costs already incurred and likely to result from the recovery are greater than the amount to be recovered.
Podle nich by toto ustanovení mělo být analogicky použito i v daném případě.
In their opinion, this provision should be applied by analogy to this case.
Každopádně obdobné ustanovení je obsaženo také v čl. 25 odst. 4 zákona č. 289/2002 (finanční zákon z roku 2003), podle něhož je 12 EUR považováno za částku malé výše, která nepodléhá vymáhání.
In any event, similar provisions are also made by Article 25(4) of Law No 289/2002 (the 2003 financial law), in accordance with which the sum of EUR 12 is considered a low amount and not subject to recovery.
Z příjemců, kteří posunutí platby využili, jich 559 obdrželo podporu nižší, než je uvedená částka.
Of the beneficiaries of the deferral, 559 received aid less than EUR 12.
V dopise předaném e-mailem ze dne 26. dubna 2012 italské orgány poskytly seznam příjemců, kteří využili posunutí platby, a částky podpory, kterou každý z těchto příjemců obdržel.
In the letter sent by e-mail on 26 April 2012, the Italian authorities provided a list of beneficiaries of the deferral and the amount of aid which each of them received.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
V. COMMENTS BY INTERESTED PARTIES ON THE OPENING OF THE PROCEDURE
Dne 7. března 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od jedné ze zúčastněných třetích stran.
On 7 March 2012, the Commission received comments from a third party on the opening of the procedure.
V těchto připomínkách chce zúčastněná strana v zásadě vědět, proč Komise omezila zahájení řízení na posunutí platby podle zákona č. 10/2011 a nevztáhla jej na ustanovení článku 40a zákona č. 122/2010, který stanoví posunutí platby jedné ze splátek, které mají být uhrazeny v rámci doplňkového splátkového programu zavedeného zákonem č. 33/2009, a vyzývá Komisi, aby postupovala v tomto smyslu.
The interested party essentially wished to know why the Commission had restricted the opening of the procedure to the deferral of payment provided for under Law No 10/2011 and not extended it to the provisions of Article 40 bis of Law No 122/2010, which provides for the deferral of payment of the instalments paid under an additional programme of payment by instalment set up by Law No 33/2009 and urged the Commission to extend the scope of the procedure accordingly.
V této souvislosti uvedená zúčastněná strana připomíná, že podnět týkající se ustanovení článku 40a zákona č. 122/2010 byl již Komisi předložen a Komisí odložen.
In this respect, the interested party made the point that a complaint regarding the provisions of Article 40 bis of Law No 122/2010 had already been submitted to the Commission and the case closed by the Commission.
Dne 10. března 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od další zúčastněné třetí strany.
On 10 March 2012, the Commission received comments from a second interested party on the opening of the procedure.
V těchto připomínkách zúčastněná strana Komisi upozorňuje na ustanovení čl. 1 odst. 4 vládního dekretu č. 16/2012, který v případě podniků v ekonomických obtížích dlužníkovi umožňuje rozdělit platbu splatných částek do konstantních splátek.
The interested party in question drew the Commission’s attention to the provisions of Article 1(4) of Decree-Law No 16/2012, allowing firms in financial difficulty to pay sums due in regular instalments.