natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zapotřebí je také rychlého pokroku ve slibných oblastech vědy a techniky.
Rapid advances in promising fields of science and technology are also needed.
Ten by měl být umožněn stimulací výzkumu a vytvořením podmínek příznivých pro soukromé investice do výzkumu.
This should be made possible by boosting research and creating conditions conducive to private research-related investments.
Současně je třeba lépe porozumět možným rizikům ohrožujícím životní prostředí a lidské zdraví, jež jsou s novými technologiemi spojena a která je nutno lépe posuzovat a řídit.
At the same time, there is a need to better understand the potential risks to the environment and human health associated with new technologies, and to assess and manage such technologies better.
To je výchozím předpokladem pro to, aby veřejnost nové technologie přijala a aby Unie dokázala technologický vývoj účinně a včas zaznamenat a reagovat na rizika, která jsou s ním spojena.
This is a precondition for public acceptance of new technologies, as well as for the Union’s capacity to identify and respond to potential risks associated with technological developments in an effective and timely manner.
Významné technické inovace by měly být doprovázeny veřejnými diskusemi a začleňujícími postupy.
Major technological innovations should be accompanied by public dialogues and participatory processes.
Abychom mohli dobře žít i v budoucnu, měli bychom již dnes bezodkladně přijmout koordinovaná opatření s cílem zlepšit ekologickou odolnost, maximalizovat přínos politiky v oblasti životního prostředí pro hospodářství a společnost a zároveň respektovat ekologické meze naší planety.
To live well in the future, urgent, concerted action should be taken now to improve ecological resilience and maximise the benefits environment policy can deliver for the economy and society, while respecting the planet’s ecological limits.
Tento program odráží odhodlání Unie změnit se v inkluzivní zelenou ekonomiku, která zajišťuje růst a rozvoj, chrání zdraví a dobré životní podmínky člověka, nabízí důstojná pracovní místa, omezuje nerovnosti, zachovává biologickou rozmanitost včetně poskytovaných ekosystémových služeb (přírodní bohatství) a investuje do nich vzhledem k jejich vnitřní hodnotě a k zásadnímu podílu na dobrých životních podmínkách lidí a hospodářské prosperitě.
The 7th EAP reflects the Union’s commitment to transforming itself into an inclusive green economy that secures growth and development, safeguards human health and well-being, provides decent jobs, reduces inequalities and invests in, and preserves biodiversity, including the ecosystem services it provides (natural capital), for its intrinsic value and for its essential contribution to human well-being and economic prosperity.
Změna v inkluzivní zelenou ekonomiku vyžaduje zahrnutí otázek životního prostředí do jiných politik, například v oblasti energetiky, dopravy, zemědělství, rybolovu, obchodu, hospodářství a průmyslu, výzkumu a inovací, zaměstnanosti, rozvoje, zahraničních věcí, bezpečnosti, vzdělávání a odborné přípravy a také sociální politiky a cestovního ruchu, což umožní vytvořit jednotný, koordinovaný přístup.
The transformation into an inclusive green economy requires the integration of environment issues into other policies, such as energy, transport, agriculture, fisheries, trade, economy and industry, research and innovation, employment, development, foreign affairs, security, education and training, as well as social and tourism policy, so as to create a coherent, joined-up approach.
Při řešení společných problémů by opatření v rámci Unie měla být rovněž doplněna o účinnější opatření na celosvětové úrovni a o spolupráci se sousedními zeměmi.
Action within the Union should also be complemented by enhanced global action and cooperation with neighbouring countries to tackle common challenges.
Unie tuto přeměnu zahájila dlouhodobými, integrovanými strategiemi, jejichž cílem je zastavit úbytek biologické rozmanitosti [8], zvýšit účinnost využívání zdrojů [9] a urychlit přechod na bezpečné a udržitelné nízkouhlíkové hospodářství [10].
The Union has set this transformation in motion with long-term, integrated strategies to halt biodiversity loss [8], improve resource efficiency [9] and expedite the transition towards a safe and sustainable low-carbon economy [10].
Komise kromě toho začlenila environmentální problémy a cíle do nedávných iniciativ v jiných klíčových oblastech politiky, zahrnujících energetiku [11] a dopravu [12], a snažila se zvýšit environmentální přínosy reformou politik Unie v oblasti zemědělství a rozvoje venkova, rybolovu a soudržnosti, přičemž stavěla na dosavadních úspěších.
The Commission has further integrated environmental concerns and objectives in recent initiatives taken in other key policy areas, including energy [11] and transport [12], and sought to enhance the delivery of environmental benefits through reforms of Union policies for agriculture and rural development, fisheries and cohesion, building on achievements to date.
V této souvislosti je obzvláště důležitá vzájemná podmíněnost prostřednictvím ochrany zranitelných ekosystémů, jako jsou vodní útvary, půda a stanoviště druhů, což přispívá k udržitelnému zemědělství.
In this regard, cross-compliance is particularly important in contributing to the sustainability of agriculture, by promoting the protection of vulnerable ecosystems, such as water bodies, soil and habitats for species.
Unie se přihlásila k mnoha právně závazným závazkům v rámci mnohostranných environmentálních smluv a také k politickým závazkům v oblasti životního prostředí, včetně závazků dohodnutých na konferenci Organizace spojených národů o udržitelném rozvoji (dále jen „konference Rio + 20“) [13].
The Union has signed up to a large number of legally binding commitments under multilateral environmental agreements as well as to politically binding environmental commitments, including those agreed at the United Nations Conference on Sustainable Development (‘Rio + 20’) [13].
Na konferenci Rio + 20 bylo rovněž dohodnuto, že budou vypracovány cíle udržitelného rozvoje v souladu s rozvojovou agendou OSN po roce 2015, do níž budou včleněny, aby tak byl posílen institucionální rámec a vytvořena strategie financování pro udržitelný rozvoj.
At Rio + 20, it was also agreed to develop sustainable development goals that are coherent with, and integrated into, the post-2015 UN development agenda, in order to strengthen the institutional framework and develop a financing strategy for sustainable development.
Konference Rio + 20 rovněž přijala celosvětový desetiletý rámec programů pro udržitelnou spotřebu a výrobu.
Rio + 20 also adopted a global 10-year Framework of Programmes on sustainable consumption and production.
Unie a její členské státy by nyní měly zajistit, aby tyto závazky byly v Unii prováděny, a měly by jejich provádění celosvětově propagovat.
The Union and its Member States should now ensure that those commitments are implemented within the Union, and should promote their implementation globally.
V souladu se zásadou subsidiarity budou opatření nezbytná k dosažení těchto cílů v mnoha případech nutná hlavně na národní, regionální nebo místní úrovni.
In many cases, action to achieve the priority objectives will be required primarily at national, regional or local level, in line with the principle of subsidiarity.
V jiných případech bude zapotřebí dalších opatření na úrovni Unie i mezinárodní úrovni.
In other cases, additional measures at Union and international level will be needed.
Veřejnost by měla rovněž mít aktivní úlohu a měla by být řádně informována o politice v oblasti životního prostředí.
The public should also play an active role and should be properly informed about environment policy.
Jelikož politika v oblasti životního prostředí je oblastí sdílené pravomoci Unie, je jedním z účelů 7. akčního programu pro životní prostředí vytvořit společnou odpovědnost za sdílené cíle a zajistit rovné podmínky podnikům a veřejným orgánům.
Since environment policy is a sphere of shared competence in the Union, one of the purposes of the 7th EAP is to create common ownership of shared goals and objectives and ensure a level playing field for businesses and public authorities.
Jasné cíle tvůrcům politik a jiným zúčastněným stranám, včetně regionů a měst, podniků a sociálních partnerů i jednotlivých občanů, rovněž ukáží směr a poskytnou jim předvídatelný rámec pro jejich činnost.
Clear goals and objectives also provide policy makers and other stakeholders, including regions and cities, businesses and social partners, and individual citizens, with a sense of direction and a predictable framework for action.
Integrovaný a soudržný rozvoj politiky v oblasti životního prostředí a klimatu může přispět k zajištění toho, aby hospodářství i společnost Unie byly dobře připraveny čelit uvedeným výzvám.
The integrated and coherent development of environment and climate policy can help to ensure that the Union’s economy and society are well-prepared to face the abovementioned challenges.
Tato činnost se bude muset zaměřit na tři tematické cíle:
Such action will require focusing on three thematic objectives:
chránit, zachovávat a rozvíjet přírodní bohatství Unie;
protecting, conserving and enhancing the Union’s natural capital;
změnit Unii v zelené a konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství účinně využívající zdroje;
turning the Union into a resource-efficient, green and competitive low-carbon economy;
chránit občany Unie před environmentálními tlaky a riziky ovlivňujícími jejich zdraví a dobré životní podmínky.
safeguarding the Union’s citizens from environment-related pressures and risks to health and well-being.
Tyto tři tematické cíle spolu navzájem souvisejí a měly by být dosahovány současně.
Those three thematic objectives are inter-related and should be pursued in parallel.
Opatření učiněná v rámci jednoho z nich často přispějí k dosahování ostatních cílů.
Action taken under one objective will often help to contribute to the achievement of the other objectives.
Například účinnější využívání zdrojů sníží tlak na přírodní bohatství v Unii, přičemž posílení jeho odolnosti bude ku prospěchu lidskému zdraví i životním podmínkám.
For example, improving resource efficiency will ease the pressure on natural capital, while enhancing the resilience of the Union’s natural capital base will deliver benefits for human health and well-being.
Opatření na zmírnění dopadů a přizpůsobení se změně klimatu zvýší odolnost hospodářství i společnosti v Unii, a současně podpoří inovace a ochrání přírodní zdroje v Unii.
Action to mitigate and adapt to climate change will increase the resilience of the Union’s economy and society, while stimulating innovation and protecting the Union’s natural resources.
TEMATICKÉ PRIORITY
THEMATIC PRIORITIES
Prioritní cíl č. 1:
Priority objective 1:
Chránit, zachovávat a rozvíjet přírodní bohatství Unie
To protect, conserve and enhance the Union’s natural capital
Hospodářská prosperita a dobré životní podmínky Unie stojí na jejím přírodním bohatství, tj. na její biologické rozmanitosti, včetně ekosystémů poskytujících základní statky a služby od úrodné půdy a multifunkčních lesů po hospodářsky využívanou krajinu a moře, od kvalitní sladké vody a čistého vzduchu po opylování, regulaci klimatu a ochranu před přírodními katastrofami.
The Union’s economic prosperity and well-being is underpinned by its natural capital, i.e. its biodiversity, including ecosystems that provide essential goods and services, from fertile soil and multi-functional forests to productive land and seas, from good quality fresh water and clean air to pollination and climate regulation and protection against natural disasters.
O ochranu, zachovávání a rozvíjení přírodního bohatství se snaží rozsáhlý soubor právních předpisů Unie, zahrnující rámcovou směrnici o vodách [14], rámcovou směrnici o strategii pro mořské prostředí [15], směrnici o čištění městských odpadních vod [16], směrnici o dusičnanech [17], směrnici o povodních [18], směrnici o prioritních látkách [19], směrnici o kvalitě ovzduší a směrnice související [20], jakož i směrnici o stanovištích a směrnici o ptácích [21].
A substantial body of Union legislation seeks to protect, conserve and enhance natural capital, including the Water Framework Directive [14], the Marine Strategy Framework Directive [15], the Urban Wastewater Directive [16], the Nitrates Directive [17], the Floods Directive [18], the Priority Substances Directive [19], the Air Quality Directive and related directives [20] and the Habitats and Birds Directives [21].
Ke zmírnění tlaků na půdu a biologickou rozmanitost, zahrnující ekosystémy, druhy a stanoviště, jakož i snižování uvolňování živin, rovněž přispívají právní předpisy v oblasti ochrany klimatu, chemických látek, průmyslových emisí a odpadů.
Legislation to tackle climate change, chemicals, industrial emissions and waste also contributes to easing the pressures on soil and biodiversity, including ecosystems, species and habitats as well as reducing nutrient releases.
Z nejnovějších hodnocení však vyplývá, že biologické rozmanitosti v Unii nadále ubývá a že většina ekosystémů je v důsledku různých tlaků vážně poškozena [22].
However, recent assessments show that biodiversity in the Union is still being lost and that most ecosystems are seriously degraded [22] as a result of various pressures.
Například nepůvodní invazní druhy představují pro zdraví rostlin, zvířat i lidí, životní prostředí a hospodářství větší riziko, než se dříve odhadovalo.
For example, invasive alien species pose greater risks to plant, animal and human health, the environment and the economy than previously estimated.
Strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 stanovuje cíle a akce nezbytné ke zvrácení těchto negativních trendů, zastavení úbytku biologické rozmanitosti a zhoršování ekosystémových služeb do roku 2020 a jejich obnovení v nejvyšší možné míře [23].
The EU Biodiversity Strategy to 2020 sets out targets and actions needed to reverse those negative trends, to halt the loss of biodiversity and the degradation of ecosystem services by 2020 and restore them as far as feasible [23].
I přes požadavek stanovený v rámcové směrnici o vodách chránit, zlepšovat a obnovovat veškeré povrchové a podzemní vody a přes značné dosavadní úsilí, bude „dobrého ekologického stavu“ do roku 2015 bude zřejmě dosaženo pouze na 53 % plochy povrchových vod v Unii [24].
Despite the requirement in the Water Framework Directive to protect, enhance and restore all bodies of surface and ground water, and considerable efforts to date, the objective of ‘good ecological status’ by 2015 is likely to be met only for 53 % of surface water bodies in the Union [24].
Cíl rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí spočívající v dosažení „dobrého stavu prostředí“ do roku 2020 je vystavován významným tlakům, mimo jiné kvůli přetrvávajícímu nadměrnému rybolovu, znečištění (včetně mořského hlukového znečištění a odpadů v moři), k čemuž se připojují ještě dopady globálního oteplování, (například acidifikace) v evropských mořích.
The Marine Strategy Framework Directive target to achieve ‘good environmental status’ by 2020 is coming under severe pressure, due to, inter alia, continued overfishing, pollution (including underwater noise and marine litter) as well as the effects of global warming such as acidification, in Europe’s seas.
Pro efektivní řešení těchto problémů bude zásadní úzká spolupráce v rámci Unie i se sousedními státy, především v případě Středozemního a Černého moře, jejichž pobřežní státy ve své většině nejsou členskými státy Unie.
In particular in the Mediterranean and the Black Sea, where the majority of coastal states are not Union Member States, close collaboration within the Union and with its neighbours will be essential to tackle such challenges effectively.
A přestože politika Unie v oblasti kvality ovzduší a průmyslových emisí přispěla ke snížení znečištění v mnoha podobách, ekosystémy i nadále trpí nadbytečným ukládáním dusíku a síry a znečištěním přízemním ozonem, které souvisí s emisemi z dopravy, s neudržitelnými zemědělskými postupy a s výrobou elektřiny.
And while Union air and industrial emissions policies have helped to reduce many forms of pollution, ecosystems continue to suffer from excess nitrogen and sulphur deposition and ozone pollution associated with emissions from transport, power generation and unsustainable agricultural practices.
Ochrana, zachovávání, rozvíjení a ocenění přírodního bohatství Unie proto také vyžaduje řešení problémů u zdroje, mimo jiné lepším začleněním cílů v oblasti přírodního bohatství do vytváření a provádění jiných politik, čímž se zajistí soudržnost a kombinovaný vzájemný přínos těchto politik.
Protecting, conserving, enhancing and valuing the Union’s natural capital therefore also requires tackling problems at source through, inter alia, better integration of natural capital objectives in the development and implementation of other policies, and ensuring that policies are coherent and deliver mutual benefits.
Prvky týkající se životního prostředí stanovené v návrzích reforem Komise, zejména v těch, jež se týkají politiky Unie v oblasti zemědělství, rybolovu a soudržnosti a jež se opírají o návrhy ozeleňování rozpočtu Unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020, mají tyto cíle podpořit.
The environment-related elements set out in the Commission’s reform proposals, in particular for Union agriculture, fisheries and cohesion policy, backed by the proposals for greening the Union budget under the Multi-Annual Financial Framework 2014–2020 are designed to support those objectives.
Jelikož je 78 % území Unie využíváno pro zemědělské a lesnické hospodaření, plní toto hospodaření důležitou úlohu při zachovávání přírodních zdrojů, především kvalitní vody i půdy, jakož i biologické rozmanitosti a různých kulturních krajin.
Since agriculture and forestry together represent 78 % of land cover in the Union, they play a major role in maintaining natural resources, especially good quality water and soil as well as biodiversity and diverse cultural landscapes.
Ozeleňování společné zemědělské politiky bude podporovat environmentálně přínosné zemědělské a lesnické postupy, jako je diverzifikace plodin, ochrana trvalých travních porostů a pastvin, udržitelné agrolesnictví a bude rovněž podporovat tvorbu a udržování ekologicky cenných zemědělských a zalesněných oblastí, včetně použití extenzivních a tradičních postupů.
Greening of the CAP will promote environmentally beneficial agricultural and forestry practices such as crop diversification, the protection of permanent grassland and grazing land, and sustainable agroforestry, and will also promote the establishment and maintenance of ecologically valuable farmland and forest areas, including through extensive and traditional practices.
Rovněž zvýší schopnost odvětví využívání území, změn ve využívání území a lesnictví působit jako propad uhlíku.
It will also increase the land use, land-use change and forestry sector’s capacity to act as a carbon sink.
Pro udržitelné zemědělství je zásadním prvkem hospodaření odpovědné vůči budoucím generacím, které současně zůstává produktivní a efektivně využívá zdroje.
An essential element in sustainable agriculture is farming with a sense of responsibility for future generations, while at the same time remaining resource-efficient and productive.
Unie má nejrozsáhlejší námořní oblast na světě, a proto má značnou odpovědnost za zajištění ochrany mořského prostředí.
The Union has the world’s largest maritime territory and therefore has a significant responsibility for ensuring the protection of the marine environment.
O mořském prostředí platí, že ačkoliv námořní odvětví nabízí ekonomické příležitosti od rybolovu, lodní dopravy a akvakultury po suroviny, větrnou energii na moři a mořskou biotechnologii, je třeba dbát na to, aby jejich využívání bylo slučitelné se zachováním a udržitelným řízením mořských a pobřežních ekosystémů.
In the case of the marine environment, while the maritime sector offers economic opportunities, from fishing, shipping and aquaculture to raw materials and offshore energy and marine biotechnology, care needs to be taken to ensure their exploitation is compatible with the conservation and sustainable management of marine and coastal ecosystems.
Mořské územní plánování ve spojení s integrovanou správou pobřeží v rámci členských států i mezi nimi může hrát účinnou úlohu při koordinaci udržitelného využívání mořských a pobřežních oblastí a to při použití ekosystémového přístupu pro řízení různých odvětvových činností v těchto zónách.
In conjunction, maritime spatial planning and integrated coastal management within and between Member States can play an effective role in coordinating sustainable use of marine waters and coastal zones, when applying the ecosystem-based approach to the management of different sectoral activities in those areas.
Mořské prostředí není přiměřeně chráněno částečně i z důvodu zpožděného dokončení sítě Natura 2000, což si žádá dodatečné úsilí ze strany členských států.
The marine environment is not adequately protected partly because completion of the Natura 2000 network is behind schedule, requiring further efforts from Member States.
Rovněž je zapotřebí zlepšit účinnost správy chráněných mořských oblastí.
Marine-protected areas also need to be managed more efficiently.
V rámci politiky Unie v oblasti změny klimatu by měly být šířeji uplatňovány ekosystémové přístupy ke zmírnění změny klimatu a přizpůsobení se této změně, které rovněž prospívají biologické rozmanitosti a poskytování dalších ekosystémových služeb, zatímco jiné cíle v oblasti životního prostředí, jako je zachování biologické rozmanitosti a ochrana půdy a vod, by měly být plně zohledněny při rozhodování o obnovitelných zdrojích energie.
Ecosystem-based approaches to climate change mitigation and adaptation which also benefit biodiversity and the provision of other ecosystem services should be used more extensively as part of the Union’s climate change policy, while other environmental objectives such as biodiversity conservation and the protection of soil and water should be fully taken into account in decisions relating to renewable energy.
V neposlední řadě bude třeba zavést opatření řešící znečištění ovzduší a emise CO2související s dopravou [25].
Finally, measures to address transport-related air pollution and CO2 emissions will need to be taken [25].
Znehodnocování, fragmentace a neudržitelné využívání krajiny v Unii ohrožuje poskytování několika klíčových ekosystémových služeb a biologickou rozmanitost a zvyšuje zranitelnost Evropy vůči změně klimatu a přírodním katastrofám.
The degradation, fragmentation and unsustainable use of land in the Union is jeopardising the provision of several key ecosystem services, threatening biodiversity and increasing Europe’s vulnerability to climate change and natural disasters.
Zároveň je příčinou degradace půdy a desertifikace.
It is also exacerbating soil degradation and desertification.
Více než 25 % území Unie je zasaženo vodní erozí půdy, která poškozuje funkce půdy a ovlivňuje jakost sladké vody.
More than 25 % of the Union’s territory is affected by soil erosion by water, which compromises soil functions and affects the quality of freshwater.
Trvalými problémy jsou i kontaminace a zábory půdy.
Soil contamination and sealing are also persistent problems.
Má se za to, že kontaminováno je více než půl milionu lokalit v celé Unii a že dokud nebudou zjištěny a jako takové posouzeny, budou nadále představovat potenciálně závažná environmentální, ekonomická, sociální rizika, a zdravotní rizika.
More than half a million sites throughout the Union are thought to be contaminated and until they are identified and assessed, they will continue to pose potentially serious environmental, economic, social and health risks.
Každoročně je více než 1000 km2 území zabráno pro obytné, průmyslové, dopravní nebo rekreační účely.
Every year more than 1000 km2 of land are taken for housing, industry, transport or recreational purposes.