natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Se zvláštním odkazem na novou IMU zavedl článek 91a dekretu-zákona č. 1 ze dne 24. ledna 2012 ve znění zákona č. 27 ze dne 24. března 2012 řadu změn týkajících se zdanění nemovitostí nekomerčních subjektů provozujících zvláštní činnosti.
With specific reference to the new IMU, Article 91a of Decree Law No 1 of 24 January 2012, converted into Law No 27 of 24 March 2012, introduced a number of changes to the taxation of real estate belonging to non-commercial entities that perform specific activities.
Nový zákon zrušil zejména změnu z roku 2006, která rozšířila oblast působnosti osvobození od ICI na nemovitosti, v nichž se provozují činnosti, „jež nemají výhradně komerční povahu“ [29] (odstavec 4), a dále upřesnil, že osvobození od IMU je omezeno na činnosti uvedené v zákoně [30] a provozované nekomerčními subjekty nekomerčním způsobem (odstavec 1).
In particular, the new law abolished the 2006 amendment that had broadened the scope of the ICI exemption to include real estate hosting specific activities that were ‘not exclusively commercial in nature’ [29] (paragraph 4) and further specified that the IMU exemption was limited to the activities indicated by the law [30], performed by non-commercial entities on a non-commercial basis (paragraph 1).
Prostřednictvím dekretu-zákona č. 1/2012 byly také zavedeny zvláštní normy umožňující poměrnou platbu IMU v případě, že táž nemovitost je využívána k činnostem jak komerčním, tak nekomerčním.
Decree Law No 1/2012 also introduced specific rules to allow a pro-rata payment of the IMU in cases where the same property is used for both commercial and non-commercial activities.
Zejména v čl. 91a odst. 2 se stanoví, že pro každý případ tohoto dvojího využití nemovitosti se od 1. ledna 2013 použije osvobození pouze na tu její část, v níž se provádí nekomerční činnost, pokud je možné tuto část nemovitosti určenou výhradně k uvedené činnosti identifikovat.
In particular, Article 91a(2) states that, if a property is used for both commercial and non-commercial activities, as of 1 January 2013 the exemption will apply only to the portion of the property where non-commercial activities are carried on, if it is possible to identify the portion of the property devoted exclusively to these activities.
Pokud taková identifikace možná není, použije se od 1. ledna 2013 osvobození úměrně k nekomerčnímu využití nemovitosti, jež vyplývá z příslušného prohlášení (čl. 91a odst. 3).
In cases where it is not be possible to identify these autonomous parts of the property, as of 1 January 2013 the exemption will apply pro-rata to the non-commercial use of the property, as stated in a special declaration (Article 91a(3)).
Po vyslechnutí stanoviska Státní rady a zohlednění jejích připomínek [32] vyjádřených v dekretu č. 200 z 19. listopadu 2012 vydal ministr hospodářství a financí prováděcí nařízení o IMU (dále jen „nařízení“) [33].
Having taken on board the favourable opinion and comments expressed by the Council of State [32], by Decree No 200 of 19 November 2012 the Minister for Economic Affairs and Finance adopted the IMU implementing regulation (hereinafter ‘the Regulation’) [33].
Toto nařízení stanoví, kdy se zvláštní činnosti, na něž se vztahuje osvobození od IMU a jež jsou definovány tímto nařízením, mají považovat za činnosti provozované „nekomerčním způsobem“. Obecnou podmínkou je zejména, že tyto činnosti musí být neziskové.
It establishes when the specific activities concerned by the IMU exemption, as defined in the Regulation itself, will be considered to be carried on on a ‘non-commercial basis’.
Další podmínkou je, že v souladu s právem Unie tyto činnosti svou povahou nesmí konkurovat jiným účastníkům trhu, kteří své činnosti provozují za účelem zisku, a musí být výrazem zásad solidarity a subsidiarity [34].
First, as a general requirement, the activities must be non-profit-making; furthermore, in line with EU law, because of their nature they must not be in competition with other market operators that are profit-making and they must abide by the principles of solidarity and subsidiarity [34].
Dále musí být splněna řada kumulativních kritérií týkajících se jednak nekomerčních subjektů (subjektivní podmínky) a jednak zvláštních, jimi provozovaných činností (objektivní podmínky).
In addition to this, two concurrent sets of criteria must be met as regards non-commercial entities (subjective requirements) and as regards the specific activities performed by these entities (objective requirements).
V případě subjektivních podmínek nařízení stanoví obecné podmínky, které nekomerční subjekty musí splnit, aby se na ně mohlo vztahovat osvobození od IMU [35].
Concerning the subjective requirements, the Regulation lays down the general conditions that must be met by non-commercial entities for entitlement to the IMU exemption [35].
Nařízení konkrétně upřesňuje, že v aktu, kterým se nekomerční subjekt zakládá, a v jeho stanovách musí být obsažen všeobecný zákaz rozdělování každého druhu zisku, provozních přebytků, fondů a rezerv.
In particular, the Regulation states that the non-commercial entity’s articles of association or statutes must include a general prohibition on distributing any type of profits, operating surplus, funds and reserves.
V případě objektivních podmínek [36] jsou u různých druhů činností definovány jejich specifické vlastnosti podle článku 1 [37].
As regards the objective requirements [36], specific characteristics are defined for the different types of activity defined in Article 1 [37].
U pečovatelských a zdravotnických činností musí být splněny dvě různé podmínky: a) příjemce byl státem schválen a s orgány veřejné moci uzavřel smlouvu či dohodu; provozované činnosti jsou součástí veřejné služby nebo ji doplňují a uživatelům poskytují službu zdarma nebo za poplatek, který odpovídá pouze příspěvku na náklady za univerzální službu; b) pokud subjekt nebyl schválen ani neuzavřel smlouvu či dohodu, jsou služby poskytovány zdarma nebo za symbolický poplatek, rozhodně ne vyšší než poloviční průměrná cena obdobných činností prováděných na stejném území konkurenčním způsobem, přičemž se dbá na to, aby nevznikl žádný vztah ke skutečným nákladům za službu.
For welfare and health activities, two alternative requirements must be met: a) the recipient is accredited by the State and has concluded a contract or an agreement with the public authorities; the activities are part of or complementary to the public system and services are provided to users free of charge or for an amount that is only a contribution to the cost of the universal service provision; b) if the entity is not accredited and has not concluded a contract or an agreement, the services are provided free of charge or for a symbolic fee which, in any event, must not exceed half the average price for similar activities in the same geographical area on a competitive basis, also taking into account the absence of any connection with the actual cost of the service.
V případě vzdělávacích činností je třeba splnit tři kumulativní podmínky: a) činnost musí svou úrovní odpovídat veřejnému školství a při přijímání žáků musí škola vyloučit diskriminaci; b) škola se nesmí bránit přijímání žáků s postižením, musí uplatňovat kolektivní vyjednávání, disponovat infrastrukturou odpovídající stanoveným normám a zveřejňovat svůj rozpočet; c) činnost je poskytována zdarma nebo za symbolický poplatek pokrývající pouze část skutečných nákladů za službu, přičemž se dbá na to, aby nevznikl žádný vztah ke skutečným nákladům za tuto službu.
For educational activities, three cumulative requirements must be met: a) the activity must be on a par with public education and the school must apply a non-discriminatory enrolment policy; b) the school must also accept disabled pupils, apply collective working agreements, have structures that meet the applicable standards and publish its accounts; c) the activity must be provided either free of charge or for a symbolic fee covering only a fraction of the actual cost of the service, also taking into account the absence of any connection with the actual cost of such service.
V případě ubytovacích, kulturních, rekreačních a sportovních činností příjemce poskytuje služby zdarma nebo za symbolický poplatek, rozhodně ne vyšší než poloviční průměrná cena obdobných činností prováděných na stejném území, přičemž se dbá na to, aby nevznikl žádný vztah ke skutečným nákladům za službu.
For accommodation services and cultural, recreational and sports activities, the recipient must provide the services free of charge or for a symbolic fee which, in any event, must not exceed half the average price for similar activities in the same geographical area, also taking into account the absence of any connection with the actual cost of the service.
5.2 Připomínky dvou zúčastněných stran k právnímu předpisu o IMU
Comments from the two interested parties on the IMU law
Podle dvou zúčastněných stran se čl. 91a odst. 2 a 3 dekretu-zákona č. 1/2012 odchyluje od běžných pravidel zdanění nemovitostí.
According to the two parties, Article 91a(2) and (3) of Decree Law No 1/2012 depart from the ordinary rules on the taxation of real estate.
Oba stěžovatelé se ve svých připomínkách zaměřují především na čl. 91a odst. 2, v němž se stanoví, že v jakémkoliv případě dvojího využití nemovitosti se osvobození od IMU použije pouze na tu její část, v níž se provádí nekomerční činnost, za předpokladu, že je možné tuto část nemovitosti užívanou výhradně k uvedené činnosti identifikovat.
First, the two complainants comment on Article 91a(2), according to which, if the real estate has a mixed use, the IMU exemption applies only to the part of the property where non-commercial activities are carried on, when it is possible to identify the part that is used exclusively for these activities.
Podle téhož právního předpisu mezi nemovitosti spadající do skupiny E (nemovitosti se zvláštním určením) [38] nepatří budovy či jejich části s komerčním či průmyslovým využitím nebo využívané k různým účelům, pokud by byly funkčně a příjmově samostatné.
According to this law, in fact, real estate classified under Group E (real estate for special purposes) [38] cannot include buildings or parts of buildings with a commercial or industrial use or used for different purposes, if they are autonomous in terms of function and income.
Dvě zúčastněné strany připomínají, že odkaz na dekret-zákon č. 262/2006 uvedený v čl. 91a odst. 2 je třeba chápat jako obecný odkaz na postup katastrální reklasifikace.
The two interested parties submit that the reference to Decree Law No 262/2006, contained in Article 91a(2), should be read as a general reference to the procedure of cadastral reclassification.
Pokud by bylo možné postup stanovený v dekretu-zákonu č. 262/2006 použít pouze na nemovitosti spadající do skupiny E, bylo by podle dvou zúčastněných stran možné uplatnit povinnost „rozdělení“ nemovitosti určené k dvojímu využití na části pouze u velmi omezeného počtu budov, rozuměj u budov kategorie E7 a E9.
According to the two parties, if the procedure established by Decree Law No 262/2006 were applicable only to real estate belonging to cadastral Group E, the requirement to ‘divide up’ property with a mixed use would be applicable to only a very limited number of buildings, i.e. buildings in categories E7 and E9.
Dvě zúčastněné strany nadto upozorňují, že prohlášení uvedené v čl. 91a odst. 3 by mohlo vést k problémům s obcházením a že nový zákon by orgánům veřejné moci nechal příliš prostoru k vlastnímu uvážení.
The two parties also argue that the declaration under Article 91a(3) could pose avoidance issues and the new law would leave too much discretionary power to the public authorities.
Kromě toho by nové právní předpisy začaly platit až od 1. ledna 2013, a Komise by tak v každém případě musela nařídit navrácení podpory nezákonně poskytované od roku 2006 do roku 2012 v rámci osvobození od ICI.
In addition, the new rules will apply only as of 1 January 2013 and therefore, in any case, the Commission should order the recovery of the aid unlawfully granted under the ICI exemption from 2006 to 2012.
5.3 Připomínky italských orgánů k připomínkám dvou zúčastněných stran
Observations from the Italian authorities on the comments from the two interested parties
Italské orgány vysvětlily, že odkaz na čl. 2 odst. 41, 42 a 44 dekretu-zákona č. 262/2006 uvedený v článku 91a je třeba chápat jako obecný odkaz na druh postupu, který se používá při rozdělení nemovitosti dvojího využití na části.
The Italian authorities explained that the reference to Article 2(41), (42) and (44) of Decree Law No 262/2006 contained in Article 91a(2) should be read as a general reference to the type of procedure to be followed for dividing up a mixed use property.
Tento postup se používá nezávisle na příslušnosti k určité skupině katastru nemovitostí.
This procedure applies irrespective of the cadastral category.
Itálie dále upřesnila, že italský daňový systém je v zásadě založen na povinnosti poplatníků podávat daňové přiznání a že úpravy specifických aspektů za pomoci prováděcích opatření jsou běžnou právní praxí.
Italy also explained that, in general, the Italian tax system is based on the obligation for taxpayers to submit a tax declaration and that it is a very common legislative practice to leave the regulation of specific aspects to the implementing legislation.
Kvůli zavedení nového systému daňových přiznání pro nemovitosti užívané nekomerčními subjekty zákonem přijatým v březnu 2012 bylo rovněž nutné odložit datum vstupu v platnost nového systému pro tyto subjekty.
Moreover, as the law adopted in March 2012 introduces a new system for the declaration of real estate used by non-commercial entities, it was necessary to postpone the entry into force of the new system for those entities.
Pokud jde o navrácení podpory, italské orgány upřesnily, že není zpětně možné určit, které nemovitosti vlastněné nekomerčními subjekty byly využívány k provozování činností, jejichž povaha nebyla výhradně komerční (a proto se na ně vztahovalo osvobození od ICI).
As regards recovery, the Italian authorities said that it is not possible to identify retroactively which real estate belonging to non-commercial entities was used for not exclusively commercial activities (and which therefore benefited from the ICI exemption).
Údaje z katastru nemovitostí ve skutečnosti neposkytují informace o druhu činnosti provozované v určité nemovitosti [39].
The cadastral data do not in fact provide any information on the type of activity performed in a property [39].
Ani jiné daňové databáze neumožňují identifikovat nemovitosti, které nekomerční subjekty užívaly k základním činnostem, jež nebyly provozovány výhradně komerčním způsobem.
Nor is it possible to identify from the other tax databases which real estate was used by non-commercial entities for institutional activities performed on a non-exclusively commercial basis.
Předtím však Komise musí posoudit, zda alespoň někteří z dotyčných nekomerčních subjektů nejsou ve skutečnosti podniky pro účely právních předpisů Unie v oblasti hospodářské soutěže.
First the Commission needs to assess whether at least some of the non-commercial entities involved are in fact undertakings for the purposes of Union competition law.
6.1 Označení nekomerčních subjektů za podniky
The classification of non-commercial entities as undertakings
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise poukazovala na to, že nekomerční subjekty, na něž se vztahovala dotyčná opatření, provozovaly alespoň částečně hospodářské činnosti, a byly proto na základě těchto činností označeny za podniky.
In the decision initiating the procedure, the Commission noted that the non-commercial entities concerned by the measures in question performed, at least partially, economic activities and were therefore classified as undertakings on the basis of those activities.
Tyto činnosti (jež se zaměřují na jasně definované kategorie příjemců) nepředstavují nabídku zboží a služeb, jež by nekomerční subjekty nabízely na trhu a která by konkurovala činnostem provozovaným komerčními podniky.
These activities – targeting well-defined categories of recipients - do not constitute a supply of goods or services on the market by non-commercial entities and are not in competition with the activities performed by commercial undertakings.
Tyto nekomerční subjekty působící ve veřejném zájmu nelze tudíž považovat za podniky, čímž odpadá předběžná podmínka pro použití čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Therefore, these non-commercial entities, operating in the public interest, should not be considered undertakings, which is the prerequisite for the application of Article 107(1) of the Treaty.
Podle italských orgánů a některých ze 78 zúčastněných stran nadto v mnoha případech skutečný trh s tímto druhem činností ani neexistuje.
Moreover, according to the Italian authorities and some of the 78 interested parties, in many cases there is no actual market for such activities.
Téměř všechny tyto činnosti se rovněž vyznačují specifickými vlastnostmi, jež lze shrnout takto:
Almost all of these activities also have specific characteristics, which can be summarised as follows:
jsou poskytovány zdarma nebo za nižší ceny či se slevou;
they are provided free of charge or at reduced fees/prices;
jsou poskytovány ze solidárních pohnutek a za účelem společenského užitku, které jsou chování komerčních podniků cizí;
they are provided for purposes of solidarity and social benefit, which fall outside the scope of commercial undertakings;
ve srovnání s komerčními podniky, jejichž chování se řídí logikou trhu, je jejich daňová schopnost omezená;
they have a reduced tax-paying capacity compared with commercial undertakings, which operate on market principles;
hospodaří se schodkem či s nízkými příjmy a jejich veškeré zisky musí být reinvestovány v souladu s jejich zaměřením.
they generate deficits or low income; any profit must be reinvested in line with the entity’s objectives.
Vzhledem k výše uvedeným vlastnostem a specifickým účelům zkoumaných nekomerčních subjektů nelze tyto subjekty považovat za podniky.
In view of these characteristics and the specific aims of the non-commercial entities in question, it is not possible to consider these entities to be undertakings.
Komise upozorňuje, že podle ustálené judikatury se pojmem „podnik“ rozumí všechny subjekty provozující hospodářskou činnost bez ohledu na právní postavení takového subjektu a způsob jeho financování [40].
The Commission notes that, according to settled case law, the concept of undertaking covers every entity engaged in an economic activity, regardless of its legal status and the way it is financed [40].
Označení určitého subjektu za podnik závisí zcela na povaze jeho činnosti.
Therefore, the classification of a particular entity depends entirely on the nature of its activities.
Tato zásada má tři následující významné důsledky.
This general principle has three important consequences, which are described below.
Za prvé postavení, které určitému subjektu přiznává příslušný vnitrostátní předpis, je irelevantní.
First, the status of an entity under a specific national law is immaterial.
To znamená, že irelevantní jsou právní forma i organizační struktura.
This means that its legal and organisational form is irrelevant.
Subjekt, který je na základě vnitrostátních právních předpisů označován jako sdružení či sportovní klub, lze tedy nicméně považovat za podnik podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Therefore, even an entity which is classified as an association or a sports club under national law may nevertheless be regarded as an undertaking for the purposes of Article 107(1).
Jediným relevantním kritériem v tomto ohledu je, zda podnik provozuje hospodářskou činnost či ne.
The only relevant criterion is whether or not the entity concerned carries on an economic activity.
Za druhé uplatnění právních předpisů o státních podporách nezávisí na tom, že subjekt byl založen za účelem zisku, neboť i neziskový subjekt může nabízet zboží a služby na trhu [41].
Second, the application of the state aid rules does not depend on whether the entity is set up to generate profits, since non-profit entities can also offer goods and services on the market [41].
Za třetí je určitý subjekt za podnik označován ve spojitosti se zvláštní činností.
Third, the classification of an entity as an undertaking is always relative to a specific activity.
Subjekt provozující činnost jak hospodářské, tak nehospodářské povahy se za podnik považuje pouze s ohledem na první druh činnosti.
An entity that carries on both economic and non-economic activities is regarded as an undertaking only with regard to the former type of activity.
Za hospodářskou činnost se považuje každá činnost, jejímž účelem je nabízet zboží a služby na trhu.
An economic activity is any activity consisting of offering goods and services on a market.
V tomto ohledu Komise konstatuje, že Itálií a dalšími 78 zúčastněnými stranami vznesené vlastnosti a prvky uvedené v bodě (97), které se i v případě jejich připuštění netýkají všech případů, samy o sobě k vyloučení hospodářské povahy dotyčných činností nestačí.
In this respect, the Commission considers that the characteristics and aspects referred to in paragraph 97 indicated by Italy and the 78 interested parties, which even by their own admission are not present in all cases, cannot per se exclude the economic nature of the activities involved.
Jak již bylo upřesněno, v souladu s čl. 7 odst. 2a dekretu-zákona č. 203/2005 ve znění dekretu-zákona č. 223/2006 (dnes zrušeného) činnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. i) zákona o ICI mohly mít komerční povahu za předpokladu, že tato povaha u nich nebude výhradní.
As already explained, according to Article 7(2a) of Decree Law No 203/2005, as amended by Decree Law No 223/2006 (now repealed), the activities listed in Article 7(1)(i) of the ICI law could be of a commercial nature, provided that they were not exclusively commercial in nature.
Oběžník ze dne 29. ledna 2009 u každé činnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. i) uváděl řadu kritérií, podle kterých bylo možné určit, kdy je nutné každou z nich považovat za činnost, která nemá povahu výhradně komerční.
The Circular of 29 January 2009 had drawn up a number of criteria for each of the activities listed in Article 7(1)(i), in order to establish when each of them must be considered non-exclusively commercial in nature.
Pokud byly splněny podmínky uvedené v oběžníku, byly nekomerční subjekty osvobozeny od ICI, přestože činnosti jimi provozované vykazovaly prvky hospodářské povahy.
If the conditions indicated in the Circular were fulfilled, the non-commercial entities were exempted from ICI, even when the activities they carried on also included economic aspects.
Jak je doloženo v rozhodnutí o zahájení řízení, bylo v oblasti zdravotnických činností ve skutečnosti zásadním požadavkem, aby nekomerční subjekty s orgány veřejné moci uzavřely dohodu nebo smlouvu.
Indeed, as already stated in the decision initiating the procedure, in the health sector the main requirement was that the non-commercial entities had concluded an agreement or a contract with the public authorities.
Je zřejmé, že tato podmínka k vyloučení hospodářské povahy dotyčných činností sama nestačí.
It is clear that this condition cannot per se exclude the economic nature of the activities concerned.
Stejným způsobem v případě vzdělávacích činností musely mít školy určitou úroveň vyučování, přijímat žáky s postižením, uplatňovat kolektivní vyjednávání, při přijímání žáků vyloučit diskriminaci a případné provozní přebytky reinvestovat do vzdělávací činnosti.
Similarly, as regards education, the school had to comply with teaching standards, be accessible to disabled pupils, apply collective working agreements and a non-discriminatory enrolment policy and reinvest profits in the educational activity.
Ani tyto podmínky však nevylučují hospodářskou povahu vzdělávacích činností provozovaných výše uvedeným způsobem.
Again, these requirements do not exclude the economic nature of the educational activities carried on in this way.
Pokud jde o kinosály, ty musely promítat filmy kulturního rázu, filmy disponující osvědčením kvality nebo dětské filmy.
As regards cinemas, they were required to show films of cultural interest or with a quality certificate or films for children.