natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vhodná kombinace politických nástrojů umožní podnikům a spotřebitelům lépe chápat dopad jejich činností na životní prostředí a tento dopad řídit.
An appropriate mix of policy instruments would enable businesses and consumers to improve their understanding of the impact of their activities on the environment and to manage that impact.
Mezi tyto politické nástroje patří ekonomické pobídky, tržní nástroje, požadavky na informace a dobrovolné nástroje a opatření, které by doplnily právní rámec a zapojily zúčastněné strany na různých úrovních.
Such policy instruments include economic incentives, market-based instruments, information requirements as well as voluntary tools and measures to complement legislative frameworks and to engage stakeholders at different levels.
Všechna opatření, akce a cíle stanovené v 7. akčním programu pro životní prostředí by měly být rozvíjeny v souladu se zásadami inteligentní regulace [22] a tam, kde je to vhodné, by měly podléhat komplexnímu posouzení dopadů.
All measures, actions and targets set out in the 7th EAP should be taken forward in accordance with the principles of smart regulation [22] and, where appropriate, subject to a comprehensive impact assessment.
Pokrok dosažený při plnění cílů 7. akčního programu pro životní prostředí by měl být sledován, posuzován a hodnocen na základě dohodnutých ukazatelů.
Progress towards meeting the objectives of the 7th EAP should be monitored, assessed and evaluated on the basis of agreed indicators.
V souladu s čl. 192 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by měly být prioritní cíle politiky Unie v oblasti životního prostředí stanoveny v obecném akčním programu.
In accordance with Article 192(3) TFEU, the priority objectives in respect of Union policy on the environment should be set out in a general action programme.
Pokud jde o prioritní cíle stanovené v tomto rozhodnutí, stanoví 7. akční program pro životní prostředí řadu opatření a akcí uvedených v příloze za účelem dosažení uvedených cílů.
For the priority objectives set out in this Decision, a number of measures and actions are identified in the 7th EAP set out in the Annex, with a view to achieving those objectives.
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení všeobecného akčního programu Unie v oblasti životního prostředí, jímž se stanoví prioritní oblasti, nelze uspokojivým způsobem dosáhnout na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu rozsahu a účinků tohoto akčního programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
Since the objective of this Decision, namely to set up a General Union Environment Action Programme setting out priority objectives, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale and effects of that action programme be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective,
Přijímá se všeobecný akční program Unie v oblasti životního prostředí na období do 31. prosince 2020 (dále jen „7. akční program pro životní prostředí“) ve znění uvedeném v příloze.
A general Union action programme in the field of the environment for the period up to 31 December 2020 (‘the 7th Environment Action programme’ or ‘7th EAP’), as set out in the Annex, is hereby adopted.
akční program pro životní prostředí má tyto prioritní cíle:
The 7th Environment Action Programme shall have the following priority objectives:
chránit, zachovávat a rozvíjet přírodní bohatství Unie;
to protect, conserve and enhance the Union’s natural capital;
změnit Unii v zelené a konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství účinně využívající zdroje;
to turn the Union into a resource-efficient, green and competitive low-carbon economy;
chránit občany Unie před environmentálními tlaky a riziky ovlivňujícími jejich zdraví a dobré životní podmínky;
to safeguard the Union’s citizens from environment-related pressures and risks to health and well-being;
maximalizovat přínos právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí na základě jejich lepšího provádění;
to maximise the benefits of Union environment legislation by improving implementation;
zlepšit znalostní a faktickou základnu pro politiku Unie v oblasti životního prostředí;
to improve the knowledge and evidence base for Union environment policy;
zajistit investice pro politiku v oblasti životního prostředí a klimatu a zabývat se environmentálními externalitami;
to secure investment for environment and climate policy and address environmental externalities;
zlepšit začlenění problematiky životního prostředí a soudržnost politik;
to improve environmental integration and policy coherence;
posílit udržitelnost měst Unie;
to enhance the sustainability of the Union’s cities;
zvýšit efektivnost Unie při řešení mezinárodních problémů v oblasti životního prostředí a klimatu.
to increase the Union’s effectiveness in addressing international environmental and climate-related challenges.
akční program pro životní prostředí je založen na zásadě obezřetnosti, zásadě odvrácení ohrožení životního prostředí u zdroje a na zásadě „znečišťovatel platí“.
The 7th EAP shall be based on the precautionary principle, the principles of preventive action and of rectification of pollution at source and the polluter-pays principle.
akční program pro životní prostředí přispívá k vysoké úrovni ochrany životního prostředí a vyšší kvalitě života a sociálního blahobytu občanů.
The 7th EAP shall contribute to a high level of environmental protection and to an improved quality of life and well-being for citizens.
Všechna opatření, akce a cíle stanovené v 7. akčním programu pro životní prostředí jsou navrhovány a prováděny v souladu se zásadami inteligentní regulace („smart regulation“) a případně podléhají komplexnímu posouzení dopadů.
All measures, actions and targets set out in the 7th EAP shall be proposed and implemented in accordance with the principles of smart regulation and, where appropriate, subject to a comprehensive impact assessment.
Příslušné orgány Unie a členských států přijmou vhodná opatření s cílem splnění prioritních cílů stanovených v 7. akčním programu pro životní prostředí.
The relevant Union institutions and the Member States are responsible for taking appropriate action, with a view to the delivery of the priority objectives set out in the 7th EAP.
Při přijímání těchto opatření se řádně zohlední zásady svěření pravomocí, subsidiarity a proporcionality v souladu s článkem 5 Smlouvy o Evropské unii.
Action shall be taken with due account of the principles of conferral, subsidiarity and proportionality, in accordance with Article 5 of the Treaty on European Union.
Veřejné orgány na všech úrovních spolupracují při provádění 7. akčního programu pro životní prostředí s podniky a sociálními partnery, zástupci z řad občanské společnosti a jednotlivými občany.
Public authorities at all levels shall work with businesses and social partners, civil society and individual citizens in implementing the 7th EAP.
Komise zajistí, aby provádění jednotlivých prvků 7. akčního programu pro životní prostředí bylo sledováno v rámci pravidelného sledování v souvislosti se strategií Evropa 2020.
The Commission shall ensure that the implementation of the relevant elements of the 7th EAP is monitored in the context of the regular monitoring process of the Europe 2020 Strategy.
Toto sledování by mělo vycházet z informací vyplývajících z ukazatelů stavu životního prostředí Evropské agentury pro životní prostředí, jakož i z ukazatelů používaných ke sledování pokroku při dosahování stávajících právních předpisů v oblasti životního prostředí a změny klimatu a cílů, jako jsou cíle v oblasti klimatu a energetiky, biologické rozmanitosti a účinného využívání zdrojů.
This process shall be informed by the European Environment Agency’s indicators on the state of the environment as well as indicators used to monitor progress in achieving existing environment and climate-related legislation and targets such as the climate and energy targets, biodiversity targets and resource efficiency milestones.
Komise rovněž provede hodnocení 7. akčního programu pro životní prostředí.
The Commission shall also carry out an evaluation of the 7th EAP.
Toto hodnocení se zakládá mimo jiné na zprávě Evropské agentury pro životní prostředí o stavu životního prostředí a na konzultacích se zainteresovanými subjekty.
That evaluation shall be based, inter alia, on the European Environment Agency’s report on the state of the environment and on a consultation with interested stakeholders.
Komise předloží zprávu založenou na uvedeném hodnocení Evropskému parlamentu a Radě ve vhodné lhůtě před ukončením 7. akčního programu pro životní prostředí.
The Commission shall submit a report based on this evaluation to the European Parliament and to the Council in due course before the end of the 7th EAP.
S ohledem na uvedené hodnocení a další politický vývoj v dané oblasti Komise včas předloží, bude-li to vhodné, návrh 8. programu pro životní prostředí, aby se tak zamezilo proluce mezi 7. akčním programem pro životní prostředí a 8. programem pro životní prostředí.
In the light of that evaluation and other relevant policy developments, the Commission shall, if appropriate, present a proposal for an 8th EAP in a timely manner, with a view to avoiding a gap between the 7th EAP and the 8th EAP.
Úř. věst C 161, 6.6.2013, s. 77.
OJ C 161, 6.6.2013, p. 77.
Úř. věst. C 218, 30.7.2013, s. 53.
OJ C 218, 30.7.2013, p. 53.
Postoj Evropského parlamentu ze dne 24. října 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 15. listopadu 2013.
Position of the European Parliament of 24 October 2013 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 15 November 2013.
KOM(2010) 2020 a závěry Evropské Rady ze dne 17. června 2010 (EUCO 13/10).
COM(2010) 2020 and European Council conclusions of 17 June 2010 (EUCO 13/10).
Tento plán byl uveden v závěrech Rady ze dne 17. května 2011 a byl schválen usnesením Evropského parlamentu ze dne 15. března 2012 (P7-TA(2012)0086).
The Roadmap was noted by the Council in its Conclusions of 17 May 2011 and was endorsed by the European Parliament in its Resolution of 15 March 2012 (P7_TA(2012)0086).
Zasedání Evropské rady konané ve dnech 8. a 9. března 2007.
European Council of 8 and 9 March 2007.
Závěry Evropské rady ze zasedání konaného ve dnech 25. a 26. března 2010 EUCO 7/10; Závěry Rady ze dne 15. března 2010 (7536/10); KOM(2011) 244.
European Council conclusions of 25 and 26 March 2010 (EUCO 7/10); Council conclusions of 15 March 2010 (7536/10); COM(2011) 244.
Závěry Rady ze dne 4. prosince 2008 (16852/08).
Council conclusions of 4 December 2008 (16852/08).
Směrnice 2008/56/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19).
Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 establishing a framework for community action in the field of marine environmental policy (Marine Strategy Framework Directive) (OJ L 164, 25.6.2008, p. 19).
Rozhodnutí č. 1600/2002/ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. L 152, 11.6.2008, s. 1).
Decision No 1600/2002/EC; Directive 2008/50/EC of the European Parliament and of the Council of 21 May 2008 on ambient air quality and cleaner air for Europe (OJ L 152, 11.6.2008, p. 1).
Směrnice č. 1600/2002/ES; Johannesburský prováděcí plán (WSSD 2002).
Decision No 1600/2002/EC; Johannesburg Plan of Implementation (WSSD 2002).
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).
Directive 2008/98/EC, of the European Parliament and of the Council of 19 November 2008 on waste (OJ L 312, 22.11.2008, p. 3).
Závěry Rady ze dne 11. června 2012 (11186/12); KOM(2011) 571.
Council conclusions of 11 June 2012 (11186/12); COM(2011) 571.
Usnesení valného shromáždění Organizace spojených národů A/Res/66/288 ze dne 27. července 2012 o výsledku konference Rio + 20 s názvem „Budoucnost jakou chceme“.
United Nations General Assembly Resolution A/Res/66/288 of 27 July 2012 on the outcome of the Rio + 20 Conference, entitled ‘The Future We Want’.
AKČNÍ PROGRAM PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ DO ROKU 2020 „SPOKOJENÝ ŽIVOT V MEZÍCH NAŠÍ PLANETY“
THE 7th ENVIRONMENT ACTION PROGRAMME TO 2020 – ‘LIVING WELL, WITHIN THE LIMITS OF OUR PLANET’
Tato vize pro rok 2050 je určena jako vodítko pro opatření na období do roku 2020 a dále:
The following 2050 vision is intended to help guide action up to and beyond 2020:
V roce 2050 žijeme spokojeně a v ekologických mezích naší planety.
In 2050, we live well, within the planet’s ecological limits.
Zdrojem naší prosperity a zdravého životního prostředí je inovační a cyklická ekonomika, v níž se ničím neplýtvá a v níž jsou přírodní zdroje spravovány udržitelným způsobem a biologická rozmanitost je chráněna, ceněna a obnovována způsoby, jež posílí odolnost naší společnosti.
Our prosperity and healthy environment stem from an innovative, circular economy where nothing is wasted and where natural resources are managed sustainably, and biodiversity is protected, valued and restored in ways that enhance our society’s resilience.
Náš růst s nízkými emisemi uhlíku je již dávno oddělen od využívání zdrojů a udává krok zabezpečené a udržitelné globální společnosti.
Our low-carbon growth has long been decoupled from resource use, setting the pace for a safe and sustainable global society.
AKČNÍ PLÁN NA OBDOBÍ DO ROKU 2020
A PROGRAMME FOR ACTION TO 2020
Za posledních 40 let byla zavedena široká škála právních předpisů v oblasti životního prostředí, které dohromady představují nejkomplexnější moderní normy na světě.
Over the past 40 years, a broad range of environment legislation has been put in place, amounting to the most comprehensive modern standards in the world.
To přispělo k řešení některých nejzávažnějších obav v oblasti životního prostředí, které vyjádřili občané a podniky v Unii.
This has helped to address some of the most serious environmental concerns of citizens and businesses in the Union.
Emise znečišťujících látek do ovzduší, vody a půdy byly v posledních dekádách výrazně sníženy a obdobně tomu bylo v posledních letech i v případě emisí skleníkových plynů.
Emissions of pollutants to air, water and soil have been reduced significantly over the past decades, as have GHG emissions in recent years.
Došlo k modernizaci předpisů Unie o chemických látkách a bylo omezeno používání mnoha toxických nebo nebezpečných látek, například olova, kadmia a rtuti, ve výrobcích, jež se vyskytují ve většině domácností.
Union chemicals legislation has been modernised and the use of many toxic or hazardous substances such as lead, cadmium and mercury has been restricted in products found in most households.
Občané Unie mají k dispozici vodu, která patří k nejkvalitnějším na světě, a více než 18 % území Unie a 4 % jejích moří bylo označeno za chráněné přírodní oblasti.
Union citizens enjoy a level of water quality that is among the best in the world, and over 18 % of the Union’s territory and 4 % of its seas have been designated as protected areas for nature.
Politika Unie v oblasti životního prostředí stimuluje inovace a investice do environmentálních výrobků a služeb, čímž vytváří pracovní místa a vývozní příležitosti [1].
The Union’s environment policy has stimulated innovation and investment in environmental goods and services, generating jobs and export opportunities [1].
Postupná rozšíření nastolila ve velké části evropského kontinentu vysokou úroveň ochrany životního prostředí a úsilí Unie přispělo k posílení mezinárodního závazku bojovat proti změně klimatu a úbytku biologické rozmanitosti, jakož i k úspěšnému celosvětovému úsilí o odstranění látek poškozujících ozonovou vrstvu a olovnatých paliv.
Successive enlargements have extended high standards of environmental protection across a large part of the European continent, and the Union’s efforts have contributed to increasing international commitment to combatting climate change and biodiversity loss, and to successful global efforts to eliminate ozone-depleting substances and leaded fuels.
Významného pokroku bylo rovněž dosaženo při začleňování environmentálních cílů do jiných politik a činností Unie.
Considerable headway has also been made in integrating environmental objectives into other Union policies and activities.
Reformovaná společná zemědělská politika spojuje od roku 2003 přímé platby s požadavkem, aby zemědělci udržovali krajinu v dobrém zemědělském a environmentálním stavu a jednali v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti životního prostředí.
The reformed Common Agricultural Policy (CAP) has, since 2003, linked direct payments to requirements that farmers maintain land in good agricultural and environmental condition and comply with relevant environment legislation.
Problematika ochrany klimatu se stal nedílnou součástí energetické politiky a pokroku je dosahováno i při začleňování otázek spojených s účinným využíváním zdrojů, změnou klimatu a energetickou účinností do dalších klíčových odvětví, jako jsou doprava a stavebnictví.
Fighting climate change has become an integral part of energy policy and progress is being made on integrating resource efficiency, climate change and energy efficiency concerns into other key sectors, such as transport and buildings.
Avšak mnoho environmentálních trendů v Unii nadále vzbuzuje znepokojení a důvodem ani zdaleka není jen nedostatečné provádění stávajících právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí.
However, many environmental trends in the Union continue to be a cause for concern, not least due to insufficient implementation of existing Union environment legislation.
Pouze 17 % druhů a stanovišť posouzených v rámci směrnice o stanovištích [2] se nachází v dobrém stavu pro jejich zachování a znehodnocování a úbytek přírodního bohatství ohrožuje úsilí o dosažení cílů Unie v oblasti biologické rozmanitosti a změny klimatu.
Only 17 % of species and habitats assessed under the Habitats Directive [2] have favourable conservation status, and the degradation and loss of natural capital is jeopardising efforts to attain the Union’s biodiversity and climate change objectives.
Znehodnocování a úbytek přírodního bohatství jsou spojeny s vysokými náklady, které v našem hospodářském ani sociálním systému dosud nebyly řádně vyčísleny.
Such status of species and habitats as well as the degradation and loss of natural capital have high associated costs which have not yet been properly valued in our economic or social system.
Třicet procent území Unie je značně fragmentováno, což má nepříznivý vliv na vzájemné propojení a zdraví ekosystémů a jejich schopnost zajistit služby, jakož i životaschopná stanoviště pro konkrétní druhy.
30 % of the Union’s territory is highly fragmented, affecting the connectivity and health of ecosystems and their ability to provide services as well as viable habitats for species.
I když Unie pokročila v oddělování hospodářského růstu od emisí skleníkových plynů, využívání zdrojů a dopadů na životní prostředí, využívání zdrojů je do značné míry nadále neudržitelné a neúčinné a stále se řádně nenakládá s odpadem.
While progress has been made in the Union to decouple growth from GHG emissions, resource use and environmental impacts, resource use is still largely unsustainable and inefficient, and waste is not yet properly managed.
V důsledku toho podniky Unie přicházejí o významné příležitosti, které jim účinné využívání zdrojů nabízí, z hlediska konkurenceschopnosti, snižování nákladů, zlepšování produktivity a bezpečnosti dodávek.
As a result, businesses in the Union are foregoing the significant opportunities that resource efficiency offers in terms of competitiveness, cost reductions, improved productivity and security of supply.
Kvalita vody a úrovně znečištění ovzduší nadále představují v mnoha částech Evropy problém a občané Unie jsou opakovaně vystavováni nebezpečným látkám, jež mohou ohrozit jejich zdraví a dobré životní podmínky.
Water quality and air pollution levels are still problematic in many parts of Europe, and Union citizens continue to be exposed to hazardous substances, potentially compromising their health and well-being.
Neudržitelné využívání krajiny spotřebovává úrodnou půdu a znehodnocování půdy pokračuje, což ovlivňuje celosvětovou potravinovou bezpečnost a schopnost dosahovat cílů v oblasti biologické rozmanitosti.
Unsustainable land use is consuming fertile soils, and soil degradation continues, resulting in impacts on global food security and the achievement of biodiversity targets.
Změna životního prostředí a klimatu v Unii je stále více důsledkem vývoje na globální úrovni, včetně v souvislosti s demografickými, spotřebními, výrobními a obchodními modely a rychlým technologickým vývojem.
Environmental and climate change in the Union is increasingly caused by developments taking place at global level, including in relation to demographics, patterns of production and trade, and rapid technological progress.
Ty sice mohou nabídnout významné příležitosti pro hospodářský růst a společenský blahobyt, ale zároveň představují výzvy a vytvářejí nejistotu pro hospodářství a společnost Unie a zhoršují životní prostředí po celém světě [3].
Such developments may offer significant opportunities for economic growth and societal well-being, but pose challenges and uncertainties for the Union’s economy and society and are causing environmental degradation worldwide [3].
Spolu se současnými nehospodárnými systémy výroby a spotřeby ve světovém hospodářství zvyšuje narůstající celosvětová poptávka po výrobcích a službách a vyčerpanost zdrojů náklady na základní suroviny, nerosty a energie, vede k většímu znečištění a odpadům a celosvětovým emisím skleníkových plynů a je hlavní příčinou rychlého znehodnocování krajiny, odlesňování a úbytku biologické rozmanitosti.
Together with current wasteful production and consumption systems in the world economy, rising global demand for goods and services and the depletion of resources are increasing the cost of essential raw materials, minerals and energy, generating more pollution and waste, increasing global GHG emissions and exacerbating land degradation, deforestation and biodiversity loss.
Téměř dvě třetiny světových ekosystémů jsou na ústupu [4] a existují důkazy o tom, že hranice naší planety v oblasti biologické rozmanitosti, změny klimatu a koloběhu dusíku již byly překročeny [5].
Nearly two-thirds of the world’s ecosystems are in decline [4] and there is evidence that planetary boundaries for biodiversity, climate change and the nitrogen cycle have already been transgressed [5].
Do roku 2030 bude pravděpodobně zaznamenán 40 % nedostatek v zásobách vody, pokud se významně nepokročí v oblasti účinnějšího využívání zdrojů.
There is likely to be a global shortfall of 40 % in water by 2030 unless there is significant progress made in improving resource efficiency.
Existuje rovněž riziko, že změna klimatu tyto problémy ještě prohloubí a povede k vysokým nákladům [6].
There is also the risk that climate change will further exacerbate such problems, and will result in high costs [6].
Pro řešení některých těchto složitých otázek je třeba plně využít potenciálu stávající environmentální technologie a zajistit, aby průmysl trvale vyvíjel a zaváděl nejlepší dostupné techniky a nově vznikající inovace, jakož i vyšší využívání tržních nástrojů.
Addressing some of those complex issues requires tapping into the full potential of existing environmental technology and ensuring the continuous development and uptake by industry of the best available techniques and emerging innovations, as well as increased use of market-based instruments.