natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Provozovatel zařízení, z něhož je přemístěn CO2, uvede ve svém ročním výkazu emisí identifikační kód přijímacího zařízení vymezený v souladu s nařízením Komise (EU) č. 1193/2011 ze dne 18. listopadu 2011 o vytvoření registru Unie pro obchodovací období počínající dnem 1. ledna 2013 a následující obchodovací období systému Unie pro obchodování s emisemi podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a o změně nařízení (ES) č. 2216/2004 a (EU) č. 920/2010 [11].Pokud jde o identifikační kód převáděcího zařízení, vztahuje se první pododstavec i na přijímací zařízení.
The operator of the installation out of which the CO2 transferred shall provide in its annual emission report the receiving installation’s installation identification code recognised in accordance with Commission Regulation (EU) No 1193/2011 of 18 November 2011 establishing a Union Registry for the trading period commencing on 1 January 2013, and subsequent trading periods, of the Union emissions trading scheme pursuant to Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council and Decision No 280/2004/EC of the European Parliament and of the Council and amending Regulations (EC) No 2216/2004 and (EU) No 920/2010 [11].The first subparagraph shall also apply to the receiving installation with respect to the transferring installation’s installation identification code.
Pro stanovení množství CO2 přemístěného z jednoho zařízení do druhého použije provozovatel metodiku založenou na měření včetně dodržení souladu s články 43, 44 a 45.
For the determination of the quantity of CO2 transferred from one installation to another, the operator shall apply a measurement-based methodology including in accordance with Articles 43, 44 and 45.
Zdroj emisí musí odpovídat bodu měření a tyto emise jsou vyjádřeny jako množství přemístěného CO2.
The emission source shall correspond to the measurement point and the emissions shall be expressed as the quantity of CO2 transferred.
Pro stanovení množství CO2 přemístěného z jednoho zařízení do druhého použije provozovatel úroveň přesnosti 4, jak je uvedeno v oddíle 1 přílohy VIII.
For determining the quantity of CO2 transferred from one installation to another, the operator shall apply tier 4 as defined in section 1 of Annex VIII.
Provozovatel může použít nejbližší nižší úroveň přesnosti, pokud prokáže, že použití úrovně přesnosti 4 podle oddílu 1 přílohy VIII není technicky proveditelné nebo je spojeno s neúměrně vysokými náklady.
However, the operator may apply the next lower tier provided that it establishes that applying tier 4 as defined in section 1 of Annex VIII is technically not feasible or incurs unreasonable costs.
Provozovatelé mohou u předávacího i přijímacího zařízení stanovit množství CO2 přemístěného ze zařízení.
The operators may determine quantities of CO2 transferred out of the installation both at the transferring and at the receiving installation.
V takovém případě se použije čl. 48 odst. 3.
In that case, Article 48(3) shall apply.
MONITOROVÁNÍ EMISÍ A ÚDAJŮ O TUNOKILOMETRECH Z ČINNOSTÍ V OBLASTI LETECTVÍ
MONITORING OF EMISSIONS AND TONNE-KILOMETRE DATA FROM AVIATION
Každý provozovatel letadel monitoruje a vykazuje emise z činností v oblasti letectví pro všechny lety uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES, které tento provozovatel letadel provádí během vykazovaného období a za které odpovídá.
Each aircraft operator shall monitor and report emissions from aviation activities for all flights included in Annex I to Directive 2003/87/EC that are performed by that aircraft operator during the reporting period and for which the aircraft operator is responsible.
Za tímto účelem přiřadí provozovatel letadel všechny lety do kalendářního roku podle doby odletu měřené v koordinovaném světovém čase (UTC).
To that end, the aircraft operator shall attribute all flights to the calendar year according to the time of departure measured in Coordinated Universal Time.
Provozovatel letadel, který chce zažádat o bezplatné přidělení povolenek podle článků 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES, je také povinen monitorovat údaje o tunokilometrech pro stejné lety během příslušných sledovaných let.
The aircraft operator intending to apply for an allocation of allowances free of charge pursuant to Articles 3e or 3f of Directive 2003/87/EC shall also monitor tonne-kilometre data for the same flights during the respective monitoring years.
K identifikaci jednoznačného provozovatele letadel podle čl. 3 písm. o) směrnice 2003/87/ES odpovědného za daný let se použije volací znak používaný pro účely řízení letového provozu.
For the purpose of identifying the unique aircraft operator referred to in point (o) of Article 3 of Directive 2003/87/EC that is responsible for a flight, the call sign used for air traffic control purposes, shall be used.
Volací znak odpovídá:
The call sign shall be one of the following:
kódu ICAO v kolonce 7 letového plánu;
the ICAO designator laid down in box 7 of the flight plan;
registračním značkám letadla, pokud není kód ICAO provozovatele letadel k dispozici.
where the ICAO designator of the aircraft operator is not available, the registration markings of the aircraft.
Není-li totožnost provozovatele letadel známa, považuje příslušný orgán za provozovatele letadla jeho vlastníka, ledaže prokáže totožnost odpovědného provozovatele letadla.
Where the identity of the aircraft operator is not known, the competent authority shall consider the owner of the aircraft as aircraft operator unless it proves the identity the aircraft operator responsible.
Předkládání plánů pro monitorování
Submission of monitoring plans
Nejpozději čtyři měsíce před tím, než provozovatel letadel zahájí činnosti v oblasti letectví, na které se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, předloží příslušnému orgánu plán pro monitorování a vykazování emisí v souladu s článkem 12.
At the latest four months before an aircraft operator commences aviation activities covered by Annex I to Directive 2003/87/EC, it shall submit to the competent authority a monitoring plan for the monitoring and reporting of emissions in accordance with Article 12.
Odchylně od prvního pododstavce provozovatel letadel, který poprvé provádí leteckou činnost, na kterou se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, která nemohla být předvídána čtyři měsíce před zahájením činnosti, předá plán pro monitorování příslušnému orgánu bez zbytečného odkladu, nejpozději však šest týdnů po provedení uvedené činnosti.
By way of derogation from the first subparagraph, an aircraft operator that performs an aviation activity covered by Annex I to Directive 2003/87/EC for the first time that could not be foreseen four months in advance of the activity, shall submit a monitoring plan to the competent authority without undue delay, but no later than six weeks after performance of that activity.
Provozovatel letadel poskytne příslušnému orgánu odpovídající odůvodnění, proč nemohl být plán pro monitorování předán čtyři měsíce před zahájením činnosti.
The aircraft operator shall provide adequate justification to the competent authority why a monitoring plan could not be submitted four months in advance of the activity.
Pokud není dopředu znám členský stát správy uvedený v článku 18a směrnice 2003/87/ES, předloží provozovatel letadel neprodleně plán pro monitorování, jakmile jsou k dispozici informace ohledně příslušného orgánu členského státu správy.
Where the administering Member State referred to in Article 18a of Directive 2003/87/EC is not known in advance, the aircraft operator shall without undue delay submit the monitoring plan when information on the competent authority of the administering Member State becomes available.
Pokud chce provozovatel letadel zažádat o bezplatné přidělení povolenek podle článků 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES, je povinen také předložit plán pro monitorování a vykazování údajů o tunokilometrech.
Where the aircraft operator is intending to apply for an allocation of allowances free of charge pursuant to Articles 3e or 3f of Directive 2003/87/EC, it shall also submit a monitoring plan for the monitoring and reporting of tonne-kilometre data.
Tento plán pro monitorování musí být předložen nejpozději čtyři měsíce před začátkem:
That monitoring plan shall be submitted at the latest four months prior to the start of one of the following:
sledovaného roku uvedeného v čl. 3e odst. 1 směrnice 2003/87/ES pro oblasti použití podle tohoto článku;
the monitoring year mentioned in Article 3e(1) of Directive 2003/87/EC for applications pursuant to that Article;
druhého kalendářního roku období uvedeného v čl. 3c odst. 2 směrnice 2003/87/ES pro oblasti použití podle článku 3f této směrnice.
the second calendar year of the period referred to in Article 3c(2) of Directive 2003/87/EC for applications pursuant to Article 3f of that Directive.
Metodika monitorování pro emise z činností v oblasti letectví
Monitoring methodology for emissions from aviation activities
Každý provozovatel letadel stanoví roční emise CO2 z činností v oblasti letectví vynásobením roční spotřeby paliva vyjádřené v tunách odpovídajícím emisním faktorem.
Each aircraft operator shall determine the annual CO2 emissions from aviation activities by multiplying the annual consumption of each fuel expressed in tonnes by the respective emission factor.
Každý provozovatel letadel stanoví spotřebu paliva pro jednotlivé lety a jednotlivá paliva, včetně paliva spotřebovaného pomocným palubním zdrojem.
Each aircraft operator shall determine the fuel consumption for each flight and for each fuel, including fuel consumed by the auxiliary power unit.
Za tímto účelem použije provozovatel letadel některou z metod uvedených v oddíle 1 přílohy III.
For that purpose, the aircraft operator shall use one of the methods laid down in section 1 of Annex III.
Provozovatel letadel zvolí metodu, která zajišťuje nejúplnější a nejvčasnější údaje ve spojení s nejnižší nejistotou, aniž by vznikaly neúměrně vysoké náklady.
The aircraft operator shall choose the method which provides for the most complete and timely data combined with the lowest uncertainty without incurring unreasonable costs.
Každý provozovatel letadel stanoví množství doplněného paliva podle oddílu 1 přílohy III na základě jednoho z následujících způsobů:
Each aircraft operator shall determine the fuel uplift referred to in section 1 of Annex III based on one of the following:
měřením dodavatelem paliva, jak je pro každý let zdokumentováno v dodacích listech paliva nebo na fakturách;
the measurement by the fuel supplier, as documented in the fuel delivery notes or invoices for each flight;
údajů z palubních diagnostických systémů letadla zaznamenaných v dokumentaci o hmotnosti a vyvážení, v technickém deníku letadla, nebo tyto údaje mohou být provozovateli letadel předávány elektronicky z letadla.
data from aircraft onboard measurement systems recorded in the mass and balance documentation, in the aircraft technical log or transmitted electronically from the aircraft to the aircraft operator.
Provozovatel letadel stanoví množství paliva obsažené v nádrži pomocí údajů z palubních diagnostických systémů letadla a zaznamenané v dokumentaci o hmotnosti a vyvážení v technickém deníku letadla nebo je přenese z letadla v elektronické podobě.
The aircraft operator shall determine fuel contained in the tank using data from aircraft onboard measurement systems and recorded in the mass and balance documentation, in the aircraft technical log or transmit it electronically from the aircraft to the aircraft operator.
Provozovatelé letadel použijí úroveň přesnosti 2 uvedenou v oddíle 2 přílohy III.
Aircraft operators shall apply tier 2 as set out in section 2 of Annex III.
Provozovatelé letadel s průměrnými vykazovanými ročními emisemi za obchodovací období bezprostředně předcházející aktuálnímu obchodovacímu období, které odpovídaly nejvýše 50000 tunám fosilního CO2, mohou použít jako minimum úroveň přesnosti 1 podle oddílu 2 přílohy III.
However, aircraft operators having reported average annual emissions over the trading period immediately preceding the current trading period, which were equal to or less than 50000 tonnes of fossil CO2 may apply as a minimum tier 1 as defined in section 2 of Annex III.
Všichni provozovatelé letadel mohou použít jako minimum úroveň přesnosti 1 podle oddílu 2 přílohy III pro zdrojové toky, které společně odpovídají méně než 5000 tunám fosilního CO2 za rok nebo méně než 10 % až do maximálního množství 100000 tun fosilního CO2 za rok, podle toho, který údaj je vyšší ve vyjádření pomocí absolutní hodnoty.
All aircraft operators may apply as a minimum tier 1 as defined in section 2 of Annex III for source streams jointly corresponding to less than 5000 tonnes of fossil CO2 per year or less than 10 %, up to a maximum contribution of 100000 tonnes of fossil CO2 per year, whichever is highest in terms of absolute value.
Pokud nejsou pro účely tohoto pododstavce vykazované emise dostupné nebo je již nelze použít, může provozovatel letadel ke stanovení průměrných ročních emisí použít konzervativní odhad nebo předpoklad.
Where, for the purposes of this subparagraph reported emissions are not available or no longer applicable, the aircraft operator may use a conservative estimate or projection to determine the average annual emissions.
Je-li množství doplněného paliva nebo množství paliva zbývajícího v nádržích stanoveno v jednotkách objemu (vyjádřených v litrech), převede provozovatel letadel toto množství z objemového vyjádření na hmotnostní vyjádření pomocí hodnot skutečné hustoty.
Where the amount of fuel uplift or the amount of fuel remaining in the tanks is determined in units of volume, expressed in litres, the aircraft operator shall convert that amount from volume to mass by using actual density values.
Provozovatel letadel stanoví skutečnou hustotu pomocí některé z následujících možností:
The aircraft operator shall determine the actual density by using one of the following:
palubních diagnostických systémů;
on-board measurement systems;
hustoty naměřené dodavatelem paliva při doplňování paliva a zaznamenané na faktuře za palivo nebo dodacím listu paliva.
the density measured by the fuel supplier at fuel uplift and recorded on the fuel invoice or delivery note.
Skutečná hustota je vyjádřena v kg/l a stanovena pro použitelnou teplotu pro konkrétní měření.
The actual density shall be expressed in kg/litre and determined for the applicable temperature for a specific measurement.
V případech, pro které nejsou k dispozici hodnoty skutečné hustoty, se použije po schválení příslušným orgánem standardní faktor hustoty 0,8 kg/l.
In cases for which actual density values are not available, a standard density factor of 0,8 kg/litre shall be applied upon approval by the competent authority.
Pro účely výpočtu podle odstavce 1 použije provozovatel letadel standardní emisní faktory uvedené v tabulce 2 přílohy III.
For the purposes of the calculation referred to in paragraph 1, the aircraft operator shall use the default emission factors set out in Table 2 in Annex III.
Pro účely vykazování se tento přístup považuje za úroveň přesnosti 1.
For reporting purposes, that approach shall be considered as tier 1.
Pro paliva, která nejsou uvedena v této tabulce, stanoví provozovatel letadel emisní faktor považovaný za úroveň přesnosti 2 v souladu s článkem 32.
For fuels not listed in that table, the aircraft operator shall determine the emission factor in accordance with Article 32, considered as tier 2.
Pro tato paliva se výhřevnost stanoví a vykáže jako informativní položka.
For such fuels, the net calorific value shall be determined and reported as a memo-item.
Odchylně od odstavce 7 může provozovatel letadel po získání souhlasu příslušného orgánu odvodit emisní faktor nebo obsah uhlíku, na němž je faktor založen, nebo výhřevnost pro komerční paliva ze záznamů o nákupech příslušného paliva poskytovaného dodavatelem paliva za předpokladu, že tato odvození byla provedena na základě mezinárodně uznávaných norem a že nelze použít emisní faktory uvedené v tabulce 2 přílohy III.
By way of derogation from paragraph 7, the aircraft operator may, upon approval by the competent authority, derive the emission factor or the carbon content, on which it is based, or the net calorific value for commercially traded fuels from the purchasing records for the respective fuel provided by the fuel supplier, provided that those have been derived based on internationally accepted standards and the emission factors listed in Table 2 in Annex III cannot be applied.
Zvláštní ustanovení týkající se biomasy
Specific provisions for biomass
Pro stanovení podílu biomasy směsného paliva se přiměřeně použije článek 39.
Article 39 shall apply accordingly to the determination of the biomass fraction of a mixed fuel.
Bez ohledu na čl. 39 odst. 2 povolí příslušný orgán případně pro stanovení podílu biomasy použití metodiky jednotně použitelné ve všech členských státech.
Notwithstanding Article 39(2), the competent authority shall allow the use of a methodology uniformly applicable in all Member States for the determination of the biomass fraction, as appropriate.
Podle této metodiky se podíl biomasy, výhřevnost a emisní faktor nebo obsah uhlíku paliva použitého při činnosti v oblasti letectví systému EU ETS uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES stanoví na základě záznamů o nákupu paliva.
Under that methodology, the biomass fraction, net calorific value and emission factor or carbon content of the fuel used in an EU ETS aviation activity listed in Annex I to Directive 2003/87/EC shall be determined using fuel purchase records.
Pro usnadnění jednotného používání ve všech členských státech je tato metodika založena na pokynech Komise.
The methodology shall be based on the guidelines provided by the Commission to facilitate its consistent application in all Member States.
Používání biopaliv v letecké dopravě je posuzováno v souladu s článkem 18 směrnice 2009/28/ES.
The use of biofuels for aviation shall be assessed in accordance with Article 18 of Directive 2009/28/EC.
Malí producenti emisí
Small emitters
Za malé producenty emisí se považují provozovatelé letadel, kteří po tři po sobě jdoucí čtyřměsíční období uskuteční v každém tomto období méně než 243 letů, a provozovatelé letadel, kteří uskuteční lety s celkovými ročními emisemi nižšími než 25000 tun CO2 za rok.
Aircraft operators operating fewer than 243 flights per period for three consecutive four-month periods and aircraft operators operating flights with total annual emissions lower than 25000 tonnes CO2 per year shall be considered small emitters.
Odchylně od článku 52 mohou malí producenti emisí odhadnout spotřebu paliva pomocí nástrojů zavedených agenturou Eurocontrol nebo jinou příslušnou organizací, jež může zpracovávat veškeré příslušné informace o letovém provozu, jako jsou informace, které má k dispozici Eurocontrol, a zabránit podhodnocování emisí.
By way of derogation from Article 52, small emitters may estimate the fuel consumption using tools implemented by Eurocontrol or another relevant organisation, which can process all relevant air traffic information corresponding to that available to Eurocontrol and avoid any underestimations of emissions.
Příslušné nástroje se mohou použít pouze tehdy, jsou-li schváleny Komisí, včetně použití opravných koeficientů k odstranění případných nejistot v metodách modelování.
The applicable tools may only be used if they are approved by the Commission including the application of correction factors to compensate for any inaccuracies in the modelling methods.
Odchylně od článku 12 může malý producent emisí, který chce využívat některý z nástrojů uvedených v odstavci 2 tohoto článku, předložit v plánu pro monitorování emisí pouze následující informace:
By way of derogation from Article 12, a small emitter who intends to make use of any of the tools referred to in paragraph 2 of this Article may submit only the following information in the monitoring plan for emissions:
informace požadované podle bodu 1 oddílu 2 přílohy I;
information required pursuant to point 1 of section 2 of Annex I;
důkaz o tom, že jsou splněny prahové hodnoty stanovené pro malé producenty emisí v odstavci 1 tohoto článku;
evidence that the thresholds for small emitters set out in paragraph 1 of this Article are met;
název nástroje uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, který bude použit pro stanovení odhadu spotřeby paliva, nebo odkaz na něj.
the name of or reference to the tool as referred to in paragraph 2 of this Article that will be used for estimating the fuel consumption.
Malý producent emisí je osvobozen od povinnosti předkládat podklady uvedené ve třetím pododstavci čl. 12 odst. 1.
A small emitter shall be exempted from the requirement to submit the supporting documents referred to in the third subparagraph of Article 12(1).
Pokud provozovatel letadel používá některý z nástrojů uvedených v odstavci 2 a během vykazovaného roku překročí prahové hodnoty uvedené v odstavci 1, je povinen tuto skutečnost neprodleně oznámit příslušnému orgánu.
Where an aircraft operator uses any of the tools referred to in paragraph 2 and exceeds the thresholds referred to in paragraph 1 during a reporting year, the aircraft operator shall notify the competent authority thereof without undue delay.
Provozovatel letadel neprodleně předloží příslušnému orgánu ke schválení podstatné změny plánu pro monitorování ve smyslu čl. 15 odst. 4. písm. a) bodu vi).
The aircraft operator shall, without undue delay, submit a significant modification of the monitoring plan within the meaning of point (vi) of Article 15(4)(a) to the competent authority for approval.
Příslušný orgán však povolí provozovateli letadel nadále používat nástroj uvedený v odstavci 2 za předpokladu, že tento provozovatel uspokojivě prokáže příslušnému orgánu, že prahové hodnoty uvedené v odstavci 1 nebyly během posledních pěti vykazovaných období dosud překročeny a že nebudou od následujícího vykazovaného období znovu překročeny.
However, the competent authority shall allow that the aircraft operator continues to use a tool referred to in paragraph 2 provided that that aircraft operator demonstrates to the satisfaction of the competent authority that the thresholds referred to in paragraph 1 have not already been exceeded within the past five reporting periods and will not be exceeded again from the following reporting period onwards.
Zdroje nejistoty
Sources of uncertainty
Provozovatel letadel určí zdroje nejistoty a jejich související úrovně nejistoty.
The aircraft operator shall identify sources of uncertainty and their associated levels of uncertainty.
Provozovatel letadel vezme tyto informace v úvahu při výběru metodiky monitorování podle čl. 52 odst. 2.
The aircraft operator shall consider that information when selecting the monitoring methodology pursuant to Article 52(2).
Stanoví-li provozovatel letadel doplněné palivo v souladu s čl. 52 odst. 3 písm. a), nemusí předkládat další důkaz ohledně související úrovně nejistoty.
Where the aircraft operator determines fuel uplifts in accordance with point (a) of Article 52(3), it shall not be required to provide further proof of the associated uncertainty level.
Pokud se pro měření doplněného paliva nebo paliva v nádržích používají palubní systémy v souladu s čl. 52 odst. 3 písm. b), je nutno úroveň nejistoty spojenou s měřením paliva doložit prostřednictvím všech následujících údajů:
Where on-board systems are used for measuring fuel uplift or fuel contained in tanks in accordance with point (b) of Article 52(3), the level of uncertainty associated with fuel measurements shall be supported by all of the following:
specifikace výrobce letadla určující úrovně nejistoty u palubních systémů pro měření paliva;
the aircraft manufacturer’s specifications determining uncertainty levels of on-board fuel measurement systems;
doklady o provádění běžných kontrol uspokojivého fungování systémů pro měření paliva.
evidence of carrying out routine checks of the satisfactory operation of the fuel measurement systems.