natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mění se odstavce D1 a D20.
Paragraphs D1 and D20 are amended.
D1 Účetní jednotka se může rozhodnout využít jednu nebo více z těchto výjimek týkajících se:
D1 An entity may elect to use one or more of the following exemptions:
převodů aktiv od zákazníků (odstavec D24);
transfers of assets from customers (paragraph D24);
umoření finančních závazků nástroji vlastního kapitálu (odstavec D25) a
extinguishing financial liabilities with equity instruments (paragraph D25); and
silné hyperinflace (odstavce D26–D30).
severe hyperinflation (paragraphs D26–D30).
Účetní jednotka však nepoužije tyto výjimky analogicky pro jiné položky.
An entity shall not apply these exemptions by analogy to other items.
Ocenění finančních aktiv a finančních závazků reálnou hodnotou při počátečním vykázání
Fair value measurement of financial assets or financial liabilities at initial recognition
D20 Bez ohledu na požadavky odstavců 7 a 9 může účetní jednotka použít požadavky obsažené v poslední větě odstavce AG76 a AG76A standardu IAS 39 prospektivně na transakce uzavřené o dni přechodu na IFRS nebo později.
D20 Notwithstanding the requirements of paragraphs 7 and 9, an entity may apply the requirements in the last sentence of IAS 39 paragraph AG76 and in paragraph AG76A prospectively to transactions entered into on or after the date of transition to IFRSs.
Vkládají se nadpis a nové odstavce D26-D30.
A heading and paragraphs D26–D30 are added.
Silná hyperinflace
Severe hyperinflation
D26 Pokud má účetní jednotka funkční měnu, jež byla nebo je měnou hyperinflační ekonomiky, určí, zda tato měna byla dotčena silnou hyperinflací před datem přechodu na IFRS.
D26 If an entity has a functional currency that was, or is, the currency of a hyperinflationary economy, it shall determine whether it was subject to severe hyperinflation before the date of transition to IFRSs.
To platí pro účetní jednotky, jež přijímají IFRS poprvé, jakož i pro účetní jednotky, které již IFRS používají.
This applies to entities that are adopting IFRSs for the first time, as well as entities that have previously applied IFRSs.
D27 Měna hyperinflační ekonomiky je dotčena silnou hyperinflací, pokud má tyto znaky:
D27 The currency of a hyperinflationary economy is subject to severe hyperinflation if it has both of the following characteristics:
D28 Funkční měna účetní jednotky přestane být dotčena silnou hyperinflací dnem normalizace funkční měny.
D28 The functional currency of an entity ceases to be subject to severe hyperinflation on the functional currency normalisation date.
Uvedeným dnem je den, kdy už funkční měna nemá jeden nebo oba znaky z odstavce D27, nebo den, kdy účetní jednotka změní svou funkční měnu tak, že její funkční měnou se stane měna, která není dotčena silnou hyperinflací.
That is the date when the functional currency no longer has either, or both, of the characteristics in paragraph D27, or when there is a change in the entity’s functional currency to a currency that is not subject to severe hyperinflation.
D29 Pokud je den přechodu účetní jednotky na IFRS dnem normalizace funkční měny nebo dnem pozdějším, může se účetní jednotka rozhodnout, že ocení všechny aktiva i závazky držené před dnem normalizace funkční měny reálnou hodnotou v den přechodu na IFRS.
D29 When an entity’s date of transition to IFRSs is on, or after, the functional currency normalisation date, the entity may elect to measure all assets and liabilities held before the functional currency normalisation date at fair value on the date of transition to IFRSs.
Účetní jednotka může použít uvedenou reálnou hodnotu jako předpokládané pořizovací náklady uvedených aktiv a závazků v počátečním výkazu o finanční pozici podle IFRS.
The entity may use that fair value as the deemed cost of those assets and liabilities in the opening IFRS statement of financial position.
D30 Pokud den normalizace funkční měny spadá do dvanáctiměsíčního srovnávacího období, může činit toto srovnávací období měně než 12 měsíců za předpokladu, že je za uvedené kratší období poskytnuta úplná sada účetní závěrky (dle požadavků odstavce 10 standardu IAS 1).
D30 When the functional currency normalisation date falls within a 12-month comparative period, the comparative period may be less than 12 months, provided that a complete set of financial statements (as required by paragraph 10 of IAS 1) is provided for that shorter period.
Doplňuje se nový odstavec 97H.
Paragraph 39H is added.
Dokumentem Silná hyperinflace a odstranění pevných dat u prvouživatelů (novela IFRS 1), vydaným v prosinci 2010, byly změněny odstavce B2, D1 a D20 a vloženy nové odstavce 31C a D26–D30.
Severe Hyperinflation and Removal of Fixed Dates for First-time Adopters (Amendments to IFRS 1), issued in December 2010, amended paragraphs B2, D1 and D20 and added paragraphs 31C and D26–D30.
ZMĚNY IFRS 9
AMENDMENTS TO IFRS 9
IFRS 9 Finanční nástroje (vydáno v listopadu 2009)
IFRS 9 Financial Instruments (issued November 2009)
Odstavec C2 se mění takto:
Paragraph C2 is amended as follows.
C2 V dodatku B se mění odstavce B1, B2 a B5, …
C2 In Appendix B, paragraphs B1, B2 and B5 are amended, …
Odstavec C3 se mění tak, že se vkládá nový odstavec D20, který zní:
Paragraph C3 is amended by adding paragraph D20 as follows.
C3 V dodatku (výjimky z ostatních IFRS) se mění odstavce D19 a D20 …
C3 In Appendix D (exemptions from other IFRSs), paragraphs D19 and D20 are amended …
IFRS 9 Finanční nástroje (vydáno v říjnu 2010)
IFRS 9 Financial Instruments (issued October 2010)
Odstavce C2 a C3 se mění takto:
Paragraphs C2 and C3 are amended as follows.
V odstavci C2 se novelizovaný odstavec B2 mění takto:
In paragraph C2, the amendment to paragraph B2 is amended as follows
B2 Vyjma možnosti obsažené v odstavci B3 použije prvouživatel požadavky na odúčtování podle IFRS 9 Finanční nástroje prospektivně na transakce uskutečněné dnem přechodu na IFRS nebo později.
B2 Except as permitted by paragraph B3, a first-time adopter shall apply the derecognition requirements in IFRS 9 Financial Instruments prospectively for transactions occurring on or after date of transition to IFRSs.
V odstavci C3 se novelizovaný odstavec D20 mění takto:
In paragraph C3, the amendment to paragraph D20 is amended as follows:
D20 Bez ohledu na požadavky odstavců 7 a 9 může účetní jednotka použít požadavky obsažené v poslední větě odstavce B5.4.8 a v odstavci B5.4.9 standardu IFRS 9 prospektivně na transakce uzavřené o dni přechodu na IFRS nebo později.
D20 Despite the requirements of paragraphs 7 and 9, an entity may apply the requirements in the last sentence of paragraph B5.4.8 and in paragraph B5.4.9 of IFRS 9 prospectively to transactions entered into on or after the date of transition to IFRSs.
Novela IAS 12
Amendments to IAS 12
Doplňují se nové odstavce 51B a 51C a následující nový příklad a nové odstavce 51D, 51E, 98 a 99.
Paragraphs 51B and 51C and the following example, and paragraphs 51D, 51E, 98 and 99 are added.
Daňová základna
Tax base
10 V případech, kdy daňová základna aktiva nebo závazku není úplně zřejmá, je vhodné zvážit základní princip, na kterém je tento standard založen: účetní jednotka až na určité omezené výjimky vykazuje odložený daňový závazek (pohledávku) vždy, když by realizace nebo vypořádání účetní hodnoty aktiva nebo závazku způsobily budoucí platbu daně vyšší (nižší), než by byla, kdyby realizace získání nebo vypořádání neměly žádné daňové dopady.
10 Where the tax base of an asset or liability is not immediately apparent, it is helpful to consider the fundamental principle upon which this Standard is based: that an entity shall, with certain limited exceptions, recognise a deferred tax liability (asset) whenever recovery or settlement of the carrying amount of an asset or liability would make future tax payments larger (smaller) than they would be if such recovery or settlement were to have no tax consequences.
Příklad C za odstavcem 51A ilustruje okolnosti, za nichž by mohlo být užitečné použít tento základní princip, například když daňová základna aktiva či závazku závisí na očekávaném způsobu realizace nebo vypořádání.
Example C following paragraph 51A illustrates circumstances when it may be helpful to consider this fundamental principle, for example, when the tax base of an asset or liability depends on the expected manner of recovery or settlement.
Způsob, jakým účetní jednotka v některých jurisdikcích realizuje (vypořádává) účetní hodnotu aktiva (závazku), může ovlivnit jednu nebo obě z následujících veličin:
In some jurisdictions, the manner in which an entity recovers (settles) the carrying amount of an asset (liability) may affect either or both of:
používanou daňovou sazbu, když účetní jednotka realizuje (vypořádává) účetní hodnotu aktiva nebo závazku, a
the tax rate applicable when the entity recovers (settles) the carrying amount of the asset (liability); and
daňovou základnu aktiva (závazku).
the tax base of the asset (liability).
V těchto případech účetní jednotka oceňuje odložené daňové závazky a odložené daňové pohledávky daňovou sazbou a daňovou základnou, které jsou v souladu s očekávaným způsobem realizace nebo vypořádání.
In such cases, an entity measures deferred tax liabilities and deferred tax assets using the tax rate and the tax base that are consistent with the expected manner of recovery or settlement.
Příklad A
Example A
Položka pozemků, budov a zařízení má účetní hodnotu 100 a daňovou základnu 60. Daňová sazba 20 % by se uplatňovala, kdyby se tato položka prodávala, a daňová sazba 30 % se použije ke zdanění ostatních zisků.
An item of property, plant and equipment has a carrying amount of 100 and a tax base of 60.
Příklad B
Example B
Položka pozemků, budov a zařízení s pořizovací cenou 100 a účetní hodnotou 80 je přeceněna na 150.
An item of property, plant and equipment with a cost of 100 and a carrying amount of 80 is revalued to 150.
Pro daňové účely není provedena odpovídající korekce.
No equivalent adjustment is made for tax purposes.
Oprávky pro daňové účely jsou 30 a daňová sazba je 30 %.
Cumulative depreciation for tax purposes is 30 and the tax rate is 30 %.
Pokud se položka prodá za vyšší částku, než byla pořizovací cena, daňové oprávky 30 budou zahrnuty do zdanitelného zisku, ale tržba převyšující pořizovací cenu nebude zdanitelná.
If the item is sold for more than cost, the cumulative tax depreciation of 30 will be included in taxable income but sale proceeds in excess of cost will not be taxable.
Daňová základna položky je 70 a vzniká zdanitelný přechodný rozdíl 80.
The tax base of the item is 70 and there is a taxable temporary difference of 80.
Pokud účetní jednotka očekává realizaci účetní hodnoty užíváním položky, musí vytvořit zdanitelný zisk 150, ale bude moci odečíst odpisy pouze ve výši 70.
If the entity expects to recover the carrying amount by using the item, it must generate taxable income of 150, but will only be able to deduct depreciation of 70.
V tomto případě činí odložený daňový závazek 24 (30 % z 80).
On this basis, there is a deferred tax liability of 24 (80 at 30 %).
Pokud účetní jednotka očekává realizaci účetní hodnoty prodejem položky okamžitě s výnosem 150, odložený daňový závazek se vypočítá takto:
If the entity expects to recover the carrying amount by selling the item immediately for proceeds of 150, the deferred tax liability is computed as follows:
Zdanitelný přechodný rozdíl
Taxable Temporary Difference
Daňová sazba
Tax Rate
Odložený daňový závazek
Deferred Tax Liability
Daňové oprávky
Cumulative tax depreciation
Výnos převyšující pořizovací cenu
Proceeds in excess of cost
(Poznámka: podle odstavce 61A dodatečná odložená daň, která vzniká z přecenění, je účtována v ostatním úplném výsledku)
(note: in accordance with paragraph 61A, the additional deferred tax that arises on the revaluation is recognised in other comprehensive income)
Příklad C
Example C
Základní údaje jsou stejné jako v příkladu B, pouze pokud je položka prodána za více než pořizovací cenu, daňové oprávky budou zahrnuty do zdanitelného zisku (zdaněny 30 %) a tržby z prodeje budou zdaněny 40 %, po odpočtu nákladů upravených o inflaci ve výši 110.
The facts are as in example B, except that if the item is sold for more than cost, the cumulative tax depreciation will be included in taxable income (taxed at 30 %) and the sale proceeds will be taxed at 40 %, after deducting an inflation-adjusted cost of 110.
To znamená, že daňová základna je 70, zdanitelný přechodný rozdíl 80 a odložený daňový závazek 24 (30 % z 80) jako v příkladu B.
On this basis, the tax base is 70, there is a taxable temporary difference of 80 and there is a deferred tax liability of 24 (80 at 30 %), as in example B.
Pokud účetní jednotka očekává, že realizuje účetní hodnotu prodejem položky okamžitě s výnosem ve výši 150, bude moci odečíst indexovaný náklad 110.
If the entity expects to recover the carrying amount by selling the item immediately for proceeds of 150, the entity will be able to deduct the indexed cost of 110.
Čistý výnos 40 bude zdaněn 40 %.
The net proceeds of 40 will be taxed at 40 %.
Kromě toho daňové oprávky 30 budou zahrnuty do zdanitelného zisku a zdaněny 30 %.
In addition, the cumulative tax depreciation of 30 will be included in taxable income and taxed at 30 %.
To znamená, že daňová základna je 80 (110 minus 30), existuje zdanitelný přechodný rozdíl 70 a odložený daňový závazek 25 (40 % ze 40 plus 30 % ze 30).
On this basis, the tax base is 80 (110 less 30), there is a taxable temporary difference of 70 and there is a deferred tax liability of 25 (40 at 40 % plus 30 at 30 %).
Pokud v tomto příkladě není daňová základna bezprostředně patrná, může při rozhodnutí pomoci základní pravidlo vyjádřené v odstavci 10.
If the tax base is not immediately apparent in this example, it may be helpful to consider the fundamental principle set out in paragraph 10.
Pokud odložený daňový závazek nebo odložená daňová pohledávka vznikne z neodepisovatelného aktiva oceněného modelem přeceňování dle IAS 16, musí ocenění odloženého daňového závazku nebo odložené daňové pohledávky odrážet daňové důsledky realizace účetní hodnoty tohoto neodepisovatelného aktiva prodejem, bez ohledu na způsob ocenění jeho účetní hodnoty.
If a deferred tax liability or deferred tax asset arises from a non-depreciable asset measured using the revaluation model in IAS 16, the measurement of the deferred tax liability or deferred tax asset shall reflect the tax consequences of recovering the carrying amount of the non-depreciable asset through sale, regardless of the basis of measuring the carrying amount of that asset.
Stanoví-li proto daňový právní předpis daňovou sazbu použitou na zdanitelnou částku odvozenou z prodeje aktiva, která se liší od daňové sazby použité pro zdanitelnou částku odvozenou z užívání aktiva, je při ocenění odloženého daňového závazku nebo pohledávky vztahující se k neodepisovatelnému aktivu použita prvně uvedená sazba.
Accordingly, if the tax law specifies a tax rate applicable to the taxable amount derived from the sale of an asset that differs from the tax rate applicable to the taxable amount derived from using an asset, the former rate is applied in measuring the deferred tax liability or asset related to a non-depreciable asset.
Pokud odložený daňový závazek nebo odložená daňová pohledávka vznikne z investičního nemovitého majetku, který je oceněn modelem oceňování reálnou hodnotou dle IAS 40, existuje vyvratitelná domněnka, že účetní hodnota investičního nemovitého majetku bude realizována prodejem.
If a deferred tax liability or asset arises from investment property that is measured using the fair value model in IAS 40, there is a rebuttable presumption that the carrying amount of the investment property will be recovered through sale.
Ocenění odloženého daňového závazku nebo odložené daňové pohledávky musí tedy odrážet daňové důsledky plné realizace účetní hodnoty investičního nemovitého majetku výhradně prodejem, ledaže je domněnka vyvrácena.
Accordingly, unless the presumption is rebutted, the measurement of the deferred tax liability or deferred tax asset shall reflect the tax consequences of recovering the carrying amount of the investment property entirely through sale.
Tato domněnka je vyvrácena, pokud investiční nemovitý majetek je odepisovatelný a je držen v rámci obchodního modelu, jehož cílem je spotřebovat v podstatě veškeré hospodářské užitky tohoto investičního nemovitého majetku v čase, a nikoli prodejem.
This presumption is rebutted if the investment property is depreciable and is held within a business model whose objective is to consume substantially all of the economic benefits embodied in the investment property over time, rather than through sale.
Pokud je tato domněnka vyvrácena, použijí se požadavky odstavců 51 a 51A.
If the presumption is rebutted, the requirements of paragraphs 51 and 51A shall be followed.
Příklad ilustrující odstavec 51C
Example illustrating paragraph 51C
Investiční nemovitý majetek má pořizovací cenu 100 a reálnou hodnotu 150.
An investment property has a cost of 100 and fair value of 150.
Ocení se za použití modelu oceňování reálnou hodnotou dle IAS 40.
It is measured using the fair value model in IAS 40.
Zahrnuje pozemek s pořizovací cenou 40 a reálnou hodnotou 60 a budovu s pořizovací cenou 60 a reálnou hodnotou 90.
It comprises land with a cost of 40 and fair value of 60 and a building with a cost of 60 and fair value of 90.
Pozemek má neomezenou dobu životnosti.
The land has an unlimited useful life.
Oprávky budovy pro daňové účely činí 30.
Cumulative depreciation of the building for tax purposes is 30.
Nerealizovanými změnami v reálné hodnotě investičního nemovitého majetku není ovlivněn zdanitelný zisk.
Unrealised changes in the fair value of the investment property do not affect taxable profit.
Pokud se investiční nemovitý majetek prodá za více, než činila pořizovací cena, bude zrušení daňových oprávek 30 zahrnuto do zdanitelného zisku a zdaněno obvyklou daňovou sazbou 30 %.
If the investment property is sold for more than cost, the reversal of the cumulative tax depreciation of 30 will be included in taxable profit and taxed at an ordinary tax rate of 30 %.
Pokud výnos z prodeje přesáhne pořizovací cenu, stanoví daňová legislativa daňovou sazbu 25 % pro aktiva držená méně než dva roky a 20 % pro aktiva držená dva roky nebo déle.
For sales proceeds in excess of cost, tax law specifies tax rates of 25 % for assets held for less than two years and 20 % for assets held for two years or more.
Protože investiční nemovitý majetek se oceňuje modelem oceňování reálnou hodnotou dle IAS 40, existuje vyvratitelná domněnka, že účetní jednotka celou účetní hodnotu investičního nemovitého majetku realizuje získá prodejem.
Because the investment property is measured using the fair value model in IAS 40, there is a rebuttable presumption that the entity will recover the carrying amount of the investment property entirely through sale.
Pokud uvedená domněnka není vyvrácena, odložená daň odráží daňové důsledky realizace celé účetní hodnoty prodejem, i když účetní jednotka očekává, že před prodejem získá z nemovitého majetku příjem z pronájmu.
If that presumption is not rebutted, the deferred tax reflects the tax consequences of recovering the carrying amount entirely through sale, even if the entity expects to earn rental income from the property before sale.
Daňová základna pozemku, pokud je prodán, je 40 a vzniká zdanitelný přechodný rozdíl 20 (60 – 40).
The tax base of the land if it is sold is 40 and there is a taxable temporary difference of 20 (60 – 40).
Daňová základna budovy, pokud je prodána, je 30 (60 – 30) a vzniká zdanitelný přechodný rozdíl 60 (90 – 30).
The tax base of the building if it is sold is 30 (60 – 30) and there is a taxable temporary difference of 60 (90 – 30).
V důsledku toho celkový zdanitelný přechodný rozdíl týkající se investičního nemovitého majetku činí 80 (20 + 60).
As a result, the total taxable temporary difference relating to the investment property is 80 (20 + 60).
V souladu s odstavcem 47 je daňovou sazbou sazba, jež by se měla použít pro období, kdy bude investiční nemovitý majetek realizován.
In accordance with paragraph 47, the tax rate is the rate expected to apply to the period when the investment property is realised.
Pokud účetní jednotka očekává, že nemovitý majetek prodá poté, co jej bude držet více než dva roky, spočítá se výsledný odložený daňový závazek následovně:
Thus, the resulting deferred tax liability is computed as follows, if the entity expects to sell the property after holding it for more than two years:
Pokud účetní jednotka očekává, že prodá nemovitý majetek poté, co jej bude držet méně než dva roky, výše uvedený způsob výpočtu se změní tak, že se na výnos převyšující pořizovací cenu použije daňová sazba 25 %, a nikoli 20 %.
If the entity expects to sell the property after holding it for less than two years, the above computation would be amended to apply a tax rate of 25 %, rather than 20 %, to the proceeds in excess of cost.
Pokud ale účetní jednotka drží budovu v rámci obchodního modelu, jehož cílem je spotřebovat v podstatě veškeré hospodářské užitky z budovy v čase, a nikoli prodejem, bude u této budovy tato domněnka vyvrácena.
If, instead, the entity holds the building within a business model whose objective is to consume substantially all of the economic benefits embodied in the building over time, rather than through sale, this presumption would be rebutted for the building.
Pozemek se však neodepisuje.
However, the land is not depreciable.
Domněnka realizace prodejem by tudíž nebyla vyvrácena u pozemku.
Therefore the presumption of recovery through sale would not be rebutted for the land.
Z toho plyne, že odložený daňový závazek by odrážel daňové důsledky realizace účetní hodnoty budovy používáním a účetní hodnoty pozemku prodejem.
It follows that the deferred tax liability would reflect the tax consequences of recovering the carrying amount of the building through use and the carrying amount of the land through sale.
Daňová základna budovy, pokud je používána, je 30 (60 – 30) a vzniká zdanitelný přechodný rozdíl 60 (90 – 30), z něhož vyplývá odložený daňový závazek 18 (30 % z 60).
The tax base of the building if it is used is 30 (60 – 30) and there is a taxable temporary difference of 60 (90 – 30), resulting in a deferred tax liability of 18 (60 at 30 %).
Daňová základna pozemku, pokud je prodán, je 40 (20 – 30) a vzniká zdanitelný přechodný rozdíl 20 (60 – 40), z něhož vyplývá odložený daňový závazek 4 (20 % z 20).
The tax base of the land if it is sold is 40 and there is a taxable temporary difference of 20 (60 – 40), resulting in a deferred tax liability of 4 (20 at 20 %).
V důsledku toho platí, že pokud domněnka realizace prodejem je u budovy vyvrácena, odložený daňový závazek týkající se investičního nemovitého majetku je 22 (18 + 4).
As a result, if the presumption of recovery through sale is rebutted for the building, the deferred tax liability relating to the investment property is 22 (18 + 4).
Vyvratitelná domněnka v odstavci 51C se použije také tehdy, pokud odložený daňový závazek nebo odložená daňová pohledávka vznikne z ocenění investičního nemovitého majetku v podnikové kombinaci, jestliže účetní jednotka použije model ocenění reálnou hodnotou při následném ocenění uvedeného investičního nemovitého majetku.
The rebuttable presumption in paragraph 51C also applies when a deferred tax liability or a deferred tax asset arises from measuring investment property in a business combination if the entity will use the fair value model when subsequently measuring that investment property.
Ustanovením odstavců 51B–51D zůstávají nedotčeny požadavky na používání zásad z odstavců 24–33 (odčitatelné přechodné rozdíly) a z odstavců 34–36 (nevyužité daňové ztráty a nevyužité daňové odpočty) tohoto standardu při zachycení a oceňování odložených daňových pohledávek.
Paragraphs 51B–51D do not change the requirements to apply the principles in paragraphs 24–33 (deductible temporary differences) and paragraphs 34–36 (unused tax losses and unused tax credits) of this Standard when recognising and measuring deferred tax assets.