natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V květnu 2004 Komise na základě nařízení o dočasném obranném mechanismu schválila italský režim podpor loděnicím [20], který stanoví podmínky, jež odpovídají podmínkám uvedeným ve shora citovaném nařízení.
In May 2004 the Commission, on the basis of the TDM Regulation, approved the Italian TDM scheme which made available aid for shipbuilding [20] on conditions corresponding to those in the TDM Regulation.
Italský režim podpor stanoví zejména přiznání podpory až do 6 % smluvní hodnoty před poskytnutím podpory na výrobu plavidel dodaných do tří let ode dne podpisu konečné smlouvy a možnost prodloužení dodací lhůty ze strany Komise, pouze „pokud to uzná za zdůvodněné technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“ (odstavec 29 italského režimu pomoci).
In particular, the Italian TDM scheme provided that aid up to 6 % of the value of the contract before aid could be granted in respect of ships delivered within three years of the date of signing the final contract, and that an extension to this period could be allowed only when the Commission found it justified "by the technical complexity of the individual shipbuilding project concerned or by delays resulting from unexpected disruptions of a substantial and defensible nature in a working programme of a yard due to exceptional circumstances, unforeseeable and external to the company" (paragraph 29 of the Italian scheme).
Dne 31. ledna 2005 předložila loděnice De Poli italským orgánům žádost o poskytnutí příspěvku podle právě citovaného režimu na stavbu plavidla C 241 ve výši 1,3 milionu EUR.
On 31 January 2005, De Poli applied to the Italian authorities for aid under the Italian scheme in relation to the construction of vessel C 241, for an amount of EUR 1,3 million.
Dne 25. ledna 2008 společnost De Poli požádala, aby datum dodání plavidla C 241 bylo přeloženo z 31. prosince 2007 na 31. srpen 2008.
On 25 January 2008, De Poli asked the Italian authorities for an extension to the delivery deadline for vessel C 241 from 31 December 2007 until 31 August 2008.
Italské orgány potvrdily, že pomoc nebyla vyplacena, a zdůraznily, že v důsledku rozhodnutí ze dne 21. října 2008 [21], ve kterém Komise shledala další přidělení prostředků ve výši 10 milionů EUR na pokrytí italského režimu podpor jako nepřípustné, v současnosti nedisponují dostatečnými prostředky na vyplacení takové pomoci.
Italy confirmed that the aid has not been disbursed. It further noted that, following the Commission decision of 21 October 2008 [21], which did not find compatible the increase in the budget of the Italian TDM scheme by EUR 10 million, at present there are no funds available for providing this aid.
ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
THE DECISION TO INITIATE PROCEEDINGS
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise pochybuje, že okolnosti, které podle italských orgánů a společnosti De Poli ospravedlňují pozdní dodání plavidla C 241 (jakož i plavidel C 242, C 243 a C 244, která nejsou předmětem stávajícího posouzení), lze kvalifikovat jako „prodlení způsobená neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“ ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor.
In the decision to initiate proceedings, the Commission doubted that the circumstances invoked by Italy and De Poli to justify the delay in the delivery of vessel C 241 (as well as vessels C 242, C 243 and C 244, no longer under assessment) qualified as "delays resulting from unexpected disruptions of a substantial and defensible nature in the working programme of the yard due to exceptional circumstances unforeseeable and external to the company" within the meaning of paragraph 29 of the Italian TDM scheme.
Ačkoli se pochybnosti týkají všech čtyř plavidel (C 241, C 242, C 243 a C 244), pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení stále platí pro posouzení pouze jednoho plavidla C 241.
Although the doubts expressed in the decision to initiate proceedings concerned four vessels (C 241, C 242, C 243 and C 244), they remain relevant for the assessment of vessel C 241 on its own.
Ve svém rozhodnutí se Komise především táže, zda jsou smlouvy uzavřené se společností Arcoin S.p.A. konečné, či zda pro společnost De Poli nepředstavují pouze způsob, jak si zajistit dodržení dodací lhůty k získání podpor a konečné zákazníky hledat pouze později.
In the decision, the Commission questioned first whether the contracts signed with Arcoin SpA were final contracts or whether they were a means for De Poli to have the contracts secured before the final deadline for shipbuilding contracts to be eligible for aid, with a view to later finding final buyers for the ships.
Komise si dále klade otázku, zda samo převedení obchodních smluv mezi majiteli lodí nebylo jednou z příčin zdržení dodávky.
Second, the Commission questioned whether the transfer of the sales contracts between shipowners was in itself another cause of the delay in delivery.
Dále má Komise dojem, že společnost De Poli přijala objednávky nad rámec jejích vlastních výrobních možností, neboť loděnice v období 2005–2008 plánovala stavbu osmnácti lodí, z nichž jedna polovina měla být zhotovena ve dvou hlavních přístavech a druhá v menší loděnici.
Third, the Commission deemed that De Poli might have taken more orders than its actual production capacity enabled it to deliver, since over the period 2005-2008 the shipyard planned to build 18 vessels, half of which were to be constructed on its two main slipways and the other half to be constructed in a smaller infrastructure.
Nakonec Komise zpochybňuje tvrzení italských orgánů, že se údajná zdržení dodávek nezbytných komponent ve skutečnosti nedala předvídat, a má za to, že se jednalo o běžná obchodní rizika, se kterými plán výroby odpovědné loděnice musí počítat.
Finally, the Commission doubted that the alleged delays in the supply of essential parts were indeed unforeseeable as claimed by Italy or whether they might constitute normal commercial risks which a diligent shipyard should anticipate in its working programme.
Komise je toho názoru, že příliš pozdní objednávkou některých lodních komponent mohla společnost De Poli zvýšit riziko zpoždění dodávek.
In particular, the Commission considered that De Poli might have increased the risk of delay by ordering some parts of the vessels too late.
Připomínky členského státu a tvrzení zúčastněných stran
Comments of the Member State and arguments of the interested parties
Pokud jde o plavidlo C 241, italské orgány se v připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 16. června 2008 domnívají, že společnost De Poli disponovala potencionální výrobní kapacitou potřebnou k dodání plavidel během 36 měsíců ode dne uzavření kupní smlouvy.
As far as vessel C 241 is concerned, in its comments on the decision to initiate proceedings of 16 June 2008, Italy argues that De Poli had the capacity to deliver the vessel within 36 months from the date of signature of the sales contract.
Zdržení bylo způsobeno pouze opožděným dodáním převodovky ze strany dodavatele, což je skutečnost, kterou Itálie hodnotí ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor jako vážnou a výjimečnou okolnost nepředvídatelnou a neovlivnitelnou tímto podnikem.
The only reason that delivery was delayed was because of the late delivery of the gearbox by the supplier, a factor which Italy qualifies as substantial, exceptional, unforeseeable and external to the company within the meaning of paragraph 29 of the Italian TDM scheme.
K tomu společnost De Poli poznamenává, že ve světě majitelů lodí se nezřídka objednávají plavidla ještě během výroby nebo ta, která pak na trhu podstupují konečné úpravy.
On this point, De Poli contends that the practice of transferring sales contracts during the construction of vessels, or even after finalising the work, is not uncommon in the shipbuilding industry.
Pokud jde o rozvrh prací u plavidla C 241, společnost De Poli upozorňuje, že z důvodu náročnosti stavby lodí uplyne od okamžiku uzavření zakázky do začátku prací zpravidla několik měsíců.
In relation to the scheduling of the work for vessel C 241, De Poli observes that, due to the technical complexity of shipbuilding projects, it is normal practice for work to begin several months after the conclusion of the sales contracts.
Dle loděnice je běžné, že v období mezi podpisem smlouvy a skutečným začátkem prací je loděnice zaměstnána přípravou zahájení výroby, k níž patří stanovení prováděcího projektu a vyjednávání s různými dodavateli.
The shipyard argues that it is common for a certain period of time to elapse between the signature of the contract and the actual start of the works, and this period of time is necessary for preparatory operations, such as drafting the technical project and carrying out negotiations with the various suppliers.
Dodání převodovky je podle společnosti De Poli důležitou etapou v průběhu stavby lodi, na kterou následuje smontování převodovky s motorem, upevnění lodního šroubu a dokončení trupu plavidla.
According to De Poli, delivery of the gearbox is an essential stage in the building of a vessel – it is followed by assembly of the gearbox with the engine, the fixing of the propeller and completion of the hull.
Různé druhy montáží a přípravy/stavby je možno provést až po instalaci převodovky.
Various assembly and preparation/construction operations can only be performed after installing the gearbox.
Společnost De Poli tvrdí, že komponenty jako převodovka se zpravidla neobjednávají předem, aby se tak zabránilo nákladům na skladování a předchozím platbám, a dále zdůrazňuje, že dodavatel, na kterého se loděnice obrátila, je v této oblasti předním výrobcem s bohatou zkušeností, a proto neexistoval důvod se domnívat, že by převodovka nebyla dodána včas.
De Poli claims that it is not normal practice to order the delivery of parts such as the gearbox in advance, to avoid outlays on storage and advance payment, and emphasises that the supplier it contacted is the sector leader with proven experience, so there was no reason to suspect that the gearbox would not be delivered on time.
Společnost De Poli tvrdí, že byla schopna dodat včas osmnáct lodí objednaných během let 2005–2008, neboť zatímco jejich hrubá hmotnost obnášela 10000 tun ročně, disponovala loděnice v minulosti kapacitou převyšující 12000 tun ročně.
De Poli insists that it had the capacity to deliver the 18 vessels ordered during the 2005-2008 period on time, since the total deadweight capacity relating to those orders amounted to 10000 tonnes per year, whereas the shipyard's historical annual capacity was over 12000 tonnes per year.
Loděnice dále tvrdí, že devět z osmnácti lodí objednaných ve zmíněném období bylo menších rozměrů (20 metrů celkové délky a 25 tun hrubé váhy), kdežto pouze zbylých devět mělo stejnou velikost jako plavidlo C 241.
Furthermore, it emphasised that 9 of the 18 vessels ordered over this period were small (of lengths overall of 20 metres and deadweight capacities of 25 tonnes), while only the other 9 vessels were of the same general size as vessel C 241.
To podle společnosti De Poli dokazuje, že kapacita loděnice dostačovala ke splnění všech uzavřených objednávek v rámci stanovených lhůt a že loděnice na sebe nebrala závazky překračující výrobní kapacitu společnosti De Poli.
According to De Poli, this demonstrates that the shipyard had the capacity to deliver all the orders it took within the deadlines set and that it did not take on orders beyond its production capacity.
Společnost De Poli nakonec připomíná, že v různých případech (rovněž v případě společnosti De Poli) Komise vyhověla žádostem o prodloužení dodací lhůty z důvodů opožděného dodání nezbytných komponent.
De Poli further notes that in the past the Commission had on several occasions – including for De Poli itself – approved requests for extensions to delivery deadlines arising from the late delivery of critical components.
Vzhledem k formálnímu stažení oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty plavidel C 242, C 243 a C 244 a vzhledem k tomu, že nebyly poskytnuty žádné finanční prostředky je postup formálního zkoumání žádostí vznesených z italské strany ve prospěch tří shora uvedených plavidel napříště bezpředmětný a bude uzavřen bez dalšího hodnocení.
As a preliminary point, in the light of the formal withdrawal by Italy of the notifications consisting of requests for extension to the delivery deadlines for vessels C 242, C 243 and C 244, and the fact that no monies were disbursed, the formal investigation procedure concerning the requests submitted by Italy in relation to the aforementioned three vessels has become devoid of purpose, and will be closed without any assessment being necessary.
Předkládané posouzení se tak týká pouze plavidla C 241 a na plavidla C 242, C 243 a C 244 odkazuje, pouze pokud je to nutné pro účely samotného posouzení.
The following assessment therefore relates only to vessel C 241 and any references to vessels C 242, C 243 and C 244 will be made only in so far as is relevant to this assessment.
Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
Existence of state aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
Under Article 107(1) TFEU, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between the Member States, be incompatible with the internal market.
Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU určuje tudíž kumulativní podmínky, za kterých se určité vnitrostátní opatření stává státní podporou: opatření skýtá selektivní výhody, odčerpává státní zdroje, má negativní účinky na hospodářskou soutěž a negativně působí na obchod mezi členskými státy.
Article 107(1) TFEU therefore establishes the cumulative conditions under which a state measure qualifies as state aid: the measure confers a selective advantage, involves state resources, generates competition-distorting effects and has a negative impact on trade between Member States.
Opatření, které Itálie hodlá uskutečnit ve prospěch společnosti De Poli na podporu stavby plavidla C 241 spočívající ve finančním příspěvku až do 6 % (zhruba 1,3 milionu EUR) smluvní hodnoty před poskytnutím podpory, je nepopíratelně státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
There is no dispute that the measure which Italy plans to implement to support the construction of vessel C 241 by De Poli, consisting of a financial contribution of up to 6 % of the value of the contract before aid (approximately EUR 1,3 million), constitutes state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Opatření je financováno italským státem.
The measure is financed by the Italian Government.
Finanční prostředky určené na pokrytí nákladů, které během stavby lodi nese zpravidla loděnice, zvýhodňují společnost De Poli.
The monies confer an advantage on De Poli in so far as they are designed to cover costs normally borne by the shipyard when building a ship.
Opatření je selektivní, jelikož je zamýšleno výlučně ve prospěch společnosti De Poli, narušuje hospodářskou soutěž na evropském trhu pro stavbu lodí a má dopad na obchod mezi členskými státy.
The measure is selective since it benefits De Poli alone, and to the extent that it enhances the position of De Poli vis-à-vis its European competitors, it has the potential to distort competition in the European shipbuilding market and affect trade between Member States.
Soulad podpory s SFEU
Compatibility of the aid with the TFEU
Zkoumaný případ obsahuje dva aspekty, které Komisi daly důvod k pochybnostem, zda je podpora ve prospěch společnosti De Poli slučitelná s vnitřním trhem.
Two aspects of the case under consideration prompted the Commission to have doubts as to the compatibility of the aid to De Poli with the internal market.
Italský režim podpor na jedné straně v odstavci 29 stanoví, že podporu je možno poskytnout ve prospěch plavidel dodaných do tří let ode dne podepsání konečné smlouvy, a na druhé straně v odstavci 33 stanoví, že konečné smlouvy musí být uzavřeny před dnem ukončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, tedy před 31. březnem 2005.
Paragraph 29 of the Italian TDM scheme stipulates that aid can only be granted concerning vessels delivered within three years of the date of signing the final contract and paragraph 33 that the final contracts must have been signed before the expiry of the TDM Regulation (i.e. 31 March 2005).
Pokud jde o tento poslední bod, italské orgány vysvětlily, že postoupení smluv mezi majiteli lodí, ke kterému došlo po skončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, nelze vykládat tak, že původní smlouva na plavidlo C 241 podepsaná dne 28. ledna 2005 nepředstavuje „konečnou smlouvu“ ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor.
With respect to the second point, the Italian authorities have explained that the transfer of contracts between shipowners after the expiry of the TDM Regulation cannot be interpreted as indicating that the original contract for vessel C 241, signed on 28 January 2005, was not the "final contract" within the meaning of paragraph 29 of the Italian TDM scheme.
Komise uznává, že postoupení smlouvy třetí straně je podle všeho běžnou praxí v loďařském průmyslu.
The Commission acknowledges that the practice of transferring a contract to a third party appears to be a common one in the shipbuilding industry.
Ve svém předchozím rozhodnutí [23] týkajícím se rovněž prodloužení tříleté dodací lhůty dvou plavidel dospěla Komise například k závěru, že i přes postoupení smluv je možno první smlouvu považovat za smlouvu konečnou, neboť druh výrobku zůstal stejný a nový vlastník vystřídal předchozího s jeho právy a povinnostmi.
For instance, in a previous decision [23] also concerning the extension of the three-year delivery limit for two ships, the Commission concluded that, despite the transfer of contracts, the first contract could be considered final, given that the product type remained the same and the new owner took over the rights and obligations from the previous owner.
V citovaném případě proto Komise usoudila, že změna ve vlastnictví sama o sobě nemění povahu smluv a spolu s ní podmínky k získání podpor.
In that case the Commission thus concluded that the transfer of ownership had not in itself changed the nature of the contracts and therefore their eligibility for aid.
Rovněž v právě zkoumaném případě neznamenalo postoupení smlouvy mezi majiteli lodí změny v druhu výrobku nebo povaze smlouvy a nový vlastník v podstatě jen vystřídal původní smluvní stranu s jejími právy a povinnostmi.
In the present case, the transfer of the contract between shipowners did not involve a change in the product type or the nature of the contract and the new owner essentially took on the same rights and obligations as the original contracting party.
V tomto smyslu má Komise za to, že původní smlouva je smlouvou konečnou, a proto považuje podpory v rámci italského režimu podpor za přijatelné.
On this basis, the Commission holds that the original contract can be regarded as final, and thus eligible for aid under the Italian TDM scheme.
Vzhledem k pochybnostem vzneseným ohledně podmínek prodloužení tříleté dodací lhůty italský režim podpor stanoví, že Komise má možnost povolit takové prodloužení, pokud to uzná za zdůvodněné „technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“.
As for the doubts expressed in relation to the conditions for granting an extension to the three-year delivery deadline, the Italian TDM scheme stipulates that the Commission may grant an extension when justified by "the technical complexity of the individual shipbuilding project concerned or by delays resulting from unexpected disruptions of a substantial and defensible nature in the working programme of a yard due to exceptional circumstances, unforeseeable and external to the company".
Komise proto musí posoudit, zda italské orgány dostatečně prokázaly, že prodlení, ke kterým došlo u dodávky plavidla C 241, splňují podmínky pro prodloužení dodací lhůty, jak je stanoví italský režim podpor.
The Commission must therefore assess whether Italy has satisfactorily demonstrated that the conditions for granting the exception stipulated in the Italian TDM scheme have been met in the case of the delays incurred in the delivery of vessel C 241.
Tribunál proto usoudil, že zúčastněný členský stát musí dokázat, že údajné mimořádné okolnosti způsobily narušení pracovního plánu loděnice a opoždění dodávky lodi, a to tím, že prokáže příčinnou souvislost mezi těmito dvěma událostmi.
The Court therefore held that it is for the Member State concerned to demonstrate that the alleged exceptional circumstances constituted a sufficient disruption as to affect the working programme of the yard and delay delivery of the vessel by establishing a causal link between the two events.
Italské orgány tvrdí, že opoždění dodávky plavidla C 241 bylo zapříčiněno zpožděným dodáním převodovky (šest měsíců) a následným skluzem montážních prací o jeden měsíc.
The Italian authorities contend that the delay in the delivery of vessel C 241 is due to the delay (6 months) in supplying the gearbox and the ensuing one-month delay in the assembly operations.
Komise upozorňuje, že toto je jediný důvod uplatněný Itálií ke zdůvodnění zpoždění, a zdůrazňuje, že žádost o prodloužení neuvádí ke svému zdůvodnění nové specifikace vyplývající z postoupení smlouvy.
The Commission notes that this is the only ground for delay invoked by Italy; in particular, the request for an extension does not refer to the new specifications deriving from the transfer of the contract.
Podle praxe Komise [25] podmínka stanovující, které okolnosti je třeba považovat za „mimořádné“, vylučuje běžné či více méně normální situace, s nimiž by měl pracovní plán loděnice přiměřeným způsobem počítat.
According to established Commission practice [25], the condition that the circumstances must be "exceptional" excludes common or at least normal events with which the shipyard should reasonably have reckoned in its working programme.
Za mimořádná je možno považovat dlouhá zdržení dodávek nezbytných komponent, ale kratší zpoždění se za mimořádná nutně nepovažují, ať již jsou plány na stavbu lodí jakkoli dlouhé a náročné.
Long delays in the delivery of critical parts could be considered exceptional, but minor delays are not necessarily viewed as exceptional in processes as long and complex as shipbuilding projects.
Komise ve smyslu restriktivního výkladu platného pro takovou výjimku pozorně posoudí eventuální náznaky toho, že loděnice měla možnost předjímat, vyhnout se nebo alespoň minimalizovat zpoždění s odkazem např. na harmonogram objednávek vzhledem k danému pracovnímu plánu.
Moreover, in the light of the restrictive interpretation to be given to the exception, the Commission assesses carefully whether indications exist that the shipyard concerned could have anticipated and avoided, or at least mitigated, these delays, looking for instance at the timing of orders in view of the relevant work programme.
Podmínka nepředvídatelnosti události totiž vylučuje jakýkoli faktor, který může být zúčastněnými stranami předvídán.
The condition that the event must be unforeseeable excludes any factor that the parties could reasonably have anticipated.