natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Předpisy přijaté členskými státy podle odstavců 1 a 2 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
When Member States adopt the provisions referred to in paragraphs 1 and 2, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication.
Způsob odkazu si stanoví členské státy. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici.
They shall also include a statement that references in existing laws, regulations and administrative provisions to the directive repealed by this Directive shall be construed as references to this Directive.
Členské státy použijí právní a správní předpisy podle čl. 51 odst. 1 u žádostí o mezinárodní ochranu podaných po 20. červenci 2015 a u řízení o odnětí statusu mezinárodní ochrany zahájených po 20. červenci 2015 nebo u žádostí o mezinárodní ochranu podaných a u řízení o odnětí statusu mezinárodní ochrany zahájených před tímto datem.
Member States shall apply the laws, regulations and administrative provisions referred to in Article 51(1) to applications for international protection lodged and to procedures for the withdrawal of international protection started after 20 July 2015 or an earlier date.
Žádosti podané do 20. července 2015 a řízení o odnětí postavení uprchlíka zahájená do 20. července 2015 se řídí právními a správními předpisy přijatými podle směrnice 2005/85/ES.
Applications lodged before 20 July 2015 and procedures for the withdrawal of refugee status started before that date shall be governed by the laws, regulations and administrative provisions adopted pursuant to Directive 2005/85/EC.
Členské státy použijí právní a správní předpisy podle čl. 51 odst. 2 u žádostí o mezinárodní ochranu podaných po 20. červenci 2018 nebo i před tímto datem.
Member States shall apply the laws, regulations and administrative provisions referred to in Article 51(2) to applications for international protection lodged after 20 July 2018 or an earlier date.
Žádosti podané do 20. července 2018 se řídí právními a správními předpisy podle směrnice 2005/85/ES.
Applications lodged before that date shall be governed by the laws, regulations and administrative provisions in accordance with Directive 2005/85/EC.
Směrnice 2005/85/ES se v případě členských států, pro které je tato směrnice závazná, zrušuje s účinkem ode dne 21. července 2015, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnice uvedených v příloze II části B ve vnitrostátním právu.
Directive 2005/85/EC is repealed for the Member States bound by this Directive with effect from 21 July 2015, without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limit for transposition into national law of the Directive set out in Annex II, Part B.
Články 47 a 48 se použijí ode dne 21. července 2015.
Articles 47 and 48 shall apply from 21 July 2015.
Úř. věst. C 24, 28.1.2012, s. 79.
OJ C 24, 28.1.2012, p. 79.
Postoj Evropského parlamentu ze dne 6. dubna 2011 (Úř. věst. C 296E, 2.10.2012, s. 184) a postoj Rady ze dne 6. června 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).
Position of the European Parliament of 6 April 2011 (OJ C 296 E, 2.10.2012, p. 184) and position of the Council at first reading of 6 June 2013 (not yet published in the Official Journal).
Postoj Evropského parlamentu ze dne 10. června 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).
Position of the European Parliament of 10 June 2013 (not yet published in the Official Journal).
Úř. věst. L 337, 20.12.2011, s. 9.
OJ L 337, 20.12.2011, p. 9.
Viz strana 96 v tomto čísle Úředního věstníku.
See page 96 of this Official Journal.
Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/JVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).
Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (OJ L 190, 18.7.2002, p. 1).
Určení bezpečných zemí původu pro účely čl. 37 odst. 1
Designation of safe countries of origin for the purposes of Article 37(1)
Země se považuje za bezpečnou zemi původu, pokud lze na základě tamější právní situace, uplatňování práva v rámci demokratického systému a obecné politické situace prokázat, že v ní obecně a soustavně nedochází k pronásledování podle článku 9 směrnice 2011/95/EU, k mučení nebo nelidskému či ponižujícímu zacházení či trestům a k hrozbě z důvodu svévolného násilí v případě mezinárodního nebo vnitřního ozbrojeného konfliktu.
A country is considered as a safe country of origin where, on the basis of the legal situation, the application of the law within a democratic system and the general political circumstances, it can be shown that there is generally and consistently no persecution as defined in Article 9 of Directive 2011/95/EU, no torture or inhuman or degrading treatment or punishment and no threat by reason of indiscriminate violence in situations of international or internal armed conflict.
dodržování práv a svobod stanovených v Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod nebo Mezinárodním paktu o občanských a politických právech nebo Úmluvě OSN proti mučení, a to zejména práv, od nichž se podle čl. 15 odst. 2 uvedené evropské úmluvy nelze odchýlit;
observance of the rights and freedoms laid down in the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and/or the International Covenant for Civil and Political Rights and/or the United Nations Convention against Torture, in particular the rights from which derogation cannot be made under Article 15(2) of the said European Convention;
dodržování zásady nenavracení podle Ženevské úmluvy;
respect for the non-refoulement principle in accordance with the Geneva Convention;
systému účinných opravných prostředků proti porušování těchto práv a svobod.
provision for a system of effective remedies against violations of those rights and freedoms.
(uvedená v článku 53)
(referred to in Article 53)
(Úř. věst. L 326, 13.12.2005, s. 13).
(OJ L 326, 13.12.2005, p. 13).
(uvedená v článku 51)
(referred to in Article 51)
Lhůty pro provedení směrnice
Time limits for transposition
První lhůta: 1. prosince 2007
First deadline: 1 December 2007
Druhá lhůta: 1. prosince 2008
Second deadline: 1 December 2008
Směrnice 2005/85/ES
Directive 2005/85/EC
Čl. 2 písm. a) až c)
Article 2(a) to (c)
Čl. 2 písm. d) až f)
Article 2(d) to (f)
Čl. 2 písm. e) až g)
Article 2(e) to (g)
Čl. 2 písm. h) a i)
Article 2(h) and (i)
Čl. 2 písm. k) a l)
Article 2(k) and (l)
Čl. 2 písm. h) až k)
Article 2(h) to (k)
Čl. 2 písm. m) až p)
Article 2(m) to (p)
Čl. 4 odst. 2 písm. b) až d)
Article 4(2)(b) to (d)
Čl. 6 odst. 2 až 4
Article 6(2) to (4)
Čl. 8 odst. 2 písm. a) až c)
Article 8(2)(a) to (c)
Čl. 10 odst. 3 písm. a) až c)
Article 10(3)(a) to (c)
Čl. 10 odst. 1 písm. a) až c)
Article 10(1)(a) to (c)
Čl. 12 odst. 1 písm. a) až c)
Article 12(1)(a) to (c)
Čl. 12 odst. 1 písm. d)
Article 12(1)(d)
Čl. 10 odst. 1 písm. d) a e)
Article 10(1)(d) and (e)
Čl. 12 odst. 1 písm. e) a f)
Article 12(1)(e) and (f)
Čl. 14 odst. 1 druhý a třetí pododstavec
Article 14(1), second and third subparagraph
Čl. 12 odst. 2 písm. a)
Article 12(2)(a)
Čl. 14 odst. 2 písm. a)
Article 14(2)(a)
Čl. 12 odst. 2 písm. b)
Article 12(2)(b)
Čl. 12 odst. 2 písm. c)
Article 12(2)(c)
Čl. 14 odst. 2 písm. b)
Article 14(2)(b)
Čl. 12 odst. 4 až 6
Article 12(4) to (6)
Čl. 14 odst. 3 až 5
Article 14(3) to (5)
Čl. 15 odst. 3 písm. a)
Article 15(3)(a)
Čl. 15 odst. 3 písm. b)
Article 15(3)(b)
Čl. 15 odst. 3 písm. c)
Article 15(3)(c)
Čl. 15 odst. 3 písm. d)
Article 15(3)(d)
Čl. 15 odst. 3 písm. e)
Article 15(3)(e)
Čl. 15 odst. 3 písm. b) a c)
Article 15(3)(b) and (c)
Čl. 21 odst. 2 písm. a) a b)
Article 21(2)(a) and (b)
Čl. 15 odst. 4 až 6
Article 15(4) to (6)
Čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec první věta
Article 16(1), second subparagraph, first sentence
Čl. 23 odst. 1 druhý pododstavec úvodní slova
Article 23(1), second subparagraph, introductory words
Čl. 23 odst. 1 písm. a)
Article 23(1)(a)
Čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec druhá věta
Article 16(1), second subparagraph, second sentence
Čl. 23 odst. 1 písm. b)
Article 23(1)(b)
Čl. 16 odst. 4 druhý a třetí pododstavec
Article 16(4), second and third subparagraphs
Čl. 23 odst. 4 druhý a třetí pododstavec
Article 23(4), second and third subparagraphs
Čl. 25 odst. 6
Article 25(6)
Čl. 23 odst. 2 první pododstavec
Article 23(2), first subparagraph
Čl. 31 odst. 4 a 5
Article 31(4) and (5)
Čl. 23 odst. 2 druhý pododstavec
Article 23(2), second subparagraph
Čl. 31 odst. 6
Article 31(6)
Čl. 31 odst. 7
Article 31(7)
Čl. 23 odst. 4 písm. a)
Article 23(4)(a)
Čl. 31 odst. 8 písm. a)
Article 31(8)(a)
Čl. 23 odst. 4 písm. b)
Article 23(4)(b)
Čl. 23 odst. 4 písm. c) bod i)
Article 23(4)(c)(i)
Čl. 31 odst. 8 písm. b)
Article 31(8)(b)
Čl. 23 odst. 4 písm. c) bod ii)
Article 23(4)(c)(ii)
Čl. 23 odst. 4 písm. d)
Article 23(4)(d)
Čl. 31 odst. 8 písm. c)
Article 31(8)(c)
Čl. 23 odst. 4 písm. e)
Article 23(4)(e)
Čl. 23 odst. 4 písm. f)
Article 23(4)(f)
Čl. 31 odst. 8 písm. d)
Article 31(8)(d)
Čl. 23 odst. 4 písm. g)
Article 23(4)(g)
Čl. 31 odst. 8 písm. e)
Article 31(8)(e)
Čl. 31 odst. 8 písm. f)
Article 31(8)(f)
Čl. 23 odst. 4 písm. h) a i)
Article 23(4)(h) and (i)
Čl. 23 odst. 4 písm. j)
Article 23(4)(j)
Čl. 31 odst. 8 písm. g)
Article 31(8)(g)
Čl. 31 odst. 8 písm. h) a i)
Article 31(8)(h) and (i)
Čl. 23 odst. 4 písm. k) a l)
Article 23(4)(k) and (l)
Čl. 23 odst. 4 písm. m)
Article 23(4)(m)
Čl. 31 odst. 8 písm. j)
Article 31(8)(j)
Čl. 23 odst. 4 písm. n) a o)
Article 23(4)(n) and (o)
Čl. 31 odst. 9
Article 31(9)
Čl. 25 odst. 2 písm. a) až c)
Article 25(2)(a) to (c)
Čl. 33 odst. 2 písm. a) až c)
Article 33(2)(a) to (c)
Čl. 25 odst. 2 písm. d) a e)
Article 25(2)(d) and (e)
Čl. 25 odst. 2 písm. f) a g)
Article 25(2)(f) and (g)
Čl. 33 odst. 2 písm. d) a e)
Article 33(2)(d) and (e)
Čl. 27 odst. 1 písm. a)
Article 27(1)(a)
Čl. 38 odst. 1 písm. a)
Article 38(1)(a)
Čl. 38 odst. 1 písm. b)
Article 38(1)(b)
Čl. 27 odst. 1 písm. b) až d)
Article 27(1)(b) to (d)
Čl. 38 odst. 1 písm. c) až e)
Article 38(1)(c) to (e)
Čl. 27 odst. 2 až 5
Article 27(2) to (5)
Čl. 38 odst. 2 až 5
Article 38(2) to (5)
Čl. 30 odst. 2 až 4
Article 30(2) to (4)
Čl. 30 odst. 5 a 6
Article 30(5) and (6)
Čl. 37 odst. 3 a 4
Article 37(3) and (4)
Čl. 40 odst. 3 první věta
Article 40(3), first sentence
Čl. 32 odst. 5
Article 32(5)
Čl. 40 odst. 3 druhá věta
Article 40(3), second sentence
Čl. 32 odst. 6
Article 32(6)
Čl. 32 odst. 7 první pododstavec
Article 32(7), first subparagraph
Čl. 40 odst. 6 písm. a)
Article 40(6)(a)
Čl. 40 odst. 6 písm. b)
Article 40(6)(b)
Čl. 32 odst. 7 druhý pododstavec
Article 32(7), second subparagraph
Čl. 40 odst. 6 druhý pododstavec
Article 40(6), second subparagraph
Čl. 34 odst. 1 a odst. 2 písm. a)
Article 34(1) and (2)(a)
Čl. 42 odst. 1 a odst. 2 písm. a)
Article 42(1) and (2)(a)
Čl. 34 odst. 2 písm. b)
Article 34(2)(b)
Čl. 34 odst. 2 písm. c)
Article 34(2)(c)
Čl. 34 odst. 3 písm. a)
Article 34(3)(a)
Čl. 34 odst. 3 písm. b)
Article 34(3)(b)
Čl. 43 odst. 1 písm. a)
Article 43(1)(a)
Čl. 43 odst. 1 písm. b)
Article 43(1)(b)
Čl. 35 odst. 2 a odst. 3 písm. a) až f)
Article 35(2) and (3)(a) to (f)
Čl. 36 odst. 1 až 2 písm. c)
Article 36(1) to (2)(c)
Čl. 39 odst. 1 až 2 písm. c)
Article 39(1) to (2)(c)
Čl. 36 odst. 2 písm. d)
Article 36(2)(d)
Čl. 36 odst. 4 až 6
Article 36(4) to (6)
Čl. 39 odst. 4 až 6
Article 39(4) to (6)
Čl. 36 odst. 7
Article 36(7)
Čl. 46 odst. 1 písm. a) bod i)
Article 46(1)(a)(i)
Čl. 39 odst. 1 písm. a) bod i) a ii)
Article 39(1)(a)(i) and (ii)
Čl. 46 odst. 1 písm. a) bod ii) a iii)
Article 46(1)(a)(ii) and (iii)
Čl. 39 odst. 1 písm. a) bod iii)
Article 39(1)(a)(iii)
Čl. 46 odst. 1 písm. b)
Article 46(1)(b)
Čl. 39 odst. 1 písm. c) a d)
Article 39(1)(c) and (d)
Čl. 39 odst. 1 písm. e)
Article 39(1)(e)
Čl. 46 odst. 1 písm. c)
Article 46(1)(c)
Čl. 46 odst. 4 druhý a třetí pododstavec
Article 46(4), second and third subparagraphs
Čl. 46 odst. 5 až 9
Article 46(5) to (9)
Čl. 46 odst. 10
Article 46(10)
Čl. 41 odst. 11
Article 41(11)
Článek 43 první pododstavec
Article 43, first subparagraph
Článek 43 druhý a třetí pododstavec
Article 43, second and third subparagraphs
Čl. 51 odst. 3 a 4
Article 51(3) and (4)
Článek 52 první pododstavec
Article 52, first subparagraph
Článek 52 druhý pododstavec
Article 52, second subparagraph
Evropská rada přijala na svém zasedání dne 4. listopadu 2004 Haagský program, jenž stanoví cíle v oblasti svobody, bezpečnosti a práva pro období 2005–2010.
The European Council, at its meeting of 4 November 2004, adopted The Hague Programme, which set the objectives to be implemented in the area of freedom, security and justice in the period 2005-10.
V této souvislosti byla Evropská komise v Haagském programu vyzvána, aby dokončila hodnocení právních nástrojů první fáze a předložila Evropskému parlamentu a Radě návrhy právních nástrojů a opatření pro druhou fázi.
In this respect, The Hague Programme invited the European Commission to conclude the evaluation of the first-phase legal instruments and to submit the second-phase instruments and measures to the European Parliament and to the Council.
Při provádění této směrnice by se členské státy měly v souladu s Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a s Úmluvou OSN o právech dítěte z roku 1989 řídit především zásadou nejlepšího zájmu dítěte.
The best interests of the child should be a primary consideration of Member States when applying this Directive, in accordance with the Charter of Fundamental Rights of the European Union (the Charter) and the 1989 United Nations Convention on the Rights of the Child.
Při posuzování toho, co je v nejlepším zájmu dítěte, by členské státy měly zejména náležitě zohledňovat blaho a sociální vývoj nezletilé osoby, včetně prostředí, z kterého pochází.
In assessing the best interest of the child, Member States should in particular take due account of the minor’s well-being and social development, including his or her background.
Pro zajištění řádného používání pojmů bezpečné země na základě aktuálních informací by členské státy měly provádět pravidelné přezkumy situace v těchto zemích na základě řady zdrojů informací, zejména informací z jiných členských států, od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, od Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, od Rady Evropy a jiných významných mezinárodních organizací.
In order to ensure the correct application of the safe country concepts based on up-to-date information, Member States should conduct regular reviews of the situation in those countries based on a range of sources of information, including in particular information from other Member States, EASO, UNHCR, the Council of Europe and other relevant international organisations.
Pokud členské státy získají informace o tom, že v zemi, kterou označily za bezpečnou, se situace v oblasti lidských práv významně změnila, měly by zajistit co nejrychlejší přezkum situace a případně přehodnotit označení této země jako bezpečné.
When Member States become aware of a significant change in the human rights situation in a country designated by them as safe, they should ensure that a review of that situation is conducted as soon as possible and, where necessary, review the designation of that country as safe.
V souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 [9] se členské státy zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
In accordance with the Joint Political Declaration of Member States and the Commission on explanatory documents of 28 September 2011 [9], Member States have undertaken to accompany, in justified cases, the notification of their transposition measures with one or more documents explaining the relationship between the components of a directive and the corresponding parts of national transposition instruments. With regard to this Directive, the legislator considers the transmission of such documents to be justified.
Tímto pododstavcem není dotčen čl. 42 odst. 2 písm. b).
This subparagraph shall be without prejudice to Article 42(2)(b). Where simultaneous applications for international protection by a large number of third-country nationals or stateless persons make it impossible in practice for the determining authority to conduct timely interviews on the substance of each application, Member States may provide that the personnel of another authority be temporarily involved in conducting such interviews.
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s články 1 až 30, čl. 31 odst. 1, 2 a odst. 6 až 9, články 32 až 46, 49 a 50 a přílohou I do 20. července 2015.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Articles 1 to 30, Article 31(1), (2) and (6) to (9), Articles 32 to 46, Articles 49 and 50 and Annex I by 20 July 2015 at the latest.
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 31 odst. 3, 4 a 5 do 20. července 2018.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Article 31(3), (4) and (5) by 20 July 2018.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU
Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council
kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění)
laying down standards for the reception of applicants for international protection (recast)
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 písm. f) této smlouvy,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 78(2)(f) thereof,
Ve směrnici Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl [4], by mělo být provedeno několik podstatných změn.
A number of substantive changes are to be made to Council Directive 2003/9/EC of 27 January 2003 laying down minimum standards for the reception of asylum seekers [4].
Společná azylová politika včetně společného evropského azylového systému je nedílnou součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kteří donuceni okolnostmi oprávněně hledají ochranu v Unii.
A common policy on asylum, including a Common European Asylum System, is a constituent part of the European Union’s objective of progressively establishing an area of freedom, security and justice open to those who, forced by circumstances, legitimately seek protection in the Union.
Evropská rada se na zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 dohodla, že bude pracovat na vytvoření společného evropského azylového systému, založeného na úplném uplatňování a začlenění Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 (dále jen „Ženevská úmluva“), a čímž potvrdila zásadu nenavracení.
At its special meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999, the European Council agreed to work towards establishing a Common European Asylum System, based on the full and inclusive application of the Geneva Convention Relating to the Status of Refugees of 28 July 1951, as supplemented by the New York Protocol of 31 January 1967 (‘the Geneva Convention’), thus affirming the principle of non-refoulement.
První fáze společného evropského azylového systému bylo dosaženo přijetím příslušných právních nástrojů, včetně směrnice 2003/9/ES, stanovených ve Smlouvách.
The first phase of a Common European Asylum System was achieved through the adoption of relevant legal instruments, including Directive 2003/9/EC, provided for in the Treaties.
Evropská rada přijala na svém zasedání ve dnech 10.–11. prosince 2009 Stockholmský program, který znovu potvrdil závazek vytvořit do roku 2012 společný prostor ochrany a solidarity na základě společného azylového řízení a jednotného statusu osob, kterým byla přiznána mezinárodní ochrana, založeného na přísných normách ochrany a na spravedlivých a účinných řízeních.
The European Council, at its meeting of 10-11 December 2009, adopted the Stockholm Programme, which reiterated the commitment to the objective of establishing by 2012 a common area of protection and solidarity based on a common asylum procedure and a uniform status for those granted international protection based on high protection standards and fair and effective procedures.
Stockholmský program dále stanoví, že je zcela zásadní, aby se jednotlivým osobám dostalo rovnocenného zacházení, pokud jde o podmínky přijetí, nezávisle na tom, ve kterém členském státě požádají mezinárodní ochranu.
The Stockholm Programme further provides that it is crucial that individuals, regardless of the Member State in which their application for international protection is made, are offered an equivalent level of treatment as regards reception conditions.
Je třeba uvolnit prostředky Evropského uprchlického fondu a Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, aby mohlo být odpovídajícím způsobem podpořeno úsilí členských států při uplatňování norem stanovených ve druhé fázi společného evropského azylového systému, a to zejména těch členských států, jejichž azylové systémy jsou z důvodu zeměpisné a demografické situace vystaveny zvláštnímu a neúměrnému tlaku.
The resources of the European Refugee Fund and of the European Asylum Support Office should be mobilised to provide adequate support to Member States’ efforts in implementing the standards set in the second phase of the Common European Asylum System, in particular to those Member States which are faced with specific and disproportionate pressures on their asylum systems, due in particular to their geographical or demographic situation.
Na základě výsledků hodnocení provádění nástrojů první fáze by měly být v tomto stadiu potvrzeny zásady, na nichž je směrnice 2003/9/ES založena, s cílem zlepšit podmínky přijetí žadatelů o mezinárodní ochranu (dále jen „žadatelé“).
In the light of the results of the evaluations undertaken of the implementation of the first-phase instruments, it is appropriate, at this stage, to confirm the principles underlying Directive 2003/9/EC with a view to ensuring improved reception conditions for applicants for international protection (‘applicants’).
K zajištění rovného zacházení s žadateli v celé Unii by tato směrnice měla být uplatňována ve všech stadiích řízení o žádostech o mezinárodní ochranu, na všechny druhy uvedených řízení a ve všech místech a zařízeních, v nichž se žadatelé zdržují, a po dobu, po kterou jsou oprávněni zůstat na území členských státu jakožto žadatelé.
In order to ensure equal treatment of applicants throughout the Union, this Directive should apply during all stages and types of procedures concerning applications for international protection, in all locations and facilities hosting applicants and for as long as they are allowed to remain on the territory of the Member States as applicants.
Členské státy by měly při uplatňování této směrnice usilovat o to, aby byly v souladu s Listinou základních práv Evropské unie, Úmluvou OSN o právech dítěte z roku 1989 a Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod plně respektovány zásady nejlepšího zájmu dítěte a celistvosti rodiny.
In applying this Directive, Member States should seek to ensure full compliance with the principles of the best interests of the child and of family unity, in accordance with the Charter of Fundamental Rights of the European Union, the 1989 United Nations Convention on the Rights of the Child and the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms respectively.