natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V roce 2003 odkoupila totiž skupina FagorBrandt prostřednictvím své dceřiné společnosti Brandt Italia závod ve Verolanuova a jeho aktiva od společnosti Ocean, jež se nacházela v řízení o nuceném vyrovnání.
In 2003 FagorBrandt, through its subsidiary Brandt Italia, bought the Verolanuova works and its assets from Ocean, which was in court-supervised administration.
Za dotyčná aktiva nabídla společnost Brandt Italia částku 10 milionů EUR.
The price Brandt Italia offered for the assets was EUR 10 million.
Protože insolvenční správci společnosti Ocean považovali tuto částku za nedostatečnou, přály si italské orgány rozšířit převzetí i na opatření z režimů „Mobilita“ a „Cassa Integrazione“, což byla opatření prohlášená za slučitelná s platným evropským právem.
Ocean’s court-appointed administrators considered this sum to be insufficient, and the Italian authorities then sought to extend to takeover operations of this kind certain provisions of two schemes considered compatible with European law, the laid-off workers’ mobility scheme (mobilità) and the lay-off fund (cassa integrazione).
Tato opatření počítala především s tím, že podniky, které přijmou propuštěné zaměstnance, mohou využít osvobození od odvodů na sociální zabezpečení.
Those provisions allowed firms recruiting unemployed workers to enjoy an exemption from social security contributions.
Cílem rozšíření těchto opatření bylo, aby výhoda, kterou tím nabyvatel získá, přiměřeně navýšila nákupní cenu dotyčných aktiv.
The purpose of extending these measures was that the benefit to the purchaser would increase the value of the assets proportionally.
Italské orgány tak vydaly dne 14. února 2003 legislativní nařízení, které stanovilo, že kupec aktiv každé společnosti v řízení o nuceném vyrovnání, která zaměstnává více než 1000 zaměstnanců, bude osvobozen od odvodů na sociální zabezpečení a dodatečných odvodů u každého zaměstnance, kterého převezme.
The Italian authorities therefore enacted a decree-law, dated 14 February 2003, which provided that the purchaser of any company in special administration (amministrazione straordinaria) that employed more than 1000 people would qualify for a reduction in social security contributions and an additional grant for every employee transferred.
Nabytí činností v oblasti elektrospotřebičů společnosti Ocean SpA společností Brandt Italia dne 7. března 2003 bylo způsobilé pro tento režim zavedený na základě dotyčného legislativního nařízení.
The acquisition by Brandt Italia of Ocean’s electrical household appliances business, which took place on 7 March 2003, was eligible for the scheme set up by this legislation.
Výše těchto osvobození, která je odhadována na 8,5 mil. EUR, tak navýšila kupní cenu navrženou společností Brandt Italia, jež tím dosáhla částky 18,5 mil. EUR.
The value of the exemptions, estimated at EUR 8,5 million, was consequently added to the purchase price offered by Brandt Italia, which now increased to EUR 18,5 million.
Ve svém rozhodnutí ze dne 30. března 2004 [31] Komise usoudila, že legislativní nařízení ze dne 14. února 2003, které bylo dne 17. dubna 2003 přeměněno na zákon, představuje protiprávní a neslučitelný režim podpory.
On 30 March 2004 the Commission adopted a Decision finding that the Decree-law of 14 February 2003, converted into statute by an Act of 17 April 2003, was a state aid measure that was unlawful and incompatible with the internal market [31].
Jakmile se společnost Brandt Italia dozvěděla o tomto rozhodnutí Komise, získala od obchodního soudu v Brescii dne 5. července 2004 obstavení poslední částky splátky nákupní ceny (5,7 mil. EUR) a spojila se s orgány činnými v řízení se společností Ocean, aby získala zpět částku, kterou zaplatila navíc.
When Brandt Italia learned of the Commission Decision, it obtained an order from the Ordinary Court (Tribunale) of Brescia, dated 5 July 2004, seizing the last instalment of the purchase price (EUR 5,7 million), and approached the supervisors of the Ocean proceedings with a view to recovering the amount paid in excess.
Společnost Brandt Italia totiž soudila, že italský stát musí získat zpět protiprávní podporu od jejího skutečného příjemce.
Brandt Italia took the view that the Italian State was required to recover the unlawful aid from the real beneficiary.
Ačkoliv příjemcem předmětné podpory byla podle režimu odmítnutého Komisí společnost Brandt Italia (tedy společnost, která skutečně využila osvobození), domnívala se skupina FagorBrandt, že výsledný prospěch z této podpory byl téměř zcela převeden na věřitele zaevidované insolvenčními správci společnosti Ocean prostřednictvím navýšení nákupní ceny aktiv (navýšení ceny o 8,5 mil. EUR ve srovnání s 8624283 EUR skutečně poskytnutých osvobození).
Although the recipient of the aid granted under the scheme that the Commission had held unlawful was Brandt Italia, FagorBrandt considered that the ultimate benefit of the aid had been transferred almost entirely to the creditors recognised by the court-appointed administrators of Ocean, via an increase of EUR 8,5 million in the purchase price of the assets, compared with EUR 8624283 in benefits actually granted.
Francouzské orgány se proto domnívaly, že zůstatek, který by společnost Brandt Italia/skupina FagorBrandt měly uhradit, je údajně částka 124283 EUR, ke které je nutno připočítat úroky.
The French authorities took the view that the balance for which Brandt Italia/FagorBrandt was still liable was consequently EUR 124283 plus interest.
Italské orgány však Komisi poskytly informace, které toto uvažování vyvrací.
The Italian authorities have provided the Commission with information that invalidates this reasoning.
Dne 13. května 2008 předaly italské orgány Komisi dva rozsudky soudu v Brescii.
On 13 May 2008 the Italian authorities sent the Commission two judgments delivered by courts in Brescia.
Tyto rozsudky se týkají sporu mezi Národním institutem sociálního zabezpečení (INPS) a společností Brandt Italia ohledně stanovení výše podpory, tj. osvobození od odvodů na sociální zabezpečení, kterého společnost Brandt Italia využila.
They concerned a dispute between the National Social Security Institute (INPS) and Brandt Italia over aid Brandt Italia had received in the form of exemptions from social security contributions.
Dne 29. dubna 2008 odvolací soud pozastavení příkazu k úhradě zrušil.
On 29 April 2008 the appeal court annulled the suspension of the recovery order.
Třetí rozsudek ze dne 8. července 2008 předaný Komisi dne 20. října 2008 dává ve skutkové podstatě za pravdu IPNS, pokud jde o odsouzení společnosti Brandt Italia k úplnému navrácení podpory.
A third judgment dates from 8 July 2008, and was sent to the Commission on 20 October 2008: it finds in favour of the INPS, on the substance, and upholds the order to Brandt Italia to repay the aid in full.
Tento rozsudek byl oznámen společnosti Brandt Italia dne 15. září 2008.
Brandt Italia was notified of that judgment on 15 September 2008.
Ke dni 21. října 2008 se tak dalo předpokládat, že tato částka poslouží k navrácení části předmětné podpory.
On 21 October 2008, therefore, it could reasonably be supposed that the sum would serve to repay part of the aid.
Tento závěr posiluje skutečnost, že:
This conclusion is supported by the following:
rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2004 ve svém bodě odůvodnění č. 18 upřesňuje, že příjemci zakázaného režimu podpory mohli být jak nabyvatelé podniků v obtížích, tak podniky v obtížích.
In paragraph 18 of its Decision of 30 March 2004, the Commission said that the aid scheme it held incompatible might benefit the purchaser of a firm in difficulty or the firm in difficulty itself.
Jinými slovy, dalo se předpokládat, že alespoň část vrácení ponese společnost Ocean;
It was reasonable to suppose, in other words, that Ocean would be liable for at least part of the sum to be recovered.
rozsudek soudu v Brescii ze dne 8. července 2008 uvádí existenci této částky zadržené na obstaveném účtu a považuje za „zřejmé“, že by mohla sloužit k částečnému vyrovnání INPS.
The judgment of the Ordinary Court of Brescia of 8 July 2008 refers to the fact that this sum is being held in a frozen account, and considers it ‘evident’ that the sum may serve to repay the INPS in part.
Vzhledem ke skutečnostem uvedeným v bodech odůvodnění č. 76 až 81 Komise soudí, že konečná výše italské podpory, již je nutno zohlednit pro účely této analýzy, dosahuje částky 3190878,02 EUR, k níž je nutno připočítat úroky počítané až do dne 21. října 2008.
In the light of the circumstances set out in paragraphs 76 to 81, the Commission considers that the final amount of the Italian aid to be taken into account for purposes of the present analysis is EUR 3190878,02, plus interest running to 21 October 2008.
Komise proto musí zohlednit kumulativní účinek těchto prvků a nepřičítat k nim úroky počítané až ke dni skutečného navrácení.
The Commission must take account of the cumulative effect of those two aid measures, but must not add interest running to the date of the actual recovery.
Mimochodem zvýhodnění, jež představují úroky nabíhající mezi 21. říjnem 2008 a dnem skutečného vrácení, bude zrušeno vlastním navrácením, jehož budou muset být samozřejmě součástí.
The advantage conferred by the interest running from 21 October 2008 to the date of recovery will be removed by the recovery itself, in which that interest will of course have to be included.
Přezkum kumulativního účinku podpory na restrukturalizaci a italské podpory
The cumulative effect of the restructuring aid and the Italian aid
Skupina FagorBrandt tak kromě částky 31 mil. EUR podpory poskytnuté francouzskými orgány disponovala částkou ve výši 3190878,02 EUR (navýšenou o úroky).
FagorBrandt consequently had at its disposal a sum of EUR 3190878,02, plus interest, in addition to the EUR 31 million in aid it was granted by the French authorities.
Toto zvýhodnění má dopad na hospodářskou soutěž: podnik měl k dispozici dodatečné finanční prostředky, které by za běžných tržních podmínek neměl (tzn. bez neslučitelné italské podpory).
This advantage had an impact on competition: FagorBrandt had additional liquidity that it would not have had under normal market conditions (i.e. in the absence of the incompatible Italian aid).
V souladu s odstavcem 23 pokynů pro restrukturalizaci a rozsudkem Tribunálu ze dne 14. února 2012 má Komise v úmyslu přezkoumat v rámci analýzy slučitelnosti podpory na restrukturalizaci kumulativní účinek této podpory a podpory italské.
In line with point 23 of the restructuring aid guidelines and with the judgment in Electrolux and Whirlpool, the Commission proposes as part of its assessment of the compatibility of the restructuring aid to examine the cumulative effect of the restructuring aid and the Italian aid.
Tento přezkum kumulativního účinku vede Komisi k provedení dvojí kontroly.
This examination of the cumulative effect requires the Commission to verify two things.
Na jedné straně musí Komise ověřit, zda vyrovnávací opatření (viz bod odůvodnění č. 89 a následující, a to zejména bod odůvodnění č. 118 a následující) umožňují konkrétně vyrovnat narušení hospodářské soutěže, jež představuje skutečnost, že skupina FagorBrandt vlastnila dodatečné finanční prostředky.
First, the Commission must check that the compensatory measures (see paragraphs 89 ff. and especially paragraphs 118 ff.) do offset the damage to competition caused by the additional liquidity available to FagorBrandt.
Na druhé straně má Komise v úmyslu dohlédnout, aby vlastní příspěvek příjemce neobsahoval skutečně žádnou podporu (viz bod odůvodnění č. 154 a následující).
Second, the Commission will also seek to ensure that the recipient’s own contribution is free of any aid component (see paragraphs 154 ff.).
Nelze totiž vyloučit, že se ve vlastním příspěvku, jak ho podnik plánuje, neskrývá dotčená částka.
This is because it is not impossible that the contribution envisaged by the firm may incorporate the sum in question.
U příležitosti této dvojí kontroly může Komise uložit dotčenému členskému státu nové podmínky, a to nezávisle na jeho případných návrzích (které by Komise v tomto konkrétním případě nemohla zohlednit, pokud byly předloženy po 21. říjnu 2008).
When it verifies these aspects the Commission may impose new conditions on the Member State, irrespective of any proposals the Member State has made (and in the present case the Commission cannot take account of any such proposals made after 21 October 2008).
Jak potvrzuje odstavec 46 pokynů pro restrukturalizaci, „může Komise stanovit jakékoli podmínky nebo povinnosti, které považuje na nutné ve snaze zajistit, aby podpora nenarušovala hospodářskou soutěž v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, pokud se dotčený členský stát nezavázal, že přijme taková opatření sám“.
This is confirmed by point 46 of the restructuring aid guidelines: ‘the Commission may impose any conditions and obligations it considers necessary in order to ensure that the aid does not distort competition to an extent contrary to the common interest, in the event that the Member State concerned has not given a commitment that it will adopt such provisions’.
Analýza nutnosti vyrovnávacích opatření
The need for compensatory measures
Odstavec 38 pokynů pro restrukturalizaci uvádí, že Komise smí schválit podpory na restrukturalizaci pouze tehdy, jsou-li provázeny vyrovnávacími opatřeními, která snižují záporný dopad podpor na obchod.
Point 38 of the restructuring aid guidelines provides that, in order for restructuring aid to be authorised by the Commission, compensatory measures must be taken to lessen the adverse effects of the aid on trading conditions.
Ve svém oznámení Francie tvrdila, že v tomto konkrétním případě nejsou vyrovnávací opatření nutná, a to především proto, že podpora údajně nevyvolá nadměrné narušení hospodářské soutěže.
In its notification, France asserted that compensatory measures did not appear necessary in this case, inter alia because the aid would not have any excessive distortive effects.
V následujících bodech odůvodnění Komise podrobněji vysvětluje, proč se domnívá, že podpora vede k narušení hospodářské soutěže a proč je provedení vyrovnávacích opatření, na rozdíl od tvrzení francouzských orgánů, nutné.
In the paragraphs that follow, the Commission explains in greater detail why it considers that the aid causes distortion and why, contrary to what the French authorities assert, compensatory measures are needed.
Jak již bylo uvedeno, skupina FagorBrandt působí v odvětví výroby velkých domácích spotřebičů a prodává je distributorům (na rozdíl od distribuce a prodeje soukromým osobám).
As already indicated, FagorBrandt manufactures large electrical household appliances and markets them to distributors (it does not distribute or sell to private individuals).
Pokud jde o zeměpisný rozměr trhu s velkými domácími spotřebiči, Komise v minulosti dospěla k názoru, že jej představuje přinejmenším Evropská unie, a to především z důvodu neexistence překážek na vstupu, technického sladění a poměrně nízkých dopravních nákladů [32].
The Commission has in the past considered that the geographic market for large electrical household appliances is at least Community-wide, owing, among other things, to the absence of entry barriers, technical harmonisation, and relatively low transport costs [32].
Údaje poskytnuté skupinou FagorBrandt a dvěma konkurenty, kteří předložili své připomínky, potvrzují, že trh má rozměr Unie.
The data provided by FagorBrandt and by the two competitors that submitted comments confirm that the market is Community-wide in scale.
Komise se domnívá, že podpora na restrukturalizaci vyvolává automaticky narušení hospodářské soutěže tím, že zamezí odchodu příjemce z trhu a tím zbrzdí rozvoj konkurenčních podniků.
The Commission considers that restructuring aid automatically distorts competition, because it prevents the recipient from being forced out of the market, and thus hinders the development of competing firms.
Působí tak proti ukončení činnosti nejméně výkonných podniků, což je, jak uvádí odstavec 4 pokynů pro restrukturalizaci, „obvyklou součástí fungování trhu“.
Such aid therefore obstructs the exit of the least efficient firms, which is, in the words of point 4 of the restructuring aid guidelines, ‘a normal part of the operation of the market’.
Oznámená podpora ve prospěch skupiny FagorBrandt tak vyvolává výše uvedené narušení hospodářské soutěže.
The notified aid to FagorBrandt therefore gives rise to distortion of competition of this kind.
Komise ale poznamenává, že rozsah tohoto narušení hospodářské soutěže je omezen následujícími prvky.
The Commission would observe, however, that the following factors tend to limit the scale of this distortion of competition.
Za prvé: podíl skupiny FagorBrandt na evropském trhu velkých domácích elektrospotřebičů představuje nejvýše [0-5] % [33].
First, in the European market for large electrical appliances, FagorBrandt has a market share of at most [0–5] % [33].
Za druhé: na stejném trhu působí čtyři konkurenti, každý s podílem 10 % a více (Indesit, Whirlpool, BSH a Electrolux) [34].
Second, there are four competitors in the market — Indesit, Whirlpool, BSH and Electrolux — with market shares of 10 % or more [34].
Ostatně konkurent, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, uznává, že skupina FagorBrandt je na evropském trhu poměrně malým subjektem (viz pochybnosti vyjádřené tímto konkurentem o možnosti obnovit životaschopnost podniku vzhledem k jeho malé velikosti), jehož podíl na trhu klesá [35].
The competitor requesting anonymity acknowledges that FagorBrandt is a relatively small player in the European market whose market share is diminishing (see above the doubts expressed by this competitor concerning the company’s return to viability, which are related to its small size) [35].
Za třetí: podpora je nízká v poměru k obchodnímu obratu skupiny FagorBrandt v Evropě (podpora představuje méně než 4 % obratu v roce 2007) a ještě více v poměru k obchodnímu obratu čtyř hlavních subjektů na trhu, jejichž obrat je vyšší než obrat skupiny FagorBrandt [36].
Third, the amount of the aid is small by comparison with FagorBrandt’s European turnover (at less than 4 % of turnover in 2007), and smaller again by comparison with the turnovers of the four main market operators, which are larger than that of FagorBrandt [36].
Zatímco předchozí odstavec rozebírá otázku narušení hospodářské soutěže vyvolaného podporou, je také nutno podrobit analýze otázku rozsahu „nepříznivého dopadu na podmínky obchodování“ mezi členskými státy, jak uvádí odstavec 38 pokynů pro restrukturalizaci, který zde odráží čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
The previous paragraph analyses the distortion of competition brought about by the aid; it is also necessary, as indicated in point 38 of the restructuring aid guidelines, which in turn reflects Article 107(3)(c) of the TFEU, to analyse the scale of the ‘adverse effects on trading conditions’ between Member States.
Jak již bylo uvedeno v bodě odůvodnění č. 38 rozhodnutí o zahájení řízení, podpora narušuje umístění hospodářské činnosti mezi členskými státy, a tím podmínky obchodování mezi nimi.
As observed in paragraph 38 of the opening decision, the aid distorts the location of economic activities, and hence trade, between Member States.
Skupina FagorBrandt je podnikem, který převážně vyrábí a zaměstnává ve Francii (k [80-100] % objemu vyrobeného podnikem dochází ve Francii).
The bulk of FagorBrandt’s production activities and employees are located in France ([80–100] % of the volumes produced by the company are produced there).
Ovšem výrobky vyráběné ve výrobních závodech skupiny FagorBrandt konkurují převážně výrobkům, které její konkurenti vyrábějí v jiných členských státech [37].
However, the products manufactured at FagorBrandt’s production plants are in competition mainly with products manufactured by competitors in other Member States [37].
Odchod skupiny FagorBrandt z trhu by tak jejím konkurentům umožnil výrazně zvýšit prodej, a tím i výrobu.
Consequently, the disappearance of FagorBrandt would enable those European competitors appreciably to increase their sales and hence their production.
Podpora zachovává ve Francii výrobu, která by se jinak přemístila do jiných členských států.
The aid has the effect of maintaining production activities in France which would otherwise have moved partly to other Member States.
Má tedy nepříznivý dopad na podmínky obchodu tím, že omezuje možnost konkurentů sídlících v jiných členských státech vyvážet do Francie [38].
It therefore has an adverse effect on trading conditions in that it reduces the opportunities for competitors based in other Member States to export to France [38].
Na základě předchozí analýzy se Komise domnívá, že skutečná vyrovnávací opatření (to znamená nezanedbatelná), byť omezeného rozsahu, jsou nezbytná.
On the basis of the above analysis, the Commission considers that compensatory measures should be taken which are real (i.e. non-negligible) but nevertheless limited in scope.
V odstavci 39 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila své pochyby o tom, zda je možné považovat opatření oznámená francouzskými orgány za vyrovnávací, protože odstavec 40 pokynů pro restrukturalizaci uvádí, že „odpisy a ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, nebude za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu.“ Zdálo se, že všechna opatření popsaná francouzskými orgány spadají do oblasti působnosti této výjimky.
In paragraph 39 of the opening decision, the Commission expressed doubts about whether the measures notified by the French authorities were acceptable as compensatory measures inasmuch as point 40 of the restructuring aid guidelines states that ‘Write-offs and closure of loss-making activities which would at any rate be necessary to restore viability will not be considered reduction of capacity or market presence for the purpose of the assessment of the compensatory measures.’ It appeared that all of the measures described by the French authorities fell under that exclusion.
Komise proto přistoupila k podrobnému rozboru uvedených opatření a dospěla k následujícím závěrům.
The Commission accordingly conducted a detailed analysis of these measures and drew the following conclusions.
Pokud jde o uzavření továrny vyrábějící mrazicí pulty v roce 2005 (závod v Lesquin), Francie ve svém oznámení ze dne 6. srpna 2007 uvedla, že tento závod „vyrábějící pro celou skupinu FagorBrandt mrazicí pulty a skladovací skříně na víno dosáhl velikosti…, která mu neumožňovala krýt své jak přímé, tak fixní náklady, a v roce 2004 hospodařil s provozní ztrátou ve výši 5,8 mil. EUR“.
Regarding the closure of the chest freezer manufacturing plant (at Lesquin) in 2005, France indicated in its notification of 6 August 2007 that this plant, ‘which made chest freezers and wine cellars for the whole FagorBrandt group, had fallen to a size … which no longer enabled it to cover either its variable costs or its fixed costs and had generated an operating loss of EUR 5,8 million in 2004’.
Jedná se tedy bez pochyby o ukončení ztrátové činnosti, které je nutné pro obnovení životaschopnosti podniku [39] a které nemůže být při uplatnění odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci považováno za vyrovnávací opatření.
There can therefore be no doubt that what is involved here is a closure of a loss-making business rendered necessary in order to restore viability [39] and that, in accordance with point 40 of the restructuring aid guidelines, it cannot be taken into account as a compensatory measure.
Pokud jde o ukončení výroby přenosných mikrovlnných trub v závodě v Azenay, jednalo se rovněž o ukončení ztrátové činnosti, které bylo nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, což ostatně francouzské orgány ve svých podáních výslovně připustily [40].
The cessation of production of freestanding microwave ovens at the Aizenay plant also involved a closure of a loss-making activity which was needed in order to re-establish viability — something which the French authorities explicitly acknowledged in their submissions [40].