natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tvrzení nizozemského státu, že úprava nebyla vzhledem ke konzervativnímu rizikovému profilu společnosti ABN AMRO N (tj. žádná toxická aktiva, dobrá finanční situace atd.) nutná, nelze uznat.
The Dutch State’s argument that no correction is needed given ABN AMRO N’s conservative risk profile (namely no toxic assets, good funding position, etc.) cannot be accepted.
Pokles trhu byl rozsáhlý, a to zejména v případě akcií bank, což naznačovalo, že nebyl až tolik spojen se zvláštnostmi akcií, nýbrž spíše se zhoršujícími se hospodářskými a finančními tržními podmínkami a s tím spojeným zvýšením požadovaných rizikových prémií.
The market decline was widespread, and especially so amongst banking stocks, indicating that it was not so much linked to stock-specifics but rather to worsened economic and financial market conditions and the associated increase in required risk premiums.
Komise může uznat, že (jak tvrdí nizozemské orgány) je nutno provést úpravu s cílem zohlednit skutečnost, že nizozemský stát nezaplatil za transakci hotově.
The Commission can accept that, as claimed by the Dutch authorities, a correction should be made to take account of the fact that the Dutch State did not pay the transaction in cash.
V důsledku opatření Y2 vlastnil nizozemský stát dluhopisy emitované společností FBN a poté za společnost ABN AMRO N zaplatil společnosti FBN tím, že upustil od vymáhání tohoto dluhu v nominální hodnotě ve výši 6,5 miliardy EUR. Jelikož se s dluhopisy vydanými ostatními bankami v této době obchodovalo za cenu nižší, než byla jejich nominální hodnota, může Komise uznat, že hodnota dluhových nástrojů, od jejichž vymáhání nizozemský stát upustil, byla nižší než jejich nominální hodnota.
As a result of Measure Y2, the Dutch State owned debt issued by FBN and it then paid FBN for ABN AMRO N by waiving part of that debt with a nominal value of EUR 6,5 billion. Since debt issued by other banks traded at the time at a discount to par, the Commission can accept that the value of the debt instruments waived was below par value.
Podle dostupných informací o trhu může Komise uznat úpravu ve výši [10 – 30] %, tj. [0,65 – 1,95] miliardy EUR. To znamená, že skutečná cena transakce činila [4,55 – 5,85] miliardy EUR (6,5 miliardy EUR minus [0,65 – 1,95] miliardy EUR) místo 6,5 miliardy EUR [111].
Based on available market information, the Commission could accept a correction of [10 - 30] % or EUR [0,65 - 1,95] billion. That would imply an actual transaction price of EUR [4,55 - 5,85] billion (EUR 6,5 billion minus EUR [0,65 - 1,95] billion), rather than EUR 6,5 billion [111].
Výši podpory obsažené v opatření Z pak představuje rozdíl mezi zaplacenou cenou a tržní hodnotou společnosti ABN AMRO N. Tento rozdíl je v rozmezí od [0 – 2,75] miliardy EUR ([4,55 – 5,85] miliardy EUR minus [3,1 – 5,1] miliardy EUR) do [0,95 – 3,65] miliardy EUR ([4,55 – 5,85] miliardy EUR minus [2,2 – 3,6] miliardy EUR).
The aid amount in Measure Z would then be the difference between the price paid and the market value of ABN AMRO N. It would then be between EUR [0 - 2,75] billion (EUR [4,55 - 5,85] billion minus EUR [3,1 - 5,1] billion) and EUR [0,95 - 3,65]-billion (EUR [4,55 - 5,85] billion minus EUR [2,2 - 3,6] billion).
Komise nevidí žádný důvod pro tvrzení nizozemského státu, že jeho ocenění ve výši 6,5 miliardy EUR bylo přesvědčivě doloženo schválením ostatními členy konsorcia a zprávou […].
The Commission sees no basis to the claims of the Dutch State that its EUR 6.5 billion valuation was convincingly corroborated by the approval of the other consortium members and by a report of […].
Zaplacení příliš vysoké ceny za společnost ABN AMRO N nemělo na ostatní členy konsorcia žádný vliv, což znamená, že schválení prodeje z jejich strany neznamenalo schválení samotného ocenění.
Overpaying for ABN AMRO N did not affect the other consortium members, which means that their approval of the sale was not an approval of the valuation itself.
Není k dispozici rovněž žádný údaj o tom, že by členové konsorcia sami provedli nové ocenění.
There is also no indication that the consortium members made a new valuation themselves.
Rovněž dopis […] nepodporuje tvrzení nizozemského státu.
The […] letter also does not support the claim of the Dutch State.
Společnost […] pouze ověřila metodiku a postup a příslušnou stručnou zprávu nelze pokládat za věrohodné ocenění.
[…] merely verified the methodology and the process, and its short report cannot be seen as a credible valuation exercise.
K odvození tržní ceny nelze použít transakci, která obsahuje podporu.
A transaction containing aid cannot be used to derive a market price.
Ani zpráva odborníků pracujících pro akcionáře společnosti Fortis SA/NV nepodporuje hypotézu, že nizozemský stát nezaplatil příliš vysokou cenu.
The report of the experts working for the shareholders of Fortis SA/NV also does not support the hypothesis that the Dutch State did not overpay.
Zpráva je pouze druhotnou analýzou ocenění a metod oceňování, které byly v tomto procesu použity, a nepředstavuje nové ocenění.
The report is only a secondary analysis of the valuations and valuation methods that were used during the process and is not a new valuation exercise.
Zprávu je mimoto nutno posoudit v tomto kontextu.
Moreover, the report should be seen in its context.
Akcionáři společnosti Fortis SA/NV měli obavy, že za aktiva, která získal nizozemský stát, obdrželi příliš nízkou cenu, a zpráva se zabývá především tímto tvrzením, tj. že nizozemský stát zaplatil příliš nízkou cenu.
The shareholders of Fortis SA/NV were worried that they received a too low price for the assets acquired by the Dutch State and the report mainly addresses that claim i.e. that the Dutch State paid a too low price.
Je nutno rovněž zmínit, že odstavce, na něž odkazuje nizozemský stát, neříkají nic o samotné společnosti ABN AMRO N, nýbrž se vztahují na celý soubor aktiv, která získal nizozemský stát.
Finally it should also be mentioned that the paragraphs to which the Dutch State refers say nothing on ABN AMRO N in isolation, but only refer to the full package of assets acquired by the Dutch State.
Je proto nutno vyvodit závěr, že opatření Z je opatřením státní podpory ve prospěch společnosti FBN, jelikož jí poskytlo kapitál, který této společnosti umožnil setrvat na trhu.
Therefore, it should be concluded that Measure Z is a State aid measure in favour of FBN as it provides FBN with capital enabling it to remain on the market.
Zjištěná výše podpory je v rozmezí od [0–2,75] miliardy EUR do [0,95 – 3,65] miliardy EUR.
The identified amount of aid is situated in a range between EUR [0 - 2,75] billion and EUR [0,95 - 3,65] billion.
Opatření A k pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z ve výši 1,7 miliardy EUR
Measure A to cover EUR 1,7 billion of the capital shortfall of ABN AMRO Z
Komise dospěla k závěru, že za pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z odpovídal nizozemský stát, a nikoli společnost ABN AMRO N. Ode dne 3. října 2008 byl nizozemský stát vázán podmínkami dohody akcionářů konsorcia.
The Commission has concluded that it was the Dutch State’s responsibility – and not that of ABN AMRO N – to cover the capital shortfall of ABN AMRO Z. Since 3 October 2008, the Dutch State was bound by the terms of the CSA.
Byl proto povinen provést rozdělení společnosti ABN AMRO Holding za podmínek popsaných ve zmíněné dohodě.
Consequently, it was obliged to implement the separation of ABN AMRO Holding under the terms described in the CSA.
Jelikož orgán finančního dohledu povolil zahájení procesu rozdělení teprve po vyřešení problému společnosti ABN AMRO Z s kapitálem, neměl nizozemský stát a ostatní členové konsorcia jinou možnost, než pokrýt nedostatek kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z.
Since the financial supervisor only allowed the separation process to start once the ABN AMRO Z capital problem was settled, the Dutch State and the other consortium members had no other choice than to fill the capital gap of ABN AMRO Z.
Společnost ABN AMRO N jednala při poskytnutí potřebného kapitálu společnosti ABN AMRO Z, která neměla žádné provozní činnosti, pouze jako zprostředkovatel.
ABN AMRO N merely acted as an intermediary in a construction to provide ABN AMRO Z, which has no operational activities, with the necessary capital.
Komise nenalezla žádné důkazy o nepřímé podpoře poskytnuté společnosti ABN AMRO N. Vysvětlení, které poskytl nizozemský stát, potvrdilo, že se všechny významné finanční transakce mezi společnostmi ABN AMRO Z a ABN AMRO N uskutečnily za tržních podmínek, nebo k nim došlo před zásahem státu dne 3. října 2008.
The Commission has not found evidence of indirect aid to ABN AMRO N. The clarifications provided by the Dutch State confirmed that all meaningful financial transactions between ABN AMRO Z and ABN AMRO N took place at market conditions or before the State intervention of 3 October 2008.
Jak je uvedeno v 110. bodě odůvodnění, nástroj k snížení kapitálových požadavků byl zaveden po oddělení společnosti ABN AMRO II od ABN AMRO Bank za účelem pokrytí obezřetnostního rozpětí ve výši 500 milionů EUR a nákladů na integraci ve výši 1,2 miliardy EUR, zatímco hotovost pocházející z povinně převoditelných cenných papírů byla vložena do společnosti ABN AMRO Z. Ode dne oddělení společnosti ABN AMRO II od ABN AMRO Bank (tj. 6. února 2010) (do skončení platnosti nástroje k snížení kapitálových požadavků v říjnu 2010) představoval zmíněný nástroj státní podporu pro společnost ABN AMRO II, zatímco částka výnosů z povinně převoditelných cenných papírů ve výši 1,7 miliardy EUR, která byla převedena na společnost ABN AMRO Z, přestala být k témuž dni podporou pro společnosti ABN AMRO N/ABN AMRO II.
As mentioned in recital 110, the CRI was kept in place after the separation of ABN AMRO II from ABN AMRO Bank to cover the prudential margin of EUR 500 million and the integration costs of EUR 1,2 billion, while cash coming from MCS instruments was injected in ABN AMRO Z. Thus from the date of the separation of ABN AMRO II from ABN AMRO Bank (namely 6 February 2010) (until the end of the CRI in October 2010), the CRI constituted State aid to ABN AMRO II, while the amount of EUR 1,7 billion of MCS the proceeds of which were transferred to ABN AMRO Z ceased to be aid to ABN AMRO N/ABN AMRO II on the same date.
Tyto změny proto nemění výši podpory, nýbrž pouze nástroje, jejichž prostřednictvím byla podpora poskytnuta, a dobu trvání.
Those changes therefore do not change the quantity of aid but only the instruments by which the aid was provided and its duration.
Tato změna formy nenastoluje žádné otázky, jež by bylo nutno posoudit ve zbývající části tohoto rozhodnutí.
That change of form does not raise any issues which need to be considered in the remainder of this Decision.
Je proto nutno vyvodit závěr, že opatření A nepředstavuje státní podporu.
Therefore, it should be concluded that Measure A does not constitute State aid.
Opatření B1 k pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z ve výši 500 milionů EUR
Measure B1 providing EUR 500 million worth of ABN AMRO Z’s capital shortage
Jelikož nástroj k snížení kapitálových požadavků nepostačoval k pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z, musel nizozemský stát vložit další kapitál prostřednictvím povinně převoditelných cenných papírů.
Since the CRI did not suffice to cover ABN AMRO Z’s capital shortfall, the Dutch State had to inject extra capital via a MCS.
Zdůvodnění uvedené s ohledem na opatření A se vztahuje rovněž na opatření B1.
The rationale developed in respect of Measure A also applies for Measure B1.
Je proto nutno vyvodit závěr, že opatření B1 nepředstavuje státní podporu, jelikož financování nedostatečného kapitálu společnosti ABN AMRO Z bylo podle dohody akcionářů konsorcia povinností nizozemského státu a neposkytlo společnosti ABN AMRO N selektivní výhodu.
Therefore, it should be concluded that Measure B1 does not constitute State aid, as funding ABN AMRO Z’s capital shortage was an obligation of the Dutch State under the CSA and does not selectively advantage ABN AMRO N.
Opatření B2 a B3: rekapitalizace k financování nákladů na rozdělení
Measures B2 and B3: Recapitalisation to finance separation costs
Celá částka ve výši 1,08 miliardy EUR (tj. opatření B2 a B3 společně) zahrnuje obecné náklady na rozdělení ve výši 480 milionů EUR, náklady ve výši 90 milionů EUR spojené se zřízením oddělení peněžního trhu a vytvoření obezřetnostního rozpětí ve výši 500 milionů EUR. Je nutné rozlišovat mezi obezřetnostním rozpětím ve výši 500 milionů EUR a ostatními náklady na rozdělení ve výši 580 milionů EUR.
The full amount of EUR 1,08 billion (namely Measures B2 and B3 together) includes general separation costs of EUR 480 million, EUR 90 million of costs related to the set-up of a money market desk and a prudential buffer of EUR 500 million. It is important to distinguish between the prudential buffer of EUR 500 million and the other separation costs of EUR 580 million.
Co se týká ostatních nákladů na rozdělení, Komise uznává, že dohoda akcionářů konsorcia ukládala nizozemskému státu povinnost provést rozdělení společnosti ABN AMRO Holding na tři samostatné části podle pokynů uvedených v dohodě.
With respect to the other separation costs, the Commission accepts that the CSA obliged the Dutch State to pursue the split of ABN AMRO Holding in three separate parts, following the CSA guidelines.
Jinými slovy, náklady na rozdělení byly důsledkem smluvních povinností nizozemského státu jakožto nástupce společnosti Fortis SA/NV.
In other words, the separation costs are the consequence of the contractual CSA-obligations of the Dutch State as successor of Fortis SA/NV.
Společnost ABN AMRO N neměla v důsledku tohoto opatření na čistém základě lepší kapitálovou pozici, jelikož nizozemský stát vložil kapitál, který byl ihned spotřebován na náklady na rozdělení.
On a net basis, ABN AMRO N will not have a better capital position because of that measure, since the Dutch State injects capital which is immediately consumed by separation costs.
Toto odůvodnění však neplatí pro obezřetnostní rozpětí ve výši 500 milionů EUR, jelikož stát neměl smluvní povinnost je poskytnout.
That reasoning does not however hold good for the prudential margin of EUR 500 million as there was no contractual obligation of the State to provide it.
Pokud by nizozemský stát neposkytl tuto pomoc, nacházela by se společnost ABN AMRO N v horší finanční situaci a musela by například snížit svá rizikově vážená aktiva, aby uvolnila kapitál.
If the Dutch State had not provided that assistance, ABN AMRO N would have been in a worse financial position and it would have been obliged for instance to reduce its RWA to free up capital.
Jinými slovy, obezřetnostní rozpětí představuje selektivní výhodu, která zlepšila soutěžní postavení společnosti ABN AMRO N v porovnání se scénářem, podle něhož by toto opatření nebylo provedeno.
In other words, the prudential margin is a selective advantage which improved ABN AMRO N’s competitive position when compared to a scenario in which the measure had not been implemented.
Vyvozuje se proto závěr, že zatímco obecné náklady na rozdělení nepředstavují státní podporu, obezřetnostní rozpětí ve výši 500 milionů EUR (tj. část opatření B3) ano.
Therefore, it should be concluded that, while the general separation costs do not constitute State aid, the prudential margin of EUR 500 million (namely part of Measure B3) does.
Toto obezřetnostní rozpětí poskytlo společnosti ABN AMRO N dodatečný kapitál a představuje selektivní výhodu.
It provides ABN AMRO N with extra capital and represents a selective advantage.
Opatření B4: rekapitalizace k pokrytí nedostatku kapitálu v souvislosti s odprodejem New HBU a opatření B5: rekapitalizace k uhrazení nákladů na integraci
Measure B4: Recapitalisation to cover capital shortage related to divestment of New HBU and Measure B5: Recapitalisation to cover integration costs
Nizozemský stát sám dne 21. listopadu 2008 rozhodl o spojení společností ABN AMRO N a FBN. Tuto možnost upřednostnil před ostatními alternativami restrukturalizace, jako je samostatná strategie pro obě banky, rychlý prodej jedné či obou společností nebo rychlý prodej významných dceřiných společností.
It was the Dutch State itself which decided on 21 November 2008 to merge ABN AMRO N and FBN as it preferred that option over other restructuring alternatives such as a standalone strategy for the two banks, the rapid sale of one or both of the companies or the rapid sale of major subsidiaries.
Společnosti FBN a ABN AMRO N nebyly s to uhradit počáteční náklady na integraci vyplývající ze spojení samy.
FBN and ABN AMRO N could not pay the upfront integration costs of the merger themselves.
Komise podotýká, že nizozemský stát hájil na veřejnosti spojení tím, že „obě banky jsou silnější společně než samostatně“ [112].
The Commission observes that the Dutch State has defended the merger in public saying that ‘the two banks together are stronger than alone’ [112].
Spojení mělo vést k významným výhodám v podobě synergií (v odhadované výši 1,1 miliardy EUR před zdaněním ročně) a silnějšímu soutěžnímu postavení (např. vyšší podíly na trhu, lepší finanční základna atd.).
The merger should indeed lead to major advantages in the form of synergies (estimated at EUR 1,1 billion pre-tax per year) and a stronger competitive position (for example higher market shares, better funding base etc.).
K získání přínosů plynoucích ze spojení musely společnosti FBN a ABN AMRO N uhradit různé náklady (konkrétně náklady spojené s nápravným opatřením v souvislosti se spojením, náklady na integraci).
To get the benefits of the merger, FBN and ABN AMRO N had to incur a variety of costs (namely costs related to the merger remedy, integration costs).
Nizozemský stát tyto náklady uhradil prostřednictvím rekapitalizace (v době, kdy byl kapitál dosud obtížně dostupný), zatímco společnosti FBN a ABN AMRO N získaly všechny výhody.
The Dutch State paid those costs via a recapitalisation (at a time when capital was still available only with difficulty), while FBN and ABN AMRO N got all the benefits.
To proto poskytuje společnostem FBN a ABN AMRO N jednoznačnou výhodu.
It therefore provides a clear advantage to FBN and ABN AMRO N.
Podle nizozemského státu vedlo spojení ke kladné čisté současné hodnotě [113].
According to the Dutch State, the merger has a positive net present value [113].
Jak však již bylo podrobně rozvedeno v 235. až 242. bodě odůvodnění, opatření B4 a B5 souvisela s ostatními opatřeními státní podpory a byla součástí širšího plánu restrukturalizace, takže se zásada investora v tržním hospodářství nepoužije.
However, as is already developed extensively in recitals 235 to 242, the Measures B4 and B5 follow other State aid measures and are part of a larger restructuring plan, so that the MEIP does not apply.
Vyvozuje se proto závěr, že opatření B4 a B5 představují státní podporu ve výši 300 milionů EUR resp. 1,2 miliardy EUR. Tato opatření poskytla společnostem FBN a ABN AMRO N selektivní výhodu tím, že jim poskytla kapitál.
Therefore, it should be concluded that Measures B4 and B5 do constitute State aid of respectively EUR 300 million and EUR 1,2 billion. They provide FBN and ABN AMRO N with a selective advantage by providing them capital.
Opatření C: rekapitalizace společnosti FBN
Measure C: recapitalisation of FBN
Opatření C poskytuje společnosti FBN kapitál, který jí umožnil splnit minimální regulační požadavky orgánu finančního dohledu.
Measure C provides FBN with capital, which allowed it to comply with the minimum regulatory requirements of the financial supervisor.
Nizozemský stát přeměnil dluhové nástroje Tier 2 v nominální hodnotě ve výši 1,35 miliardy EUR na kapitál Tier 1 ve stejné výši.
The Dutch State converted Tier 2 debt instruments with a nominal value of EUR 1,35 billion into an equivalent amount of Tier 1 capital.
Tato přeměna vede ke stejným peněžním tokům jako scénář, podle něhož by společnost FBN odkoupila nástroje Tier 2 ve vlastnictví státu za nominální hodnotu, načež by následovalo navýšení kapitálu o stejnou částku.
That conversion leads to the same cash flows as a scenario in which FBN had repurchased the Tier 2 instruments owned by the State at par, followed by capital increase of the same amount.
Analogicky s 250. bodem odůvodnění může Komise uznat, že tržní hodnota dluhových nástrojů, od jejichž vymáhání nizozemský stát upustil, byla nižší než jejich nominální hodnota. S přihlédnutím k snížení hodnoty podobných nástrojů rovnocenných bank je snížení hodnoty ve výši [135 – 405] milionů EUR (tj. o [10 – 30] %) odůvodněné.
By analogy with recital 250, the Commission could accept that the market value of the debt instruments waived by the Dutch State was below par. Taking into account discounts of similar instruments of peer banks, a discount of EUR [135 - 405] million (or [10 - 30] %) is justified.
Jinými slovy, nepřímým odkupem nástrojů v nominální hodnotě by společnost FBN nepřímo zaplatila nizozemskému státu částku zbytečně vyšší o [135 – 405] milionů EUR. Výše podpory proto činí [0,945 – 1,215] miliardy EUR, nikoli 1,35 miliardy EUR.
In other words, FBN indirectly paid EUR [135 - 405] million too much to the Dutch State by implicitly buying back the instruments at par. The aid amount would therefore be EUR [0,945 - 1,215] billion, rather than EUR 1,35 billion.
Tvrzení nizozemského státu, že opatření je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, nelze přijmout.
The Dutch State’s claim that the measure is in line with the MEIP cannot be accepted.
Opatření bylo provedeno společně s jinými opatřeními, jež obsahovala státní podporu, jak je objasněno v 235. až 242. bodě odůvodnění, takže se zásada investora v tržním hospodářství nepoužije.
The measure follows other measures contaminated by State aid as explained in recitals 235 to 242, so that the MEIP does not apply.
Je proto nutno vyvodit závěr, že opatření C představuje státní podporu ve výši [0,945 – 1,215] miliardy EUR, jelikož poskytuje společnosti FBN výhodu v podobě dodatečného kapitálu.
Therefore, it should be concluded that Measure C constitutes State aid for an amount of EUR [0,945 - 1,215] billion as it provides FBN with an advantage in the form of extra capital.
Opatření D: platby v hotovosti pro ostatní členy konsorcia
Measure D: Cash Payments to other consortium members
Co se týká plateb pro ostatní členy konsorcia, Komise vyvodila závěr, že platby byly skutečně součástí povinností souvisejících s dohodou akcionářů konsorcia.
With respect to the payments to the other consortium members, the Commission has concluded that the payments are indeed part of CSA-related obligations.
Členové konsorcia předvídali, že se během procesu rozdělování objeví některé neočekávané záležitosti, a dohoda akcionářů konsorcia popisuje postupy, jež se použijí k vyřešení těchto záležitostí.
The consortium members had anticipated that some unexpected issues would show up during the separation process and the CSA describes the procedures to be used to settle those issues.
Komise nenalezla žádné důkazy, že by platby nizozemského státu pro ostatní členy konsorcia vedly k dodatečnému převodu čistých aktiv na společnost ABN AMRO N či k jiné výhodě poskytnuté této společnosti.
The Commission has found no evidence that the payments of the Dutch State to the other consortium members led to an extra transfer of net assets to ABN AMRO N or to any other advantage for the company.
Vyvozuje se proto závěr, že opatření D nepředstavuje státní podporu, jelikož toto opatření představovalo podle dohody akcionářů konsorcia povinnost státu, a nikoli povinnost společnosti ABN AMRO N. Opatření neposkytlo společnosti ABN AMRO N žádnou selektivní výhodu.
Therefore, it should be concluded that Measure D does not constitute State aid as Measure D was a CSA-obligation of the State and not of ABN AMRO N. The Measure implied no selective advantage to ABN AMRO N.
Opatření E: státní záruka za dluh k vyřešení křížových závazků
Measure E: State guarantee on debt to sort out cross liabilities