natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Z tohoto přehledu podle názoru Německa vyplývá, že je nepodstatné, zdali jsou náklady na rezervu pro případ nákazy zakalkulovány do poplatků a úplat, nebo zdali jsou tyto náklady financovány prostřednictvím přeúčtovávání nákladů, jako je tomu v případě Porýní-Falce.
In Germany’s view, this overview shows that it is relatively unimportant whether the cost of the epidemic reserve is included in the calculation of dues and charges or whether they are financed through an annual contribution as in Rhineland-Palatinate.
Rozhodující je, kdo tyto náklady skutečně hradí.
What matters is who actually bears the costs.
Ukazuje se tak, že velkou část nákladů na rezervu financuje veřejný sektor prostřednictvím podpory poskytované podle pokynů TSE či pokynů ke státní podpoře v zemědělství 2007–2013.
Ultimately, a large proportion of the spare capacity is also publicly financed through aid under the Community TSE guidelines or the agricultural aid guidelines 2007–2013.
Čtvrté kritérium podle rozsudku Altmark
Fourth Altmark criterion
Německo zastává názor, že právo Unie nestanoví povinnost otevírat prostřednictvím veřejných soutěží trh neškodného odstraňování materiálu kategorie 1 a 2.
Germany holds the view that there is no requirement under European law to open up a market for the disposal of category 1 and 2 material by means of procurement procedures.
Uvedené potvrdil rovněž Soudní dvůr [34].
This has also been confirmed by the European Court of Justice [34].
Žádné narušení hospodářské soutěže na trzích mimo sdružení ZT
No distortion to competition in external markets
Německo je toho názoru, že v tomto případě k narušení hospodářské soutěže na trzích nedošlo.
Germany holds that there is no distortion of competition in the external markets in this case.
Neškodné odstraňování volných komodit prostřednictvím sdružení ZT bez křížových dotací
Disposal of uncontrolled goods by the ZT without cross-subsidisation
Německo se domnívá, že v případě materiálu kategorie 3 nedošlo využitím přeúčtovávání nákladů ze strany sdružení ZT k narušení hospodářské soutěže, neboť se nejedná o křížovou dotaci:
Germany contends that there have been no distortions of competition in the case of category 3 material as a result of the annual contribution levied by the ZT, as there is no cross-subsidisation.
Z ročních uzávěrek sdružení ZT jasně vyplývá, že ze zpracování odděleného materiálu kategorie 3 sdružení ZT již léta získává značné příspěvky na úhradu, čímž je křížová dotace vyloučena.
The annual accounts clearly demonstrate that the ZT has been achieving considerable contribution margins for years in processing separated category 3 material, which rules out cross-subsidisation.
Je-li materiál kategorie 3 dodáván spolu s materiálem kategorie 1 a 2, započítají se směsi (podle váhy) do poplatků již předem.
If category 3 material is delivered jointly with the controlled material, the mixtures (by weight) have already been included in the calculation of the charges for the disposal of category 1 and 2 raw material.
To znamená, že do výše poplatků stanovené pravidly pro poplatky jsou již předem zahrnuty vypočítané objemy smíchaného materiálu dané kategorie.
This means that the level of charges in the charge schedule already includes the quantities of mixed material in that category which are calculated in advance.
Neexistuje žádný podklad pro tvrzení hlavní stěžovatelky, že z důvodu cenové politiky sdružení ZT se odděluje pouze 45 % materiálu kategorie 3.
There is no foundation to the complainant’s claim that because of the ZT’s pricing policy, only 45 % of the category 3 material is separated.
Sdružení ZT nikdy nezpracovalo tak velké objemy materiálu kategorie 3, což by potvrdil i náhled do příslušných statistických údajů.
Such high quantities of category 3 material have never been processed by the ZT, as a glance at the relevant statistics would confirm.
V případě roku 2009 lze potvrdit míru oddělení ve výši 72 %, kterou Komise uvedla při zahájení řízení.
The separation rate of 72 % for 2009 cited by the Commission in the decision to initiate the procedure can be confirmed.
Kromě toho lze ještě také poukázat na to, že ve spádové oblasti sdružení probíhá 85 % porážek v šesti podnicích, které oddělování materiálu provádějí v co nejširším rozsahu.
It should also be pointed out that in the area covered by the association 85 % of slaughters are carried out in 6 plants where separation in its broadest sense is carried out.
Stěžovatelka v těchto podnicích pracuje a dostává od nich oddělený materiál kategorie 3.
The complainant is active in these plants and obtains separated category 3 material from them.
Stěžovatelka má tak přístup k trhům s materiálem kategorie 3 a má na těchto trzích velmi vysoký podíl.
The complainant therefore has access to the category 3 markets and also has a very considerable share of these markets.
Vypsání soutěže o veřejnou zakázku v severním a středním Hesensku
Invitation to tender in Northern and Central Hessen
Skutečnost, že sdružení ZT v severním a středním Hesensku požaduje jinou úhradu než ve spádové oblasti sdružení, ještě není důvodem k narušení hospodářské soutěže.
The fact that the ZT applies different charges in Northern and Central Hessen from those in the area covered by the association does not prove the existence of any distortion of competition.
Rozdíly ve financování lze vysvětlit na základě rozdílných zákonných požadavků pro jejich výpočet.
The financing differences are due to differing legal requirements as regards their calculation.
V Německu je neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu kategorie 1 a 2 podle § 3 odst. 1 TierNebG v zásadě povinností příslušných územních korporací v souladu s právními předpisy spolkové země.
Under Section 3(1) of the TierNebG, the disposal of category 1 and 2 animal by-products in Germany is the responsibility of the regional and local authorities competent under state law.
Financování může být proto v jednotlivých předpisech na spolkové či obecní úrovni upraveno rozdílně.
Consequently the financing may be regulated differently under the relevant provisions at Land and local level.
Pokud vedlejší produkty živočišného původu neodstraňuje subjekt, který je za to ze zákona odpovědný, ale někdo třetí, na něhož byla tato povinnost přenesena (jako v severním a středním Hesensku), pak by se předpisy pro výpočet neřídily podle právě platného zákona o obecních poplatcích, nýbrž podle „Pokynů pro stanovení cen na základě vlastních nákladů (Leitsätzen für die Preisermittlung aufgrund von Selbstkosten, dále jen „LSP“) [35].
If the disposal of animal by-products is not carried out by those responsible for disposal themselves and the task is entrusted to third parties — as in Northern and Central Hessen — the calculation rules are governed not by the Local Authority Charges Act in question, but by the Leitsätze für die Preisermittlung aufgrund von Selbstkosten [LSP — Guidelines for determining cost prices] [35].
Zejména pokud jde o výši úrokových nákladů, které lze započítat do poplatků či úplat, existují velké rozdíly mezi KAG RP a LSP, které se vztahují na sdružení ZT, neboť sdružení ZT své investice financovalo velkou měrou prostřednictvím úvěrů, za něž každý rok platí úroky v nezanedbatelné výši.
There are big differences between the KAG RP and the LSP, especially as regards the amount of interest costs that can be included in the charges/fees, and these differences are significant for the ZT, since it financed its investments to a considerable extent through loans and paid a substantial amount of interest on them each year.
Zatímco podle § 8 KAG PR mohlo sdružení ZT tyto skutečné úrokové náklady započítat do výpočtu poplatků, dovoloval LPS u úplat v severním a středním Hesensku stanovit pouze vypočítané úroky vzhledem k průměrné hodnotě kapitálu nutného pro provoz podniku.
While the ZT could include these interest costs in the calculation of charges under § 8 KAG RP, the LSP only allowed the charges in Northern and Central Hessen to be based on calculated interest relative to the average necessary operating capital.
Tím bylo znemožněno další přepočítávání veškerých vzniklých úrokových plateb.
It was thus impossible to pass on the full cost of the actual interest payments.
Rovněž stížnost stěžovatelky, že ve veřejné soutěži v severním a středním Hesensku nezískal podnik TBA Schäfer veřejnou zakázku kvůli křížové dotaci udělené prostřednictvím přeúčtovávání nákladů, postrádá jakékoli zdůvodnění.
The claim made by the complainant that TBA Schäfer was failed to win in the selection procedure in Northern and Central Hessen because of the cross-subsidisation through the annual contribution is also without any basis.
Vyšší nabídku podniku TBA Schäfer lze vysvětlit tak, že podnik TBA Schäfer odhadl příliš nízké produkční výnosy a musí dodatečně platit vyšší administrativní náklady a vyšší úhrady přeúčtovávaných nákladů v rámci skupiny.
The higher offer made by TBA Schäfer was due to the fact that TBA Schäfer’s estimate of production income was too low and that it also had to pay higher administration costs and group contributions.
Sdružení ZT naopak odhadlo výši produkčních výnosů správně, a protože není součástí koncernu, nemusí odvádět žádné podnikové úhrady přeúčtovávaných nákladů v rámci skupiny.
On the other hand the ZT had estimated production revenue correctly and, since it was not part of a group, did not have to make any group contributions.
Sanace starých provozů
Clean-up of contaminated sites
Německo uvádí, že část úhrady přeúčtovávaných nákladů, jež sdružení ZT dostává, slouží k pokrytí nákladů na sanaci dvou starých lokalit, Sprendlingen-Gensingen a Sohrschied.
Germany contends that part of the annual contribution levied by the ZT serves to finance the clean-up costs for two contaminated sites, Sohrschied and Sprendlingen-Gensingen.
Na obou lokalitách došlo v důsledku nasazení uhlovodíku ze strany bývalých majitelů či provozovatelů k znečištění půdy a podzemních vod.
Soil and ground water contamination had built up at both contaminated sites through the use of hydrocarbons by former owners or operators.
Obě lokality přešly do vlastnictví sdružení ZT při jeho založení v roce 1979.
Both properties came into the ZT’s ownership when it was founded in 1979.
Sdružení ZT mělo povinnost odstranit znečištění na základě sanačních rozhodnutí krajského úřadu v Koblenci ze dne 21. dubna 1997 a 31. března 1998.
Under the Koblenz district government’s clean-up decisions of 21 April 1997 and 31 March 1998, the ZT was obliged to remove the contamination.
Na základě dodatečného rozhodnutí dne 13. července 2001 došlo k uložení ještě dalších podmínek týkajících se závazku sanace lokality Sprendlingen-Gensingen.
Further conditions were imposed as regards cleaning up the Sprendlingen-Gensingen site in a supplementary decision of 13 July 2001.
Náklady na sanaci u obou lokalit činily v období 1998–2010 celkem 2413049 EUR.
The clean-up costs for the relevant period from 1998 to 2010 amounted to a total of EUR 2413049,36 for the two sites.
Lokalita Sprendling-Gensingen
Sprendling-Gensingen site
Německo uznává, že v souladu se sanačním rozhodnutím ze dne 31. března 1998 sdružení ZT v podstatě ručí za náklady na sanaci lokality Sprendlingen-Gensingen.
Germany acknowledges that the ZT is liable for the clean-up costs at the Sprendlingen-Gensingen site under the clean-up decision of 31 March 1998.
Z hlediska pravidel pro státní podporu však nelze ospravedlnit, aby za náklady na sanaci v plné výši ručilo pouze sdružení ZT, neboť podle novější německé judikatury by neomezené ručení vedlo k nerovnému zacházení v porovnání se soukromými podniky.
However, it considers that from the point of view of aid law it is unjust for the ZT to be fully responsible for the clean-up costs, since unlimited liability would lead to unequal treatment compared with private undertakings under more recent German case-law.
Po rozhodnutí Spolkového ústavního soudu (Bundesverfassungsgericht) ze dne 16. února 2000 [36] by podle vnitrostátního práva soukromý podnik ručil pouze v míře, která je pro něj únosná.
Following the decision of the Bundesverfassungsgericht [Federal Constitutional Court] of 16 December 2000 [36], a private undertaking would be liable under national law only up to the limit of what is reasonable.
Tato míra je podle Spolkového ústavního soudu naplněna, když ručení překročí hodnotu pozemku.
According to the Bundesverfassungsgericht this threshold could be reached if the liability exceeded the value of the property.
Ručení, které tuto míru překročí, nelze považovat za přiměřené stanovení obsahu a mezí za účelem ochrany vlastnictví zaručené v čl. 14 odst. 2 druhé větě německé ústavy.
Beyond that limit, liability could no longer be regarded as a proportionate substantive and limiting provision for the purposes of the protection of property guaranteed in the second sentence of Article 14(2) of the German Grundgesetz [Basic Law].
Sdružení ZT se však coby právnická osoba veřejného práva nemůže odvolávat na práva, která podle německé ústavy přísluší soukromým osobám, a proto se na něj toto omezení míry ručení nevztahuje.
However, because the ZT, as a legal person under public law, cannot invoke the rights accorded to private persons under the German Basic Law, this limitation of liability does not apply to the ZT.
Financování nákladů na sanaci překračující míru ručení prostřednictvím přeúčtovávání nákladů je třeba považovat za slučitelnou státní podporu podle bodu 132 pokynů pro poskytování státní podpory v oblasti ochrany životního prostředí, neboť soukromé podniky musí ručit pouze za náklady na sanaci do výše tržní hodnoty pozemku.
Financing the clean-up costs beyond the liability limit through the annual contribution should be regarded as compatible aid under paragraph 132 of the environmental aid guidelines, since private individuals would only have to bear clean-up costs up to the market value of the property.
Lokalita Sohrschied
Sohrschied site
Ačkoli bylo sdružení ZT coby znečišťovatel zavázáno k ručení sanačním rozhodnutím ze dne 21. dubna 1997, má Německo pochybnosti, zda by podle německého práva bývalo bylo sdružení ZT povinno převzít náklady za sanaci škod, které byly způsobeny bývalým vlastníkem či provozovatelem.
Although the ZT was held liable as the polluter under the clean-up decision of 21 April 1997, Germany doubts whether the ZT was actually obliged under German law to bear the clean-up costs for the damage caused by the earlier owner or operator.
Tyto skutečnosti jsou však staré více než 30 let, a proto se již otázky týkající se ručení nedají zodpovědět jednoznačným způsobem.
But since the facts lie more than 30 years back, the question of liability can no longer be clearly clarified.
Německo má za to, že přeúčtovávání nákladů v rozsahu, v jakém přispívá na náklady na sanaci lokality Sohrschied, představuje slučitelnou formu státní podpory podle pokynů pro poskytování státní podpory v oblasti ochrany životního prostředí, protože sdružení ZT nebylo sanací vázáno.
Germany considers that the annual contribution, insofar as it contributes towards the clean-up costs for the Sohrschied site, represents compatible aid under the environmental aid guidelines since the ZT should not have been under an obligation to carry out the clean-up.
Dalším argumentem Německa je, že také lokalita Sohrschied vykazuje zápornou tržní hodnotu, a proto je i v tomto případě již uvedená míra ručení překročena.
Germany argues further that the market value of the Sohrschied site is also negative and that the liability limit has been breached in this case too.
HODNOCENÍ OBECNÝCH PŘEDPOKLADŮ EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY PODLE ČL. 107 ODST. 1 SFEU (BEZ OHLEDU NA KRITÉRIA PODLE ROZSUDKU VE VĚCI ALTMARK)
ASSESSMENT OF THE PRESENCE OF AID UNDER ARTICLE 107(1) TFEU (WITHOUT REFERENCE TO THE ALTMARK CRITERIA)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
Under Article 107(1) TFEU any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is incompatible with the internal market in so far as it affects or threatens to affect trade between Member States.
Přeúčtovávání nákladů financované ze státních prostředků
Annual contribution financed from State resources
Německo nepopírá, že se v případě úhrad přeúčtovaných nákladů ze strany členů sdružení ZT jedná o státní prostředky.
Germany does not dispute that the annual contributions from the members of the Zweckverband are State resources.
Členové sdružení ZT jsou okresy a města v Porýní-Falci, v Sársku a Hesensku.
The ZT’s members are rural and urban districts in Rhineland-Palatinate, the Saarland, and Hessen.
Od roku 1979 vybírá sdružení ZT od svých členů na základě správních aktů úhradu přeúčtovaných nákladů, a proto se toto opatření rovná přímému převodu státních prostředků.
As the ZT has been levying an annual contribution from its members by means of an administrative act, the measure involves a direct transfer of State resources.
Protože se jedná o správní akty, jsou úhrady přeúčtovaných nákladů přičitatelné státu.
And as administrative acts are involved, the annual contributions can be attributed to the State.
Hospodářské zvýhodnění sdružení ZT
Economic advantage for the ZT
Příjemce podpory musí být nejprve podnikem.
Firstly the beneficiary must be an undertaking.
Pojem „podnik“ zahrnuje jakýkoli subjekt vykonávající hospodářskou činnost nezávisle na právním postavení tohoto subjektu a způsobu jeho financování.
The notion of an undertaking comprises any entity carrying on an economic activity irrespective of its legal status and the way in which it is financed.
Tato definice se vztahuje jak na soukromé, tak na veřejné podniky [37].
This applies not only to private, but also to public undertakings [37].
Hospodářskou činnost představuje jakákoli činnost spočívající v nabízení zboží nebo poskytování služeb na daném trhu, a to zpravidla za úplatu [38].
Any activity which involves offering goods or services on a specific market is an economic activity [38].
Sdružení ZT je podnikem, neboť nabízí služby na odstranění určitých vedlejších produktů živočišného původu za úplatu.
Since the ZT offers services for the disposal of certain animal by-products in return for a consideration, the ZT is an undertaking.
Úhrady přeúčtovávaných nákladů v zásadě přinášejí sdružení ZT ekonomickou výhodu, neboť snižují jeho běžné výdaje a není za ně poskytováno žádné přiměřené protiplnění.
Essentially the annual contributions give the ZT an economic advantage since they reduce its current expenditure and are not matched by any appropriate performance in return.
Německo však uvádí, že tyto úhrady měly pouze kompenzovat náklady, jež sdružení ZT vznikaly ze závazku udržovat rezervu pro případ nákazy, a že sdružení přitom žádná ekonomická výhoda nevznikala.
However, Germany contends that the contributions only compensated the ZT for the costs that it had to bear because of the obligation to maintain an epidemic reserve and that therefore it did not gain any economic advantage.
V rozsudku ve věci Altmark Soudní dvůr konstatoval, že kompenzace za plnění závazků veřejné služby nepředstavuje státní podporu, tj. nepřináší příjemci výhodu, jsou-li kumulativně splněna určitá kritéria [39].
In its judgment in the Altmark case the European Court of Justice held that a compensation for the performance of a public service obligation is not State aid, i.e. does not provide the beneficiary with an advantage, provided certain criteria are cumulatively fulfilled [39].
Vzhledem k významu, jaký rozsudek ve věci Altmark pro tento případ má, je argumentace Německa, podle níž jsou kritéria z tohoto rozsudku splněna, předmětem samostatného a podrobného posouzení v oddílu 9.
Because of the significance of the Altmark judgment for the present case, Germany’s contention that the Altmark criteria are satisfied will be examined in detail separately in section 9.
Narušení hospodářské soutěže a dopad na obchod mezi členskými státy
Distortion of competition and impairment of trade between the Member States
Německo zastává názor, že trh neškodného odstraňování materiálu kategorie 1 a 2 ze spádového území není otevřen hospodářské soutěži, takže lze narušení hospodářské soutěže i ovlivnění obchodu mezi členskými státy vyloučit.
Germany takes the view that the market for the disposal of category 1 and 2 material from the area covered by the association is not open to competition and that therefore both distortion of competition and effect on trade between Member States can be ruled out.
Komise úvodem konstatuje, že je neškodné odstraňování materiálu kategorie 1 a 2 předmětem regionálního monopolu.
To begin with, the Commission notes that there are regional monopolies for the disposal of category 1 and 2 material.
Potvrzením této skutečnosti je v daném případě soutěž o veřejnou zakázku vypsaná v severním a středním Hesensku.
In the present case this is confirmed by the procurement procedure for Northern and Central Hessen.
V souladu s rozhodnutím Komise ze dne 23. února 2011 o státní podpoře Německa pro podniky Bahnen der Stadt Monheim (BSM) a Rheinische Bahngesellschaft (RBM) v rámci dopravního svazu Verkehrsverbund Rhein Ruhr C 58/06 (ex NN 98/05) [40] je Komise toho názoru, že je trh neškodného odstraňování materiálu kategorie 1 a 2 otevřen hospodářské soutěži.
In line with its decision of 23 February 2011 on Germany’s State aid C58/06 (ex NN 98/05) for Bahnen der Stadt Monheim (BSM) and Rheinische Bahngesellschaft (RBM) im Verkehrsverband Rhein-Ruhr [40], the Commission therefore considers that the market for the disposal of category 1 and 2 material is open to competition.
Územním korporacím, jež jsou neškodným odstraňováním materiálu kategorie 1 a 2 pověřeny, dávají právo Unie i vnitrostátní právní předpisy možnost volby, zdali na uvedeném trhu vyhledají prostřednictvím veřejné soutěže vhodného dodavatele, jehož tímto úkolem pověří, nebo zdali se o tuto činnost postarají samy v rámci interního řešení [41].
Both Union and national law leave the regional and local authorities entrusted with the disposal of category 1 and 2 material free to choose either to find a supplier on the market and entrust it with the task via a procurement procedure or to carry out disposal themselves through an in-house solution [41].
Bez ohledu na argumentaci Německa, podle níž sdružení ZT splňuje kritéria pro interní zadání předmětných činností [42], tak úhrada přeúčtovávaných nákladů posiluje finanční pozici ZT oproti jiným potenciálním dodavatelům.
Despite Germany’s claim that the ZT complies with the criteria for an in-house award [42], the annual contributions strengthen the ZT’s financial position vis-à-vis other potential suppliers.
Vzhledem k tomu, že se soutěží o veřejné zakázky mohou ucházet dodavatelé ze všech členských států, může tato úhrada rovněž ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
Since suppliers from all the Member States can take part in procurement procedures, the contribution is also liable to affect trade between the Member States.
Rovněž ekonomické výhody, jež z úhrady přeúčtovávaných nákladů plynou, mohou posilovat postavení ZT na trzích, na nichž toto sdružení přímo konkuruje jiným dodavatelům (neškodné odstraňování materiálu kategorie 3, soutěž o veřejnou zakázku na neškodné odstraňování materiálu kategorie 1 a 2 v severním a středním Hesensku).
The economic advantages from the annual contributions are also liable to strengthen ZT’s position on markets where it is in direct competition with other suppliers (disposal of category 3 material, procurement procedure for the disposal of category 1 and 2 material in Northern and Central Hessen).
Předběžný závěr o existenci podpory
Provisional conclusion on the existence of aid
Úhrada přeúčtovávaných nákladů naplňuje znaky veřejné podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
The annual contributions satisfy the conditions for the existence of aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.