natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viz rovněž část 2.3 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, konkrétně 31. až 36. bod odůvodnění.
See also section 2.3 of decision C 56/2007, recitals 31 to 36.
Viz rovněž část 2.4 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, konkrétně 37. bod odůvodnění.
See also section 2.4 of decision C 56/2007, recital 37.
Viz zejména dopisy francouzských orgánů ze dne 18. července 2006, 30. ledna 2008 a 26. června 2008.
See in particular. the letters from the French authorities dated 18 July 2006, 30 January 2008 and 26 June 2008.
Komise připomíná, že tyto argumenty již byly uvedeny v části 3 (Stanovisko a návrhy francouzských orgánů) výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007.
The Commission emphasises that these arguments have already been presented in section 3 (‘Observations and proposals by the French authorities’) of decision C 56/2007.
Aby Komise co nejvíce usnadnila orientaci v textu, bude na ně co nejčastěji odkazovat.
To simplify the presentation, the Commission will therefore refer to that decision as often as possible.
Rozhodnutí Státní rady ze dne 1. dubna 1938, Société de l’hôtel d’Albe, Sbírka rozhodnutí Státní rady, s. 341.
Council of State judgment, Société de l’hôtel d’Albe, 1 April 1938, reported in Receuil, p. 341.
Rozsudek Státní rady ve věci Campoloro (10. listopadu 1999 a 18. listopadu 2005).
Council of State judgments in the Campoloro case (10 November 1999 and 18 November 2005).
Viz 59. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení.
See recital 59 of the opening decision.
Viz připomínky, které francouzské orgány předložily ve dnech 23. ledna 2008 a 27. října 2009 ve věci pošty, na něž mutatis mutandis odkazují v tomto řízení ve věci veřejné instituce IFP.
See the observations submitted by the French authorities in the postal case on 23 January 2008 and 27 October 2009, to which they have referred mutatis mutandis in the present IFP case.
Viz Zpráva Státní rady za rok 2006, s. 69.
See 2006 Council of State report, p. 69.
Viz připomínky, které francouzské orgány předložily 27. října 2009 ve věci rozhodnutí C 56/2007.
See the observations submitted by the French authorities on 27 October 2009 in connection with decision C 56/2007.
Francouzské orgány naopak zdůrazňují, že při přeměně správy pošt a telekomunikací na samostatnou právnickou osobu v roce 1991 bylo nutno poskytnout výslovnou záruku, což by nebylo nutné, kdyby La Poste, jakožto instituce obdobná veřejné instituci EPIC měla zákonný nárok na státní záruku.
The French authorities emphasise that an express guarantee had to be granted when the Administration of Posts and Telecommunications was converted into an independent legal person in 1991, whereas that would not have been necessary if the new La Poste, as an establishment equivalent to an EPIC, had enjoyed a State guarantee by virtue of its legal form.
Stejně tak byly poskytnuty výslovné záruky institucím ERAP a Agence Française du Développement, přičemž obě tyto instituce mají postavení EPIC.
Likewise, express guarantees have been granted to ERAP and the French Development Agency (Agence Française du Développement), which are both EPICs.
La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d'arrêt à l'idée de „garantie de l'État“ (Odpovědnost nezávislých správních orgánů s právní subjektivitou: skoncování s myšlenkou „státní záruky“), D. Labetoulle, RJEP/CJEG č. 635, říjen 2006.
Labetoulle, ‘La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de “garantie de l’État” ’, RJEP/CJEG No 635, October 2006.
Viz připomínky, které francouzské orgány předložily dne 23. ledna 2008 ve věci pošty.
See the observations submitted by the French authorities in the postal case on 23 January 2008.
Rozhodnutí Státní rady ze dne 10. listopadu 1999, Société de gestion du port de Campoloro, Sbírka s. 3409.
Council of State, Société de gestion du port de Campoloro, 10 November 1999, reported in Recueil p. 3409
Rozhodnutí Státní rady ze dne 18. listopadu 2005, Société de gestion du port de Campoloro.
Council of State, Société de gestion du port de Campoloro, 18 November 2005.
Le Préfet face à l'inexécution par une collectivité territoriale d'un jugement la condamnant pécuniairement (Jednání prefekta v situaci, kdy územní celek neplní rozsudek s finančními důsledky); P. Bon, RFDA – březen duben 2006, s. 341.
Bon, ‘Le Préfet face à l’inexécution par une collectivité territoriale d’un jugement la condamnant pécuniairement’, RFDA, March-April 2006, p. 341.
Le pouvoir de substitution du préfet en cas d'inexécution de la chose jugée par les collectivités territoriales (Pravomoc prefekta zastupovat územní celek, který nevykonal rozsudek); C. Landais a F. Lenica, AJDA, 23. ledna 2006, s. 137.
Landais & F. Lenica, ‘Le pouvoir de substitution du préfet en cas d’inexécution de la chose jugée par les collectivités territoriales’, AJDA, 23 January 2006, p. 137.
Sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk, Úř. věst. C 71, 11.3.2000, s. 14.
Commission Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees, OJ C 71, 11.3.2000, p. 14.
Podle francouzských orgánů je dodržování těchto kritérií postačující, nikoli však nezbytné, k zamezení zvýhodnění. Podle jejich názoru by bylo nelogické domnívat se, že by se údajné pochybnosti o tom, jaké řízení by se použilo v případě platební neschopnosti, mohly projevit lepšími finančními podmínkami.
The procedure which would be followed in the event of the insolvency of IFP should be defined and publicised.
Postup, který by se použil v případě platební neschopnosti veřejné instituce IFP by měl být vymezen a zveřejněn.
This procedure should be either the private-law procedure or a procedure which confers on the creditors of the publicly owned establishment IFP rights no greater than those they would have had under commercial law.
Podle francouzských orgánů by podnik za podobných okolností nejprve zahájil jednání s věřiteli, aby zavedl plán ozdravení pasiv.
According to France, in such circumstances, the undertaking would initially be required to open negotiations with its creditors in order to establish a plan for rescheduling liabilities.
Ve druhé etapě, pokud by plán nebyl posouzen jako dostatečný, nebo kdyby neumožňoval odstranit finanční potíže a pokud by nebyla uzavřena nová dohoda s věřiteli, přinejmenším někteří z nich by mohli předat věc příslušnému soudu, aby dosáhli odsouzení dlužníka, a tudíž uznání své pohledávky.
Next, if the plan were judged unsatisfactory or if it did not bring the financial difficulties to an end, and in the absence of a new agreement with creditors, the creditors – or some of them – could refer the case to the competent court to obtain a judgment against the debtor and therefore have their claim recognised.
Francouzské orgány tvrdí, že kdyby řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 narazilo na nedostatek aktiv veřejné instituce IFP, a kdyby tedy dozorčí orgán neměl věcnou možnost vytvořit zdroje nezbytné k zaplacení dlužné částky, neboť by neměl již žádná aktiva k prodeji, bylo by řízení podle zákona ze dne 16. července 1980 ukončeno.
According to the French authorities, if the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 were to founder for lack of assets at IFP, and if the supervising authority were therefore faced with an impossible task, not having any more assets to sell in order to generate the resources needed to pay the amount due, the procedure provided for by the Law of 16 July 1980 would be terminated.
Článek L. 225-258 obchodního zákoníku stanoví, že jakmile vlastní jmění společnosti klesne pod polovinu jejího kapitálu, musí to valná hromada konstatovat a musí rozhodnout, zda je třeba přistoupit k předčasnému zrušení společnosti.
Pursuant to Article L. 225-248 of the Commercial Code, if a company’s equity capital falls below half of its share capital, the general meeting must record this and decide whether the company should be prematurely dissolved.
Jestliže rozhodne, že společnost bude pokračovat v činnosti, musí společnost nejpozději při uzávěrce druhého finančního roku, který následuje po roce, v němž byly konstatovány ztráty, dosáhnout takové hodnoty kapitálu, která se rovná nejméně polovině kapitálu společnosti, přičemž musí kapitál společnosti snížit, pokud se jí ho nepodařilo obnovit jinak.
If it is decided to continue the activity of the company, the company must, no later than the end of the second financial year after that in which the losses were recorded, reconstitute its equity to a value at least equivalent to half the share capital, and reduce the share capital if the equity has not been reconstituted otherwise.
Rozsudek SDEU ze dne 21. března 1991, Itálie v. Komise, věc C-303/88, Sb. rozh. s. I-1433, bod 21.
Court of Justice in Case C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433, paragraph 21.
Viz zejména rozsudek SDEU ze dne 16. května 2002, Francie v. Komise (věc Stardust Marine), věc C-482/99, Sb rozh. I-4397, body 68 až 83.
See in particular Court of Justice in Case C-482/99 France v Commission (Stardust Marine) [2002] ECR I-4397, paragraphs 68 to 83.
Evropská komise, 21. prosince 2005, státní podpora N 531/2005 – Francie – Opatření související se zřízením a fungováním banky Banque Postale.
European Commission, 21 December 2005, State aid measure No N 531/2005 – France – Measures relating to the creation and operation of Banque Postale.
Soud prvního stupně ES, 12. září 2007, Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE c. Commission, věc. T-68/03, dosud nezveřejněno ve Sbírce rozhodnutí, viz rovněž Soud prvního stupně ES, 1. července 2008, Deutsche Post AG c. Commission, věc. T-266/02, dosud nezveřejněno ve Sbírce rozhodnutí, bod 92: „Komise je navíc povinna ověřit existenci skutečného zvýhodnění příjemce podpory“.
Court of First Instance in Case T-68/03 Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE v Commission, not yet reported in the ECR; to the same effect see also Court of First Instance in Case T-266/02 Deutsche Post AG v. Commission, not yet reported in the ECR, paragraph 92: ‘Moreover, the Commission must check whether the beneficiary of aid has received an actual advantage’.
Takto změněná vyhláška by zněla: „Zůstala-li úřední výzva po uplynutí těchto lhůt bez účinku, představitel státu nebo dozorčí orgán zanese výdaj do rozpočtu územního správního celku nebo veřejné instituce, která neplní své závazky. V případě potřeby uvolní potřebné zdroje v rámci rozpočtu správního celku nebo instituce buď snížením prostředků určených na jiné výdaje, nebo dosud nevyužitých, anebo navýšením zdrojů“ (změny jsou podtrženy).
As amended, the provision in the Decree would read:‘If the notice given has had no effect by the time these deadlines expire, the representative of the State or the authority responsible for supervision shall enter the expenditure in the budget of the defaulting authority or publicly owned establishment. The representative of the State or the authority responsible for supervision shall, as appropriate, release the necessary resources from the budget of the defaulting authority or establishment, either by reducing the appropriations allocated to other expenditures and still available or by increasing resources’ (the amendment is shown in italic).
Francouzské orgány odkazují na 68. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, ve kterém Komise vyjadřuje názor, že návrh francouzských orgánů na změnu prováděcího nařízení k zákonu ze dne 16. července 1980„neumožňuje vyloučit, že za předpokladu, že zdroje veřejné instituce IFP budou vyčerpány, se věřitel, který by neobdržel úhradu své pohledávky v rámci uplatnění zákona z roku 1980, obrátí na soud, aby byla uplatněna odpovědnost státu na základě porušení rovnosti před veřejnými břemeny“.
The French authorities refer to recital 68 of the opening decision, in which the Commission takes the view that the proposal by the French authorities to amend the Decree implementing the Law of 16 July 1980‘does not exclude the possibility that, where the resources of the publicly owned establishment IFP are exhausted, the creditor who has not obtained repayment of his claim under application of the Law of 16 July 1980 could bring legal action to render the State liable on the basis of a breach of the principle of equality before public burdens’.
Státní rada dne 16. listopadu 1998, ve věci Sille: „Vzhledem k tomu, že: za prvé, jak rozhodl soud v první instanci, je-li možno uplatnit odpovědnost svrchované státní moci, i odpovědnost objektivní, na základě zásady rovnosti občanů před veřejnými břemeny, v případě, kdy je důsledkem zákonně přijatého opatření zvláštní a do určité míry závažná újma způsobená fyzické nebo právnické osobě, v daném případě tomu tak není, jelikož pan Sille jakožto odborník na nemovitosti nemohl nevědět o rizicích, která nutně ohrožují provedení plánu výstavby nemovitostí, například takového, který byl vypracován v daném případě a pro jehož provedení bylo zapotřebí zejména změnit uspořádání plánu záboru půdy a získat souhlas obecní rady, jelikož měl pan Sille normálně počítat s možností, že obec vzhledem k nepříznivým výsledkům veřejného průzkumu a odporu, který projekt vyvolal, od projektu ustoupí; jelikož toto riziko na sebe vzal s plnou znalostí věci, nemůže s účinností tvrdit, že utrpěl mimořádnou újmu a že obec musí nést závažné důsledky, které pro něho vyplynuly z odstoupení od projektu“.
Council of State, Sille, 16 November 1998: ‘First, as the judges in the court of first instance decided, while the public authorities can be held liable, even without fault, on the grounds of the principle of the equality of citizens before public burdens, where a measure lawfully adopted has the effect of causing a special loss of a certain degree of gravity to a natural or legal person, that does not hold true in this case, because Mr Sille, in his capacity as a real-estate professional, could not be unaware of the risks necessarily involved in the execution of a building project such as that projected, in respect of which it was necessary, in particular, to amend the provisions of the land-use plan and obtain the agreement of the local council. Mr Sille should have contemplated the possibility that if the findings of the public enquiry were negative or if the project encountered hostility it might be abandoned by the local authority. Having taken the risk in full knowledge of the facts, he cannot to any purpose maintain that he has suffered an abnormal loss and that the local authority must bear the substantial consequences for him arising from the shelving of the project’.
Státní rada dne 10. července 1996, ve věci Meunier: „Odvolací správní soud má za to, že zřízení obchodu na takovém místě bylo výsledkem volby a dopisu starosty, který se týká možnosti zvlnění terénu, na což dotyčný přistoupil s plným vědomím rizik nestability, jimž byl jeho podnik vystaven, a proto vynesl svrchovaný posudek. Domněnkou, že z újmy vyplývající ze situace, jíž se dotyčný vědomě vystavil, mu nevzniká nárok na odškodné, soud nepopřel pravidla, jimiž se řídí odpovědnost právnických osob veřejného práva“.
Council of State, Meunier, 10 July 1996: ‘When it concluded from the choice of such a place for the location of the business and from a letter from the mayor concerning the possibility of land slip that the interested party had accepted in full knowledge of the facts the risks of instability to which his establishment was exposed, the Administrative Appeal Court made a final decision on the facts. When it took the view that the loss resulting from a situation to which the interested party had knowingly exposed himself did not give him grounds for compensation, the Court did not fail to apply the rules governing the liability of legal persons governed by public law’.
Tribunál, 21. květen 2010, Francie v. Komise, ve spojených věcech T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04, rozsudek dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.
General Court in Joined Cases T-425/04, T-444/04, T-450/04 and T-456/04 France and Others v Commission, 21 May 2010, not yet reported in the ECR.
V tomto rozsudku Tribunál došel k závěru, že Komise neprokázala „případné zlepšení hospodářské situace FT, která by mohla z této nabídky vyplývat [návrh smlouvy o akcionářské půjčce, kterou FT nepodepsala, ani neplnila] (…) v porovnání se situací, ve které se nacházela (…)“ (bod 254) a že „Komise se nemůže pouze na základě jednostranné nabídky státu poskytnout úvěrovou linku v určité částce domnívat, že tato nabídka má výhodné hospodářské účinky pro jejího příjemce, aniž zohlední podmínky plnění dotčené úvěrové smlouvy a zvláště podmínky související s poskytnutím a splacením uvedeného úvěru, a to tím méně v případě, že příjemce tuto nabídku nepřijal, nýbrž se omezil na refinancování za podmínek existujících na trhu“. (bod 255) (Podtrženo francouzskými orgány).
The Court found that the Commission had failed to show that a draft contract for a shareholders’ loan that had not been signed or put into effect by France Télécom might have produced an improvement in France Télécom’s economic position by comparison with the situation in which it found itself (paragraph 254), and that the Commission could not presume, on the sole basis of a unilateral offer by the State to grant a loan of a certain amount, that that offer would confer economic advantages on the beneficiary, without taking account of the conditions governing the performance of the loan contract, in particular those regarding the granting and the repayment of the loan, especially as the beneficiary had not accepted the offer but had confined itself to funding on the terms prevailing in the market (paragraph 255).
Soudní dvůr Evropských společenství, 7. březen 1990, Krantz.
Case C-69/88 [1990] ECR I-583.
Soudní dvůr Evropských společenství, 2. září 2010, Deutsche Post AG.
Case C-399/08, 2 September 2010, not yet reported in the ECR.
Francouzské orgány odkazují na své dopisy ze dne 7. května a 9. června 2008.
The French authorities refer to their letters dated 7 May and 9 June 2008.
Francouzské orgány odkazují na svou odpověď na dopis Komise ze dne 3. srpna 2007.
The French authorities refer to their reply to the Commission letter dated 3 August 2007.
Evropská komise, 3. února 2004, „A report on the functioning of public procurement markets in the EU“.
European Commission, A Report on the Functioning of Public Procurement Markets in the EU, 3 February 2004.
Společnost UOP Limited uvádí, že působí na trzích produktů a služeb pro průmyslové odvětví rafinace ropy, úpravy plynu, petrochemické výroby a pro většinu výrobních odvětví.
UOP states that it operates in the markets for the supply of products and services to the petroleum refining, gas treatment and petrochemicals production industries and to most manufacturing industries.
Specificky uvádí, že navrhuje, realizuje a povoluje využívání licencí a zabezpečuje udržování technologií postupů, jakými jsou zpracování ropy, výroba čistých pohonných hmot, odsiřování pohonných hmot a petrochemické technologie.
More specifically, it indicates that it designs, implements and authorises the exploitation of licences, and provides maintenance of process technologies for such things as oil conversion, clean fuel production, fuel desulphurisation and petrochemicals.
Rovněž uvádí, že vyrábí katalyzátory, molekulární filtry, absorpční prostředky a další specializovaná vybavení.
It also states that it produces catalysts, molecular filters, adsorbents and other specialised equipment.
Kromě toho uvádí, že působí v různých členských státech Evropské unie (Rakousko, Belgie, Česká republika, Dánsko, Francie, Německo, Maďarsko, Irsko, Itálie, Nizozemsko, Portugalsko, Polsko, Slovenská republika, Španělsko, Švédsko a Spojené království), má zastoupení v Belgii, ve Francii a v Německu a má dva výrobní závody, jeden v Brimsdown, Enfield, Velká Británie, a druhý v Reggion Calabria v Itálii.
It states that it is present in various European Union Member States (Austria, Belgium, the Czech Republic, Denmark, France, Germany, Hungry, Ireland, Italy, Netherlands, Portugal, Poland, Slovak Republic, Spain, Sweden and the United Kingdom), that it has representations in Belgium, France and Germany, and that it has two production plants, one in Brimsdown, Enfield, United Kingdom, and the other in Reggio Calabria, Italy.
Společnost UOP Limited odkazuje na stránku http://www.axens.net/about/history.html, jak byla zveřejněna dne 20. listopadu 2008.
UOP refers to the web page http://www.axens.net/about/history.html, consulted on 20 November 2008.
Například na objem a čistotu toků výrobků nebo na spotřebu surovin.
For example, regarding the volume and purity of the product flows, or the consumption of raw materials.
Francouzské orgány odkazují na výše uvedené rozhodnutí č. 531/2005, viz poznámka pod čarou č. 3.
The French authorities refer to footnote 3 to decision N 531/2005 cited above.
Tato zpráva existuje […] (*) a byla pravidelně aktualizována a potvrzena […] (*).
This memo has been in existence since […] (*), and has been updated and endorsed regularly by […] (*).
Francouzské orgány zaslaly v příloze svého listu verzi […] (*).
The French authorities forwarded version […] (*) as an annex to their letter.
Francouzské orgány odkazují na dopis společnosti UOP Limited ze dne 23. ledna 2009, který podle nich obsahuje argumenty rozvinuté v bodě 3 písm. b) dopisu ze dne 28. listopadu 2008.
The French authorities refer to the letter from UOP dated 23 January 2009, which they say takes up the arguments developed under point 3(b) of the letter dated 28 November 2008.
Podle této rámcové licence může společnost Axens využívat současné i budoucí duševní vlastnictví veřejné instituce IFP, a to hlavně v oblasti technologií postupů ve svém oboru činnosti s cílem poskytovat inženýrské služby zákazníkům v souvislosti s výše uvedenými postupy a předávat jim právo k využívání souvisejících technologií formou udělování sublicencí na patenty.
Under this framework licensing system Axens may use IFP’s present and future intellectual property rights essentially in processes in its field of activity to provide engineering services to customers in connection with those processes and to transmit to them the right to use the related technologies in the form of patent licence sub-grants.
Podle této licence na výrobky může společnost Axens využívat současnou i budoucí technologii veřejné instituce IFP ve své oblasti činnosti za účelem výroby a prodeje katalyzátorů, adsorbentů, absorpčních hmot, vybavení, ostatních výrobků a programového vybavení vyvinutého veřejnou institucí IFP svým zákazníkům.
Under this product licensing system Axens may use IFP’s present and future technology in its field of activity to manufacture and sell to its customers catalysts, adsorbents, captation masses, equipment, and other products and software developed by IFP.
Dopis francouzským orgánů ze dne 13. října 2008, odstavec 203.
Letter from the French authorities dated 13 October 2008, paragraph 203.
Viz bod 4.1.1 C „Závěr k existenci státní záruky ve prospěch La Poste“, v bodech odůvodnění 251 až 255 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007.
See section 4.1.1 C, ‘Conclusion regarding the existence of a state guarantee in favour of La Poste’, recitals 251 to 255 of decision C 56/2007,
Které se před změnou postavení podniku La Poste na akciovou společnost považovalo, jak upřesňuje 12. bod odůvodnění (viz poznámka pod čarou č. 11), za postavení EPIC.
As specified in recital 12 (footnote No 11), this legal status was likened to an EPIC before the change in form of La Poste to that of a public limited company.
Rozhodnutí Státní rady, 1. dubna 1938, Société de l’hôtel d’Albe, Sbírka rozhodnutí Státní rady, s. 341.
Council of State, Société de l’hôtel d’Albe, 1 April 1938, Recueil p. 341.
Rozsudek Státní rady ve věci Campoloro (10. listopadu 1999 a 18. listopadu 2005).
Council of State judgments in the Campoloro case, 10 November 1999 and 18 November 2005.