natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V 52. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 byly uvedeny zejména obavy ohledně slučitelnosti těchto prvků: 1. protiplnění, které poskytla společnost FBN, 2. maximální doba, během níž mohla společnost FBN využívat financování, 3. maximální doba splatnosti dotyčných nástrojů a 4. objem likvidní facility.
More specific concerns were raised in recital 52 of the Decision of 8 April 2009 on the compatibility of the following elements: (1) the remuneration that FBN paid, (2) the maximum period during which FBN could benefit from funding, (3) the maximum maturity of instruments concerned and (4) the volume of the liquidity facility.
Komise rovněž uvedla, že by opatření Y2 mohlo obsahovat prvky státní podpory, pokud by se společnost Fortis Bank SA/NV v době akvizice nacházela v situaci, kdy se požadovalo okamžité splacení dlouhodobých půjček, dojde-li ke změně vlastnictví společnosti FBN.
The Commission also indicated that Measure Y2 could contain elements of State aid if Fortis Bank SA/NV was at the time of the acquisition in a position to request the immediate redemption of the long-term loans should the ownership of FBN change.
Pokud by skutečně existovalo ustanovení o splacení v případě změny vlastnictví, umožnilo by opatření Y2 společnosti FBN využívat dlouhodobé půjčky s úrokovými sazbami, které platily v době před vypuknutím krize.
If there was indeed an ownership-related redemption clause, Measure Y2 allowed FBN to benefit from long-term loans at pre-crisis interest rates.
Opatření Y2 znamenalo, že společnost FBN nemusela hledat alternativní financování za podmínek, které na trhu převládaly v té době.
Measure Y2 implied that FBN was not obliged to find alternative funding at the prevailing market conditions at that time.
Jelikož společnost Fortis Bank SA/NV byla oprávněna požádat o splacení, rozhodl se nizozemský stát poskytnout dlouhodobé půjčky, aby nevznikly problémy s krátkodobými půjčkami.
Moreover, since Fortis Bank SA/NV had the right to ask for redemption, the Dutch State choice to provide of long-term loans rather than short-term loans could be questioned.
V rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 proto Komise vyslovila obavy, že opatření Y2 obsahovalo státní podporu po delší období, než bylo nezbytně nutné.
Therefore, in the Decision of 8 April 2009, the Commission voiced concerns that Measure Y2 contained State aid for a longer-term period than was strictly necessary.
Aby mohla Komise posoudit důsledky opatření Y2 z hlediska státní podpory, požádala nizozemský stát, aby jí poskytl více informací o podmínkách předčasného splacení, které byly obsaženy v dlouhodobých úvěrových smlouvách.
To be in a position to evaluate the State aid implications of Measure Y2, the Commission requested the Dutch State to provide more information on the contractual early redemption terms of the long-term loan contracts.
V 54. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 uvedla Komise rovněž pochybnosti, zda nizozemský stát přijal v souladu s bodem 27 oznámení o bankovnictví dostatečná opatření, aby omezil neoprávněné narušení hospodářské soutěže.
In recital 54 of the Decision of 8 April 2009, the Commission also doubted whether the Dutch State had taken sufficient measures to limit undue distortions of competition, in line with point (27) of the Banking Communication.
Komise se rovněž obávala, že společnost ABN AMRO N měla (případně nepřímo) prospěch z opatření týkajících se likvidity, která byla provedena ve prospěch společnosti FBN.
The Commission was also concerned that ABN AMRO N had – potentially indirectly – benefited from the liquidity measures provided to FBN.
Požádala proto nizozemský stát, aby jí poskytl více informací o finanční situaci společnosti ABN AMRO N a její strategii financování.
Therefore, it asked the Dutch State to provide more information on ABN AMRO N’s funding position and funding strategy.
Co se týká opatření Z, Komise měla pochybnosti, zda nizozemský stát zaplatil společnosti FBN za nabytí společnosti ABN AMRO N tržní cenu. Komise podotkla, že nizozemský stát zaplatil více, než bylo uvedeno ve zprávě o ocenění „na základě stávajících tržních podmínek“ ze dne 3. října 2008, kterou vyhotovil odborník nizozemského státu pro oblast oceňování […] a která byla zmíněna v 2. bodě odůvodnění.
With respect to Measure Z, the Commission doubted that the Dutch State paid FBN the market price for the acquisition of ABN AMRO N. The Commission observed that the Dutch State paid more than the 3 October 2008‘current market conditions’ valuation of the Dutch State’s own valuation expert […] in its report which was mentioned in recital 2.
Komise mimoto poznamenala, že nizozemský stát nepoužil opravný koeficient s cílem zohlednit pokles na trhu cenných papírů, k němuž došlo mezi říjnem a prosincem 2008 a který byl obzvláště výrazný u cenných papírů bank.
Moreover, the Commission observed that the Dutch State had not applied a correction factor to reflect the stock market decline that occurred between October and December 2008 and which was especially pronounced for bank stocks.
Pokud nizozemský stát zaplatil při koupi společnosti ABN AMRO N vyšší cenu, než byla tržní cena, rovnalo se opatření Z státní podpoře, která pomohla rekapitalizovat společnost FBN.
If the Dutch State overpaid when buying ABN AMRO N, Measure Z was equivalent to State aid helping to recapitalise FBN.
Komise v rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 rovněž uvedla, že nizozemský stát dosud nepředložil hodnocení společností FBN a ABN AMRO N ze strany DNB.
In general, the Commission also observed in the Decision of 8 April 2009 that the Dutch State had not yet submitted an evaluation of FBN and ABN AMRO N by the DNB.
Nizozemský stát neposkytl rovněž plán obnovení životaschopnosti ani plán restrukturalizace s podrobnými finančními výhledy.
Nor had the Dutch State provided a viability plan or a restructuring plan with detailed financial projections.
Jelikož nebyl k dispozici plán obnovení životaschopnosti ani plán restrukturalizace, nemohla Komise určit, zda měly společnosti ABN AMRO N a FBN v důsledku opatření X, Y1, Y2 a Z dostatek kapitálu a byly schopny dosáhnout přijatelné úrovně ziskovosti.
Because neither a viability plan nor a restructuring plan were available, the Commission was unable to determine whether, as a result of Measures X, Y1, Y2 and Z, ABN AMRO N and FBN had sufficient capital and were able to realise an acceptable level of profitability.
Důvody rozšíření řízení v rozhodnutí ze dne 5. února 2010
Grounds to extend the proceedings in the Decision of 5 February 2010
Existence státní podpory v souladu s čl. 107 odst. 1 Smlouvy
Existence of State aid in accordance with Article 107(1) of the Treaty
Když nizozemský stát oznámil dne 17. července 2009 a 15. ledna 2010 další opatření ve prospěch společností FBN a ABN AMRO N jako opatření, která nepředstavují státní podporu, měla Komise obavy, zda některá z těchto dodatečných opatření nepředstavují další státní podporu pro společnosti FBN a ABN AMRO N.
When on 17 July 2009 and on 15 January 2010, the Dutch State notified extra measures in favour of FBN and ABN AMRO N as measures not constituting State aid, the Commission was concerned that some of these additional measures represented extra State aid to FBN and ABN AMRO N.
V rozhodnutí ze dne 5. února 2010 Komise uvedla, že podle dohody akcionářů konsorcia měl nizozemský stát řadu povinností, jež nebyly povinnostmi společnosti ABN AMRO N. Opatření, která nizozemský stát přijal, aby dodržel své závazky podle dohody akcionářů konsorcia (zejména povinnost hradit náklady společnosti ABN AMRO Z a povinnost oddělit společnost ABN AMRO N od ABN AMRO Bank), nevypadala na první pohled jako státní podpora pro společnost ABN AMRO N.
In the Decision of 5 February 2010, the Commission observed that under the CSA the Dutch State had a number of obligations, which were not obligations of ABN AMRO N. Measures taken by the Dutch State to comply with its obligations under the CSA (and in particular the obligation to bear the cost of ABN AMRO Z and the obligation to separate ABN AMRO N from ABN AMRO Bank) would at first sight not qualify as State aid to ABN AMRO N.
Komise uvedla, že se zdá, že opatření A a B1 byla určena v prvé řadě na pokrytí nedostatku kapitálu společnosti ABN AMRO Z, současně však Komisi nebylo jasné, zda neexistovala rovněž nepřímá výhoda pro hospodářské činnosti společnosti ABN AMRO N. V tomto ohledu chtěla Komise vědět, zda byly společnosti ABN AMRO N a ABN AMRO Z (bez postavení samostatného právního subjektu) dostatečně vzájemně odlišeny.
The Commission indicated that the Measures A and B1 seemed primarily designed to cover the capital shortage of ABN AMRO Z, but at the same time it was not clear to the Commission whether there was not also an indirect benefit to the economic activities of ABN AMRO N. In that regard, the Commission wanted to know whether ABN AMRO N and ABN AMRO Z – with no separate legal status – were sufficiently ring-fenced vis-à-vis one another.
Komise chtěla obdržet rovněž více informací o důvodech nedostatečného kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z a například o převodu akcií společnosti Unicredito ze společnosti ABN AMRO Z na ABN AMRO N. Komise měla rovněž otázky týkající se odměny, kterou společnost ABN AMRO N platila společnosti ABN AMRO Z za plnění funkcí ústředí.
The Commission also wanted to receive more information on the reasons behind the capital shortfall of ABN AMRO Z and for instance on the transfer of Unicredito shares from ABN AMRO Z to ABN AMRO N. The Commission also had questions as to the remuneration by ABN AMRO N to ABN AMRO Z for the performance of head office functions.
Komise měla podezření, že přinejmenším částečně byla nedostatečná kapitalizace společnosti ABN AMRO Z spojena se skutečností, že společnost ABN AMRO N neplatila za služby ústředí poskytované společností ABN AMRO Z tržní cenu.
The Commission suspected that – at least part of – the undercapitalisation of ABN AMRO Z was linked to the fact that ABN AMRO N did not pay a market price for the head office services of ABN AMRO Z.
Ačkoliv oddělení společnosti ABN AMRO N od ABN AMRO Bank je podle dohody akcionářů konsorcia povinností nizozemského státu, nemohla Komise vyloučit, že by státní rekapitalizace financující náklady na rozdělení mohla být státní podporou.
Even though the separation of ABN AMRO N from ABN AMRO Bank is an obligation of the Dutch State under the CSA, the Commission could not exclude that the State recapitalisation financing the separation costs could be State aid.
Komise rovněž podotkla, že ne všechny náklady zařazené jako náklady na rozdělení byly v přísném slova smyslu spojeny s povinnostmi týkajícími se rozdělení, které byly popsány v dohodě akcionářů konsorcia.
The Commission observed that not all costs categorised as separation costs were strictu senso linked to the separation obligations as described in the CSA.
Komise podotkla, že kategorie „náklady na rozdělení“ zahrnovala částku ve výši 500 milionů EUR, která byla zapotřebí k tomu, aby bylo ve skupině ABN AMRO zajištěno obezřetnostní rozpětí nad minimálními obezřetnostními kapitálovými požadavky.
The Commission noticed that the category ‘separation costs’ included an amount of EUR 500 million which was needed to provide ABN AMRO Group with a prudential margin over minimum prudential requirements.
Komise podotkla, že nizozemský stát pomohl společnostem FBN a ABN AMRO N uhradit náklady související se spojením.
The Commission observed that the Dutch State helped FBN and ABN AMRO N to pay the costs related to the merger.
K odstranění problémů, jež vznikly v důsledku spojení, se společnost ABN AMRO N rozhodla prodat IFN a New HBU, což vedlo k novému nedostatku kapitálu.
To resolve concentration problems created by the merger, ABN AMRO N decided to sell IFN and New HBU, which led to a new capital shortfall.
Komise uvedla, že společnosti FBN a ABN AMRO N mohly využívat výhody plynoucí ze spojení (například synergie vzniklé spojením, výhody vyplývající ze skutečnosti, že byly po spojení společností s vyššími podíly na nizozemském trhu, …), zatímco nizozemský stát financoval počáteční náklady.
The Commission observed that FBN and ABN AMRO N were able to profit from the benefits of the merger (for example merger synergies, the advantages of being a stronger company with higher market shares on the Dutch market, …), while the Dutch State financed the upfront costs.
Komise v této souvislosti uvedla, že nizozemský stát neměl žádnou právní povinnost uhradit tyto náklady, jelikož ty vyplývaly z rozhodnutí nizozemského státu ze dne 21. listopadu 2008 o spojení společností FBN a ABN AMRO N, a nikoli z dohody akcionářů konsorcia.
In that regard, the Commission observed that there was no legal obligation for the Dutch State to pay those costs since they originated in the decision of the Dutch State of 21 November 2008 to merge FBN and ABN AMRO N and not in the CSA.
Komise vzala na vědomí skutečnost, že spojení a zvláštní podmínky spojené s rozdělením vedly ke křížovým závazkům (opatření E).
The Commission took note of the fact that the merger and the specific conditions surrounding the separation resulted in cross liabilities (Measure E).
Podle nizozemského práva obchodních společností byly společnosti ABN AMRO Bank (nyní RBS NV) a ABN AMRO II i nadále odpovědné vůči věřitelům New HBU, pokud by New HBU (nebo její nový vlastník Deutsche Bank) neplnila své platební povinnosti.
Dutch corporate law implied that ABN AMRO Bank (now RBS NV) and ABN AMRO II remained liable for the debt-holders of New HBU should New HBU (or its new owner Deutsche Bank) fail to fulfil its payment obligations.
New HBU měla obdobné povinnosti vůči věřitelům společností ABN AMRO Bank (nyní RBS NV) a ABN AMRO II.
New HBU had similar obligations vis-à-vis debt-holders of ABN AMRO Bank (now RBS NV) and ABN AMRO II).
Komise nemohla vyloučit, že řešení týkající se odškodnění, které znamenalo, že nizozemský stát poskytl věřitelům společnosti ABN Amro Bank (nyní RBS NV) záruku s prémií ve výši 200 bazických bodů s připočtením průměrného rozpětí u swapu úvěrového selhání, představovalo státní podporu.
The Commission could not exclude that the indemnification solution, which implied that the Dutch State guaranteed the debt-holders of ABN Amro Bank (now RBS NV) at a premium of 200 basis points plus the median CDS-spread, implied State aid.
Slučitelnost se sdělením o znehodnocených aktivech
Compatibility with the Impaired Asset Communication
Komise měla rovněž obavy ohledně podoby nástroje k snížení kapitálových požadavků (opatření A).
The Commission also raised concerns about the design of the capital relief instrument (Measure A).
Komise uznala, že se opatření A zásadně liší od ostatních opatření týkajících se znehodnocených aktiv, jelikož nebylo zavedeno s cílem chránit společnost ABN AMRO N před dalšími poklesy tzv. toxických aktiv s vysoce nejistým oceněním.
The Commission acknowledged that Measure A was fundamentally different from other impaired asset measures as it was not put in place to protect ABN AMRO N against further declines in toxic assets with a highly uncertain valuation.
Komise se však domnívala, že aby bylo opatření A slučitelné s vnitřním trhem, mělo by splňovat obecné zásady sdělení Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství [68] (dále jen „sdělení o znehodnocených aktivech“).
Nevertheless, the Commission considered that to be compatible with the internal market, Measure A should comply with the general principles of the Communication from the Commission on the treatment of impaired assets in the Community banking sector [68] (the ‘Impaired Asset Communication’).
Konkrétně by měly existovat dostatečné důkazy o náležitém ocenění, což znamená, že by banka neměla převést očekávané ztráty na stát.
More specifically, there should be sufficient evidence of appropriate pricing, meaning that the bank should not transfer expected losses to the State.
V této souvislosti chtěla Komise zjistit, jaký dopad měla řada zvláštních smluvních ujednání (např. mechanismus zpětného získání a vertikální podíl na rizicích) na skutečný peněžní tok a cenu.
In that regard, the Commission also wanted to understand what impact a number of specific contractual features (for example. the clawback mechanism and the vertical slice) would have on the actual cashflows and pricing.
Komise měla rovněž pochybnosti, zda existovaly dostatečné pobídky, které by zajistily, aby společnost ABN AMRO N nástroj ukončila, jakmile již nebude nezbytně nutný.
Finally, the Commission also doubted that there were insufficient incentives ensuring that ABN AMRO N would terminate the instrument as soon as it was no longer strictly necessary.
Slučitelnost se sdělením o restrukturalizaci
Compatibility with the Restructuring Communication
Komise měla pochybnosti, zda plán restrukturalizace z prosince 2009 splňuje kritéria stanovená ve sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu [69] (dále jen „sdělení o restrukturalizaci“), pokud jde o životaschopnost, sdílení zátěže a neoprávněné narušení hospodářské soutěže.
The Commission doubted whether the December 2009 Restructuring Plan fulfilled the criteria set forward in the Communication for the Commission on the return to viability and the assessment of restructuring measures in the financial sector in the current crisis under the State aid rules [69] (the ‘Restructuring Communication’) in terms of viability, burden-sharing and undue distortions of competition.
Komise uznala, že se na první pohled zdálo, že skupina ABN AMRO dosáhla dostatečných příjmů k pokrytí všech svých provozních nákladů (včetně znehodnocení) a docílila přijatelné návratnosti vlastního kapitálu.
The Commission acknowledged that ABN AMRO Group would at first sight realise sufficient revenues to cover all its operational costs (including impairments) and earn an acceptable return on equity.
Komise však rovněž podotkla, že návratnost vlastního kapitálu závisela u skupiny ABN AMRO do značné míry na splnění řady klíčových předpokladů.
However, the Commission also noted that the return on equity of ABN AMRO Group depended to a large extent on the realisation of a number of key assumptions.
Za prvé, pokud se skupina ABN AMRO chce stát nákladově efektivní s přijatelným poměrem nákladů a příjmů, je zásadní, aby dosáhla plánovaných synergií (konkrétně 1,1 miliardy EUR před zdaněním v porovnání s čistým ziskem v roce 2013 ve výši […] miliard EUR).
First, if ABN AMRO Group wants to become cost-efficient with an acceptable cost-income ratio, it is crucial that ABN AMRO Group implements the projected synergies (namely EUR 1,1 billion pre-tax which compares to a 2013 net profit of […] billion EUR).
Komise rovněž podotkla, že plán restrukturalizace z prosince 2009 neobsahoval finanční výhledy pro pesimistický scénář, jak se požaduje v bodě 13 sdělení o restrukturalizaci.
The Commission also noted that the December 2009 Restructuring Plan did not yet include financial projections for a worst case scenario as required by point (13) of the Restructuring Communication.
Komise si proto vyžádala takovéto pesimistické finanční výhledy, aby mohla ověřit, jak bude skupina ABN AMRO fungovat v složitějších tržních podmínkách.
Therefore, the Commission asked for such worst case financial projections, allowing it to verify how ABN AMRO Group would perform in more stressful market conditions.
Komise rovněž uvedla, že plán restrukturalizace z prosince 2009 obsahoval málo informací o menších dílčích divizích, takže Komise nemohla posoudit, zda jsou otázky životaschopnosti dostatečně vyřešeny i na této úrovni.
The Commission also observed that the December 2009 Restructuring Plan contained little information on smaller sub-divisions, so that the Commission could not judge whether all viability issues at that level had been sufficiently addressed.
Komise měla konkrétně pochybnosti, zda je dostatečně zaručena životaschopnost divize PFS ve společnosti FBN, která v roce 2008 vykázala v souvislosti s Madoffovým podvodem významné ztráty.
More specifically, the Commission doubted whether viability of PFS, a division of FBN, which reported major Madoff-related losses in 2008, was sufficiently guaranteed.
Podpora omezená na nezbytné minimum/vlastní příspěvek
Aid limited to the minimum necessary/own contribution
Komise měla pochybnosti, zda byla státní podpora omezena na minimum nezbytné k obnovení životaschopnosti skupiny ABN AMRO.
The Commission questioned whether the State aid was limited to the minimum necessary to restore the viability of ABN AMRO Group.
V této souvislosti podotkla, že skupina ABN AMRO uvedla, že chce provést malé dodatečné akvizice, které považovala za nezbytné k opětovnému získání kompetencí s ohledem na některé produkty, o něž přišla při oddělení od společností Fortis SA/NV a ABN AMRO Holding.
In that respect, it noted that ABN AMRO Group had indicated that it wished to make small add-on acquisitions, which it deemed necessary to rebuild product competences lost during the separation processes from Fortis SA/NV and ABN AMRO Holding.
V rozhodnutí ze dne 5. února 2010 Komise uvedla, že by státní podpora neměla být použita na financování akvizic či nových investic, pokud to není nezbytné k obnovení životaschopnosti podniku.
In the Decision of 5 February 2010, the Commission argued that State aid should not be used to finance acquisitions or new investments unless essential for restoring the viability of an undertaking.
Komise nizozemský stát požádala o objasnění politiky skupiny ABN AMRO v oblasti akvizic a o poskytnutí mimo jiné podrobného seznamu činností skupiny ABN AMRO, které skupina potřebuje na obnovu z důvodu životaschopnosti.
The Commission asked the Dutch State to shed more light on the acquisition policy of ABN AMRO Group and to provide it with, inter alia, a detailed list of activities that ABN AMRO Group needed to rebuild for viability reasons.
Komise měla rovněž pochybnosti, zda všichni poskytovatelé hybridního kapitálu společností FBN a ABN AMRO N zaplatili svůj podíl na restrukturalizaci.
The Commission also doubted whether all hybrid capital providers of FBN and ABN AMRO N had paid their share of the restructuring.
Komise se obávala, že například držitelé prioritních akcií společnosti FBN [70] nepřispěli dostatečně k tomu, aby bylo zajištěno, že zásah nizozemského státu byl omezen na nezbytné minimum.
The Commission was concerned that, for instance, the preferred shareholders of FBN [70] had not sufficiently contributed to ensure that the intervention of the Dutch State was not limited to the minimum necessary.
Státní podpora by měla být omezena na nezbytné minimum, i pokud jde o dobu trvání.
Also in terms of duration, the State aid should be limited to the minimum necessary.
V tomto ohledu Komise podotkla, že k vyřešení dočasných problémů byla zapotřebí řada opatření, Komise však měla pochybnosti, zda nizozemský stát podnikl dostatečné kroky k zajištění toho, že opatření budou ukončena, jakmile již nebudou nutná.
In that regard, the Commission observed that a number of measures were needed to address temporary problems, but the Commission doubted whether the Dutch State had taken sufficient steps ensuring that the measures would be unwound once they were no longer necessary.
Pokud jde o opatření A, Komise podotkla, že nástroj k snížení kapitálových požadavků nebude přitažlivý, jakmile bude společnost ABN AMRO N smět zavést požadavky rámce Basilej II.
With regard to Measure A, the Commission observed that the CRI would become unattractive once ABN AMRO N was allowed to implement Basel II requirements.
Ačkoliv tento nástroj obsahoval možnost vypovězení, která umožňovala předčasné ukončení smlouvy, Komise poznamenala, že neexistoval jednoznačný harmonogram pro odchod nizozemského státu.
Although the CRI contained call features allowing for an early termination of the contract, the Commission observed that there was no clear timetable for the Dutch State’s exit.