natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nahromaděné kapitálové rezervy mohou být například použity k převzetí konkurenčních společností a ke zvýšení podílu na trhu.
For example, accumulated capital reserves can be used to take over competitors and to increase market share.
Toto odůvodnění má ještě větší význam, pokud uvážíme, že někteří příjemci jsou součástí nadnárodních společností [53].
This reasoning is all the more relevant considering that some of the beneficiaries belong to multinational companies [53].
Na rozdíl od tvrzení příjemců nelze skutečnost, že cena, která se platí v Itálii v referenčních odvětvích, je obdobná jako cena, kterou v průměru platí za elektrickou energii konkurenční výrobci v Unii, považovat za důkaz toho, že italská sazba neohrožuje zájmy ostatních výrobců v Unii.
Contrary to what the beneficiaries claim, the fact that the price paid in Italy in the sectors concerned is comparable to the average electricity price paid in Europe by competing producers cannot be taken as evidence that the interests of other European producers are not threatened by the Italian tariff.
Judikatura ve věci C-372/97 Itálie v. Komise jasně stanoví, že jednostranná opatření, jejichž cílem je přiblížit podmínky hospodářské soutěže v určitém členském státě podmínkám, které převažují v jiných členských státech, ovlivňují obchod mezi členskými státy (a nemohou tedy být zbaveny povahy státní podpory).
It was clearly established in Case C-372/97 Italy v Commission that unilateral measures aimed at approximating conditions of competition in a Member State to those prevailing in other Member States do affect trade (and therefore cannot escape classification as aid).
Kromě toho mohou některé dohody o dodávkách elektrické energie, které jsou v platnosti v jiných členských státech, obsahovat státní podpory a Komise zahájila důkladná šetření ohledně různých opatření tohoto typu [54].
Moreover, some of the power supply agreements in place in other Member States may involve State aid, and the Commission has opened in-depth investigations into several measures of this kind [54].
Přestože tento obranný argument výslovně neuvedla ani Itálie, ani Alcoa, považuje Komise za vhodné připomenout zásadu, která je pevně zakotvená v judikatuře, a sice, že existence protiprávních podpor v některých členských státech neopodstatňuje přijetí obdobných opatření v jiných členských státech.
Even though this defence has not been put forward expressly by Italy or Alcoa, the Commission considers it useful to draw attention to the well-established principle that the existence of unlawful aid in some Member States cannot justify the adoption of similar measures by another Member State.
V každém případě oznámení obdržená od konkurentů příjemců ukazují, že sporné sazby skutečně vyvolávají problém z hlediska hospodářské soutěže a mají na obchod v Unii vliv.
In any event, the complaints received from the beneficiaries’ competitors provide an indication that the disputed tariffs do raise competition problems and affect trade within the Union.
Itálie navíc neoznámila sazby z roku 2004.
Moreover, Italy did not notify the 2004 tariffs.
Podle ustálené judikatury [55] není Komise v případě neoznámené podpory povinna prokazovat skutečný dopad opatření na hospodářskou soutěž nebo na obchod mezi členskými státy: pokud by totiž Komise musela ve svém rozhodnutí prokazovat skutečný dopad již poskytnutých podpor, vedlo by to ke zvýhodňování členských států, které vyplácejí podpory v rozporu s oznamovací povinností podle čl. 93 odst. 3 Smlouvy [o ES], na úkor těch, které zamýšlené podpory oznamují.
According to settled case-law, where aid has not been notified, the Commission is not obliged to demonstrate the actual consequences of the measure on competition and trade between Member States: ‘If the Commission were required in its decision to demonstrate the real effect of aid which had already been granted, that would immediately favour those Member States which grant aid in breach of the duty to notify laid down in Article 93(3) of the [EC] Treaty, to the detriment of those which do notify aid at the planning stage’ [55].
Je tedy třeba dospět k závěru, že předmětné zvýhodněné sazby za elektrickou energii přispívají ke zvýšení konkurenceschopnosti příjemců vůči jejich konkurentům v Unii.
The conclusion must be drawn that the disputed preferential electricity tariffs are liable to improve their beneficiaries’ competitive position vis-à-vis competing undertakings in the EU.
Podle ustálené judikatury [56] je za takovýchto okolností třeba předpokládat, že podpora má vliv na obchod mezi členskými státy a narušuje hospodářskou soutěž.
It is settled case-law that in such circumstances it must be held that trade between Member States is affected and competition distorted [56].
Vzhledem k výše uvedenému dospěla Komise k závěru, že sporné sazby z roku 2004 a z roku 2005 představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 SFEU a mohou být povoleny, pouze pokud jsou způsobilé pro některou z výjimek stanovených v uvedené smlouvě.
The Commission concludes that the disputed 2004 and 2005 tariffs constitute State aid within the meaning of Article 87(1) TFEU and can be authorised only if they qualify for one of the exemptions provided for in the Treaty.
Tento závěr odpovídá závěru vyvozenému ve věci Alcoa, která se týkala prakticky totožných sazeb.
This conclusion is consistent with that arrived at in the Alcoa case, which concerned virtually identical tariffs.
Nová podpora nebo existující podpora
New aid or existing aid
Situace, kdy opatření představuje existující podporu, jsou v plném rozsahu uvedeny v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [57].
The situations in which a measure constitutes existing aid are exhaustively enumerated in Article 1 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [57].
Je nesporné, že předmětná opatření nebyla zavedena před přístupem Itálie k EU (bod i) výše uvedeného článku), nemohou být považována za schválená z důvodu nesplnění povinnosti Komise rozhodnout ve stanovené procesní lhůtě (bod iii)) a nemohou být považována za existující podpory z důvodu uplynutí promlčecí lhůty (bod iv)).
It is undisputed that the measures at issue were not put into effect before Italy’s accession to the Union (Article 1(b)(i) of the Regulation), are not deemed to have been authorised owing to the Commission’s failure to take a decision within the prescribed procedural deadlines (Article 1(b)(iii)), and cannot be deemed to be existing aid owing to the expiry of the limitation period (Article 1(b)(iv)).
Tato opatření se nestala podporou následkem vývoje společného trhu bez toho, že by byla členským státem pozměněna (písm. b) bod v) první věta).
They did not become aid as a result of the evolution of the common market and without having been altered by the Member State (first sentence of Article 1(b)(v)).
Vzhledem k výše uvedenému dospěla Komise k závěru, že předmětné sazby představují novou podporu.
In the light of the above, the Commission considers that the disputed tariffs constitute new aid.
Podle čl. 108 odst. 3 SFEU členské státy informují Komisi o záměrech poskytnout nebo upravit podpory a zamýšlená opatření neprovedou, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí.
Pursuant to Article 108(3) TFEU, Member States must notify any plans to grant or alter aid, and may not put the proposed measures into effect until the notification procedure has resulted in a final decision.
Jelikož Itálie neoznámila článek 1 nařízení z roku 2004, představují sazby z roku 2004 protiprávní podporu.
Since Italy failed to notify Article 1 of the 2004 Decree, the 2004 tariffs constitute unlawful aid.
Naproti tomu Itálie oznámila čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005 a opatření neuplatnila.
But Italy did notify Article 11(12) of Law No 80/2005, and refrained from implementing that measure.
Splnila tedy povinnosti vyplývající z čl. 108 odst. 3 SFEU.
It has therefore complied with its obligations under Article 108(3) TFEU.
Odchylně od obecného zákazu poskytovat státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU lze podporu považovat za slučitelnou tehdy, pokud se na ni vztahuje některá z výjimek uvedených ve Smlouvě.
In derogation from the general prohibition on State aid laid down in Article 107(1) TFEU, aid may be declared compatible if it qualifies for one of the exceptions enumerated in the Treaty.
Sazby z roku 2004 a z roku 2005 představují provozní podpory.
The 2004 and 2005 tariffs constitute operating aid.
Tvrzení Itálie, podle kterého by sazby z roku 2005 neměly být považovány za provozní podpory, neboť jsou součástí strategie regionální podpory a podmínkou výrobních investic, musí být odmítnuto.
Italy’s claim that the 2005 tariffs should not be considered operating aid because they are part of a regional support strategy and are conditional upon productive investment should be dismissed.
Ačkoli memorandum o porozumění předpokládá, že příjemci uskuteční určité investice, prvek podpory obsažený ve zvýhodněných sazbách z roku 2005 není vypočten poměrně ke způsobilým výdajům a není stanovena maximální míra podpory.
Even though the memorandum of understanding provides that the beneficiaries must carry out certain investments, the aid component in the 2005 preferential tariffs is not a proportion of the eligible expenditure, and is not subject to a maximum aid intensity.
Neexistují důkazy, že by opatření splňovalo kritéria stanovená pro investiční podpory nebo že by podpora byla přiměřená.
There are no indications that the measure complies with the criteria for investment aid, or that the aid is proportional.
Opatření je naopak jasně navázáno na spotřebu elektřiny a jeho cílem je snížit náklady na dodávky elektřiny, které jsou provozními náklady vznikajícími zúčastněným společnostem.
Instead, the measure is clearly pegged to electricity consumption and aimed at mitigating electricity procurement costs, which are operating costs incurred by the companies concerned.
Nemůže být tedy považováno za investiční podporu.
Thus it cannot be construed as investment aid.
Provozní podpora je v zásadě neslučitelná s vnitřním trhem.
Operating aid is, in principle, incompatible with the internal market.
Ve věci 86/89 Itálie v. Komise Soudní dvůr uvedl, že „předmětná podpora, která je poskytnuta bez jakýchkoli zvláštních podmínek a pouze v závislosti na použitých množstvích, musí být považována za provozní podporu zúčastněných podniků a že jako taková narušuje podmínky obchodu v míře, která je v rozporu se společným zájmem“ [58].
In Case C-86/89 Italy v Commission, the Court of Justice found ‘that the aid in question, which was granted without any specific conditions and solely according to the quantities used, should be regarded as an operating aid to the undertakings concerned and that, as such, it affected trading conditions to an extent contrary to the common interest’ [58].
Ve věci Siemens v. Komise Soud prvního stupně potvrdil zásadu, podle níž „provozní podpory, a sice podpory, které směřují k osvobození podniku od nákladů, které by obvykle musel vynaložit v rámci běžného řízení svých běžných činností, v zásadě nespadají do působnosti čl. 92 odst. 3 Smlouvy o ES [nyní čl. 107 odst. 3 SFEU] (…). Podle judikatury takové podpory v zásadě narušují podmínky hospodářské soutěže v odvětvích, ve kterých jsou poskytnuty, aniž by však mohly svou povahou dosáhnout některého z cílů stanovených výše uvedenými ustanoveními o výjimkách“.
In Case T-459/93 Siemens v Commission the Court of First Instance recalled the principle that ‘operating aid, that is to say, aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would itself normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities, does not in principle fall within the scope of Article 92(3) aforesaid [now Article 107(3) TFEU] … According to the relevant case-law, the effect of such aid is in principle to distort competition in the sectors in which it is granted, whilst nevertheless being incapable, by its very nature, of achieving any of the objectives of the aforesaid exceptions’.
Zejména provozní podpory, jejichž cílem je ochrana životního prostředí, lze poskytnout na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
In particular, operating aid may be granted for environmental purposes on the basis of the Community guidelines on State aid for environmental protection [59].
Stejně tak provozní podpory v podporovaných regionech lze výjimečně schválit jako podpory regionální.
In assisted areas operating aid can also be authorised on an exceptional basis as regional aid.
Komise posuzovala, zda mohou být sporné sazby zařazeny do jedné z těchto kategorií.
The Commission has assessed whether the disputed tariffs might fall into one of these categories.
Komise uvádí, že sazby nelze schválit jako podpory na ochranu životního prostředí, protože ochrana životního prostředí není jejich cílem.
The Commission observes that the tariffs do not pursue any environmental purpose, and consequently cannot be authorised as environmental aid.
Slučitelnost s pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998
Compatibility with the 1998 Regional Aid Guidelines
Ve výjimečných případech lze provozní podpory poskytovat v podporovaných oblastech způsobilých pro podporu z titulu výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
Exceptionally, operating aid may be granted in assisted areas eligible for aid under the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
Podle bodu 4.15 pokynů k regionální podpoře lze ve výjimečných případech podporu na provoz poskytnout za předpokladu, že i) je odůvodněná ve smyslu svého přispění k regionálnímu rozvoji a svou povahou a ii) její úroveň proporcionálně odpovídá znevýhodněním, která mají být zmírněna.
According to point 4.15 of the Guidelines, operating aid can be granted exceptionally, provided that (i) it is justified in terms of its contribution to regional development and its nature and (ii) its level is proportional to the handicaps it seeks to alleviate.
Podle bodu 4.17 pokynů k regionální podpoře se musí provozní podpora časově omezit a postupně snížit.
Under point 4.17 of the Guidelines, operating aid must be both limited in time and progressively reduced.
Nicméně vzhledem k tomu, že na regionální podpory ad hoc se nevztahuje absolutní zákaz, Komise přezkoumala, zda poskytnutí sazby může být odůvodněno výjimečnými okolnostmi.
However, since there is no absolute prohibition of ad hoc regional aid, the Commission has considered whether there are any exceptional circumstances that would warrant the granting of the tariff.
Na základě dokumentace předložené Itálií a příjemci Komise přezkoumala zejména nedostatky v odvětví elektrické energie na Sardinii s cílem posoudit, zda by mohly představovat znevýhodnění na regionální úrovni.
The Commission has considered, in particular, the deficiencies of the Sardinian electricity market, as documented by Italy and the beneficiaries, to assess whether they might constitute a regional handicap.
Obecně platí, že italský trh s elektrickou energií je vysoce koncentrovaný, i když na severu země méně.
The Italian electricity market is generally highly concentrated, although less so in the north of the country.
Dominantním provozovatelem ve všech regionech země je bývalý držitel monopolu společnost ENEL, s výjimkou Sardinie, kde má duopol se společností E.ON.
The dominant operator in all zones is the former monopolist ENEL, except in Sardinia, where it holds a duopoly with E.ON.
Společnost ENEL má významnou tržní sílu, které podle zjištění orgánu pro ochranu hospodářské soutěže a trhu několikrát zneužila.
ENEL has considerable market power and has been found by the Italian competition authority to have abused this power in several instances.
Ceny elektrické energie jsou v Itálii obecně vyšší v důsledku kombinované výroby, která je z velké části založena na fosilních palivech (především plynu), neexistence jaderné kapacity a přetížených propojení se zbytkem Evropy.
Electricity prices in Italy are generally high, owing to a generation mix based largely on fossil fuels (essentially gas), the absence of nuclear capacity, and congestion on the interconnectors with the rest of Europe.
Na Sardinii, která představuje 4,1 % instalovaného výkonu v Itálii [60], vyrábí elektřinu především tepelné elektrárny na fosilní paliva (uhlí, topný olej, mazut).
In Sardinia, which accounts for 4,1 % of net installed power in Italy [60], electricity is produced mainly in thermoelectric power plants using fossil fuels (coal, fuel oil, and refinery tar).
Ostrov nemá infrastrukturu pro rozvod zemního plynu.
The island has no natural gas distribution infrastructure.
Sardinie trpí nadměrnou kapacitou výroby, a to zejména v tržním segmentu s nejvyššími náklady (elektrárny na topný olej) v důsledku neuskutečněného záměru vlády soustředit italský těžký průmysl na tento ostrov, který vedl společnost ENEL k investicím do elektráren.
Sardinia suffers from excess generation capacity, especially in the high-cost segment (oil-fired plants), owing to the Government’s plans to concentrate Italy’s heavy industry on the island, which have never come to fruition, and which led ENEL to overinvest in generation plants.
Tyto elektrárny, které mají vyšší strukturální náklady, také mnohem rychleji technicky zastarávají.
Apart from being structurally more expensive, the plants are quickly becoming technically obsolete.
Během daného období byl vývoz elektrické energie ze Sardinie na poloostrov omezen malou kapacitou propojovacího vedení [61], které bylo přetíženo.
During the period under consideration, the export of Sardinian electricity to the Italian mainland was limited by the modest capacity of the interconnector, which was prone to congestion [61].
Dvě energetické společnosti ENEL a E.ON společně drží tržní podíl, který odpovídá 95 % dodávek elektrické energie na Sardinii (přibližně 58 % E.ON a 42 % ENEL).
Two power companies, ENEL and E.ON, together hold a 95 % market share of electricity supply in Sardinia (roughly 58 % E.ON and 42 % ENEL).
Podle šetření stavu hospodářské soutěže v odvětví elektrické energie [62] lze Sardinii z hlediska hospodářské soutěže považovat za duopol ve společném dominantním postavení.
According to the Energy Sector Inquiry [62], Sardinia can be classified in competition terms as a duopoly with collective dominance.
Trh je zde velmi koncentrovaný, i když míra koncentrace není nejvyšší v Itálii.
Market concentration is high, though not the highest in Italy [63].
Vzhledem k tomu, že E.ON e ENEL ovládají téměř všechny elektrárny pro výrobu energie v době střední zátěže a v době špičky, určují cenu pro téměř všechny časové intervaly.
Owing to their control of virtually all mid-merit to peak plants, E.ON and ENEL set the price at most times of the day.
Situace se však zdá být méně kritická na Sardinii než na jihu Itálie [64], kde ENEL určuje ceny pro všechny časové intervaly.
However, the situation in Sardinia appears less critical than in the south of Italy, where ENEL alone sets the price at all times of day [64].
Italské velkoobchodní ceny elektřiny patří k nejvyšším v Evropě [65] a ceny na Sardinii mezi nejvyšší v Itálii.
Wholesale electricity prices in Italy are among the highest in Europe [65], and prices in Sardinia are among the highest in Italy.
Ceny, které na Sardinii platili příjemci sazeb v letech 2004 a 2005 (na základě dvoustranných smluv), se pohybovaly v rozmezí od 60 do 65 EUR/MWh.
Prices paid in Sardinia by the beneficiaries of the tariffs in 2004/2005, on the basis of bilateral contracts, ranged from EUR 60 to EUR 65 per MWh.
Tyto ceny není možné srovnávat s cenami platnými na italském poloostrově, neboť Komise nemá k dispozici příslušné údaje (které Itálie dle svého tvrzení nemohla poskytnout – viz 92. bod odůvodnění).
It has not been possible to compare these prices to those recorded on the Italian mainland, as the Commission does not possess the relevant data (which Italy has claimed it is unable to provide — see recital 92 above).
Na základě analýzy obecných cenových trendů, které mohou celkově reprezentovat trendy cen sjednaných dvoustrannými smlouvami, se však lze domnívat, že v předmětném období platily podniky s vysokou spotřebou energie vyšší cenu na Sardinii než na italském poloostrově.
However, based on the above analysis of general price trends, which may be broadly representative of price trends in bilateral contracts, it seems possible to presume that, in the period under consideration, energy-intensive undertakings in Sardinia paid a higher price than on the Italian mainland.
Závěrem lze říct, že trh s elektřinou na Sardinii vykazuje řadu problémů, včetně vysokých cen, vysoké koncentrace trhu, tržní síly dominantních provozovatelů, nadbytečných výrobních kapacit v segmentu s vysokými náklady, relativní neefektivnosti zastarávajících elektráren, chybějícího přístupu k infrastruktuře zemního plynu a nedostatečného propojení.
In conclusion, the electricity market in Sardinia exhibits a combination of problems, including high prices, a high degree of market concentration, dominant operators’ market power, excess generation capacity in the high-cost segment, relative inefficiency of obsolete generating plants, lack of access to natural gas infrastructure, and insufficient interconnection.
Tyto problémy by mohly vyústit ve vyšší ceny elektřiny pro konečné odběratele, včetně odběratelů s vysokou spotřebou.
These problems are likely to translate into higher electricity prices for end-users, including the most energy-intensive ones.
Existence regionálního znevýhodnění
Existence of a regional handicap
Především je třeba určit, zda tyto problémy představují regionální znevýhodnění, tj. zda mají vážný dopad na hospodářský vývoj Sardinie.
The first issue to be addressed is whether such problems constitute a regional handicap, i.e. whether they have a severe impact on the economic development of Sardinia.
Ve věci C 34/02 [67] Komise nepřijala hypotézu, že nedostatečné propojení s energetickými zdroji představuje znevýhodnění.
In case C 34/02, the Commission did not accept that the lack of energy interconnection constituted a handicap [67].
I když je pravda, že malé a střední podniky jsou vysokými cenami elektrické energie postiženy méně než velká energeticky náročná průmyslová odvětví, zájmy jediného odvětví nelze automaticky ztotožňovat se zájmy celého regionu.
While it is true that SMEs suffer less from high electricity prices than do large, energy-intensive industries, nevertheless the welfare of an individual industry cannot be automatically equated to the welfare of a region.
Komise má za to, že Itálie dostatečně neprokázala, že stav energetického trhu na Sardinii představuje regionální znevýhodnění.
The Commission considers that Italy has not sufficiently substantiated the alleged regional handicap arising from the state of the Sardinian electricity market.
I když tedy regionální znevýhodnění existuje, kritéria uvedená v pokynech k regionální podpoře musí být v každém případě splněna.
But even if one were to suppose that there was indeed a regional handicap, the criteria laid down by the Regional Aid Guidelines would still have to be fulfilled.
Komise proto posuzovala, zda jsou tato kritéria splněna.
The Commission has accordingly assessed whether these tests are satisfied.
Podpora musí trvale přispívat k regionálnímu rozvoji a musí být přiměřená znevýhodněním, která se snaží zmírnit.
Aid must sustainably contribute to regional development and be proportional to the handicaps it seeks to alleviate.
Provozní podpory určené podporovaným oblastem nemohou být schváleny z důvodu obtíží, se kterými se setkává jediné odvětví, ale je zapotřebí prokázat, že trvale přispívají k regionálnímu rozvoji.
Operating aid in an assisted region cannot be authorised by reason of difficulties experienced by one industry, but must be shown to make a lasting contribution to regional development.
V daném případě je to nepravděpodobné.
In the case at hand, this is unlikely.