natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Země, v nichž není přeshraniční fúze z hlediska obchodního práva možná:
In the following countries a cross-border merger is not possible under commercial law:
Indie, v souladu s článkem 3 ve spojení s články 391 až 394 příslušné indické legislativy (zákon o obchodních společnostech z roku 1965),
India, under a combination of Articles 3 and 391 to 394 of the relevant Indian legislation (1965 Companies Act),
Austrálie, vzhledem k tomu, že zákon o obchodních společnostech z roku 2001 ani zákon o zahraničních akvizicích a převzetích z roku 1975 neuznávají přeshraniční fúze, nejsou tyto fúze v souladu s australskou legislativou možné,
Australia, because neither the Corporations Act 2001 nor the Foreign Acquisitions and Takeovers Act 1975 recognise cross-border mergers, which are therefore not possible under Australian law,
Japonsko, vzhledem k tomu, že výklad článků 2 a 748 zákona o obchodních společnostech vylučuje možnost realizace přeshraniční fúze, jak potvrdil úřad pro právní záležitosti v Tokiu (odbor japonského ministerstva spravedlnosti, který vede rejstřík fúzí uskutečněných v této zemi),
Japan, since, as confirmed by the Tokyo Legal Affairs Bureau (a department of the Japanese Ministry of Justice, which keeps the register of mergers carried out in Japan), the interpretation of Articles 2 and 748 of the Companies Act excludes the possibility of completing a cross-border merger,
Kanada, vzhledem k tomu, že se kanadská legislativa nezabývá přeshraničními fúzemi a jedinou podobnou transakcí, jež je uznávána, je tzv. „sloučení“, které vyžaduje, aby se v rámci jeho provedení oba podniky řídily stejnými kanadskými předpisy (články 2 a 181 federálního kanadského zákona o obchodních společnostech), není možné provést přeshraniční fúzi v té podobě, v jaké byla vymezena,
Canada, as Canadian law does not recognise cross-border mergers and the only similar operation recognised is ‘amalgamation’, which requires that both companies be governed by the same Canadian legislation (Sections 2 and 181 of the Federal Canada Business Corporations Act) and therefore, it is not possible to perform a cross-border merger as defined,
Ekvádor, v souladu s články 342 a 415 zákona o obchodních společnostech této země, zveřejněného dne 5. listopadu 1999 v úředním registru č. 312, musí nabyvatel pro uskutečnění fúze sídlit v Ekvádoru nebo musí nejdříve v Ekvádoru založit nový podnik, což vylučuje realizaci přeshraničních fúzí daného typu.
Ecuador, in accordance with Articles 342 and 415 of the Companies Act, published in Official Register No 312 on 5 November 1999, whereby the acquiring company, in order to complete a merger, must have its domicile in Ecuador or must previously form a new company in Ecuador, precluding a cross-border merger such as the one proposed.
Tento přístup potvrdil také úřad Superintendencia de Sociedades (technický orgán, jenž dohlíží na ekvádorské obchodní společnosti a vykonává nad nimi kontrolu), který v Ekvádoru odpovídá za schvalování fúzí podniků a jiných transakcí,
This approach has also been confirmed by the administrative body that controls and oversees Ecuadorian companies (Companies Supervisor), which is responsible for approving company mergers and other operations in Ecuador,
Čína, jak odráží právní předpisy, jež upravují akvizice místních podniků nerezidenty (konkrétně články 2 a 55 Ustanovení o akvizicích státních podniků zahraničními investory zveřejněných čínským ministerstvem obchodu dne 22. června 2009).
China, as reflected in regulations governing the acquisition of local companies by non-residents (specifically, Articles 2 and 55 of the Provisions on Acquisitions of Domestic Enterprises by Foreign Investors, issued by the Chinese Ministry of Commerce on 22 June 2009.
V jiných zemích nejsou přeshraniční fúze konkrétně upraveny, ale existují právní překážky, jež je ztěžují do té míry, že jsou tyto fúze podle názoru konzultovaných advokátních kanceláří a/nebo příslušné správní či akademické doktríny prakticky nemožné. Jedná se především o tyto země:
There are other countries in which cross-border mergers are not specifically regulated but where there are legal barriers that complicate them to such an extent that, in the opinion of the law firms consulted and/or relevant administrative or academic doctrine, such mergers are in practice impossible, particularly the countries listed below:
Argentina, kde realizaci přeshraničních fúzí brání řada právních a praktických překážek (popsaných podrobně v přiložené zprávě o Argentině).
Argentina, where the number of legal and practical obstacles (described in detail in the attached report on Argentina) prevent cross-border mergers being carried out.
Stejný závěr je podpořen většinou argentinské doktríny, jež je ve zprávě citována, a argentinskou justicí, která prostřednictvím úřadu Departamento de Preclasificados de la Inspección General de Justicia (orgán, jenž vykonává kontrolu nad právnickými osobami v Autonomním městě Buenos Aires) popisuje tyto fúze jako „zkušební případy“, pro něž neexistují precedenty,
This same conclusion is drawn by most Argentinian doctrine, cited in the report, and by the Argentinian Justice Administration which, through the Pre-Classification Department of the Companies Supervisor (the body that controls legal entities in the Autonomous City of Buenos Aires), describes such mergers as ‘test cases’ for which there are no precedents,
Brazílie, kde jsou podle konzultované právní poradenské kanceláře přeshraniční fúze téměř nemožné kvůli neslučitelnosti brazilských zákonů, pokud jde o registraci fúzí v Brazílii, a kvůli nutnosti založení pobočky, s níž by brazilský podnik fúzoval, což si žádá velké množství povolení od politických a hospodářských orgánů, přičemž tato povolení je prakticky nemožné získat (obzvláště prezidentský dekret zmíněný ve zprávě o Brazílii),
Brazil, where, in the opinion of the law firm consulted, cross-border mergers are almost impossible due both to the incompatibility of Brazilian laws for the purposes of registering the merger in Brazil and the need to open a branch into which the Brazilian company would be merged, which requires a large number of authorisations from political and economic bodies that are almost impossible to obtain (particularly the specific ‘Presidential Decree’ mentioned in the Brazilian report),
Peru, vzhledem k tomu, že podle informací poskytnutých místní právní poradenskou kanceláří peruánské veřejné rejstříky dosud odmítaly žádosti o registraci popisovaných přeshraničních fúzí, jelikož se jedná o reorganizační operace, jež nespadají do působnosti platného obecného zákona o obchodních společnostech č. 26887 (Ley no 26887 General de Sociedades),
Peru, because, according to the information provided by the local law firm, Peruvian public registers have in the past rejected the described cross-border mergers registering requests because they are reorganisation operations which do not fall under the scope of the applicable law (Ley no 26887 General de Sociedades),
Kolumbie, kde a) neexistence zvláštního postupu pro přeshraniční fúze; b) nutnost založení pobočky v Kolumbii, kvůli čemuž je třeba absolvovat zvláštní schvalovací proces, a c) právní a regulační omezení týkající se provádění některých činností v řadě hospodářských odvětví znemožňují – podle přiložené zprávy právní poradenské kanceláře – realizaci přeshraniční fúze v daných odvětvích.
Colombia, a jurisdiction in which (i) the absence of a specific procedure for cross-border mergers; (ii) the need to open a branch in Colombia, following specific authorisation procedures; and (iii) legal and regulatory restrictions on certain activities in many business sectors, make it impossible to complete a cross-border merger in such sectors, in the opinion of the law firm whose report is attached.
Jak objasňuje zpráva o Kolumbii, právní omezení zahraničních investic v určitých hospodářských odvětvích dále brání v některých ze zkoumaných zemí realizaci přeshraničních fúzí tím, že pokud by se takové fúze uskutečnily, dané činnosti by prováděl přímo v každé zemi nerezident, což by vyvolávalo nesrovnalosti, jež by byly v těchto zemích zcela zakázány nebo vážně omezovány.
Moreover, as explained in the report on Colombia, in some of the countries analysed the regulatory restrictions on foreign investments in certain business sectors prevent the completion of cross-border mergers since, if such mergers were implemented, the activities would be performed in each country directly by a non-resident, which would generate incompatibilities that would be fully outlawed or seriously restricted in those countries.
Ze zkoumaných zemí se to týká zemí Latinské Ameriky, zvláště Kolumbie, která zakazuje veškeré investice zahraničních subjektů v mnoha hospodářských odvětvích, Brazílie, jež takové investice rovněž naprosto zakazuje, Chile, kde se zákazy a významná omezení dotýkají mj. odvětví telekomunikací, koncesionářských společností a výroby elektřiny, zdravotnictví a energetiky, Ekvádoru s významnými omezeními v oblasti finančnictví a pojišťovnictví, Venezuely, zejména v odvětví telekomunikací, Mexika a dokonce Spojených států, kde existují některá omezení, pokud jde o národní bezpečnost a finančnictví.
Of the countries analysed, this is the case of the Latin American countries, particularly Colombia, which prohibits all investments by foreign entities in many business sectors; Brazil, with similar total prohibitions; Chile, with significant prohibitions and restrictions affecting the telecommunications industry, concession-holders, the electricity, healthcare and energy sectors, among others; Ecuador, with relevant restrictions affecting the financial and insurance sectors; Venezuela, particularly in the telecommunications industry; Mexico; and even the United States, with certain restrictions related to national security and the financial sector.
Daňové aspekty
Tax aspects
Ve většině zkoumaných zemí existují pro realizaci přeshraničních fúzí rovněž vážné překážky v oblasti daní.
Moreover, in the majority of countries analysed there are relevant tax barriers to cross-border mergers.
Jde o to, že pokud by bylo možné uskutečnit přeshraniční fúzi (což možné není), ve většině zkoumaných zemí by byl na úrovni cílového podniku a/nebo akcionářů okamžitě zdaněn nerealizovaný zisk a podobně jako u jakéhokoliv jiného dokončeného převodu by se uplatnily také nepřímé daně.
In this sense, if it were possible (quod non) to implement a cross-border merger, in the majority of the countries analysed unrealised capital gains would be taxed immediately at target-company and/or shareholder level, and indirect taxes would also be applicable as in any other completed transfer.
Přiložené zprávy obsahují podrobnosti o dané situaci v těchto zemích:
The accompanying reports reflect this situation in detail in the following countries:
V Argentině nedovoluje zákon o dani z příjmů přistupovat k přeshraniční fúzi jako k „reorganizaci osvobozené od daně“, jak konkrétně potvrdila federální správa veřejných příjmů v několika rozhodnutích, podle nichž by cílový podnik (a jeho akcionáři, nezávisle na ustanoveních úmluvy mezi Španělskem a Argentinou o zamezení dvojímu zdanění, jak bude popsáno podrobněji níže) podléhal dani z nerealizovaného zisku a nepřímým daním, jež se na tuto transakci v Argentině vztahují (jedná se o daň z přidané hodnoty, daň z hrubých příjmů, kolkovné atd.).
In Argentina, the Law on Income Tax does not allow a cross-border merger to be treated as a ‘tax-free reorganisation’, as specifically confirmed by the AFIP (Argentina’s national tax authority) in a number of rulings, meaning that the target company would be liable for income tax (and its shareholders, regardless of the provisions of the Spain-Argentina Double Taxation Treaty, as will be detailed below) on the unrealised capital gains, as well as indirect taxes applicable to the transaction in Argentina: Value Added Tax, Impuesto sobre los Ingresos Brutos, Impuesto de Sellos (stamp duty), etc.,
V Austrálii podléhají všechna „sloučení“ australským daním, a to pokud jde o podnik, který převádí svá aktiva a pasiva (podnik, jenž zaniká), i o jeho akcionáře.
In Australia, all ‘amalgamation’ transactions are subject to Australian taxes for both the company transferring its assets and liabilities (the dissolved company) and for its shareholders,
V Brazílii by u všech brazilských daní tyto transakce podléhaly běžnému daňovému režimu pro převody, a to pokud jde o cílový podnik i jeho akcionáře.
In Brazil, these transactions would be subject to the general tax regime for transfers, with respect to all Brazilian taxes, for both the target company and its shareholders.
Zvláštní režim stanovený článkem 21 zákona č. 9249/95 se uplatní pouze v případě fúzí brazilských podniků.
The special regime provided by Article 21 of Law 9.249/95 is applicable only to mergers of Brazilian companies,
V Kanadě je v rámci jediných operací podobných přeshraničním fúzím nutná likvidace cílového podniku, a tyto operace tudíž podléhají všem souvisejícím kanadským daním.
In Canada, the only similar operations to cross-border mergers requires the target company to be liquidated and is therefore subject to all applicable Canadian taxes,
V Chile by byly přeshraniční fúze zdaněny v souladu s obecnými daňovými předpisy pro fúze.
In Chile, cross-border mergers would be taxed under the general tax rules for mergers.
Podle zákona o dani z příjmu by byly všechny zisky zanikajícího podniku zdaněny 35 % daní a jeho akcionáři by museli zaplatit 17 % nebo 35 % daň z realizovaných zisků, pokud by pro daňové účely došlo k nárůstu hodnoty.
Under the Law on Income Taxes, all the profits of the dissolved company would be taxed at 35 % and its shareholders would pay 17 % or 35 % tax on the realised gain, provided they obtained an increase in value for tax purposes.
Chilské daňové úřady by rovněž předem prověřily zrušení cílového podniku, což představuje další překážku, jež odrazuje a může významně zpomalit realizaci těchto transakcí.
The dissolution of the target company would also be previously inspected by the Chilean tax authorities, which is an additional obstacle that discourages and could significantly delay the completion of such transactions,
V Kolumbii nemusí zanikající podnik kvůli fúzi platit daň z příjmu (článek 14.1 předpisu Estatuto Tributario) ani daň z přidané hodnoty.
In Colombia, no merger transaction gives rise to income tax (Article 14.1 of the Estatuto Tributario) or value added tax (Article 428.2 of the Estatuto Tributario) for the dissolved company.
Avšak vzhledem k tomu, že neexistuje žádný právní předpis, který by upravoval daňový režim pro akcionáře, státní správa daní a cel (usnesení č. 053516 (Concepto no 053516) ze dne 6. července 2009) stanovila, že k nárůstu majetku akcionářů podléhajícímu zdanění dojde, pokud tržní hodnota akcií a peněžních a jiných nabytých aktiv převyšuje náklady na nabytí akcií v důsledku fúze.
However, in view of the absence of legal provisions governing the tax treatment of shareholders, the Directorate of National Taxes and Customs (Ruling number 053516, 6 July 2009) has stipulated that shareholders obtain a taxable capital gain if the market value of the shares, cash or other assets received is higher than the acquisition cost of the shares received as a result of the merger,
Ve Spojených státech musí americké obchodní společnosti a jejich američtí akcionáři čelit některým nepříznivým materiálním důsledkům federální daně z příjmu, jež by mohly plynout (jak je podrobně objasněno ve zprávě o USA) z fúze americké společnosti se zahraniční obchodní společností nebo do ní, v rámci které zahraniční společnost přežije.
In the United States, there are certain material adverse US federal income tax consequences for a US corporation (USCo) and its US shareholders, as detailed in the US report, that could result from a merger of a USCo with and into a foreign corporation (ForCo) with the ForCo surviving.
Jelikož se americké daňové úřady obávají, že by se americké společnosti stěhovaly do zahraničí, aby v USA platily méně, co se týče federální daně z příjmu, stává se často, že předpisy, které umožňují osvobození fúze dvou amerických společností od daně, jsou prohlášeny za nepoužitelné, jedná-li se o fúzi americké společnosti do společnosti zahraniční.
Because of concerns that the US tax authorities have about US corporations moving offshore to minimise their US federal income tax liability, the rules that allow a merger of two USCos to be tax-free are often rendered inapplicable in the case of a merger of a USCo into a ForCo.
I když tak pro realizaci přeshraniční fúze mohou existovat dobré podnikatelské důvody, akcionáři amerických obchodních společností se často takovým fúzím brání, protože mohou vést k uplatnění zatěžujících daňových režimů.
Although good business reasons may exist to undertake a cross-border merger, shareholders of US corporations often oppose such mergers because of the punitive US tax regimes that could result from the merger,
V Maroku musí při přeshraniční fúzi zanikající podnik a jeho akcionáři zaplatit všechny související marocké daně, jelikož zvláštní režim stanovený článkem 162 obecného daňového zákoníku (Code Général des Impôts) se podle tohoto zákoníku uplatní jen v případě marockých podniků podléhajících dani z příjmu.
In Morocco, a cross-border merger gives rise to tax for the company dissolved and its shareholders, in respect of all applicable Moroccan taxes, since the special regime provided by Article 162 of the General Tax Code (Code Général des Impôts) is applicable only to Moroccan companies subject to income tax, as specified in the Code.
Zrušení marockého podniku navíc stejně jako v Chile vždy znamená provedení předběžného auditu, což představuje pro tento druh fúzí další překážku a může značně zdržet jejich realizaci.
Moreover, as in the case of Chile, the winding up of a Moroccan company always requires an audit to be carried out beforehand, entailing an additional obstacle to such merger that could also significantly delay execution,
V Mexiku v případě fúze mexického podniku se zahraničním podnikem musí fúzující podnik zaplatit mexickou daň z příjmu (zde je třeba přihlédnout rovněž ke znění úmluvy mezi Španělskem a Mexikem o zamezení dvojímu zdanění, jak bude objasněno níže) a další daně vztahující se na všechny převody majetku nebo práv: jednotnou podnikatelskou daň (IETU), daň z přidané hodnoty (IVA), daň z nabytí nemovitostí (ISAI) atd. Článek 14-b federálního daňového řádu umožňuje uplatnit režim daňové neutrality pouze u fúzí, jichž se účastní obchodní společnosti usazené v Mexiku.
In Mexico, the merger of a Mexican company with a foreign company will give rise to Mexican income tax for the merging company (the wording of the Mexico-Spain Double Taxation Treaty must also be considered for these purposes, as will be explained below) and to other taxes applicable to all transfers of goods or rights: flat-rate business tax (Impuesto Empresarial a Tasa Única — IETU), value added tax (IVA), local taxes on property transfers (ISAI), etc. Article 14-b of the Federal Tax Code allows the application of a tax neutrality regime only to mergers involving companies resident in Mexico.
Co se týče akcionářů cílového podniku, články 1 a 179 zákona o dani z příjmu stanoví, že povinnost zaplatit tuto daň z majetku nabytého fúzující společností v důsledku dané fúze mají i nerezidenti.
As regards the target company’s shareholders, Articles 1 and 179 of the Law on Income Tax stipulate that non-residents are also required to pay this tax on assets acquired by the merging company as a consequence of the merger,
V Peru by byl v případě, že by mohla být přeshraniční fúze uskutečněna, uplatněn stejný daňový režim jako u prodeje, přičemž jakékoliv zisky zanikajícího podniku by podléhaly 30 % zdanění.
In Peru, if a cross-border merger could be completed, this would be treated as a sale for tax purposes and any gain would be taxed at 30 % in the dissolved company.
Akcionáři by museli zaplatit daně ze zisků z likvidace z částky, o kterou je překročena nominální hodnota akcií, a kapitálový příplatek.
The shareholders would pay tax on the profits on liquidation, on the portion that exceeded the par value of the shares plus the additional capital premium.
Fúze by podléhala rovněž nepřímým daním (především tzv. obecné dani z prodeje) dosahujícím 19 % hodnoty prodeje.
The merger would also be subject to indirect taxes (basically the General Sales Tax (IGV)) at the rate of 19 % of the transfer value.
Tento režim byl výslovně potvrzen v závazné zprávě peruánské daňové správy č. 229-2005-SUNAT/2B0000 ze dne 28. září 2005.
This regime has been specifically confirmed by the Peruvian Tax Administration, on a binding basis, in its Report of 229-2005-SUNAT/2B0000 (28 September 2005),
Konečně ve Venezuele je podle zprávy venezuelské poradenské kanceláře situace taková, že v případě, že by z obchodního hlediska bylo možné uskutečnit fúzi, musel by cílový podnik i jeho akcionáři zaplatit související venezuelské daně.
Finally, in Venezuela, if the merger could be completed from a commercial viewpoint, it would give rise to applicable Venezuelan taxes for the target company and its shareholders, as reported by the Venezuelan law firm in its report.
Je třeba také mít na paměti, že žádná ze smluv o zamezení dvojímu zdanění podepsaných Španělskem neobsahuje – ve srovnání se smlouvami jiných zemí o zamezení dvojímu zdanění založenými na vzorové úmluvě OECD – konkrétní dodatečné výhody pro přeshraniční fúze.
It should also be noted that none of the Double Taxation Treaties signed by Spain include additional specific advantages for cross-border mergers, as compared to other countries’ Double Taxation Treaties based on the OECD Model Convention.
Některé smlouvy naopak kromě toho, co bude uvedeno dále v souvislosti se smlouvami o zamezení dvojímu zdanění podepsanými Španělskem na straně jedné a Argentinou a Mexikem na straně druhé, stanoví možnost uložit daň ve státě původu převodu významných podílů v podnicích usazených v daném státě (pro účely této analýzy včetně převodů, jež jsou důsledkem odpisu podílů v rámci fúze).
However, in addition to further explanations below regarding the Double Taxation Treaties signed between Spain and Argentina and Mexico, some treaties provide for the possibility of charging tax in the State of origin of the transfer (including, for the purposes of this analysis, a transfer that is the consequence of the amortisation of shares in a merger) of significant shareholdings in companies domiciled in that State.
V tomto ohledu se Španělsko odchyluje od obecného přístupu OECD ke zdaňování zisku z prodeje, v rámci něhož rezident v jednom smluvním státě prodá akcie a podíly v obchodních společnostech druhého smluvního státu (a to nezávisle na tom, zda je tento prodej realizován v souvislosti s fúzí).
In this regard, Spain has departed from the OECD’s general approach to the taxation of capital gains from the sale by a resident of one Contracting State of stocks and shares in companies of another Contracting State (whether or not the sale takes place in the context of a merger).
Obecný přístup OECD spočívá v tom, že toto zdanění je výhradně odpovědností státu bydliště prodávajícího (v tomto případě Španělska).
The OECD’s general approach is to assign this tax authority exclusively to the transferor’s State of residence (in this case Spain).