natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Členské státy si od dotčených podniků vyžádají vrácení veškerých nadměrných vyrovnávacích plateb.
Member States shall require the undertaking concerned to repay any overcompensation received.
Kontrola nadměrného vyrovnání
Control of overcompensation
Členské státy zajistí, že vyrovnávací platba udělená za poskytování služby obecného hospodářského zájmu splňuje požadavky tohoto rozhodnutí, zejména to, že podnik neobdrží vyrovnávací platbu, která převyšuje částku stanovenou podle článku 5.
Member States shall ensure that the compensation granted for the operation of the service of general economic interest meets the requirements set out in this Decision and in particular that the undertaking does not receive compensation in excess of the amount determined in accordance with Article 5.
Na žádost Komise tuto skutečnost prokáží.
They shall provide evidence upon request from the Commission.
Provádí nebo zajistí pravidelné kontroly alespoň každé tři roky během trvání doby pověření a na konci této doby.
They shall carry out regular checks, or ensure that such checks are carried out, at least every 3 years during the period of entrustment and at the end of that period.
Jestliže podnik obdržel vyrovnávací platbu, která převyšuje částku stanovenou podle článku 5, členský stát vyžaduje, aby daný podnik nadměrně vyplacenou částku vrátil.
Where an undertaking has received compensation in excess of the amount determined in accordance with Article 5, the Member State shall require the undertaking concerned to repay any overcompensation received.
Upraví parametry pro výpočet vyrovnávací platby v budoucnu.
The parameters for the calculation of the compensation shall be updated for the future.
Pokud nadměrně vyplacená částka nepřesahuje 10 % průměrné roční vyrovnávací platby, lze tuto nadměrnou částku převést do dalšího období a odečíst ji od vyrovnávací platby splatné v daném období.
Where the amount of overcompensation does not exceed 10 % of the amount of the average annual compensation, such overcompensation may be carried forward to the next period and deducted from the amount of compensation payable in respect of that period.
V případě vyrovnávací platby nad 15 milionů EUR udělené podniku, který vykonává i činnosti mimo rozsah služby obecného hospodářského zájmu, zveřejní daný členský stát na internetu nebo jiným vhodným způsobem tyto informace:
For compensation above EUR 15 million granted to an undertaking which also has activities outside the scope of the service of general economic interest, the Member State concerned shall publish the following information on the Internet or by other appropriate means:
pověřovací akt nebo shrnutí, které zahrnuje prvky stanovené v článku 4;
the entrustment act or a summary which includes the elements listed in Article 4;
částky podpory udělované podniku na ročním základě.
the amounts of aid granted to the undertaking on a yearly basis.
Členské státy mají po dobu trvání pověření a alespoň deseti let od konce doby pověření k dispozici veškeré údaje nezbytné k určení toho, zda je poskytnutá vyrovnávací platba slučitelná s tímto rozhodnutím.
The Member States shall keep available, during the period of entrustment and for at least 10 years from the end of the period of entrustment, all the information necessary to determine whether the compensation granted is compatible with this Decision.
Členské státy předloží Komisi na její písemnou žádost veškeré informace, které Komise považuje za nezbytné k určení toho, zda jsou platná kompenzační opatření slučitelná s tímto rozhodnutím.
On written request by the Commission, Member States shall provide the Commission with all the information that the latter considers necessary to determine whether the compensation measures in force are compatible with this Decision.
Každý členský stát předloží Komisi každé dva roky zprávu o provádění tohoto rozhodnutí.
Each Member State shall submit a report on the implementation of this Decision to the Commission every 2 years.
Zprávy obsahují podrobný přehled použití tohoto rozhodnutí na různé kategorie služeb uvedených v čl. 2 odst. 1 a zahrnují:
The reports shall provide a detailed overview of the application of this Decision for the different categories of services referred to in Article 2(1), including:
popis použití tohoto rozhodnutí na služby, které spadají do jeho oblasti působnosti, včetně interních činností;
a description of the application of this Decision to the services falling within its scope, including in-house activities;
celkový objem podpor poskytnutých v souladu s tímto rozhodnutím a rozpis podle hospodářských odvětví, v nichž působí příjemci podpory;
the total amount of aid granted in accordance with this Decision, with a breakdown by the economic sector of the beneficiaries;
informace o tom, zda použití tohoto rozhodnutí na konkrétní typ služby přineslo problémy nebo vyvolalo stížnosti třetích stran,
an indication of whether, for a particular type of service, the application of this Decision has given rise to difficulties or complaints by third parties;
další informace o používání tohoto rozhodnutí, které vyžaduje Komise a které upřesní včas před předložením zprávy.
any other information concerning the application of this Decision required by the Commission and to be specified in due time before the report is to be submitted.
První zpráva bude předložena do 30. června 2014.
The first report shall be submitted by 30 June 2014.
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé podpory a na režimy podpory následovně:
This Decision shall apply to individual aid and aid schemes as follows:
režim podpory, který byl uveden v účinnost před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost a který byl slučitelný s vnitřním trhem a vyňat z oznamovací povinnosti v souladu s rozhodnutím 2005/842/ES, je nadále slučitelný s vnitřním trhem a je vyňat z oznamovací povinnosti na období dalších dvou let;
any aid scheme put into effect before the entry into force of this Decision that was compatible with the internal market and exempted from the notification requirement in accordance with Decision 2005/842/EC shall continue to be compatible with the internal market and exempt from the notification requirement for a further period of 2 years;
podpora uvedená v účinnost před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, která nebyla slučitelná s vnitřním trhem a vyňata z oznamovací povinnosti v souladu s rozhodnutím 2005/842/ES, ale splňuje podmínky stanovené v tomto rozhodnutí, je slučitelná s vnitřním trhem a je vyňata z povinnosti oznámení předem.
any aid put into effect before the entry into force of this Decision that was not compatible with the internal market nor exempted from the notification requirement in accordance with Decision 2005/842/EC but fulfils the conditions laid down in this Decision shall be compatible with the internal market and exempt from the requirement of prior notification.
Rozhodnutí 2005/842/ES se zrušuje.
Decision 2005/842/EC is hereby repealed.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. ledna 2012.
This Decision shall enter into force on 31 January 2012.
Věc C-280/00 Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark [2003] Sb. rozh. s. I-7747.
Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark [2003] ECR I-7747.
Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 4.
OJ C 8, 11.1.2012, p. 4.
Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 15.
OJ C 8, 11.1.2012, p. 15.
o přistoupení Evropské unie k Protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 s výjimkou jeho článků 10 a 11
concerning the accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974, with the exception of Articles 10 and 11 thereof
Protokol z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 (dále jen „Athénský protokol“) představuje významné zlepšení režimu odpovědnosti dopravců a odškodnění cestujících po moři.
The Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974 (‘Athens Protocol’) represents a major improvement to the regime relating to the liability of carriers and the compensation of passengers carried by sea.
Zejména stanoví přísnou odpovědnost dopravce zahrnující povinné pojištění s právem podání přímé žaloby proti pojistitelům až do konkrétní výše a stanoví pravidla pro soudní příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí.
In particular, it provides for a strict liability of the carrier, including compulsory insurance, with a right of direct action against insurers up to specified limits, and for rules on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments.
Athénský protokol je proto v souladu s cílem Unie zlepšit právní režim týkající se odpovědnosti dopravců.
The Athens Protocol is therefore in accordance with the Union’s objective of improving the legal regime relating to carriers’ liability.
Athénský protokol upravuje Athénskou úmluvu o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 (dále jen „Athénská úmluva“) a v článku 15 stanoví, že oba dva dokumenty jsou stranami Athénského protokolu chápány a vykládány společně jako dokument jediný.
The Athens Protocol modifies the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974 (‘Athens Convention’) and establishes in Article 15 that the two instruments shall, as between the Parties to the Athens Protocol, be read and interpreted together as one single instrument.
Většina pravidel Athénského protokolu byla začleněna do práva Unie nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 ze dne 23. dubna 2009 o odpovědnosti dopravců k cestujícím po moři v případě nehod [1].
The majority of the rules of the Athens Protocol have been incorporated into Union law by means of Regulation (EC) No 392/2009 of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the liability of carriers of passengers by sea in the event of accidents [1].
Unie tedy v záležitostech upravovaných uvedeným nařízením vykonala svou pravomoc.
Thus, the Union exerted competence as regards the matters governed by that Regulation.
Členské státy si však ponechávají pravomoc, pokud jde o několik ustanovení Athénského protokolu, např. uplatňují alternativní doložku, díky které mohou stanovit vyšší omezení odpovědnosti, než jaké Athénský protokol předepisuje.
Member States, however, retain their competence regarding a number of provisions of the Athens Protocol, such as the opt out clause whereby they are allowed to fix limits of liability higher than those prescribed under the Athens Protocol.
Záležitosti v rámci Athénského protokolu, které spadají do pravomoci členských států, jsou vzájemně provázané se záležitostmi spadajícími do výlučné pravomoci Unie.
The matters of Member State competence under the Athens Protocol and those falling under the exclusive competence of the Union are interdependent.
Členské státy by tedy měly v záležitostech v rámci Athénského protokolu, které spadají do jejich pravomoci, postupovat koordinovaně, a to s ohledem na jejich povinnost loajální spolupráce.
Therefore, in matters of their competence under the Athens Protocol, Member States should act in a coordinated manner, taking into account their duty of sincere cooperation.
Athénský protokol mohou ratifikovat, přijmout, schválit nebo k němu mohou přistoupit státy a organizace regionální hospodářské integrace, sestávající ze suverénních států, které na tyto organizace přenesly pravomoc v určitých záležitostech, jež Athénský protokol upravuje.
The Athens Protocol is open for ratification, acceptance, approval or accession by States and by Regional Economic Integration Organisations which are constituted by sovereign States that have transferred competence over certain matters governed by the Athens Protocol to those Organisations.
Podle čl. 17 odst. 2 písm. b) a článku 19 Athénského protokolu mohou organizace regionální hospodářské integrace Athénský protokol uzavřít.
According to Article 17(2)(b) and Article 19 of the Athens Protocol, Regional Economic Integration Organisations may conclude the Athens Protocol.
Právní výbor Mezinárodní námořní organizace přijal v říjnu roku 2006 výhradu a pokyny IMO k provádění Athénské úmluvy (dále jen „pokyny IMO“) s cílem zabývat se některými otázkami v rámci Athénské úmluvy, zejména náhradou škod způsobených v souvislosti s terorismem.
The Legal Committee of the International Maritime Organization adopted in October 2006 the IMO Reservation and Guidelines for Implementation of the Athens Convention (‘IMO Guidelines’) to address certain issues within the Athens Convention, such as, in particular, compensation for terrorism-related damages.
Příslušná ustanovení konsolidované verze Athénské úmluvy ve znění Athénského protokolu a pokynů IMO jsou uvedena v přílohách nařízení (ES) č. 392/2009.
Regulation (EC) No 392/2009 reproduces in its annexes the relevant provisions of the consolidated version of the Athens Convention as amended by the Athens Protocol and the IMO Guidelines.
Podle podmínek článku 19 Athénského protokolu musí organizace regionální hospodářské integrace v době podpisu, ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení učinit prohlášení, v němž uvede rozsah svých pravomocí ve vztahu k záležitostem, jež Athénský protokol upravuje.
Under the terms of Article 19 of the Athens Protocol, a Regional Economic Integration Organisation must declare at the time of signature, ratification, acceptance, approval or accession the extent of its competence in respect of the matters governed by the Athens Protocol.
Z tohoto důvodu by Unie měla k Athénskému protokolu přistoupit a vznést výhradu obsaženou v pokynech IMO.
The Union should consequently accede to the Athens Protocol and make the reservation contained in the IMO Guidelines.
Vznesení takové výhrady by nemělo být vykládáno jako měnění stávajícího rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy, pokud jde o vydávání osvědčení a kontroly ze strany státních orgánů.
The making of such a reservation should not be interpreted as altering the current division of competence between the Union and the Member States in relation to certification and the controls by State authorities.
Některá ustanovení podle Athénského protokolu se týkají soudní spolupráce v občanských věcech a tudíž spadají do působnosti třetí části hlavy V SFEU.
Certain provisions under the Athens Protocol concern judicial cooperation in civil matters and therefore fall within the scope of Title V of Part Three of the TFEU.
Samostatné rozhodnutí týkající se těchto ustanovení se přijme souběžně s tímto rozhodnutím.
A separate Decision relating to those provisions is to be adopted in parallel to this Decision.
Členské státy, které mají Athénský protokol ratifikovat nebo k němu přistoupit, by tak měly učinit pokud možno souběžně.
Member States which are to ratify or accede to the Athens Protocol should, if possible, do so simultaneously.
Členské státy by si proto měly vyměnit informace o stavu svých ratifikačních nebo přístupových postupů, aby mohly co nevíce připravit souběžné uložení svých listin o ratifikaci nebo přistoupení.
Member States should therefore exchange information on the state of their ratification or accession procedures in order to prepare as far as possible the simultaneous deposit of their instruments of ratification or accession.
Při ratifikaci Athénského protokolu nebo přistoupení k němu by měly členské státy vznést výhradu obsaženou v pokynech IMO.
When ratifying or acceding to the Athens Protocol, Member States should make the reservation contained in the IMO Guidelines,
Přistoupení Evropské unie k Protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 (dále jen „Athénský protokol“) se schvaluje jménem Evropské unie, pokud jde o otázky spadající do výlučné pravomoci Unie s výjimkou jeho článků 10 a 11.
The accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974 (‘Athens Protocol’) is hereby approved on behalf of the European Union as regards matters falling within the Union’s exclusive competence, with the exception of Articles 10 and 11 thereof.
Znění Athénského protokolu s výjimkou článků 10 a 11 je uvedeno v příloze.
The text of the Athens Protocol, with the exception of Articles 10 and 11, is reproduced in the Annex.
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné k uložení listiny o přistoupení Unie k Athénskému protokolu v souladu s čl. 17 odst. 2 písm. c), čl. 17 odst. 3 a článkem 19 uvedeného protokolu.
The President of the Council is hereby authorised to designate the person or persons empowered to deposit the instrument of accession of the Union to the Athens Protocol in accordance with Articles 17(2)(c), 17(3) and 19 of that Protocol.
V době uložení listiny o přistoupení Unie učiní toto prohlášení o pravomoci:
At the time of the deposit of the instrument of accession, the Union shall make the following declaration of competence:
Článek 19 Athénského protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 stanoví, že organizace regionální hospodářské integrace sestávající se ze suverénních států, které na ně přenesly pravomoc v určitých záležitostech upravených uvedeným protokolem, mohou protokol podepsat pod podmínkou, že učiní prohlášení podle uvedeného článku.
Article 19 of the Athens Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974 provides that Regional Economic Integration Organisations which are constituted by sovereign States that have transferred competence over certain matters governed by that Protocol to them may sign it, on condition that they make the declaration referred to in that Article.
Unie se rozhodla přistoupit k Athénskému protokolu a z tohoto důvodu uvedené prohlášení činí.
The Union has decided to accede to the Athens Protocol and is accordingly making that declaration.
Současnými členskými státy Evropské unie jsou: Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Řecká republika, Španělské království, Francouzská republika, Italská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarská republika, Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Polská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska.
The current Members of the European Union are the Kingdom of Belgium, the Republic of Bulgaria, the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Grand Duchy of Luxembourg, the Republic of Hungary, Malta, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Austria, the Republic of Poland, the Portuguese Republic, Romania, the Republic of Slovenia, the Slovak Republic, the Republic of Finland, the Kingdom of Sweden and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Toto prohlášení se nevztahuje na území členských států Evropské unie, ve kterých se neuplatňuje Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a nejsou jím dotčeny akty ani postoje, které mohou dotyčné členské státy jménem a v zájmu těchto území podle protokolu přijmout.
This declaration is not applicable to the territories of the Member States of the European Union in which the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) does not apply and is without prejudice to such acts or positions as may be adopted under the Protocol by the Member States concerned on behalf of, and in the interests of, those territories.
Členské státy Evropské unie přenesly na Unii výlučné pravomoci, pokud jde o opatření přijímaná na základě článku 100 SFEU.
The Member States of the European Union have conferred exclusive competence to the Union as regards measures adopted on the basis of Article 100 of the TFEU.
Taková opatření byla přijata, pokud jde o články 1 a 1a, čl. 2 odst. 2, články 3 až 16 a články 18, 20 a 21 Athénské úmluvy ve znění Athénského protokolu a ustanovení pokynů IMO, nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 ze dne 23. dubna 2009 o odpovědnosti dopravců k cestujícím po moři v případě nehod.
Such measures have been adopted as regards Articles 1 and 1 bis, Article 2(2), Articles 3 to 16 and Articles 18, 20 and 21 of the Athens Convention as amended by the Athens Protocol and the provisions of the IMO Guidelines, by means of Regulation (EC) No 392/2009 of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the liability of carriers of passengers by sea in the event of accidents.
Výkon pravomoci, kterou členské státy přenesly na Evropskou unii podle SFEU, ze své podstaty závisí na průběžném vývoji.
The exercise of competence which the Member States have transferred to the European Union pursuant to the TFEU is, by its nature, liable to continuous development.
V rámci SFEU mohou příslušné instituce přijímat rozhodnutí, která určují rozsah pravomoci Evropské unie.
In the framework of the TFEU, the competent institutions may take decisions which determine the extent of the competence of the European Union.
Evropská unie si proto vyhrazuje právo toto prohlášení podle potřeby změnit, aniž by to bylo podmínkou nezbytnou k výkonu její pravomoci v záležitostech, jež Athénský protokol upravuje.
The European Union therefore reserves the right to amend this declaration accordingly, without this constituting a prerequisite for the exercise of its competence with regard to matters governed by the Athens Protocol.
Evropská unie oznámí změněné prohlášení generálnímu tajemníkovi Mezinárodní námořní organizace.“
The European Union will notify the amended declaration to the Secretary-General of the International Maritime Organization.’.
Osoba nebo osoby jmenované podle odstavce 1 tohoto článku učiní při ukládání listiny o přistoupení Unie k Athénskému protokolu výhradu uvedenou v pokynech IMO.
The person or persons designated under paragraph 1 of this Article shall make the reservation contained in the IMO Guidelines when depositing the instrument of accession of the Union to the Athens Protocol.
Unie uloží listinu o přistoupení k Athénskému protokolu do 31. prosince 2011.
The Union shall deposit its instrument of accession to the Athens Protocol by 31 December 2011.
Členské státy podniknou nezbytné kroky, aby uložily ratifikační nebo přístupové listiny k Athénskému protokolu v přiměřené lhůtě a pokud možno do 31. prosince 2011.
Member States shall take the necessary steps to deposit the instruments of ratification of, or accession to, the Athens Protocol within a reasonable time and, if possible, by 31 December 2011.
Členské státy vznesou výhradu obsaženou v pokynech IMO při ukládání svých ratifikačních nebo přístupových listin k Athénského protokolu.
Member States shall make the reservation contained in the IMO Guidelines when depositing their instruments of ratification of, or accession to, the Athens Protocol.
PROTOKOL Z ROKU 2002 K ATHÉNSKÉ ÚMLUVĚ O PŘEPRAVĚ CESTUJÍCÍCH A JEJICH ZAVAZADEL PO MOŘI Z ROKU 1974
PROTOCOL OF 2002 TO THE ATHENS CONVENTION RELATING TO THE CARRIAGE OF PASSENGERS AND THEIR LUGGAGE BY SEA, 1974
STÁTY, JEŽ JSOU STRANAMI TOHOTO PROTOKOLU,
THE STATES PARTIES TO THIS PROTOCOL,