natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Společnost Eurallumina upřesnila, že náklady na výrobu oxidu hlinitého v Evropě jsou vyšší než v jiných regionech světa, zejména z důvodu vyšších cen elektřiny a paliv, a rovněž z důvodu nákladů na dopravu bauxitu [26].
Eurallumina argued that alumina production costs in Europe were higher than in other regions of the world, owing mainly to higher electricity and fuel prices and to the cost of transporting bauxite [26].
Tyto vyšší náklady nemohou být převedeny na vyšší ceny, protože cena oxidu hlinitého se určuje na londýnské burze kovů a nemohou ji určovat jednotliví výrobci.
The higher costs could not be passed on in the form of higher prices, since the price of alumina was set on the London Metal Exchange and individual producers had no influence over it.
Podle uvedené společnosti pociťuje tedy evropská výroba oxidu hlinitého vůči zbytku světa konkurenční znevýhodnění.
European alumina production therefore suffered from a competitive disadvantage compared with the rest of the world.
Kromě obecných problémů, které postihují evropské rafinérie oxidu hlinitého, poukazuje společnost Eurallumina také na konkrétní problémy Sardinie, které místním podnikům brání využívat výhod liberalizace trhu s elektrickou energií, zejména tržní síla zavedených provozovatelů (viz také připomínky společnosti Portovesme v 55. bodě odůvodnění).
In addition to the general problems affecting European alumina refineries, Eurallumina also pointed to specific Sardinian problems that prevented local industries from reaping the benefits of electricity market liberalisation, notably the market power of incumbent electricity operators (see Portovesme’s observations in recital 55 above).
Jako konkrétní znevýhodnění výroby oxidu hlinitého na Sardinii společnost Eurallumina dále uvádí absenci zemního plynu, neboť pro získání velkých množství páry nezbytných pro výrobu je nutné používat nákladnější těžký olej.
Eurallumina also contended that the absence of natural gas was a specific handicap for the production of alumina in Sardinia, as the large quantities of steam required for the process had to be obtained using more expensive heavy oil.
Podle společnosti Eurallumina po liberalizaci způsobila tržní síla výrobců elektřiny na Sardinii zvýšení cen elektrické energie: bez sazby by Eurallumina platila za své dodávky elektřiny 65,95 EUR/MWh oproti 44 EUR/MWh, což byla obvyklá cena před liberalizací.
According to Eurallumina, after liberalisation the market power of electricity generators in Sardinia led to an increase in electricity prices: without the tariff, Eurallumina would have had to pay EUR 65,95 per MWh for its electricity supplies, as against the EUR 44 per MWh it used to pay before liberalisation.
Sazba z roku 2004 cenu snížila na 35 EUR/MWh.
The 2004 tariff brought the price down to EUR 35 per MWh.
Stejně jako Portovesme také Eurallumina tvrdí, že kdyby byla nucena trh opustit, nemohla by být nahrazena jinými evropskými výrobci oxidu hlinitého, jejichž výrobní kapacity jsou již maximálně naplněny, a prázdné místo, které by Eurallumina zanechala, by zaplnil dovoz ze třetích zemí.
Like Portovesme, Eurallumina contended that, if it was forced to go out of business, other EU alumina producers would not be able to step in, as they already worked at maximum capacity, and the gap would be filled by imports from third countries.
Uzavření by vedlo ke ztrátě 400 přímých a 250 nepřímých pracovních míst [27].
Closure would lead to the loss of 400 direct jobs and 250 indirect jobs [27].
Jelikož je Eurallumina jediným dodavatelem oxidu hlinitého do hutě Alcoa, uzavření zařízení na výrobu oxidu hlinitého by podle ní mohlo ohrozit také životaschopnost společnosti Alcoa na Sardinii.
Given that it was the sole supplier of alumina for Alcoa’s smelter, Eurallumina considered that the closure of its alumina plant might also jeopardise Alcoa’s viability in Sardinia.
Eurallumina tedy tvrdí, že sazba zavedená nařízením z roku 2004 je nezbytná v očekávání rozvoje nových infrastruktur, které odstraní hlavní faktory konkurenčního znevýhodnění, které pociťuje průmysl na Sardinii.
Eurallumina concluded that the tariff introduced by the 2004 Decree was necessary pending the development of the new infrastructure that would remove the main factors of competitive disadvantage affecting Sardinian industry.
Připomínky dalších zúčastněných stran
Observations submitted by other interested parties
Jeden z konkurentů společnosti Portovesme (tentýž, který věc oznámil Komisi) zasáhl i po zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
A competitor of Portovesme — the same company that had originally brought the case to the Commission’s attention — wrote to the Commission again after the opening of the formal investigation.
Předložil analýzu sazby, v níž dospěl k závěru, že zvýhodněná sazba z roku 2004 představuje protiprávní státní podporu.
It submitted an analysis of the 2004 preferential tariff in which it concluded that the tariff constituted unlawful State aid.
Stěžovatel zejména uvádí, že sporný režim sazeb se zásadně liší od historické sazby Alumix poskytnuté společnosti Alcoa a nelze jej považovat za podporu.
The disputed tariff scheme was fundamentally different from the Alumix tariff granted to Alcoa: it was impossible to take the view that it did not constitute State aid.
Pokud jde o případnou slučitelnost opatření, stěžovatel tvrdí, že toto opatření nemůže být schváleno ani jako regionální provozní podpora, ani jako podpora na restrukturalizaci, a mělo by tedy být prohlášeno za neslučitelné.
The aid must be held incompatible with the common market, as it could not be approved either as regional operating aid or as restructuring aid.
Solvay Chimica Italia a Solvay Chimica Bussi (působící v odvětví výroby chloru a alkalických hydroxidů) podaly své připomínky k sazbám z roku 2004 v červenci 2005, po uplynutí měsíční lhůty pro podání připomínek k zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
Solvay Chimica Italia and Solvay Chimica Bussi, who operate in the chlorine-soda industry, sent observations on the 2004 tariffs in July 2005, after the expiry of the one-month deadline for submitting comments in response to the decision to open the formal investigation.
Navzdory zpoždění tyto společnosti žádaly, aby byly považovány za zúčastněné strany.
Despite the delay, these companies asked to be considered interested parties.
Ve svých připomínkách uvedené společnosti dospěly k závěru, že jak sazby z roku 2004, tak sazby z roku 2005 představují protiprávní a neslučitelné státní podpory.
In their observations they submitted that both the 2004 and the 2005 tariffs constituted unlawful and incompatible State aid.
Připomínky Itálie
Observations submitted by Italy
Itálie zdůrazňuje, že na trhu s elektrickou energií v Unii ještě nebylo zcela dosaženo hospodářské soutěže, jak uznává sama Komise ve své čtvrté Výroční zprávě o zavádění vnitřního trhu s plynem a elektřinou [28].
Italy argued that that the electricity market in the EU was not yet fully competitive, as the Commission had itself acknowledged in its fourth Annual Report on the Implementation of the Gas and Electricity Internal Market [28].
Podniky, a zejména ty, které mají velkou spotřebu elektrické energie, si nemohou svobodně vybrat své vlastní dodavatele a nakupovat elektřinu v různých členských státech za srovnatelných podmínek.
Undertakings, in particular energy-intensive ones, were unable to choose their suppliers freely and to procure electricity on comparable terms in the various Member States.
Tyto obtíže nejsou spojeny s obchodní kapacitou těchto podniků, ale jsou výsledkem strukturálních nedostatků trhů s energií.
These difficulties were not related to the undertakings’ own entrepreneurship, but were the result of the structural deficiencies of energy markets.
Aktuální situace na trhu s energií v Unii má negativní dopad na volnou hospodářskou soutěž na trzích s výrobky odběratelů s vysokou spotřebou energie.
The current situation in the EU energy market had negative effects on free competition in the product markets of energy-intensive users.
V Itálii navzdory liberalizaci daného odvětví existují konkrétní strukturální nedostatky, jako je například nedostatečné propojení jednotlivých částí vnitrostátních sítí a koncentrovaná struktura trhu.
In Italy, despite the liberalisation of the sector, there were particular structural deficiencies, such as insufficient interconnection between the different parts of the national grids and a concentrated market structure.
Za těchto okolností nepřinesla liberalizace lepší ceny pro odběratele s vysokou spotřebou energie.
In these circumstances, liberalisation had not translated into better prices for energy-intensive users.
Problémy jsou zvláště naléhavé na Sardinii, kde je propojení omezené.
The problems were particularly acute in Sardinia, where interconnection was limited.
Itálie proto tvrdí, že zvláštní režim sazeb by s ohledem na profil poptávky měl být považován za odůvodněné regulační opatření, jež simuluje mechanismy, které by měly fungovat na plně konkurenčním trhu.
Italy submitted, therefore, that a special tariff system reflecting demand profiles should be considered justified, as a regulatory measure that simulated the mechanisms that would be at play in a fully competitive market.
Takovýto zásah by obnovil rovné podmínky mezi velkými průmyslovými odběrateli elektrické energie, kteří působí v různých členských státech, a odstranil zeměpisné znevýhodnění, které postihuje společnosti usazené na Sardinii.
The measure restored the level playing field between energy-intensive undertakings operating in different Member States, eliminating the geographical disadvantages which affect undertakings located in Sardinia.
Režim by předjímal vliv očekávaný od procesu liberalizace.
The scheme anticipated the expected effects of the liberalisation process.
Podle Itálie byla obdobná opatření provedena i v dalších členských státech, v nichž odběratelé s velkou spotřebou energie využívají regulovaných sazeb za elektrickou energii.
According to Italy, similar measures were implemented in other Member States, where energy-intensive users benefited as a result of regulated electricity tariffs.
Podle Itálie sleduje nařízení z roku 2004 další dva cíle: udržet zaměstnanost na Sardinii, koncentrovanou v hutnickém průmyslu, a zachovat dostatečnou úroveň poptávky pro odvětví výroby elektrické energie na Sardinii, které pociťuje nadměrnou kapacitu výroby.
According to Italy, the 2004 decree pursued two further objectives: to support employment in Sardinia, which was concentrated in the metals sector, and to maintain a sufficient level of demand for power generation in Sardinia, which suffered from overcapacity.
Itálie tvrdí, že nový režim sazeb je ve skutečnosti stejný jako historická sazba Alumix, kterou Komise nepovažovala za státní podporu.
Italy contended that the new tariff scheme was equivalent, de facto, to the Alumix tariff, which the Commission had found did not constitute State aid.
Rozdíly mezi starým a novým režimem jsou způsobeny výlučně novou „strukturou sazeb“, kterou si vyžádalo vytvoření liberalizovaného trhu s elektrickou energií.
The differences between the old and the new scheme were due solely to the new ‘tariff structure’ required by the launch of the liberalised energy market.
Itálie tvrdí, že režim sazeb nepředstavuje státní podporu.
Italy submitted that the tariff scheme did not constitute State aid.
Pokud jde o použití státních prostředků, Itálie uvádí, že režim sazeb je srovnatelný s režimem, o kterém ve věci PreussenElektra [29] Soudní dvůr prohlásil, že nezahrnuje státní prostředky.
As regards the use of State resources, the tariff system was comparable to the arrangement in the PreussenElektra case, which the Court of Justice had held did not involve State resources [29].
Vyrovnávací pokladna nemůže jako „technický účetní orgán systému“ volně nakládat s prostředky, které spravuje.
The Equalisation Fund was a technical body that kept the accounts of the system, and could not dispose freely of the financial resources it handled.
Skutečnost, že AEEG a ministerstvo financí mohou vykonávat určitou kontrolu nad její činností, neznamená, že stát může s předmětnými prostředky libovolně nakládat.
The fact that the AEEG and the Ministry of Finance exercised a measure of control over the Equalisation Fund’s activities did not mean that the State could freely dispose of those resources.
Podle Itálie jsou tedy prostředky použité pro financování mechanismu sazeb zcela soukromé.
According to Italy, therefore, the resources used to finance the tariff mechanism were entirely private.
Itálie dále tvrdí, že sazba nemá žádný vliv na obchod uvnitř Unie a nemůže narušit hospodářskou soutěž z důvodů spojených s existencí světové ceny předmětných výrobků, které jsou komoditními výrobky (viz připomínky společnosti Portovesme v 55. bodě odůvodnění).
Italy further submitted that the tariff did not have an impact on trade within the Union, and could not distort competition, for reasons linked to the existence of a world price for the products, which were commodities (see observations submitted by Portovesme, recital 55 above).
Výroba těchto kovů v EU a v Itálii navíc nenarůstala stejným tempem jako poptávka.
Moreover, both EU and Italian production had failed to keep pace with rising demand for the metals concerned.
Například v roce 2005 pokrývala domácí výroba pouze 12 % italské poptávky po hliníku, 55 % po zinku a 80 % po olovu.
In 2005 domestic production covered only 12 % of Italian demand for aluminium, 55 % of Italian demand for zinc, and 80 % of Italian demand for lead.
Výroba těchto kovů v Unii i v Itálii tedy vykazuje rostoucí schodek, zatímco stále větší podíl poptávky je uspokojován vývozy ze třetích zemí.
There was a worsening production deficit for these metals in the EU and in Italy, and demand was increasingly being met by imports from third countries.
Pokud by italský hutnický průmysl zanikl, žádný nový subjekt v Unii by nemohl kapacity zaniklé v Itálii nahradit, protože výrobní zařízení jsou již provozována na plný výkon a žádný nový subjekt ani stávající výrobce by se nepokoušel zvyšovat své kapacity, neboť si vůbec nemůže být jist, zda bude moci dlouhodobě odebírat elektrickou energii za rozumné ceny.
If the metals industry in Italy disappeared, no new EU entrant would replace the capacity shut down in Italy, as EU plants were already working at full capacity, and no existing producer or new entrant would have an incentive to increase capacity, since the long-term prospects for the availability of affordable power were uncertain.
Udržení těchto výrobních kapacit v Itálii tedy nemůže poškozovat hospodářskou soutěž.
The maintenance in Italy of these production capabilities consequently could not damage competitors.
Jelikož zvýhodněná sazba není nižší než ceny elektrické energie, které v průměru platí konkurenti příjemců, nepodporuje vývoz ze Sardinie do jiných členských států.
Since the preferential tariff was not lower than the electricity prices paid on average by the companies’ competitors, it did not encourage exports from Sardinia towards other Member States.
Pokud by sazba byla podporou, byla by slučitelná z titulu regionální provozní podpory
If the tariff did constitute aid, it would be regional operating aid and would be compatible
Itálie tvrdí, že i kdyby Komise dospěla k závěru, že opatření představuje státní podporu, mohla by být sazba považována za slučitelnou s vnitřním trhem z titulu regionální provozní podpory, pro kterou je Sardinie způsobilá na základě výjimek podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
Italy argued that, even if the Commission were to conclude that the measure was indeed State aid, the tariff could be considered compatible with the internal market on the ground that it was regional operating aid, which was admissible in Sardinia on the basis of the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
Podle Itálie nedostatky trhu s elektřinou na Sardinii (koncentrace trhu, nedostatečné propojení, nadměrná kapacita výroby elektrické energie), jakož i nedostatečný přístup k infrastruktuře pro rozvod plynu představují regionální znevýhodnění, které má sazba kompenzovat.
According to Italy, the imperfections of the Sardinian electricity market (market concentration, poor interconnection, and overcapacity in electricity generation) and the lack of access to gas infrastructure constituted a regional handicap, and the tariff sought to alleviate that handicap.
Itálie připomíná, že ceny elektrické energie na jejím území jsou pro odběratele s vysokou spotřebou energie oproti evropskému průměru o 38 % vyšší.
Electricity prices in Italy were 38 % higher than the EU average for energy-intensive users.
Způsobuje to problém z hlediska konkurenceschopnosti, který na Sardinii dále prohlubují nedostatky místního trhu s elektrickou energií a chybějící přístup k rozvodné síti zemního plynu.
This created a competitiveness problem which was exacerbated, in Sardinia, by the shortcomings of the local electricity market and the absence of access to the natural gas grid.
Itálie tvrdí, že opatření přispívá k regionálnímu rozvoji, protože hutnictví významně přispívá k hospodářství a úrovni zaměstnanosti na Sardinii (v hutnictví pracuje 12 % zaměstnaných osob a toto odvětví tvoří 12,2 % regionálního HDP ve zpracovatelském průmyslu).
Italy contended that the measure contributed to regional development because the metals industry made a major contribution to the economy and to employment in Sardinia: the metals industry accounted for 12 % of the employed workforce and for 12,2 % of regional GNP in manufacturing.
Tato sazba má pozitivní dopad na zaměstnanost i na zachování společenských a hospodářských struktur ostrova.
The tariff had positive repercussions on employment and the maintenance of the social and economic fabric of the island.
Podle Itálie je sazba přiměřená znevýhodnění, jež příjemci pociťují, neboť pouze vyrovnává ceny elektrické energie, které platí výrobci na Sardinii, cenám, které v průměru platí jejich konkurenti v rámci Unie.
According to Italy, the tariff was proportional to the disadvantages faced by the beneficiaries, because it merely aligned the electricity prices paid by Sardinian producers on the average prices paid by their EU competitors.
Sazba je navíc krátkodobá a přechodná, protože by zůstala v platnosti pouze do úplného dokončení infrastrukturních projektů, jejichž cílem je zlepšit propojení s elektrickými a plynárenskými sítěmi (nový propojovací kabel SAPEI a plynovod GALSI [30].
The tariff was also short-term and transitional, since it was expected to end upon the completion of infrastructure projects aimed at improving interconnection with the electricity and gas grids (the new SAPEI interconnection cable and the GALSI gas pipeline) [30].
Podle Itálie je opatření navíc degresivní, protože zvýhodněná cena je indexována na základě rozdílů v cenách paliv a může se pouze zvyšovat nebo zůstávat neměnná.
According to Italy, the measure was also degressive, because the preferential price was indexed on the basis of variations in fuel prices, and could only increase or remain unchanged.
Společnost Portovesme se domnívá, že sazby z roku 2005 nenarušují hospodářskou soutěž, jsou nezbytné k zajištění přežití zúčastněných podniků a mohou být považovány za slučitelné jako regionální podpory.
Portovesme considered that the 2005 tariffs did not distort competition, that they were necessary to ensure the survival of the industries concerned, and that they could be considered compatible as regional aid.
Argumenty uvedené společností odpovídají argumentům předloženým Itálií (viz 87. až 104. bod odůvodnění), na které se odkazuje.
The company’s arguments are similar to those put forward by Italy, to which reference may be made (see recitals 87 to 104).
Také společnost Eurallumina se domnívá, že sazby z roku 2005 nenarušují hospodářskou soutěž, jsou nezbytné k zajištění přežití zúčastněných podniků a mohou být považovány za slučitelné jako regionální podpory.
Eurallumina likewise considered that the 2005 tariffs did not distort competition, were necessary to ensure the survival of the industries concerned, and could be considered compatible as regional aid.
Argumenty uvedené společností odpovídají argumentům předloženým Itálií, na které se odkazuje.
The company’s arguments are similar to those put forward by Italy, to which reference may be made.
Titíž konkurenti společností Portovesme a Syndial, kteří podali připomínky ve věci C 38/b/04, zasáhli také v dotčeném řízení.
The two competitors of Portovesme and Syndial that had submitted observations in Case C 38/B/04 submitted observations in this case too.
Obě společnosti zdůrazňují skutečnost, že předmětné opatření představuje provozní podporu, která by měla být považována za neslučitelnou s vnitřním trhem.
Both of them contended that the disputed measure constituted operating aid which should be considered incompatible with the internal market.
Sazby jsou součástí regionální strategie podpory
The tariffs are part of a regional support strategy
Itálie tvrdí, že sazby z roku 2005 se velmi liší od sazeb uplatňovaných v roce 2004, neboť již splňují požadavky pokynů k regionální podpoře.
Italy contended that the 2005 tariffs were very different from the tariffs implemented in 2004, since they were now in line with the requirements of the Regional Aid Guidelines.
Ačkoli by podle Itálie mohly být dané sazby na základě povrchního posouzení považovány za provozní podporu, ve skutečnosti tvoří tyto sazby součást řady opatření, jejichž cílem je podpořit regionální rozvoj na Sardinii.
According to Italy, the tariffs might, on the basis of a superficial assessment, be classified as operating aid, but in reality they were part of an array of measures designed to favour regional development in Sardinia.
Itálie zdůrazňuje zejména úzkou vazbu mezi sazbami a závazkem dlouhodobě investovat, který je požadován od příjemců.
Italy drew attention, in particular, to the close link between the tariffs and the commitment to carry out long-term investments that beneficiaries were requested to give.
Navíc ustanovení, které vyžaduje, aby opatření před jeho provedením schválila Komise, podle Itálie dokládá, že se jedná o regionální podporu.
The suspensive clause making the implementation of the measure subject to authorisation by the Commission testified, according to Italy, to its regional aid character.
Klíčem této strategie je memorandum o porozumění podepsané regionem Sardinie a příjemci.
The memorandum of understanding (protocollo d’intesa) signed by the Region and the beneficiaries was the lynchpin of this strategy.
Memorandum je tvořeno těmito prvky:
It comprised the following:
výrobní investice popsané v průmyslových plánech předložených příjemci;
the productive investments described in the industrial plans submitted by the beneficiaries;
rychlé schválení realizace infrastruktur k propojení energetických sítí, které příjemcům umožní přístup k dodávkám energie za konkurenční ceny (plynovod GALSI a propojovací kabel SAPEI);
the speedy authorisation of energy interconnection infrastructure enabling the beneficiaries to source energy at competitive prices (the GALSI gas pipeline and the SAPEI interconnection cable);
udělení integrované koncese pro těžbu uhlí v lokalitě Sulcis a pro výstavbu/řízení nové uhelné elektrárny pro dodávku elektřiny příjemcům a
the award of an integrated concession for the exploitation of the Sulcis coalmine and the construction/operation of a new coal-fuelled power plant intended to supply power to the beneficiaries; and
zvýhodněné sazby.
the preferential tariffs.
Itálie se domnívá, že sazby musí být považovány za nástroj hospodářské politiky, jejímž cílem je zachránit odvětví ohrožená vysokými cenami energie, která by se jinak přesunula mimo Itálii a mimo Evropu z důvodu agresivní hospodářské soutěže ze strany společností mimo EU, které mají nižší výrobní náklady.
Italy took the view that the tariffs should be seen as a policy instrument aimed at safeguarding sectors threatened by high energy prices, which would otherwise relocate outside Italy and Europe, owing to aggressive competition from non-EU companies with lower production costs.