natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o existenci zvýhodnění, je nutno jej prokázat na úrovni možných příjemců činností ve prospěch odvětví masa a také na úrovni dotčených meziodvětvových poplatků a jejich financování.
In terms of the existence of an advantage, such an advantage must be demonstrated in relation to the potential beneficiaries of the measures to the benefit of the meat sector and the inter-branch levies in question and their financing.
V tomto konkrétním případě poskytnutá podpora zvýhodnila některé podniky činné v odvětví chovu skotu nebo ovcí, a to prováděním činností, jež mohly přinést prospěch producentům odvětví.
In this case, the support granted has favoured certain undertakings in the cattle and sheep farming sector by implementing measures likely to benefit producers in the industry.
PODPORA POSKYTNUTÁ STÁTEM NEBO ZE STÁTNÍCH PROSTŘEDKŮ
AID GRANTED BY THE STATE OR THROUGH STATE RESOURCES
Podle ustálené judikatury Soudního dvora je pro to, aby bylo možno označit výhodu za státní podporu, zaprvé nutno, aby byla poskytnuta přímo nebo nepřímo ze státních prostředků, a zadruhé, aby byla přičitatelná státu [30].
According to the case-law of the Court, for a benefit to qualify as State aid, it must first be awarded directly or indirectly through State resources and, secondly, it must be attributable to the State [30].
Pokud jde o povahu poplatků v tomto konkrétním případě (povinné dobrovolné poplatky), Komise soudí, že se jedná o parafiskální poplatky, tzn. o veřejné prostředky.
As regards the nature of the levies in question (compulsory voluntary levies), the Commission considers that the levies constitute parafiscal charges, i.e. public resources.
Komise založila své posouzení na následujících úvahách.
The Commission’s assessment is based on the following considerations.
Nejprve je nutno zdůraznit, že podle ustálené judikatury a zejména bodu odůvodnění 139 rozsudku ve věci Salvat [31] není rozlišení mezi soukromým a veřejným subjektem „rozhodujícím prvkem pro uplatnění Smlouvy na státní podpory“.
Firstly, it must be recalled that, according to settled case-law, and paragraph 139 of the Salvat [31] judgment in particular, the distinction between private and public organisations is not ‘a determining factor for the application of the rules of the Treaty on State aid’.
Rozsudek ve věci Ladbroke [32] navíc jasně potvrzuje, že čl. 107 odst. 1 SFEU „zahrnuje veškeré finanční prostředky, které může veřejný sektor ve skutečnosti použít k podpoře podniků, aniž by bylo rozhodné, zda tyto prostředky trvale patří k majetku veřejného sektoru. V důsledku toho, i když částky (…) nejsou trvale ve vlastnictví státní pokladny, skutečnost, že zůstávají neustále pod veřejnou kontrolou, a tudíž jsou k dispozici příslušným státním orgánům, je postačující k tomu, aby byly kvalifikovány jako státní prostředky a dotčené opatření spadalo do pole působnosti čl. 107 odst. 1 Smlouvy“.
In addition, the Ladbroke judgment [32] categorically states that Article 107(1) TFEU ‘covers all the financial means by which the public sector may actually support undertakings, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector. Consequently, even though the sums (…) are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State aid and for the measure to fall within Article 107(1) of the Treaty.’
Na základě této judikatury Komise soudí, že skutečnost, že dotčené povinné dobrovolné poplatky spočívají v příspěvcích soukromého sektoru a že nejsou státu trvale k dispozici, nestačí, aby bylo možno dojít závěru, že nespadají do pole působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
Firstly, in the light of this case-law, the Commission considers that the fact that the compulsory voluntary levies in question consist of contributions from the private sector and are not at the permanent disposal of the State does not constitute sufficient grounds for concluding that they fall outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Komise musí v tomto ohledu také přezkoumat míru kontroly vykonávané státem ohledně příjmů z dotčených povinných dobrovolných příspěvků a jeho možnosti směrovat použití prostředků na financování opatření podpory.
In this context, the Commission must also examine the level of control exercised by the State in relation to the income derived from the compulsory voluntary levies in question and the State’s capacity to redirect the resources to finance the aid measures.
Ve zkoumaném případě Komise zaznamenává, že schválení vládou v podobě uznání přiznané organizaci Interbev je předběžnou podmínkou k zavedení povinných dobrovolných poplatků.
In this case, the Commission notes that the government’s approval, in the form of the recognition afforded to Interbev, is a prerequisite for the introduction of compulsory voluntary levies.
I když je organizace Interbev soukromoprávním subjektem, znamená to, že její schopnost zavést ve svém odvětví činnosti povinné dobrovolné poplatky je podřízena souhlasu státu s jejím fungováním a jejími cíli (viz bod odůvodnění 14 tohoto rozhodnutí).
Therefore, although Interbev is an entity under private law, its capacity to introduce compulsory voluntary levies in its business sector is subject to State approval of its operation and objectives (cf. recital 14 of this Decision).
Zemědělský zákoník také stanoví, že poplatky se stávají povinnými pro všechny členy dotčeného oboru, jakmile je jejich platnost rozšířena meziministerskou vyhláškou (viz bod odůvodnění 10 tohoto rozhodnutí).
In addition, it is stipulated under France’s Rural Code that the levies become compulsory for all members of the branches in question by virtue of being extended by joint ministerial decree (cf. recital 10 of this Decision).
Z uvedeného vyplývá, že tento typ poplatků vyžaduje, aby mohl plně projevit svůj účinek, akt orgánu veřejné moci [33].
This type of levy therefore requires an official act in order to take full effect [33].
Na základě těchto skutečností Komise zjišťuje, že zkoumané povinné dobrovolné poplatky lze považovat za poplatky pod kontrolou státu a představující státní prostředky.
On the basis of these facts, the Commission considers that the compulsory voluntary levies examined can be considered to be under the control of the State and to constitute State resources.
Zadruhé, využití příjmů z povinných dobrovolných příspěvků je určeno cíli a rámcem fungování meziodvětví v podobě stanovené v zemědělském zákoníku (viz body odůvodnění 7 až 10).
Secondly, the use of the revenue generated by the compulsory voluntary levies is determined by the objectives and operational context of the inter-branch organisation as defined in the Rural Code (cf. recitals 7-10).
Stát tím má možnost směrovat použití příjmů z povinných dobrovolných poplatků na financování opatření podpory prováděných organizací Interbev.
Consequently, the State has the ability to channel the revenue derived from the compulsory voluntary levies to finance the aid measures carried out by Interbev.
Výhody poskytované organizací Interbev tak lze považovat za přičitatelné státu.
The benefits afforded by Interbev can thus be considered ascribable to the State.
Kromě toho je nutno připomenout, že Soudní dvůr ve věci C-345/02 Pearle [34] určil určité ukazatele, které umožňují stanovit či ne, zda je nutno považovat či ne parafiskální poplatky za státní prostředky přičitatelné státu, pokud jsou vybírány v hlavní míře meziodvětvovou organizací ve prospěch svých členů.
It is also recalled that, in case C-345/02 Pearle [34], the Court of Justice identified a series of aspects which serve to determine whether parafiscal charges should be considered State resources ascribable to the State when they are essentially collected by an inter-branch organisation for the benefit of its members.
Podle zkoušky navržené Soudním dvorem v této věci se povinné poplatky shromažďované zprostředkujícím subjektem, který zastupuje podniky určitých hospodářských odvětví, nepovažují za státní prostředky, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
In accordance with the test proposed by the Court of Justice in this case, compulsory levies collected by an intermediary organisation representing the undertakings of certain economic sectors are not considered to be State resources if all the following conditions are met:
dotčené opatření je zavedeno profesním orgánem, který zastupuje podniky a zaměstnance odvětví a neslouží jako nástroj k provádění politik stanovených státem;
the measure in question is established by the professional body that represents the undertakings and employees of the sector and does not serve as an instrument for the implementation of State policies;
cíle dotčeného opatření jsou v plné míře financovány z příspěvků podniků daného odvětví;
the objectives of the measure in question are fully financed by the contributions of the undertakings in the sector;
o způsobu financování a míře/výši příspěvků rozhodují v profesním orgánu daného odvětví zástupci zaměstnavatelů a zaměstnanců bez jakéhokoliv zasahování státu;
the financing method and the percentage/amount of the contributions are established within the professional organisation by representatives of the employers and employees without State intervention;
poplatky jsou povinně používány k financování opatření bez možnosti zásahu státu.
the contributions are obligatorily used for the financing of the measure, without the possibility for the State to intervene.
Je zřejmé, že dotčené opatření nesplňuje všechny podmínky rozsudku ve věci Pearle.
It is clear, however, that the contested measure does not fulfil all the conditions of the Pearle judgment.
Zaprvé, existence, úkoly a fungování organizace Interbev jsou regulovány vnitrostátními právními předpisy (viz body odůvodnění 10 a 14) a její financování z povinných dobrovolných příspěvků vyžaduje zásah státu (viz bod odůvodnění 10).
Firstly, the existence, role and operation of Interbev are regulated by national legislation (cf. recitals 10 and 14) and its financing by the compulsory voluntary levy requires State intervention (cf. recital 10).
Článek 632-2-1 zemědělského zákoníku navíc stanoví, že meziodvětvové organizace přispívají k provádění vnitrostátních hospodářských politik a politik Evropské unie a mohou být upřednostňovány při přidělování veřejných podpor.
Moreover, Article 632-2-1 of the Rural Code stipulates that inter-branch organisations contribute to the implementation of national and European Union economic policies and may enjoy priority status in the allocation of public aid.
Interbev lze proto považovat za nástroj k provádění politiky podporované státem a provádějící činnosti v obecném zájmu meziodvětvové organizace (viz body odůvodnění 40, 61 a následující).
Interbev may therefore be considered as an instrument for the implementation of a policy supported by the State carrying out activities in the general interest of the inter-branch organisation (cf. recitals 40 and 61).
K tomu stanovy organizace Interbev uvádějí, že rozpočty meziodvětvové organizace mohou přijímat přímou dotaci od státu.
Furthermore, as set out in Interbev’s statutes, the budget of the inter-branch organisation may be supplemented by a direct subsidy from the State.
Pokud jde potom o obecný zájem financovaných výzkumných činností (viz bod odůvodnění 10), nelze s jistotou zjistit, že v tomto konkrétním případě jsou příjemci podpor vždy subjekty povinné k poplatkům.
Lastly, in view of the general interest of the research activities financed (cf. recital 10), it cannot be claimed with certainty in this case that the beneficiaries of the aid are always the parties subject to the charges.
Vzhledem k výše uvedeným úvahám dospívá Komise k závěru, že dotčená opatření jsou přičitatelná státu a jsou financována ze státních prostředků.
In the light of the considerations set out above, the Commission concludes that the measures in question are ascribable to the State and financed by State resources.
OVLIVNĚNÍ OBCHODU A NARUŠENÍ HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
IMPACT ON TRADE AND DISTORTION OF COMPETITION
Aby podpory spadaly do pole působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, musí kromě toho ovlivňovat hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.
In order to fall within the scope of application of Article 107(1) TFEU, aid must also affect competition and trade between Member States.
Za účelem zjištění, zda tato podpora spadá do pole působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, je nutno závěrem určit, jestli tato podpora může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
Lastly, in order to establish whether the aid in question falls within the scope of Article 107(1) of the TFEU, it must be established whether it is liable to affect trade among Member States and distort competition.
Soudní dvůr rozhodl, že obchod mezi členskými státy je nutno považovat za ovlivněný výhodou [35], pokud tato výhoda poskytnutá členským státem posílí postavení určité kategorie podniků v obchodě mezi členskými státy vůči jiným konkurenčním podnikům, což stačí na prokázání existence narušení hospodářské soutěže.
The Court has ruled that when State financial aid strengthens the position of a category of undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade, the latter must be regarded as affected by that aid [35], which is sufficient to demonstrate distortion of competition.
Skutečnost, že mezi členskými státy existuje v odvětví masa obchod, je dostatečně prokázána existencí společné organizace trhu v tomto odvětví [36].
The existence of trade between Member States in the meat sector is sufficiently demonstrated by the existence of a common organisation of the market in the sector [36].
Například obchod v rámci Společenství s masnými produkty ve Francii představoval přibližně 15 % všech obchodů Unie s těmito produkty [37].
By way of example, intra-Community trade in meat products in France represented around 15 % of total trade in the Union in the products in question [37].
Poskytnuté podpory tak mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy tím, že upřednostňují vnitrostátní výrobu na úkor výroby ostatních členských států.
The aid granted is therefore likely to affect trade between the Member States since it favours domestic production to the detriment of production in other Member States.
V době skutkového stavu, jehož se týká toto rozhodnutí, bylo odvětví masa mimořádně otevřené hospodářské soutěži na úrovni Společenství, a tím velmi citlivé na každé opatření ve prospěch výroby jednoho nebo jiného členského státu.
At the material time to which this Decision relates, the meat sector was extremely open to competition at Community level and, therefore, highly sensitive to any measure in favour of production in any Member State.
ZÁVĚR OHLEDNĚ POVAHY „PODPORY“ VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
CONCLUSIONS ON THE NATURE OF ‘AID’ WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) OF THE TFEU
Na základě předchozích úvah Komise soudí, že opatření zavedená v tomto konkrétním případě ve prospěch příjemců jim poskytují zvýhodnění, jehož nemohou využít ostatní subjekty, a narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, protože mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy.
The Commission considers, in the light of the considerations set out above, that the measures implemented in this case to the benefit of the beneficiaries provide them with an advantage which cannot be enjoyed by other operators and distort or threaten to distort competition by favouring certain undertakings and the production of certain goods since they are likely to affect trade between Member States.
Z těchto důvodů dochází Komise k závěru, že dotčené opatření spadá pod čl. 107 odst. 1 SFEU a představuje státní podporu.
For these reasons, the Commission concludes that the measure in question falls within the scope of Article 107(1) TFEU and constitutes State aid.
Jak je vysvětleno výše (viz bod odůvodnění 56), francouzské orgány se domnívají, že předmětné rozhodnutí by se mělo týkat pouze meziodvětvové dohody ze dne 12. června 2001.
The French authorities consider that the Decision in question should relate only to the inter-branch agreement of 12 June 2001, as explained above (cf. recital 56).
V rámci podpory NN 34/95 neměla Komise informace o poplatcích FNE nebo o systému financování podpor spadajících do této záležitosti [38].
In the context of aid NN 34/95, the Commission did not have any information relating to the FNE levies, nor to the system for the financing of aid in this context [38].
Její stanovisko se kromě toho týkalo pouze podpor na investice ve prospěch některých chovatelů, a to zejména pokud jde o první nabytí zvířat.
In addition, its position only related to aid for investments in favour of certain farmers, particularly in the context of first acquisition of animals.
Komise také nezaujala stanovisko vůči systému povinných dobrovolných poplatků nebo vůči podporám na genetické vylepšení, systém genetických informací, biotechnologii či hospodářské studie, nebo vůči činnostem v oblasti propagace, technické pomoci, výzkumu a pokusů, jež byly financovány z poplatků organizaci Interbev a nebyly předmětem oznámení ve smyslu čl. 108 odst. 3 SFEU.
The Commission did not adopt positions either with regard to the compulsory voluntary levy system, aid for genetic improvement, the genetic information system, biotechnology and economic studies, or the promotion, technical assistance and research and experimentation measures financed by the Interbev levies, which were not notified in accordance with Article 108(3) TFEU.
Francie se o těchto činnostech zmínila v rámci záležitosti NN 49/96 v dopise ze dne 29. dubna 1996, a to pouze o činnostech spadajících pod FNE.
These measures were mentioned by France in its letter of 29 April 1996 in the context of case NN 49/96, but only with regard to measures relating to the FNE.
V odpovědi na tento dopis si Komise přesto dopisem ze dne 30. května 1996 (VI/021559) vyžádala doplňující informace, aby pochopila povahu a rozsah finančních nástrojů usnadňujících restrukturalizaci chovatelských subjektů, které byly zapojeny do identifikace a výběru zvířat a činností v oblasti rozvoje.
In response to that letter, the Commission requested additional information in a letter dated 30 May 1996 (VI/021559) in order to clarify the nature and scope of the financial instruments facilitating the restructuring of the livestock organisations involved in the identification and selection of animals and the development measures.
Komise také požádala o vyplnění popisujícího přehledu.
The Commission also requested that a fact sheet be completed.
Francouzské orgány ovšem na tento dopis nereagovaly a Komise se nikdy nevyslovila ke slučitelnosti dotčených činností s vnitřním trhem.
However, the French authorities did not reply to the letter and the Commission did not adopt a position on the compatibility of the measures in question with the internal market.
Dopisem ze dne 9. července 2003 [39] Komise zahájila řízení ohledně předmětné podpory podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
The Commission opened the procedure provided for in Article 108(2) TFEU, in relation to the aid in question, by a letter dated 9 July 2003 [39].
Meziodvětvové dohody ze dne 15. června 1994 ve prospěch fondu chovatelství a ze dne 18. prosince 1995 ve prospěch organizace Interbev a státní podpory financované těmito dohodami by se proto měly nadále přezkoumávat podle pravidel o státních podporách, protože je Komise neschválila.
The inter-branch agreements of 15 June 1994 to the benefit of the livestock fund and of 18 December 1995 to the benefit of Interbev, as well as the State aids financed by these agreements, therefore still have to be examined in the light of the rules on State aid since they have not been approved by the Commission.
Toto rozhodnutí se proto týká také dohod ze dne 15. června 1994 ve prospěch FNE a ze dne 18. prosince 1995 ve prospěch organizace Interbev.
Consequently, this Decision also concerns the agreements of 15 June 1994 to the benefit of FNE and 18 December 1995 to the benefit of Interbev.
Při analýze těchto dohod se Komise nevyslovila k činnostem financovaným uvedenými meziodvětvovými poplatky.
In its analysis of these agreements, the Commission did not comment on the measures financed by the above inter-branch levies.
Jak je uvedeno v bodě odůvodnění 57, francouzské orgány s tímto výkladem implicitně souhlasily.
As indicated in recital 57, the French authorities implicitly accepted this interpretation.
POUŽITÍ ČL. 107 ODST. 3 SFEU
APPLICATION OF ARTICLE 107(3) TFEU
Článek 107 SFEU uvádí výjimky z obecné zásady neslučitelnosti státních podpor se SFEU, ačkoliv některé z nich nejsou prokazatelně použitelné, a to zejména výjimky podle jeho odstavce 2.
There are exceptions to the general principle of the incompatibility of State aid with the TFEU pursuant to Article 107 of the TFEU, whilst it is clear that some are not applicable to the case in point, notably the exceptions under paragraph 2.
Ostatně se na ně neodvolávaly ani francouzské orgány.
These were not cited by the French authorities.
Pokud jde o odchylky stanovené v čl. 107 odst. 3, je nutno během posuzování každého regionálního nebo odvětvového programu podpor a v případě každého jednotlivého provádění režimu podpor použít jejich přesný výklad.
As regards the exceptions provided for in Article 107(3), they must be strictly interpreted when examining any regional or sectoral aid programme or any individual aid under general aid schemes.
Mohou být především poskytnuty pouze v případě, kdy Komise může stanovit, že podpora je nutná k uskutečnění jednoho z dotčených cílů.
In particular, they can only be granted in cases where the Commission can establish that the aid is necessary to achieve one of the stated aims.
Nejsou také určeny k tomu, aby napomohly uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu anebo aby napravily vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b).
It is also not intended to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State within the meaning of Article 107(3)(b).
Čl. 107 odst. 3 písm. c) ale stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
Article 107(3)(c) does however provide that aid intended to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest may be considered to be compatible with the internal market.
Aby podpory mohly využít odchylky stanovené ve výše citovaném článku, musí přispívat k rozvoji dotyčného odvětví.
To qualify for the exception referred to in the aforementioned Article, the aid must contribute to the development of the sector in question.
URČENÍ POKYNŮ POUŽITELNÝCH NA NEOZNÁMENÁ OPATŘENÍ
IDENTIFYING THE GUIDELINES APPLICABLE TO THE NON-NOTIFIED MEASURES
Podle bodu 194 pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví a sdělení Komise o stanovení pravidel pro hodnocení protiprávně poskytnuté státní podpory [40] je nutno posuzovat každou protiprávní podporu ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 [41] podle pravidel a pokynů platných v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta [42].
In accordance with point 194 of the Community guidelines for State aid in the agriculture and forestry sector and the Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid [40], all unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 659/1999 [41] must be assessed in accordance with the texts in force at the time when the aid was granted [42].
Mezi 1. lednem 2000 a 31. prosincem 2006 platily pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětví zemědělství.
Between 1 January 2000 and 31 December 2006, the Community guidelines for State aid in the agriculture sector applied.