natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sdružení spořitelen poukázala na to, že jejich podíly byly během rekapitalizace značně rozmělněny a poklesly z 13,2 % na 4,7 %, resp. z 1,62 % na 0,6 %.
The savings bank associations pointed out that in the course of the recapitalisation their shareholdings had been considerably diluted, from 13,2 % and 1,62 % to 4,7 % and 0,6 % respectively.
Veřejní vlastníci s 85,5 % přímých a nepřímých podílů společně kontrolovali všechna strategická rozhodnutí HSH.
With 85,5 % of direct and indirect shareholdings, the public-sector owners had joint control over all strategic decisions in HSH.
Tato společná kontrola znamená z pohledu soukromého investora dodatečné snížení hodnoty podílů držených menšinovými akcionáři.
From the point of view of a private investor that joint control meant an additional decrease of the value of the shares held by the minority shareholders.
Sdružení spořitelen poukázala na to, že ocenění HSH společností PwC bylo zadáno bankou HSH a nikoli menšinovými akcionáři.
The savings bank associations noted that the valuation of HSH by PwC was commissioned by HSH and not by the minority shareholders.
PwC provedla ocenění na základě uznávaných zásad oceňování.
PwC conducted the valuation in line with recognised valuation principles.
Sdružení spořitelen se domnívají, že PwC měla zohlednit zvláštní hodnoty a upravenou rizikovou prémii, z čehož by vyplynula hodnota 30 EUR za akcii.
The savings bank associations argued that specific values and a modified risk premium should have been taken into account, which would have given a share price of EUR 30 per share.
Sdružení spořitelen tudíž zastávala stanovisko, že jejich podíly byly nadměrně rozmělněny, a odhadovala škodu na přibližně 200 mil. EUR.
The savings bank associations concluded that their holdings had been excessively diluted and estimated the loss at around EUR 200 million.
PŘIPOMÍNKY FLOWERS
COMMENTS FROM FLOWERS
Flowers předložila obdobné argumenty jako sdružení spořitelen a navíc prohlásila,
Flowers put forward similar arguments to those of the savings bank associations.
že již poskytla značný vlastní příspěvek k restrukturalizaci HSH.
In addition, they argued that they had already made a considerable contribution of their own to the restructuring of HSH.
Podíl investorů na těchto kapitálových opatřeních činil 48 %, a je tak podstatně vyšší než jejich tehdejší podíl na HSH v celkové výši 25,67 %.
The investors provided 48 % of those capital measures, which went considerably beyond their shareholding of 25,67 % at the time.
Investoři konzultující společnost Flowers nesouhlasili s předběžným hodnocením Komise v bodech 65 a 73 rozhodnutí o zahájení řízení, že byl jejich vlastní příspěvek a jejich podíl na rozdělení zátěže nedostatečný.
Flowers disagreed with the Commission’s preliminary assessment, in recitals 65 and 73 of the Decision initiating the procedure, regarding an insufficient own contribution and lack of genuine burden sharing measures.
Poukázali na to, že v roce 2009 při uvolnění kapitálových rezerv ve výši 3,1 mld.EUR přispěli částkou 794 mil. EUR.
In 2009, they had taken a participation of EUR 794 million in the capital reserves of EUR 3,1 billion released by HSH.
Investoři odkazovali na rozhodnutí Komise ve věci Commerzbank [41] a tvrdili, že Komise v této věci považovala prodej podílů a jiných aktiv za dostatečný vlastní příspěvek a zákaz vyplácení kupónů a dividend za rozdělení zátěže.
They referred to the Commerzbank [41] decision, arguing that there the Commission had considered the sale of subsidiaries and other assets as sufficient own contribution, and a ban on coupons and dividend payment as burden sharing.
Investoři se domnívali, že kapitálová opatření z roku 2008 by měla být zohledněna.
The investors considered that the capital measures provided in 2008 should be taken into account.
Investoři požadovali, že ztrátu své blokační menšiny způsobenou rozmělněním jejich podílů je třeba rovněž považovat za vlastní příspěvek.
The investors contended that their loss of the blocking minority due to the dilution should also be considered as own contribution.
Navzdory rozmělnění jejich podílů na 9,19 % by se od nich na základě jejich podílu vlastnictví před rakapitalizací i mohlo v rámci neomezené státní záruky požadovat 26,58 %.
Despite their dilution to 9,19 % they would still be liable under Gewährträgerhaftung in line with their shareholding before the recapitalisation, i.e. 26,85 %.
Dále nepovažovali pochybnosti Komise ohledně ocenění HSH a ani názor Komise, že je cena akcií přemrštěná, za oprávněné.
The investors also disputed the Commission’s doubts regarding the valuation of HSH and an excessive share price.
Podle jejich názoru nebyla zohledněna řada faktorů zvyšujících hodnotu akcií.
They argued that a number of aspects that would increase the share value had not been sufficiently considered.
Investoři tvrdí, že jelikož německé právo nepočítá s možností přenosu akcií, nelze vyžadovat navrácení nepřímých podpor pro menšinové akcionáře.
Finally, the investors pointed out that German law did not provide for a transfer of shares, which would make a recovery of the indirect aid to the minority shareholders impossible.
Rozdělení probíhajícího řízení není možné, neboť ve prospěch HSH bylo provedeno pouze jedno opatření podpory.
The investors considered that a split of the ongoing proceedings would not be possible, as there was only one aid measure granted in favour of HSH.
STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
COMMENTS FROM GERMANY ON THIRD PARTIES’ COMMENTS
Německo předložilo své stanovisko k připomínkám sdružení spořitelen a investorů konzultujících společnost Flowers.
Germany submitted comments on the arguments by the savings bank associations and Flowers.
Zastává i nadále názor, že ocenění HSH je přiměřené a menšinoví akcionáři neměli prospěch z nepřímých státních podpor.
Germany maintained its opinion that the valuation of HSH was appropriate and that the minority shareholders had not benefited from any indirect state aid.
Kromě toho Německo souhlasí s rozdělením řízení, pokud by se tím umožnilo rychlejší ukončení řízení očekávané bankou HSH a trhy.
Moreover, Germany favoured a split of proceedings if it would accelerate the conclusion of the case, which was expected by HSH and the markets.
Německo pochybovalo o tom, že rekapitalizace představuje jednotný právní postup a že proto může být posuzována z hlediska podpor jen jednotně.
Germany questioned whether a recapitalisation was a homogeneous legal act and had to be assessed in one decision.
Německo s odkazem na judikaturu soudů Unie prohlásilo, že rozdělení řízení je z právního hlediska možné. Pokud by právní posouzení podpory ve vztahu k různým příjemcům (v tomto případě HSH a menšinoví akcionáři) bylo odlišné, neohrožuje to slučitelnost podpory poskytnuté ve prospěch HSH s vnitřním trhem.
Germany referred to the case law of the Union courts and argued that a split of the proceedings would be legally possible and that differing legal assessments of one aid measure in relation to different beneficiaries, i.e. HSH and the minority shareholders, would not put at risk the compatibility of the aid measure in favour of HSH.
Přiměřenost podpory na úrovni banky, která je příjemcem podpory, lze zajistit odpovídajícím zpracováním plánu restrukturalizace, zatímco případné výhody poskytnuté menšinovým akcionářům v důsledku příliš vysoké emisní ceny akcií by musely být posuzovány a opravovány odděleně.
The proportionality of the aid measure in relation to HSH could be ensured through a set of measures in the restructuring plan, whereas any advantage granted to the minority shareholders via an excessively high issue price would have to be treated and corrected differently.
Německo nesouhlasilo s názorem Flowers, že nelze vyžadovat navrácení nepřímých podpor pro menšinové akcionáře, neboť německé právo nepočítá s možností přenosu podílových listů.
Germany disagreed with Flowers that German law did not provide for a transfer of shares and thus rendered recovery of the indirect aid to the minority shareholders impossible.
Takový přenos je podle německého práva možný, avšak i kdyby možný nebyl, nemůže se Německo odvolávat na neexistenci exekučního titulu, aby odůvodnilo, proč neprovedlo rozhodnutí Komise o navrácení.
Germany argued that such transfer was possible under German law, and that even if it were not possible, Germany would not be able to cite a lack of means of enforcement to justify the non-implementation of a Commission recovery decision.
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
According to Article 107(1) TFEU, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Aby opatření představovalo státní podporu, musí být splněny všechny tyto předpoklady.
Those conditions being cumulative, they must all be present before a measure is characterised as state aid.
Komise se i nadále domnívá, že jsou tyto předpoklady splněny.
The Commission maintains its view that the conditions are met.
Za prvé byla opatření poskytnuta společností HSH Finanzfonds AöR,
First, the measures were granted by HSH Finanzfonds AöR.
která je veřejnoprávní institucí zřízenou veřejnými vlastníky a kterou stejným dílem vlastní a kontrolují veřejní vlastníci.
This is an institution governed by German public law that was established by the public-sector owners and is owned and controlled by them in equal shares.
Tato instituce byla založena na základě státní smlouvy mezi spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko podepsané dne 3. dubna 2009 v Kielu a dne 5. dubna 2009 v Hamburku [42].
It was created on the basis of the State Agreement between theLänder of Hamburg and Schleswig-Holstein [42] signed on 3 April 2009 in Kiel and on 5 April 2009 in Hamburg.
Úkolem společnosti HSH Finanzfonds AöR je poskytovat za veřejné vlastníky podporu bance HSH.
The object of HSH Finanzfonds AöR is the support of HSH on behalf of the public-sector owners.
Ke splnění tohoto úkolu přebírá společnost HSH Finanzfonds AöR záruky až do výše 10 mld. EUR, nabývá akcie HSH a přijímá úvěry na nákup těchto akcií.
In order to fulfil its task, HSH Finanzfonds AöR is empowered to issue guarantees of up to EUR 10 billion, to acquire the shares of HSH and to obtain loans for such acquisitions.
Podle § 3 státní smlouvy ručí veřejní vlastníci za závazky HSH Finanzfonds AöR.
According to paragraph 3 of the State Agreement, the public-sector owners are responsible for the liabilities of HSH Finanzfonds AöR.
Opatření jsou tak jednoznačně financována státem.
The measures are thus clearly financed by the State.
Za druhé byla poskytnuta záruka na pokrytí rizik a provedena rekapitalizace, aby se zabránilo úpadku banky HSH [43], které následně přispěly k jejímu přežití.
Second, the risk shield and the recapitalisation were put in place to avoid insolvency on the part of HSH [43] and consequently helped it to remain in business.
Jedná se proto o hospodářské výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Therefore, they constitute economic advantages within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Za třetí jsou opatření zaměřená konkrétně na HSH, a tudíž jsou selektivní.
Third, the measures are individually targeted at HSH, so they are selective.
Daná opatření musí dále narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže a ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
Lastly, to qualify as aid, the measures in question must distort or threaten to distort competition and have the potential to affect trade between Member States.
Tyto účinky lze posoudit na základě výše podpory, znaků opatření podpory a příjemce podpory [44].
Those effects can be assessed on the basis of the aid amount, the features of the aid measure and the aid beneficiary [44].
Opatření podpory umožnila bance HSH zabránit úpadku a pokračovat v obchodní činnosti na celé řadě trhů.
The aid measures allowed HSH to avoid insolvency and remain active in a number of markets.
HSH je mezinárodně působící banka, která konkuruje dalším bankám v Německu a v jiných zemích.
HSH is an internationally active bank, competing with other banks in Germany and other countries.
Navíc má HSH v německém bankovním odvětví systémový význam a je důležitým konkurentem na trhu financování lodí a letadel (HSH je největším poskytovatelem financí v oblasti stavby lodí na světě a vedoucím poskytovatelem finančních služeb v odvětví letectví).
Furthermore, HSH is a bank of systemic importance for the banking system in Germany [45] and a major competitor in ship and aviation financing (HSH is the world’s largest provider of ship finance and has a significant market share in aviation financing).
S ohledem na účinky opatření, postavení HSH v bankovním sektoru (zejména na trhu financování lodí) a výše podpory hrozilo, že výhoda poskytnutá této bance ovlivní obchod mezi členskými státy.
Taking into account the effect of the measure, the position of HSH in the banking sector and in shipping financing in particular, and the aid amount, the advantage granted to HSH was liable to affect trade between Member States.
Toto hodnocení se nezměnilo ani po zohlednění připomínek Německa a třetích stran.
That assessment is not altered by the comments from Germany and third parties.
Připomínky Německa k tomu, zda mají opatření ve prospěch HSH charakter podpory, si protiřečí.
The comments by Germany on the aid nature of the measures in favour of HSH are contradictory.
Německo na jedné straně požaduje, aby Komise posoudila záruku na pokrytí rizik na základě sdělení o zárukách a nikoli na základě sdělení o znehodnocených aktivech, a zřejmě tedy předpokládá, že se u záruky na pokrytí rizik jedná o státní podporu.
On the one hand, Germany argues that the Commission should assess the risk shield under the Guarantees Notice instead of the Impaired Assets Communication, which seems to assume that the risk shield constitutes state aid.
Na druhé straně Německo tvrdí (jak je shrnuto v oddíle 6.3 tohoto rozhodnutí), že soukromý investor, který by byl v situaci veřejného vlastníka, by vzhledem k neomezené státní záruce na pohledávky ve výši nejméně 30 mld. EUR rovněž provedl záchranná opatření ve prospěch HSH, aby zabránil větším ztrátám.
On the other hand, as summarised in section 6.3 of this Decision, Germany argues that, in the light of the unlimited state guarantee (Gewährträgerhaftung) covering estimated claims of at least EUR 30 billion, a private investor in the position of the public-sector owners would also have taken the measures in question to rescue HSH in order to avoid higher losses.
Německo z toho vyvozuje závěr, že kritéria testu soukromého investora jsou splněna a že tedy daná záchranná opatření nepředstavují státní podpory.
Germany contends on that basis that the private investor test is fulfilled, and that the measures in question are therefore not state aid.
Německo si špatně vyložilo judikaturu, na kterou se odvolává.
Germany has misinterpreted the case-law cited by it.
V tomto případě Německo argumentuje, že by státní podpora (neomezená státní záruka) měla být považována za součást likvidačních nákladů, aby se mohly další státní podpory (rekapitalizace a záruka na pokrytí rizik) prohlásit za slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství.
In the case at hand Germany argues that one state aid measure (an unlimited state guarantee, Gewährträgerhaftung) should be treated as a liquidation cost in order to declare other state aid measures (the recapitalisation and risk shield) to be in line with the private investor principle.
Ve věci Linde uzavřely strany obchod za tržních podmínek, který obsahoval dotaci, aby bylo možné zrušit smlouvu o dodávkách uzavřenou dříve rovněž za tržních podmínek, jejíž provádění vedlo k vysokým ročním ztrátám.
In Linde the parties concluded, on market terms, a transaction involving a subsidy in order to cancel a supply contract which had previously been concluded, and which was also on market terms, because the performance of that supply contract had subsequently given rise to significant annual losses.
Tato skutečnost není s předmětným případem srovnatelná, neboť ve věci Linde byly obě transakce uzavřeny za tržních podmínek, zatímco v případě HSH nebyla ani jedna z obou transakcí uzavřena za tržních podmínek.
That situation is not comparable with the case in hand, as in Linde both transactions were concluded on market terms, while here neither of the transactions was concluded on market terms.
Neomezená státní záruka je definována jako přímá, ze zákona nebo vyhlášky vyplývající povinnost územní jednotky nebo jiného veřejnoprávního subjektu vůči věřitelům veřejnoprávní úvěrové instituce na všechny závazky této instituce.
Gewährträgerhaftung is defined as a direct liability, based on statute or by-laws, on the part of a regional authority or an association under public law with respect to the creditors of a public-law credit institution for all of its obligations.
Z neomezené státní záruky tak vyplývá povinnost ručitele v případě platební neschopnosti nebo likvidace úvěrové instituce zasáhnout.
Gewährträgerhaftung therefore obliges the guarantor (‘Gewährträger’) to intervene in the case of insolvency or liquidation of the credit institution.
Vyplývá z ní bezprostřední nárok věřitelů úvěrové instituce vůči ručiteli, který však lze uplatnit pouze v případě, že majetek úvěrové instituce nestačí na uspokojení věřitelů.
It creates direct claims by the creditors of the credit institution against the guarantor, which can, however, only be called in if the assets of the credit institution are not sufficient to satisfy the creditors.
Neomezená státní záruka není limitována ani časově, ani z hlediska částky.
Gewährträgerhaftung is unlimited in time and in amount.
Úvěrová instituce navíc za toto ručení neplatí žádnou odměnu [46].
In addition, the credit institution pays no remuneration for the guarantee [47].
Neomezená státní záruka je neplacené, neomezené podpůrné ručení veřejného subjektu (obce, spolkové země) za pohledávky vůči veřejnoprávní instituci (v tomto případě veřejnoprávní úvěrové instituci) v případě, že je tato instituce v platební neschopnosti.
In summary, Gewährträgerhaftung constitutes an unremunerated unlimited subsidiary liability of a public corporate body (municipality or Land) for creditor claims against a public institution (public bank) where that institution is insolvent.
Investor v podmínkách tržního hospodářství by v situaci veřejného vlastníka za banku nepřevzal – jako to učinili veřejní vlastníci s neomezenou státní zárukou – neplacenou neomezenou záruku, která by kryla celou bilanční sumu.
A private investor in the situation of the public-sector owners would not have granted a bank an unlimited unremunerated guarantee covering the entire balance sheet of that bank as the public-sector owners did with Gewährträgerhaftung.
Komise skutečně považovala neomezenou státní záruku za státní podporu.
The Commission has in fact considered Gewährträgerhaftung to be state aid.
Komise požadovala, aby Německo neomezenou stání záruku zrušilo.
It has called for the abolition of Gewährträgerhaftung by Germany.
Neomezená státní záruka je zakotvena ve veřejném právu.
Gewährträgerhaftung is anchored in public law.
Veřejní vlastníci ručí v rámci neomezené státní záruky coby orgány veřejné moci a nikoli coby soukromí vlastníci.
The public-sector owners are liable under that guarantee as public bodies and not as private owners.
V souladu s rozhodovací praxí Komise [47] a judikaturou [48] se za součást likvidačních nákladů považují pouze závazky, které by mohl zaplatit investor v podmínkách tržního hospodářství.
In line with the Commission’s decision-making practice [48] and the case law [49], liquidation costs cover only liabilities that could have been paid by a private investor.
Jak je vysvětleno v bodě 149, investor v podmínkách tržního hospodářství by bance neposkytl neplacenou, neomezenou záruku, která kryje celou bilanční sumu.
As mentioned in recital 149, a private investor would not have granted a bank unlimited unremunerated guarantees covering its entire balance sheet.
Proto rozsudek ve věci Linde není pro posouzení daného případu relevantní, neboť závazky vyplývající z neomezené státní záruky nemohou být klasifikovány jako likvidační náklady.
Therefore, the Linde judgment is of limited relevance for the assessment of the current case as the liabilities under Gewährträgerhaftung cannot be counted as liquidation costs.
Výše podpory
Quantification of the aid amount
Jako prvek podpory v rekapitalizaci je třeba vzít v úvahu nominální hodnotu rekapitalizace, neboť investor v podmínkách tržního hospodářství by podniku v obtížích tyto prostředky nikdy neposkytl.
The aid element of the recapitalisation should be the nominal value of that recapitalisation, as no private investor would have provided such funds to a firm in difficulty.
Jak je uvedeno v bodech 27 a 28 rozhodnutí o záchraně, neúčast menšinových akcionářů na rekapitalizaci a nerovnoměrné rozdělení zátěže, která vyplývá ze záchranných opatření, mezi veřejné vlastníky poukazuje na to, že veřejní vlastníci sledovali rekapitalizací cíle veřejného zájmu a nejednali jako soukromý investor.
As established in recitals 27 and 28 of the Rescue Decision, the non-participation of the minority shareholders in the recapitalisation and the disproportionate share of the burden of the rescue measures borne by the public-sector owners indicate that the recapitalisation was motivated by public policy objectives, and not by private investor considerations.
Komise v souladu s rozhodovací praxí [49] potvrzuje svůj názor, že prvek podpory v rakapitalizaci představuje 3 mld. EUR.
In line with its case practice [50] the Commission confirms its view that the aid element in the recapitalisation amounts to EUR 3 billion.
V uvedeném sdělení se objasňuje, jak se mají z hlediska podpory posuzovat opatření členských států týkající se znehodnocených aktiv podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
In the Impaired Assets Communication, the Commission has provided guidance on the treatment under Article 107(3)(b) TFEU of asset relief measures adopted by Member States.
Znehodnocená aktiva jsou aktiva, v jejichž případě bankám hrozí ztráty.
Impaired assets correspond to categories of assets on which banks are likely to incur losses.
Komise nesdílí názor Německa, že se nemá použít sdělení o znehodnocených aktivech a že prvek podpory v případě záruky druhé ztráty je třeba určit podle obecných předpisů o státních podporách a zejména podle sdělení o zárukách.
The Commission considers that the Impaired Assets Communication must cover any kind of support measure targeting impaired assets and providing effective asset relief to the recipient institution because the Impaired Assets Communication defines asset relief as any measure whereby a bank is dispensed from the need for severe downward value adjustments of certain asset classes [51].
Zaměřuje se na aktiva banky a má uvolnit co nejvíce kapitálu, aby banka mohla zlepšit svou kvótu vlastního kapitálu.
It is designed to be implemented on the asset side in order to free up as much capital as possible, so that the bank can improve its capital ratio.
Ohledně námitky ratione temporis, kterou předložilo Nemecko, Komise připomíná, že bez ohledu na čas vypracování nebo oznámení opatření musí použít právní předpisy a sdělení platné v okamžiku přijetí rozhodnutí [52].
As regards the ratione temporis objection of Germany, the Commission would point out that it has to apply the law and guidelines in force at the time of the adoption of a decision, irrespective of the time at which the aid measures were designed or notified [53].
Jedná se o obecné pravidlo a každá výjimka z tohoto pravidla musí být jasně uvedena v právním předpise, který by se jinak mohl uplatnit.
This is a general rule, and any departure from it has to be clearly mentioned in the legal act that would otherwise be applicable.