natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle čl. 108 odst. 3 SFEU proto představují proto protiprávní státní podporu.
The annual contributions therefore constitute unlawful State aid under Article 108(3) TFEU.
Výjimku z oznamovací povinnosti podle rozhodnutí Komise 2005/842/ES ze dne 28. listopadu 2005 o použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby poskytované určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu [62] (dále jen „rozhodnutí o SOHZ z roku 2005“) nebo podle rozhodnutí Komise 2012/21/ES ze dne 20. prosince 2011 o použití čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělené určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu [63] (dále jen „rozhodnutí o SOHZ z roku 2011“) v tomto případě nelze uplatnit, jelikož – jak je uvedeno v oddílu 9 – sdružení ZT není pověřeno poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu.
There can be no exemption from the obligation to give notification under Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest [62] (‘SGEI Decision 2005’) and Commission Decision 2012/21/EU of 20 December 2011 on the application of Article 106(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest [63] (‘SGEI Decision 2011’), because, as shown in section 9, the ZT is not entrusted with a service of general economic interest.
Neškodné odstraňování materiálu kategorie 1 a 2, udržování rezervy pro případ nákazy a odstraňování materiálu kategorie 3 totiž nejsou službami obecného hospodářského zájmu.
The disposal of the category 1 and 2 material, the provision of an epidemic reserve, and the disposal of category 3 material are not services of general economic interest.
Navíc není v případě období let 1979–2010 splněno druhé kritérium podle rozsudku Altmark a v případě celého období od roku 1979 není splněno třetí kritérium podle rozsudku Almark.
Besides this, the second Altmark criterion is not met for the period 1979 to 2010, and the third Altmark criterion is not met for the entire period from 1979 onwards.
Nejsou tedy splněny nutné předpoklady podle článků 4 a 5 rozhodnutí o SOHZ z roku 2005 ani z roku 2011, které by umožňovaly osvobození úhrad přeúčtovaných nákladů od oznamovací povinnosti.
Consequently the requirements of Articles 4 and 5 of the SGEI decisions 2005 and 2012, by virtue of which the annual contributions could be exempted from the notification obligation, are not met.
HODNOCENÍ SLUČITELNOSTI PODLE ČL. 106 ODST. 2 SFEU
ASSESSMENT OF COMPATIBILITY UNDER ARTICLE 106(2) TFEU
Podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají podle čl. 106 odst. 2 SFEU pravidlům obsaženým ve SFEU.
Under Article 106(2) TFEU, the provisions of the TFEU apply to undertakings that are entrusted with services of general economic interest or that have the character of a revenue-producing monopoly.
Čl. 106 odst. 2 SFEU však pro případ, kdy použití pravidel hospodářské soutěže brání právně nebo fakticky plnění svěřených úkolů, stanoví výjimku z pravidel obsažených v SFEU.
However, Article 106(2) TFEU provides for an exception to the rules of the TFEU if the application of the competition rules obstructs the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Tato výjimka se uplatní, pouze pokud není vývoj obchodní výměny dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmy Unie.
This exemption provision can only be applied if the development of trade is not affected to an extent contrary to the interests of the Union.
Podle bodu 69 rámce EU pro vyrovnávací platby uplatňuje Komise zásady tohoto rámce na všechny protiprávní podpory, o nichž rozhodne od 31. ledna 2012, a to i v případech, kdy byla podpora poskytnuta před tímto datem.
Under paragraph 69 of the Union SGEI guidelines, the Commission applies the principles of the Union guidelines to all unlawful aid that it decides on after 31 January 2012, even if the aid was granted before that date.
V případě úhrad přeúčtovaných nákladů SE jedná o protiprávní státní podporu, a proto se použije se rámec EU k vyrovnávacím platbám.
Since the annual contributions constitute unlawful State aid, the Union SGEI guidelines must be applied.
Jak je uvedeno v oddílu 8.1, sdružení ZT není pověřeno službami obecného hospodářského zájmu, jelikož neškodné odstraňování materiálů kategorie 1 a 2, udržování rezervy pro případ nákazy a neškodné odstraňování materiálů kategorie 3 nepředstavuje službu obecného hospodářského zájmu.
As set out in 8.1, the ZT is not entrusted with a service of general economic interest, as the disposal of category 1 and 2 material, maintaining an epidemic reserve, and the disposal of category 3 material do not constitute services of general economic interest.
Slučitelnost úhrad přeúčtovaných nákladů podle čl. 106 odst. 2 SFEU a rámce EU pro služby obecného hospodářského zájmu je už z tohoto důvodu vyloučena.
For this reason alone, the annual contributions are not compatible under Article 106(2) TFEU and the Union SGEI guidelines.
V souladu s druhým a třetím kritériem podle rozsudku Altmark lze podporu podle rámce EU pro služby obecného hospodářského zájmu považovat za slučitelnou s čl. 106 odst. 2 SFEU, pouze pokud existuje pověřovací akt, v němž jsou stanoveny metody pro výpočet vyrovnávací platby (oddíl 2.3) a pokud výše podpory nepřekračuje čisté náklady vynaložené k plnění povinností veřejné služby (oddíl 2.8).
In line with the second and third Altmark criteria, aid under the Union SGEI guidelines can be regarded as compatible with Article 106(2) TFEU only if there is an act of entrustment setting out the methods for calculating the compensation (section 2.3) and if the size of the aid does not exceed the net costs of the public service obligation (section 2.8).
Jak je uvedeno v oddílu 9.2, není v případě období let 1979–2009 splněno druhé kritérium podle rozsudku Altmark a v případě celého období není splněno třetí kritérium podle rozsudku Almark.
As demonstrated in section 9.2, the second Altmark criterion is not met for the period 1979 to 2009, and the third Altmark criterion is not met for the entire period.
Proto nejsou splněny ani podmínky oddílu 2.3 (pro období let 1979–2009) a oddílu 2.8 (pro celé období) rámce EU pro služby obecného hospodářského zájmu.
Consequently section 2.3 of the Union SGEI guidelines (for the period 1979 to 2009) and section 2.8 (for the entire period) are not met.
Úhradu přeúčtovaných nákladů proto nelze odůvodnit jako podporu na udržování rezervy pro případ nákazy v dané oblasti podle čl. 106 odst. 2 SFEU a rámec EU k vyrovnávacím platbám.
The annual contribution cannot therefore be justified under Article 106(2) TFEU and the Union SGEI guidelines as aid for maintaining the epidemic reserve in the area covered by the association.
HODNOCENÍ SLUČITELNOSTI JAKO PODPORY PRO FINANCOVÁNÍ NÁKLADŮ NA NEŠKODNÉ ODSTRAŇOVÁNÍ UHYNULÝCH HOSPODÁŘSKÝCH ZVÍŘAT A JATEČNÍHO ODPADU NA ZÁKLADĚ ČL. 107 ODST. 3 PÍSM. c) SFEU
ASSESSMENT OF COMPATIBILITY AS AID TO FINANCE THE DISPOSAL COSTS OF FALLEN STOCK AND SLAUGHTERHOUSE WASTE UNDER ARTICLE 107(3)(c) TFEU
V případě úhrad přeúčtovaných nákladů se jedná o provozní podpory, které jsou v zásadě zakázány [64].
The annual contributions constitute operating aid, which is generally prohibited [64].
Důkazním břemenem ve prospěch slučitelnosti těchto podpor je proto zatížen dotyčný členský stát.
The burden of proof for the compatibility of such aid therefore rests with the Member State.
Pokyny TSE a pokyny ke státní podpoře v zemědělství 2007–2013 v zásadě zakazují podporu na odstraňování jatečního odpadu a povolují podporu na neškodné odstraňování uhynulých hospodářských zvířat pod podmínkou, že jsou jejími příjemci výhradně zemědělci.
The Community TSE guidelines and the agricultural aid guidelines 2007-2013 prohibit all aid for the disposal costs of slaughterhouse waste and allow aid for the disposal costs of fallen stock provided that they benefit only farmers.
Navazující podniky – jako jatka a podniky na neškodné odstraňování tohoto materiálu – podpory v žádném případě využívat nemohou [65].
Enterprises further downstream — such as slaughterhouses or disposal undertakings — may not benefit from aid in any circumstances [65].
Podpora na neškodné odstraňování uhynulých hospodářských zvířat sice smí být v zájmu administrativního zjednodušení vyplacena přímo podnikům na neškodné odstraňování materiálu, musí ale být prokázáno, že prospěch z ní mají výhradně zemědělci [66].
For the purposes of administrative simplification, aid for the disposal costs of fallen stock may be paid direct to the disposal undertakings, but it must be demonstrated that the entire aid goes to farmers [66].
Jak však ukazuje posouzení popsané v oddílu 9, přinášejí úhrady přeúčtovaných nákladů ekonomickou výhodu sdružení ZT a zemědělcům na spádovém území sdružení ZT přímo neprospívají vůbec, jelikož ti musí za neškodné odstraňování uhynulých hospodářských zvířat platit dokonce více než například zemědělci v severním a středním Hesensku.
As demonstrated in section 9, the annual contributions give the ZT an economic advantage and definitely do not benefit farmers in the area covered by the association, since they even have to pay higher prices for the disposal of fallen stock than in Northern and Central Hessen, for example.
Německo také nebylo schopno prokázat, že jsou úhrady přeúčtovaných nákladů na zemědělce převáděny v plné výši.
Germany has also not been able to demonstrate that the annual contributions are passed on to farmers in full.
Rozhodnutí Komise N 15/04 ze dne 6. července 2004, kterým se schvaluje režim podpory hradící pro období let 1998–2013 zemědělcům ve spádové oblasti sdružení ZT náklady na neškodné odstraňování těl uhynulých zemědělských zvířat, nadto stanoví, že nesmí docházet ke kumulaci schválených režimů podpory s jinou podporou.
Furthermore the Commission’s Decision N 15/04 of 6 July 2004 approving the aid scheme to compensate farmers in the area covered by the ZT for the costs of disposing of fallen stock for the period from 1998 to 2013 specified that the approved agricultural aid must not be cumulated with other aid.
Pro podpory, které byly protiprávně poskytnuty před 1. lednem 2003, stanoví oddíl VI pokynů TSE odchylky:
For unlawful aid granted before 1 January 2003, section VI of the Community TSE guidelines provide for exceptions:
mohou být schváleny režimy podpory na náklady na neškodné odstraňování těl uhynulých hospodářských zvířat ve výši 100 %, i když jsou poskytovány na úrovni výroby, zpracování a uvádění na trh;
Aid of up to 100 % can be approved for the cost of disposing of fallen stock, even if granted at production, processing and marketing level.
kromě toho mohou být ve výjimečných případech s vnitřním trhem slučitelné také podpory na odstraňování jatečního odpadu vzhledem ke krátkému trvání a nutnosti dostát dlouhodobě zásadě „znečišťovatel platí“.
Furthermore, in exceptional cases aid for the disposal of slaughterhouse waste may be compatible with the internal market if account is taken of the short duration and the need to ensure that the polluter pays principle is observed in the long term.
Ani tyto výjimky nejsou použitelné. Úhrady přeúčtovaných nákladů nejsou omezeny na neškodné odstraňování těl uhynulých zemědělských zvířat, které je beztak již z velké části financováno prostřednictvím režimu podpory pro zemědělství, a ani se nejedná o krátkodobé a časové omezené opatření týkající se jatečního odpadu.
These exceptional provisions do not apply: the annual contributions are not limited to the disposal costs for fallen stock, which were in any case financed for the most part under the agricultural aid arrangements, nor are they a short-term measure of limited duration in respect of slaughterhouse waste.
Dále je třeba ještě zdůraznit, že Německo samotné nepředneslo žádné důvody pro slučitelnost úhrad přeúčtovaných nákladů podle pokynů TSE a pokynů ke státní podpoře v zemědělství 2007–2013.
Lastly it should also be stressed that Germany itself has not put forward any arguments to bear out the compatibility of the annual contributions under the Community TSE guidelines and the agricultural aid guidelines 2007-2013.
Jelikož úhrady přeúčtovaných nákladů zvýhodňují sdružení ZT, nelze je považovat za podporu slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu pokynů TSE a pokynů ke státní podpoře v zemědělství 2007–2013 podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
As the annual contributions benefit the ZT, they cannot be deemed aid that is compatible with the internal market within the meaning of the Community TSE guidelines and the agricultural aid guidelines 2007-2013 under Article 107(3)(c) TFEU.
HODNOCENÍ SLUČITELNOSTI ÚHRADY PŘEÚČTOVANÝCH NÁKLADŮ JAKO PODPORY NA ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ PODLE ČL. 107 ODST. 3 PÍSM c) SFEU
ASSESSMENT OF THE COMPATIBILITY OF THE ANNUAL CONTRIBUTION AS ENVIRONMENTAL AID UNDER ARTICLE 107(3)(c) TFEU
V případě úhrad přeúčtovaných nákladů se jedná o podpory, které jsou v zásadě zakázány [67].
The annual contributions constitute operating aid, which is generally prohibited [67].
Podle Německa se v případě úhrad přeúčtovaných nákladů jedná o podporu ve prospěch ochrany životního prostředí.
Germany has claimed that the annual contributions are environmental aid.
Podle bodu 132 pokynů pro poskytování státní podpory v oblasti ochrany životního prostředí je investiční podpora určená podnikům odstraňujícím škody způsobené životnímu prostředí tím, že provádějí sanaci kontaminovaných lokalit, slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU za předpokladu, že vede ke zlepšení ochrany životního prostředí.
Under paragraph 132 of the environmental aid guidelines, investment aid to undertakings repairing environmental damage by remediating contaminated sites are regarded as compatible with the internal market within the meaning of Article 107(3)(c) TFEU provided that it leads to an improvement of environmental protection.
Při tom je však třeba přihlížet také k zásadě „znečišťovatel platí“, která je zakotvena v čl. 191 odst. 2 SFEU a v pokynech pro poskytování státní podpory v oblasti životního prostředí.
However, the polluter pays principle laid down in Article 191(2) TFEU and in the environmental aid guidelines must be observed.
Podle bodu 132 pokynů pro poskytování státní podpory v oblasti ochrany životního prostředí musí původce škod způsobených životnímu prostředí uhradit sanaci bez státní podpory.
Under paragraph 132 of the environmental aid guidelines the polluter must finance the remediation without State aid.
Kdo je znečišťovatelem, se určuje podle práva použitelného v jednotlivých státech.
The person who is to be regarded as the polluter is determined by who is liable under national law.
Relevantní okamžik k posouzení situace z hlediska použitelného práva v jednotlivých členských státech se určuje podle okamžiku přijetí úředního rozhodnutí použitelného práva.
The relevant moment in time for assessing the situation under national liability law is determined on the of the law at the time when the official decision was issued.
Německo nepopírá, že v souladu se sanačním rozhodnutím ze dne 21. dubna 1997 sdružení ZT v plném rozsahu odpovídá za sanaci staré lokality Sohrschied a podle sanačního rozhodnutí 31. března 1998 za sanaci lokality Sprendlingen-Gensingen jako znečišťovatel podle vnitrostátní práva platného v příslušné době.
Germany does not deny that under the clean-up orders of 21 April 1997 for the Sohrschied site and of 31 March 1998 for the Sprendlingen-Gensingen site the ZT was placed under a full obligation as the polluter to clean up both sites under the national law applicable at the time.
Sdružení ZT jako znečišťovatel podle německého práva odpovídá také za náklady na dekontaminaci půdy v obou lokalitách.
The ZT is thus liable under German law as the polluter for the cost of remediating the soil contamination at both sites.
Německo tvrdí, že podle rozhodnutí spolkového ústavního soudu (Bundesverfassungsgericht) ze dne 16. února 2000 [68] je financování nákladů na sanaci nad rámec odpovědnosti prostřednictvím úhrady přeúčtovaných nákladů slučitelnou podporou, jelikož odpovědnost soukromých subjektů se podle tohoto rozhodnutí omezuje pouze na tržní hodnotu pozemku.
Germany argues that under a ruling by the Bundesverfassungsgericht delivered on 16 February 2000 [68], financing the clean-up costs beyond the liability threshold by means of the annual contributions should be regarded as compatible aid, since the liability of private persons was limited by this ruling to the market values of the land.
Argumenty Německa jsou však nesprávné.
However, Germany’s argument misses the point.
Zaprvé, rozhodnutí spolkového ústavního soudu je použitelné výlučně mezi stranami („inter partes“), tedy mezi stranami zúčastněnými v řízení.
First, the decision of the Bundesverfassungsgericht applies only ‘inter partes’, in other words between the parties to the proceedings.
Především však změna v judikatuře soudu nejvyšší úrovně nemění právní situaci a není důvodem přezkumu ve smyslu čl. 51 odst. 1 bodu 1 zákona o správním řízení s ohledem na starší správní akty, které se již staly závaznými.
Above all, however, a change in the case-law of the highest court does not change the legal situation and is therefore not a ground for revision within the meaning of Article 51(1)(1) of the Verwaltungsverfahrensgesetz (Administrative Procedure Act) in respect of administrative acts that have become binding.
Podle německé judikatury se rozhodnutím spolkového ústavního soudu nemění skutečnost, že v době sanačního rozhodnutí odpovídali za náklady na sanaci v plné výši všichni znečišťovatelé.
Under German jurisprudence, the ruling by the Bundesverfassungsgericht does not alter the fact that at the time of the clean-up order all the polluters were liable for the full clean-up costs.
Žádný z nich se po rozhodnutí spolkového ústavního soudu ze dne 16. února 2000 nemohl vyhnout plné odpovědnosti jakožto znečišťovatel s ohledem na starší rozhodnutí, které se stalo závazným.
Consequently, after the Bundesverfassungsgericht ruling of 16 February 2000 none of the polluters could have avoided full liability as a polluter under an earlier order that had become binding.
Sdružení ZT je proto odpovědné za lokality Sprendlingen-Gensingen a Sohrschied i s přihlédnutím k rozhodnutí spolkového ústavního soudu ze dne 16. února 2000, které Německo cituje.
The ZT is therefore liable even taking into account the Bundesverfassungsgericht ruling of 16 February 2000 in the case of the Sprendlingen-Gensingen and Sohrschied sites that was cited by Germany.
Jelikož se sdružení ZT proti sanačním rozhodnutím neodvolalo, stala se závaznými a jsou nenapadnutelná.
Since the ZT did not appeal against the clean-up orders, they have gained binding effect and are final.
Pokud chce nyní Německo zpětně v zásadě popřít odpovědnost sdružení ZT za lokalitu Sohrschied, nelze tento argument přijmout.
For Germany now, after the event, to deny in essence the ZT’s liability for the Sohrschied site is an argument that cannot be accepted.
Sdružení ZT se mělo proti sanačnímu rozhodnutí ze dne 21. dubna 1997 odvolat a nemělo dovolit, aby se stalo závazným.
It was up to the ZT to appeal against the clean-up order of 21 April 1997 and not to allow it to become binding.
Úkolem Komise není znovu zkoumat závazné rozhodnutí vnitrostátního orgánu, pokud jde situaci z hlediska odpovědnosti podle zásady „znečišťovatel platí“.
It is not the Commission’s job to review a binding decision by a national authority as regards the national situation in terms of liability in the light of the polluter pays principle.
Německo navíc samo uznává, že se uvedené rozhodnutí spolkového ústavního soudu ze dne 16. února 2000 vztahuje pouze na soukromé subjekty a nikoliv na právnické osoby podle veřejného práva.
Furthermore Germany itself acknowledges that the Bundesverfassungsgericht decision of 16 February 2000 applies only to private individuals, and not to legal persons under public law.
Je tomu tak proto, že právním základem pro omezení odpovědnosti je právo na vlastnictví. Na toto právo se však právnické osoby podle veřejného práva odvolávat nemohou.
This is because the legal basis for limiting liability is the law of property, which legal persons under public law cannot invoke.
Nelze tedy zpochybnit, že podle vnitrostátního práva je za kontaminované lokality plně odpovědné sdružení ZT.
Therefore it cannot be contested that under national law the ZT is fully liable for the contaminated sites.
Na potenciální nerovné zacházení mezi právnickými osobami podle soukromého práva a právnickými osobami podle veřejného práva v právním systému členského státu se podle pokynů pro poskytování státní podpory v oblasti ochrany životního prostředí nelze odvolávat.
Potential unequal treatment between legal persons under private law and legal persons under public law in the legal system of the Member State cannot be invoked under the environmental aid guidelines.
Pokud jde o otázku odpovědnosti za kontaminované lokality (závazky z minulosti), pokyny uvádějí, že použitelné je pouze vnitrostátní právo.
On the question of liability for contaminated sites, they state that only national law applies.
Jelikož sdružení ZT podle německého práva odpovídá v plné výši za náklady na sanaci obou starých lokalit, není možné úhradu přeúčtovaných nákladů považovat za slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. +
Because the ZT is liable under German law for the full clean-up costs at both sites, the annual contribution cannot be deemed compatible with the internal market within the meaning of the guidelines on State aid for environmental protection under Article 107(3)(c) TFEU.
Úhrady přeúčtovaných nákladů poskytnuté sdružení ZT od roku 1979 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
The annual contributions granted to the ZT since 1979 constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Německo tyto úhrady přeúčtovaných nákladů poskytovalo v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU.
Germany granted the annual contributions in breach of Article 108(3) TFEU.
Nelze je prohlásit za podporu slučitelnou s vnitřním trhem ani podle čl. 106 odst. 2 SFEU, ani podle čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU.
They cannot be declared compatible with the internal market under either Article 106(2) TFEU or Article 107(2) and (3) TFEU.
Podle čl. 1 písm. b) bodu iv) ve spojení s čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999 je podpora, jejíž promlčecí lhůta uplynula, považována za existující podporu.
Under Article 1(b)(iv) in conjunction with Article 15(3) of Regulation (EC) No 659/1999, aid for which the recovery time limit has run out is deemed to be existing aid.
Podle článku 15 uvedeného nařízení platí, že pravomoci Komise ve věci navrácení podpory podléhají promlčecí lhůtě deseti let.
Under Article 15 of the Regulation the Commission’s power to recover aid applies for a period of 10 years.
Promlčecí lhůta začíná běžet dnem, kdy je protiprávní podpora udělena příjemci a je pozastavena jakýmkoliv opatřením, které Komise v souvislosti s danou protiprávní podporou přijme.
The recovery time limit begins to run on the day when the unlawful aid is granted to the recipient and is interrupted by every measure that the Commission takes in respect of the unlawful aid.
Každým přerušením počíná lhůta běžet znovu.
The time limit begins to run afresh after each interruption.
Soudy Unie rozhodly, že promlčecí lhůta pro navrácení podpory může být přerušena nejen formálním řízením, ale také žádostí o informace, která rovněž představuje krok vedoucí k přerušení promlčecí lhůty pro navrácení podpory [69].
The Courts of the Union have held not only that the time limit for recovery can be interrupted by a formal procedure but also that a request for information also constitutes an act that can interrupt the time limit [69].