natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bod 10.1 ministerského rozhodnutí z roku 1995, citovaného výše: „Odvody státu jsou uloženy u finančního úřadu odpovědného za daň z příjmu podniků do desátého dne každého měsíce s výkazem poplatků vybraných v předchozím měsíci“.
According to paragraph 10.1 of the Ministerial Decision of 1995, cited above: ‘The public fees shall be deposited at the competent income tax office by the tenth day of each month by submitting a statement concerning the fees collected during the previous month’.
Bez ohledu na výše uvedený odkaz na veřejná kasina Komise podotýká, že na základě výjimky se nižší vstupní poplatek veřejných kasin vztahuje rovněž na jedno kasino v soukromém vlastnictví, a to Soluň, jak je v tomto rozhodnutí objasněno na jiném místě.
Notwithstanding the reference to public casinos above, the Commission notes that the same lower price of admission tickets applicable to public casinos is exceptionally applicable to one privately owned casino – Thessaloniki – as described in this Decision.
Rozhodnutí Soudního dvora ze dne 8. listopadu 2001 ve věci C-143/99 Adria-Wien Pipeline a Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, Sb. rozh. 2001, s. I-8365.
See judgement of the Court of Justice of 8 November 2001, case C-143/99, Adria-Wien Pipeline et Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, 2001 ECR I-8365.
Kasino Rhodos začalo účtovat vstupní poplatek ve výši 15 EUR po své privatizaci v roce 1999 a od té doby odvádělo 80 % z tohoto vstupního poplatku.
Rhodes casino began applying the EUR 15 price after its privatisation in 1999, and has paid 80 % thereof since that date.
Viz například věc C76/2003 týkající se rozhodnutí Komise ze dne 26. května 2010 o státní podpoře v podobě daňové dohody o narovnání, kterou Belgie poskytla společnosti Umicore SA (bývalá společnost „Union Minière SA“) ( Úř. věst. L 122, 11.5.2011, s. 76).
See for instance case C76/2003 – Commission Decision 2011/276/EU of 26 May 2010 concerning State aid in the form of a tax settlement agreement implemented by Belgium in favour of Umicore SA (formerly Union Minière SA), OJ L 122, 11.5.2011, p. 76.
Rozhodnutí Komise 98/476/ES ze dne 21. ledna 1998 o daňových úlevách podle § 52 odst. 8 německého zákona o dani z příjmu (Úř. věst. L 212, 30.7.1998, s. 50).
Commission Decision 98/476/EC of 21 January 1998 on tax concessions under § 52(8) of the German Income Tax Act, OJ L 212, 30.7.1998, p. 50.
Kasino Soluň nabízí bezplatný vstup od neděle do čtvrtka (od 10. ledna) v době od 07:00 do 20:00 h: http://www.regencycasinos.gr/en-GB/Promotion/Kliroseis/Kliroseis.aspx
Accordingly, the Thessaloniki Casino offers from Sunday to Thursday free price of admission between 7 am – 20 pm (from 10/01) – http://www.regencycasinos.gr/en-GB/Promotion/Kliroseis/Kliroseis.aspx
Kasino Loutraki však během formálního vyšetřovacího řízení uvedlo, že v praxi platilo stejnou částku jako jeho konkurenti, a to na základě zvláštní dohody s orgány.
However, during the formal investigation procedure, Loutraki sustained that in practice it has paid the same amount as its competitors under a separate agreement with the authorities.
Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 10. ledna 2006 ve věci C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze a další, Sb. rozh. 2006, s. I-289.
See judgement of the Court of Justice of 10.1.2006, case C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze and others [2006] ERC, I-289.
Viz rovněž rozhodnutí Komise ze dne 22. září 2004 ve věci N 354/04 Irský režim pro účast podniku, Úř. věst. C 131, 28.5.2005, s. 10.
See Commission Decision of 22 September 2004, N 354/04, Irish Holding Company Regime, OJ C 131, 28.5.2005, p. 10.
Viz rovněž sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (Úř. věst. C 384, 10.12.1998, s. 3).
In this sense also Commission Notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation, OJ C 384, 10.12.1998, p. 3.
Rozhodnutí Komise 2003/515/ES ze dne 17. února 2003 o režimu podpor uplatňovaných Nizozemskem ve prospěch mezinárodních finančních aktivit (opatření podpory č. C 51/01) (Úř. věst. L 180, 18.7.2003, s. 52, bod 84).
Commission Decision 2003/515/EC of 17 February 2003 on the State aid implemented by the Netherlands for international financing activities (State aid case C 52/01), OJ L 180, 18.7.2003, p. 52, paragraph 84.
Za tímto účelem viz rozsudek Soudního dvora ze dne 29. dubna 2004 ve věci C-308/01 GIL Insurance, Sb. rozh. 2004, s. I-4777, bod 68; rozsudek Soudního dvora ze dne 3. března 2005 ve věci C-172/03 Heiser, Sb. rozh. 2005, s. I-1627, bod 40 a rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2006 ve věci C-88/03 Portugalsko v. Komise, Sb. rozh. 2006, s. I-7115, bod 54.
See, to that effect, judgement of the Court of Justice of 29.4.2004, case C-308/01, GIL Insurance [2004] ECR I-4777, paragraph 68, and judgement of the Court of Justice of 3.3.2005, case C-172/03, Heiser [2005] ECR I-1627, paragraph 40, judgement of the Court of Justice of 6.9.2006, case C-88/03, Portugal v. Commission [2006] ECR I-7115, paragraph 54.
Rozsudek Soudního dvora ve věci C-88/03 Portugalsko v. Komise, Sb. rozh. 2006, s. I-7115, bod 54.
See, to that effect, judgement of the Court of Justice of 6.9.2006, case C-88/03, Portugal v. Commission [2006] ECR I-7115, paragraph 54.
Za tímto účelem viz rozsudek Soudu prvního stupně (nyní Tribunál) ve věci T-93/2002 Confédération nationale du Crédit mutuel v. Komise, Sb. rozh. 2005, s. II-143.Viz například rovněž rozsudek Soudního dvora ze dne 29. února 1996 ve věci C-56/93 Belgie v. Komise, Sb. rozh. 1996, s. I-723, bod 79; rozsudek Soudního dvora ze dne 26. září 1996 ve věci C-241/94 Francie v. Komise, Sb. rozh. 1996, s. I-4551, bod 20; rozsudek Soudního dvora ze dne 17. června 1999 ve věci C-75/97 Belgie v. Komise, Sb. rozh. 1999, s. I-3671, bod 25 a rozsudek Soudního dvora ze dne 13. února 2003 ve věci C-409/00 Španělsko v. Komise, Sb. rozh. 2003, s. I-10901, bod 46.
See, to that effect, judgement of the Court of Justice Case T-93/2002 of 18 January 2005 Confédération nationale du Crédit mutuel/Commission 2005 ECR II-143.See for instance judgement of the Court of Justice of 29.2.1996, case C-56/93, Belgium v Commission [1996] ECR I-723, paragraph 79; judgement of the Court of Justice of 26.9.1996, case C-241/94, France v Commission, [1996] ECR I-4551, paragraph 20; judgement of the Court of Justice of 17.6.1999, case C-75/97, Belgium v Commission, [1999] ECR I-3671, paragraph 25; and judgement of the Court of Justice of 13.2.2003, case C-409/00, Spain v Commission, [2003] ECR I-10901, paragraph 46.
Věc 173/73 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 1974, s. 709.
Case 173/73 Italy v. Commission [1974] ECR 709.
Viz věc C-88/03 Portugalsko v. Komise, poznámka pod čarou 49, bod 81. Viz rovněž rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2009 ve věci T-227/01 Territorio Histórico de Álava a další, dosud nezveřejněno, bod 179 a rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2009 ve věci T-230/01 Territorio Histórico de Álava a další, dosud nezveřejněno, bod 190.
See case C-88/03, Portugal v. Commission, paragraph 81 see footnote 49 here above, See judgement of the Court of First Instance of 9.9.2009, case T-227/01, Territorio foral de Alava and others, not yet published, paragraph 179 and judgement of the Court of First instance of 9.9.2009, case T-230/01, Territorio foral de Alava and others, not yet published, paragraph 190.
Viz rozsudek Soudního dvora ve věci C-372/97 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 2004, s. I-3679, bod 44; rozsudek Soudního dvora ve věci C-66/02 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 2005, s. I-10901, bod 111 a rozsudek Soudního dvora ve věci C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze, Sb. rozh. 2006, s. I-289, bod 140.
See, to that effect, judgement of the Court of Justice C-372/97, Italy v. Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 44, judgement of the Court of Justice C-66/02, Italy v. Commission [2005] ECR I-10901, paragraph 111, judgement of the Court of Justice C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze [2006] ECR I-289, paragraph 140.
Rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-214/95 Het Vlaamse Gewest v. Komise, Sb. rozh. 1998, s. II-717.
Judgement of the General Court, case T-214/95, Vlaams Gewest v. Commission, [1998] ECR II-717.
Viz zejména rozsudek Soudního dvora ze dne 3. března 2005 ve věci C-172/03 Heiser a ve věci C-280/00 Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg.
In particular judgements of the General Court in case C-172/03; Wolfgang Heiser/Finanzamt Innsbruck, of 3 March 2005 and case C-280/00, Altmark Trans et Regierungspräsidium Magdeburg, of 24 July 2003.
Viz zejména rozsudek Soudu ze dne 8. září 2009 ve věci C-42/07 Liga Portuguesa de Futebol Profissional a Bwin International v. Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sb. rozh. 2009, s. I-7633.
In particular judgment of the Court of 8 September 2009 in case C-42/07 Liga Portuguesa de Futebol Profissional and Bwin International Ltd, formerly Baw International Ltd v Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa 2009 ECR I-7633.
Kasino Mont Parnès například provozuje společnost Athens Resort Casino Anonymi Etaireia Symmetochon v soukromém vlastnictví jakožto držitel licence.
For instance, the Mont Parnès casino is operated, as license holder, by the private company Athens Resort Casino Holding Company S.A. (ACR).
Společnost Athens Resort Casino získala 49 % akcií kasina a převzala jeho řízení poté, co bylo kasino v roce 2003 částečně zprivatizováno (společnost ETA ve veřejném vlastnictví držela 51 % akcií).
ACR acquired 49 % of the shares of the casino, and took over its management, after its partial privatisation in 2003 (while the public company ETA kept 51 %).
70 % akcií společnosti Athens Resort Casino vlastní společnost Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (bývalá společnost Hyatt Regency Xenodocheiaki kai Touristiki (Thessaloniki) AE) a zbývajících 30 % Ellaktor AE (bývalá společnost Elliniki Technodomiki AE). V Řecku společnost Hyatt Regency provozuje a kontroluje rovněž Regency Casino Soluň.
70 % of ARC is owned by the company Regency Entertainment Leisure and Tourism S.A (formerly Hyatt Regency Hotels and Tourism Thessaloniki S. A.) and the remaining 30 % by the company Ellaktor S.A. (formerly Elliniki Technodomiki S.A.) In Greece, Hyatt Regency also operates and controls Regency Casino Thessaloniki.
Nadnárodní korporace Hyatt Hotels s ústředím v Chicagu v Illinois v USA spravuje, provozuje franšízy, vlastní a rozvíjí hotely, resorty a obytné a rekreační nemovitosti značky Hyatt po celém světě.
The multinational Hyatt Hotels corporation, with headquarters in Chicago, Illinois (USA) manages, franchises, owns and develops Hyatt branded hotels, resorts and residential and vacation ownership properties around the world.
Ke dni 31. prosince 2010 se celosvětové portfolio společnosti skládalo ze 453 nemovitostí: hotely poskytující úplné služby působí pod značkami Hyatt®, Park Hyatt®, Andaz™, Grand Hyatt® a Hyatt Regency®; dvěma značkami s vybranými službami jsou Hyatt Place® a Hyatt Summerfield Suites™ a rekreační nemovitosti se rozvíjejí pod značkou Hyatt Vacation Club®.
As of 31 December 2010, the company’s worldwide portfolio consisted of 453 properties: full service hotels operate under the Hyatt®, Park Hyatt®, Andaz™, Grand Hyatt®, Hyatt Regency® brands; two select service brands are Hyatt Place® and Hyatt Summerfield Suites™; vacation ownership properties are developed under the Hyatt Vacation Club® brand.
V rámci samotné značky Hyatt Regency existuje devět hotelů/resortů ve Francii, Spojeném království, Německu, Řecku a Polsku.
Under the brand Hyatt Regency alone there are 9 hotels/resorts in France, UK, Germany, Greece, and Poland.
Společnost Hyatt provozuje čtyři kasina pod značkou Hyatt Regency, včetně kasina Soluň a hotelu a kasina Hyatt Regency Warsaw ve Varšavě v Polsku (další dvě se nacházejí v Jižní Koreji a ve Wisconsinu v USA).
Hyatt operates 4 casinos under the brand Hyatt Regency – the Thessaloniki casino and the hotel and casino Hyatt Regency Warsaw in Warsaw, Poland (2 other casinos are in South Korea and in Wisconsin, USA).
Tyto informace jsou dostupné na internetových stránkách www.hyatt.comDalší příklad poskytuje kasino Loutraki: Club Hotel Casino Loutraki je společným podnikem města Loutraki (prostřednictvím společnosti DAET Loutraki AE) a nadnárodní holdingové společnosti Club Hotel Loutraki AE, která je správcem a hlavním investorem kasina Loutraki.
This information is available on the site – www.hyatt.com.For another example, as concerns Loutraki, the Club Hotel Casino Loutraki is a joint venture between the Municipality of Loutraki (through D.A.E.T. Loutraki S.A.) and the multinational holding company of Club Hotel Loutraki S.A., which is the administrator and chief investor in the Casino Loutraki.
Podle informací dostupných na internetových stránkách http://www.clubhotelloutraki.gr patří k akcionářům Club Hotel Loutraki významná jména z řeckého a mezinárodního světa obchodu, například Casinos Austria International (jeden z největších investorů do kasin na mezinárodní úrovni s 67 kasiny v patnácti zemích), Trapeza Peiraios (Piraeus Bank), EFG Eurobank Ergasias a společnosti v izraelském vlastnictví, jejichž majetek zahrnuje mimo jiné šest dalších kasin a řetězců luxusních hotelů.
According to information available on the site http://www.clubhotelloutraki.gr, significant names from the Greek and international business world participate in Club Hotel Loutraki, such as Casinos Austria International (one of the largest investors in casinos internationally, with 67 casinos in 15 countries) Piraeus Bank, EFG Eurobank Ergasias, as well as Israeli companies whose holdings include, among others, six more casinos and chains of luxury hotels.).
Tyto informace jsou k dispozici na internetových stránkách http://www.casinorodos.gr/
Sasazu – Prague, Czech Republic (Unique shareholder and sole management). This information is available via the site http://www.casinorodos.gr/.
Konzultace vlády k legislativní iniciativě týkající se regulace trhu s hazardními hrami, léto 2010.
Government consultation on legislative initiative on regulation of the gambling market, summer 2010.
Rozsudek Soudního dvora (druhá komora) ze dne 26. října 2006, věc C-65/05, Sb. rozh. 2006, s. I-10341.
Judgment of the Court (Second Chamber) of 26 October 2006, Case C-65/052006 ECR p. I-10341.
Viz rovněž rozsudek Soudního dvora (druhá komora) ze dne 4. června 2009 ve věci C-109/08 Komise v. Řecko, Sb. rozh. 2009, s. I-4657.
See also judgement of the Court (Second Chamber) of 4 June 2009, Case C-109/08 – Commission of the European Communities v Hellenic Republic, 2009 ECR I-4657.
Pokud jde o další příklady předchozí praxe Komise, viz rozhodnutí Komise 2004/76/ES ze dne 13. května 2003 o režimu státní podpory provedeném Francií ve prospěch správních a logistických center (Úř. věst. L 23, 28.1.2004, s. 1), bod 73. Viz rovněž obdobná argumentace v rozhodnutí Komise 2003/515/ES ze dne 17. února 2003 o režimu podpor uplatňovaných Nizozemskem ve prospěch mezinárodních finančních aktivit (Úř. věst. L 180, 18.7.2003, s. 52), bod 105 a rozhodnutí Komise 2004/77/ES ze dne 24. června 2003 o režimu podpor provedeném Belgií ve formě daňového režimu ve prospěch amerických společností zahraničního obchodu (US Foreign Sales Corporations) (Úř. věst. L 23, 28.1.2004, s. 14), bod 70.
See, inter alia, for precedent Commission’s practice Commission Decision 2004/76/EC of 13 May 2003, on the aid scheme implemented by France for headquarters and logistic centres, OJ L 23, 28.1.2004, p. 1, paragraph 73; see also, for a similar reasoning, Commission Decision 2003/515/EC of 17 February 2003, on the State aid implemented by the Netherlands for international financing activities, OJ L 180, 18.7.2003, p. 52, paragraph 105; Commission Decision 2004/77/EC of 24 June 2003, on the aid scheme implemented by Belgium – tax ruling system for US foreign sales corporations, OJ L 23, 28.1.2004, p. 14, paragraph 70.
Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. září 2009 ve věci T-211/05 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 2009, s. II-2777, bod 173; viz rovněž rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. června 1995 ve věci T-459/93 Siemens v. Komise, Sb. rozh. 1995, s. II-1675, bod 48.
See judgement of the General Court of 4.9.2009, case T-211/05, Italy v Commission, not published yet, paragraph 173; see also judgement of the General Court of 8.6.1995, case T-459/93, Siemens v Commission [1995] ECR II-1675, paragraph 48.
Podání Řecka ze dne 6. října 2010.
In their submission of 6 October 2010.
Viz například rozhodnutí Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2002 ve spojených věcech T-195/01 a T-207/01 Gibraltar v. Komise (Úř. věst. C 169, 13.7.2002, s. 30), Sb. rozh. 2002, s. II-2309, bod 130.
See for instance judgment of the General Court in the Gibraltar case – joined Cases T-195/01 and T-207/01, of 30 April 2002, paragraph 130 (OJ C 169, 13.7.2002, p. 30), 2002 ECR II-2309.
Rozhodnutí Komise 2003/515/ES ze dne 17. února 2003 o režimu podpor uplatňovaných Nizozemskem ve prospěch mezinárodních finančních aktivit (Úř. věst. L 180, 18.7.2003, s. 52) a rozhodnutí Komise 2004/76/ES o 13. května 2003 režimu státní podpory provedeném Francií ve prospěch správních a logistických center (Úř. věst. L 23, 28.1.2004, s. 1).
See, inter alia, Commission Decision 2003/515/EC of 17 February 2003 on the State aid implemented by the Netherlands for international financing activities (OJ L 180, 18.7.2003, p. 52); Commission Decision 2004/76/EC of 13 May 2003 on the aid scheme implemented by France for headquarters and logistics centres (OJ L 23, 28.1.2004, p. 1).
Rozsudek Soudního dvora ze dne 22. června 2006 ve spojených věcech C-182/03 a C-217/03 Forum 187, Sb. rozh. 2006, s. I-5479, bod 147. Viz rovněž rozsudek Soudního dvora ze dne 26. listopadu 2005 ve věci C-506/03 Německo v. Komise, dosud nezveřejněno, bod 58, a rozsudek Soudního dvora ze dne 11. března 1987 ve věci C-265/85 Van den Bergh en Jurgens v. Komise, Sb. rozh. 1987, s. 1155, bod 44.
Judgment of the Court of Justice of 22.6.2006, case C-182/03 and C-217/03, Forum 187 ASBL [2006] ECR I-5479, paragraph 147; see also judgment of the Court of Justice of 26.11.2005, case C- 506/03, Germany v Commission, unpublished, paragraph 58 and judgement of the Court of Justice of 11.3.1987, case C-265/85, Van den Bergh en Jurgens BV v. Commission [1987] ECR 1155, paragraph 44.
Viz rovněž 21. bod odůvodnění.
See also paragraph 21 herein above.
Kasino Rhodos bylo zprivatizováno v dubnu 1999 a v té době přestalo uplatňovat nižší cenu vstupenek.
Rhodes was privatised in April 1999 and at that time it stopped applying the reduced price of admission tickets.
Na podporu, kterou kasino Rhodos obdrželo do dne 21. října 2009, se vztahuje promlčení.
Aid received by Rhodes before 21 October 2009 is covered by the limitation.
Přesné datum v roce 2000, k němuž společnost ETA začala odvádět 80 % daň z nižšího poplatku ve výši 6 EUR, musí potvrdit řecké orgány.
Exact date of 2000 when ETA started paying the 80 % tax of the reduced price of EUR 6 to be confirmed by Greek authorities.
Za předpokladu, že kasino Korfu přestalo být příjemcem podpory po své privatizaci v srpnu 2010, kdy začalo účtovat poplatek ve výši 15 EUR.
On the understanding that Corfu casino has stopped being a beneficiary upon its privatisation of August 2010, when it passed to EUR 15.
Komise má v současnosti k dispozici pouze částečné informace pro období od 22. října 1999 do 22. října 2009 a žádné informace ohledně případného pokračování podpory po dni 22. října 2009.
The Commission currently only has partial information covering the period 22 October 1999 – 22 October 2009, and particularly, no information concerning the potential continuation of the measure after 22 October 2009.
Dopisem ze dne 17. listopadu 2009 požádalo Řecko o prodloužení lhůty pro odpověď, jež Komise schválila ve zprávě zaslané e-mailem ze dne 18. listopadu 2009.
By letter dated 17 November 2009 Greece requested further time to respond, which was granted by the Commission by e-mail message of 18 November 2009.
Řecko Komisi odpovědělo dne 27. listopadu 2009.
On 27 November 2009 Greece replied to the Commission.
Dopisem ze dne 9. srpna 2010 požádalo Řecko o prodloužení lhůty pro odpověď, jež Komise schválila dopisem ze dne 18. srpna 2010.
By letter of 9 August 2010 Greece requested an extension of the deadline to respond, which was granted by the Commission by letter of 18 August 2010.
Komise obdržela připomínky Řecka k rozhodnutí o zahájení řízení dne 6. října 2010.
By letter of 6 October 2010 the Commission received comments from Greece on the Opening Decision.
V případě kasina Rhodos byla licence podle zákona č. 2206/1994 vydána v roce 1996 ministerským rozhodnutím č. Τ/633 ze dne 29. května 1996.
In the case of Rhodes casino, the license under Law 2206/1994 was issued in 1996 by virtue of ministerial decision Τ/633/29.5.1996.
Kasino však nadále účtovalo nižší vstupní poplatek a na poplatek ve výši 15 EUR přešlo až po své privatizaci v dubnu 1999: do doby privatizace fungovalo pod kontrolou EOT, a uplatňovalo proto rozhodnutí EOT z roku 1992 [30], které stanovilo výši vstupního poplatku kasina Rhodos ve výši 1500 GRD.
However the casino continued to apply the reduced price of admission tickets until 1999, passing to EUR 15 only after the privatisation which took place in April 1999 (as until its privatisation it operated under the control of EOT – and thus applied the EOT decision of 1992 [30] which set the price of admission tickets to the Rhodes Casinos at 1500 drachmas).
V zájmu zjištění, zda opatření představuje státní podporu, na niž se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU), musí Komise posoudit, zda opatření splňuje podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 této smlouvy.
In order to ascertain whether a measure constitutes a State aid caught by the provisions of the TFEU, the Commission has to assess whether it fulfils the conditions of its Article 107(1). This Article states that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Komise podotýká, že až do roku 2003 se na kasina Mont Parnès a Korfu nevztahoval požadavek týkající se odvodu ve výši 80 % vstupního poplatku.
The Commission observes that the requirement to remit 80 % of the price of admission tickets did not apply to the casinos of Mont Parnès and Corfu until 2003.
Jak bylo zmíněno výše, tento požadavek začal pro kasina Soluň a Rhodos platit v okamžiku, kdy jim byly uděleny licence podle zákona č. 2206/1994, kasinu Soluň v roce 1995 a kasinu Rhodos v roce 1996.
As noted above, as concerns the casinos of Thessaloniki and Rhodes, this requirement became applicable upon issuance of their license under the Law 2206/1994, namely since 1995 in the case of Thessaloniki, and since 1996 in the case of Rhodes.
V případě kasin Mont Parnès a Soluň zůstal vstupní poplatek ve výši 6 EUR až do současnosti, v případě kasina Korfu zůstal ve výši 6 EUR do privatizace v srpnu 2010 a v případě kasina Rhodos do privatizace v roce 1999.
As concerns the price of admission tickets, it has remained at EUR 6 in the case of Mont Parnès and Thessaloniki until present, for Corfu until its privatisation in August 2010, and for Rhodes until its privatisation in 1999.
Požadavek týkající se odvodu ve výši 80 % a vstupního poplatku ve výši 15 EUR však byl pro ostatní kasina od roku 1995 závazný a byl takto uplatňován.
However, both the requirement to remit 80 % and the price of admission tickets of EUR 15 applied to other casinos as of 1995 and have been in practice applied as such.