natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dlužná DPH
VAT owed
Správní pokuta (10 %)
Administrative fine (10 %)
Třetí typ transakcí
Third type of transaction
V zásadě dlužná celková částka (DPH + úroky)
Total owed in principle (VAT + interest)
Dopad neodpočitatelnosti:
Impact of non-deductibility:
záporný dopad neodpočitatelnosti
negative impact of non-deductibility
+ kladný dopad odložené platby
+ positive impact of deferred payment
Na základě předchozího výpočtu je nutno pokládat 587956320 BEF (14575056,46 EUR) za minimální částku, kterou při uzavření dohody o narovnání s daňovou správou dlužila společnost Umicore za roky 1995 a 1996.
On the basis of the above calculation, it must be considered that the minimum amount for which Umicore was liable for 1995 and 1996 in the context of a settlement agreement with the tax authorities was BEF 587956320 (EUR 14575056,46).
Před jejím srovnáním s částkou, které se týká dohoda, je ale nutno zohlednit dopad neodpočitatelnosti, což snižuje stanovenou částku na 417150618 BEF (10340893,71 EUR).
However, before comparing this amount with the amount in the agreement, the impact of non-deductibility must be taken into account, which reduces the amount to BEF 417150618 (EUR 10340893,71).
Období 1997–1998
Years 1997-98
Pokud jde o období 1997–1998, postupovalo se při transakcích zpochybněných v dodatečném platebním výměru ze dne 30. dubna 1999 podle následujícího vyobrazení:
For 1997 and 1998, the transactions questioned in the adjustment notice of 30 April 1999 were as follows:
Přeprava zajišťovaná přepravní společností
Transport by transport company
V tomto posledním scénáři je zákazníkem společnosti Umicore pobočka B švýcarské společnosti, jež má sídlo ve Spojeném království, kde má také přiděleno identifikační číslo pro účely DPH.
In this last scenario, Umicore’s customer is a subsidiary (B), established in the United Kingdom, of a Swiss company registered for VAT in the UK.
Následným zákazníkem je osoba povinná k dani C se sídlem v Itálii.
The subsequent customer is taxable person C, established in Italy.
Úhradu daňových dokladů vystavených společností Umicore prováděla osoba povinná k dani B.
Finally, the invoices drawn up by Umicore were paid by taxable person B.
V dodatečném platebním výměru ze dne 30. dubna 1999 byla daňová správa názoru, že osoba povinná k dani B nemá nárok na osvobození od DPH podle článku 39 bis zákona o DPH, protože nevlastní identifikační číslo pro účely DPH platné v Itálii.
In their adjustment notice of 30 April 1999, the tax authorities considered that taxable person B was not entitled to claim the VAT exemption provided for in Article 39 bis of the VAT Code because it did not have a valid VAT number in Italy.
Podpůrně se domnívala, že i kdyby se připustilo, že osoba povinná k dani B vykonává skutečnou hospodářskou činnost, která z ní činí osobu povinnou k DPH, je nutno analyzovat dotčené prodeje jako trojúhelníkové operace uvnitř Společenství.
In the alternative, it considered that, even if it was accepted that taxable person B had a real economic activity granting it status as an entity liable for VAT, the sales in question should be looked upon as triangular intra-Community transactions.
V takovém případě by se první prodej mezi Umicore a osobou povinnou k dani B měl analyzovat jako vnitrostátní prodej bez přepravy, který podléhá belgické DPH bez možnosti osvobození, protože přeprava byla uskutečněna pro italské zákazníky.
In this case, the first sale between Umicore and taxable person B should be regarded as a national sale without transport subject to Belgian VAT without any possibility of exemption since the transport had seemingly been carried out on behalf of Italian customers.
Předběžně je nutno poznamenat, že na rozdíl od období 1995–1996 sami inspektoři ISI později dospěli k názoru, že pro odmítnutí osvobození neexistuje dostatečný důvod.
It must be noted first of all that, contrary to the period 1995-96, the Special Tax Inspectorate inspectors themselves considered subsequently that there was insufficient evidence to refuse exemption.
Tento stav jasně vyplývá z interních poznámek zasílaných inspektory jejich řediteli před a po uzavření dohody.
This is clear from internal memos sent by the inspectors to their director before and after the conclusion of the agreement.
Za druhé z dokumentů předaných Komisi Belgií v dopise ze dne 6. srpna 2009 vyplývá, že přeprava byla skutečně provedena pro osobu povinnou k dani B (a ne pro případného následného zákazníka).
Second, it emerges from the documents which Belgium sent to the Commission with its letter of 6 August 2009 that the transport had indeed been carried out on behalf of taxable person B (and not on behalf of a possible subsequent customer).
To lze navíc zřejmě potvrdit na základě kopií dokumentů předaných ISI společností Umicore v dopise ze dne 11. června 1999, jež prokazují, že u každého prodeje zaslala osoba povinná k dani B společnosti Umicore fax, ve kterém ji informovala o totožnosti přepravní společnosti, jménu řidiče a státní poznávací značce vozidla.
Moreover, it appears to be possible to confirm this on the basis of copies of documents sent by Umicore to the Special Tax Inspectorate with its letter of 11 June 1999 which indicate that, for each sale, a fax was sent by taxable person B to Umicore to inform it of the identification of the transporter, the driver’s name and the lorry’s registration number.
Kromě toho skutečnost, že osoba povinná k dani B nevlastnila identifikační číslo pro účely DPH platné v Itálii, jak uvedla belgická správa ve svém dodatečném platebním výměru ze dne 30. dubna 1999, není zřejmě podstatná, protože osoba povinná k dani nemá nijak za povinnost zaevidovat se pro účely DPH v členském státě, do něhož je zboží odesláno.
The fact that taxable person B did not have a valid VAT number in Italy, as stated by the Belgian authorities in their adjustment notice of 30 April 1999, does not appear to be relevant since taxable persons need not be registered for VAT in the Member State to which the goods are being sent.
Vedle toho je třeba konstatovat, že britská daňová správa, jež předala belgické správě na základě její žádosti informace, nijak nezpochybnila skutečné provádění hospodářské činnosti osobou povinnou k dani ve Spojeném království.
It must also be noted that the British tax authorities, which had communicated information to the Belgian authorities at their request, did not at any time dispute the reality of taxable person B’s activities in the UK.
Konečně je třeba konstatovat, že belgická daňová správa nezpochybnila skutečnost, že zboží opravdu opustilo belgické území a bylo přepraveno do jiného členského státu.
Lastly, the Belgian tax authorities did not dispute the fact that the goods had indeed left Belgian territory and had been transported to another Member State.
Tyto úvahy zřejmě dostatečně prokazují, že ISI neměla podklady, které by jí umožnily odmítnout osvobození od DPH v podobě, v jaké jej uplatnila společnost Umicore.
These considerations would seem to indicate clearly that the Special Tax Inspectorate did not have sufficient information to allow it to refuse the VAT exemption applied by Umicore.
Je tak nutno dospět k závěru, že za období 1997–1998 nemusela společnost Umicore platit žádný doplatek DPH, pokutu ani úroky.
It must therefore be concluded that Umicore was not liable for any additional VAT payments, fines or interest for the period 1997-98.
Závěry ohledně existence hospodářského zvýhodnění
Conclusions concerning the existence of an economic advantage
Na základě předchozího posouzení je nutno pokládat celkovou částku 417150618 BEF (10340893,71 EUR) za minimální částku, kterou v rámci uzavření dohody o narovnání s daňovou správou dlužila společnost Umicore za období 1995 až 1998.
On the strength of the above, it must be considered that the minimum amount for which Umicore was liable for 1995 to 1998 under a settlement agreement with the tax authorities was BEF 417150618 (EUR 10340893,71).
Jelikož je tato částka nižší než částka, kterou společnost Umicore uhradila na základě dohody ze dne 21. prosince 2000, nelze dospět k závěru o existenci neúměrných ústupků ze strany belgických daňových orgánů.
In as much as this amount is lower than the amount paid by Umicore under the agreement of 21 December 2000, it cannot be concluded that the Belgian tax authorities made disproportionate concessions.
Jediný aspekt dohody, který se odchyluje od předpisů a obvyklých správních postupů, je mechanizmus vyrovnání, jímž byla dlužná částka snížena, aby se zohlednila neodpočitatelnost u daně z příjmů právnických osob.
The only aspect of the agreement which departs from administrative practice and rules concerns the compensation mechanism by which the amount due was reduced to take account of the non-deductibility from corporate tax.
V dotčeném posouzení byl ale hospodářský dopad vyplývající z tohoto postupu řádně zohledněn.
However, the economic impact of this practice was duly taken into account in the evaluation concerned.
Komise se proto domnívá, že v rámci uzavření dohody o narovnání ze dne 21. prosince 2000 neposkytly belgické daňové orgány společnosti Umicore žádné hospodářské nebo finanční zvýhodnění.
The Commission therefore considers that the Belgian tax authorities did not grant an economic or financial advantage to Umicore in the settlement agreement of 21 December 2000.
Komise shledala, že dohoda o narovnání uzavřená dne 21. prosince 2000 mezi belgickými daňovými orgány a společností Umicore neposkytla této společnosti žádné zvýhodnění, a nepředstavuje tak státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy,
The Commission finds that the settlement agreement concluded on 21 December 2000 between the Belgian tax authorities and Umicore did not involve an advantage for the latter and does not therefore constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty,
Daňová dohoda o narovnání uzavřená dne 21. prosince 2000 mezi belgickým státem a společností Umicore S.A. (bývalá společnost Union Minière S.A.), týkající se částky 423 milionů BEF, nepředstavuje podporu spadající pod čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
The settlement agreement concluded on 21 December 2000 between the Belgian Government and Umicore SA (formerly Union Minière SA) concerning an amount of BEF 423 million does not constitute aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Úř. věst. C 280, 17.11.2004, s. 10.
OJ C 280, 17.11.2004, p. 10.
S účinkem od 1. prosince 2009 se články 87 a 88 Smlouvy o ES staly články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie.
From 1 December 2009, Articles 87 and 88 of the EC Treaty have become Articles 107 and 108, respectively, of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
V obou případech jsou ustanovení ve své podstatě identická.
The provisions laid down in the respective articles are identical in both cases.
Pro účely tohoto rozhodnutí je v případě potřeby nutné odkazy na články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie chápat jako odkazy na články 87 a 88 Smlouvy o ES.
For the purposes of this Decision, references to Articles 107 and 108 TFEU should be understood as references to Articles 87 and 88 of the EC Treaty where appropriate.
Smlouva o fungování Evropské unie rovněž zavedla některé terminologické změny, jako je nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“ a „společný trh“ pojmem „vnitřní trh“.
Various terminological changes have also been introduced by the TFEU, such as the change from ‘Community’ to ‘Union’ and from ‘common market’ to ‘internal market’.
Úř. věst. C 223, 7.9.2004, s. 2.
OJ C 223, 7.9.2004, p. 2.
Úř. věst. L 376, 31.12.1991, s. 1.
OJ L 376, 31.12.1991, p. 1.
Směrnice Rady 77/388/EHS („šestá směrnice o DPH“) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.
Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes – Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ L 145, 13.6.1977, p. 1).
Článek 5 odst. 2 královského výnosu č. 18 stanoví, že „kupující nesídlící v Belgii, který přebírá osobně do majetku zboží v Belgii, musí v okamžiku převzetí vystavit prodejci usazenému v Belgii potvrzení o příjmu.
Article 5(2) of Royal Decree No 18 provides that ‘a buyer not established in Belgium who takes possession of goods in Belgium must, on taking possession of the goods, provide an acknowledgment of receipt to the vendor established in Belgium.
V potvrzení o příjmu vystaveném prodejci musí být uvedeno datum předání zboží, jeho popis a země určení.
This acknowledgment of receipt must contain the date of the transfer of the goods, a description of the goods and details of the country of destination.
Stejný dokument musí být vystaven prodejci, pokud zboží v Belgii přebírá třetí osoba, která jedná jménem kupujícího, jenž není v Belgii usazen.
The same document must be supplied to the vendor when a third person takes possession of the goods in Belgium on behalf of a buyer who is not established in Belgium.
V tomto případě musí dokument vystavit dotyčná třetí osoba, která v něm uvede, že jedná ve prospěch příkazce“.
In this case, the document must be provided by the third person, who must declare that he is acting on behalf of the buyer’.
Článek 6 královského výnosu č. 18 upřesňuje, že „důkaz o vývozu musí dodat prodejce (…) bez ohledu na dokument vyžadovaný v čl. 5 odst. 2“.
Article 6 of Royal Decree No 18 specifies that ‘Proof of export must be provided by the vendor … irrespective of the document required under Article 5(2)’.
Článek 3 královského výnosu č. 18 potom stanoví, že „prodejce musí mít u sebe v každém okamžiku všechny dokumenty potvrzující, že k vývozu skutečně došlo, a předložit je na základě jakékoli žádosti úředníků pověřených kontrolou.
Article 3 of Royal Decree No 18 states that ‘The vendor must at all times be in possession of all documents proving that the goods have been exported and must produce these documents whenever so requested by officials carrying out checks.
K těmto dokumentům patří zejména objednávkové listy, přepravní dokumenty, potvrzení o úhradě a prohlášení o vývozu stanovená v článku 2“, který uvádí, že „na celnici, kde musí být podle celních předpisů v oblasti vývozu podáno prohlášení o vývozu, musí být předána kopie daňového dokladu, a neexistuje-li, tak zásilkový list obsahující všechny náležitosti požadované pro daňový doklad“.
These documents include, inter alia, order forms, transport documents, payment documents and the export declaration mentioned in Article 2’, which states: ‘A copy of the sales invoice or, failing that, of the dispatch note containing all the details required on a sales invoice must be handed over to the customs office to which, in line with the customs rules on exports, an export declaration must be submitted’.
Výtah z odpovědi belgického ministra financí na parlamentní otázku č. 248 ze dne 23. ledna 1996 (Bull. Q.R., Ch.
An extract from the Belgian Minister for Finance’s response to Parliamentary question No 248 of 23 January 1996 (Bull. Q.R., Ch.
1995–1996, č. 26 ze dne 18. 3. 1996) upřesňuje, že „dodání zboží uvnitř Společenství s výchozím místem Belgií představuje proto transakci s DPH v zásadě splatnou v Belgii, pokud je uskutečněna osobou povinnou k dani, která jedná jako taková.
1995-96, No 26, 18.3.1996) states that ‘An intra-Community supply from Belgium constitutes a transaction that in principle is liable to VAT in Belgium when it is carried out by a taxable person acting as such.
Nárok na toto osvobození od daně musí dodavatel, který se ho dovolává, samozřejmě prokázat.
The right to benefit from the exemption must of course be proved by the supplier claiming it.
Na něm tudíž leží důkazní břemeno, že podmínky použití osvobození jsou splněny“.
The burden of proving that the conditions for applying the exemption are fulfilled is therefore borne by the supplier’.
Článek 16 upřesňuje, že dodání vzniká v okamžiku, kdy je zboží dáno k dispozici pořizovateli, a článek 17 stanoví, že rozhodná skutečnost daně vzniká a daň se stává splatnou v okamžiku dodání zboží.
Article 16 stipulates that supply takes place at the moment the goods are made available to the person acquiring them and Article 17 specifies that the event giving rise to the tax occurs and the tax becomes payable at the moment the supply of the goods takes place.
Viz rozsudek kasačního soudu ze dne 21.5.1982, Pas.
See judgment of the Court of Cassation of 21.5.1982, Pas.
I, 1982, s. 1106.
I, 1982, p. 1.106.
Ačkoli zákon o DPH tento postup výslovně nestanoví, správní orgány takto obvykle postupují, aby dodržely několik základních zásad, jako je právo obhajoby a zásada řádné správy.
Although this procedure is not explicitly provided for by the VAT Code, it is normal practice for the authorities to follow it in order to respect several fundamental principles, including the rights of defence and the principle of sound administration.
Správní výklad zákona o DPH č. 84/91.
Administrative comment No 84/91 on the VAT Code.
Zejména s ohledem na počet a význam transakcí nepodložených řádnými dokumenty ve srovnání s počtem a významem řádně dokumentovaných transakcí.
Especially with regard to the number and size of the transactions for which the documents are not in order compared with the number and size of transactions for which the documents are in order.
Správní výklad č. 70/67 stanoví, že toto ustanovení je použitelné v případech, kdy osoba povinná k dani uskuteční prodej bez vystavení daňového dokladu zákazníkovi, který vystupuje jako soukromá osoba, za podmínky, že osoba povinná k dani nemá vážný důvod pochybovat o tom, že jeho smluvní partneři nejsou povinni k dani.
Administrative comment No 70/67 stipulates that this provision applies when the taxable person sells without an invoice to a customer who presents himself as a private individual provided that the taxable person has no serious reason to doubt that the other parties are not taxable.
Viz tabulku C.
See Table C.
Mezitím se z něj stal ústavní soud.
Judgment of the Court of Arbitration of 24 February 1999 in Case No 22/99.
Rozsudek rozhodčího soudu ze dne 24. února 1999 ve věci č. 22/99.
Now the Constitutional Court.
Zrušení rozsudku, 12. února 2009, RG C.07.0507.N, nezveřejněno; zrušení rozsudku, 13. února 2009, RG F.06.0107.N, nezveřejněno, a zrušení rozsudku, 12. února 2009, RG F.06.0108.N.
Cassation, 12 February 2009, RG C.07.0507.N, not reported; Cassation, 13 February 2009, RG F.06.0107.N, not reported and Cassation, 12 February 2009, RG F.06.0108.N.
Viz bývalý článek 84 zákona o DPH.
See former Article 84 of the VAT Code.
Článek 9 výnosu regenta stanoví, že ministr financí rozhoduje o reklamacích týkajících se prominutí pokut a prominutí navýšení nároků u pokut, a to kromě pokut udělených soudcem.
Article 9 of the Regent’s Decree states that the Minister for Finance shall rule on claims for the remission of fines and increases in duties in the form of fines not settled in court.
Regionální ředitelé ISI mají stejné pravomoci podle článku 95 zákona ze dne 15. března 1999, který nahradil článek 87 zákona ze dne 8. srpna 1980.
Regional Directors of the Special Tax Inspectorate have the same powers by virtue of Article 95 of the Law of 15 March 1999 replacing Article 87 of the Law of 8 August 1980.
Viz výklad zákona o DPH č. 84/59.
See VAT comment No 84/59.
Viz výklad zákona o DPH č. 84 bis/4 a následující.
See VAT comment No 84 bis/4 et seq.
Oběžník o DPH č. 78 ze dne 15. prosince 1970, bod 9.
VAT Circular No 78 of 15 December 1970, point 9.
Viz Příručka k DPH vydaná správou DPH, s. 1116, bod 530.
See the VAT handbook published by the VAT authorities, p. 1116, point 530.
Přesné pokyny o způsobu výpočtu částky k vrácení v případě částečné ztráty ceny neexistují. Nic ale nebrání tomu, aby k tomuto vrácení došlo v případech, kdy osoba povinná k dani fakturuje výši DPH později (a to i několik let po rozhodné skutečnosti zdanění).
If a taxable person initially invoices an amount of 100 plus VAT of 21, giving a total of 121, and the person acquiring the goods pays only 100, the possible refund will not cover an amount of 21, but 21 × (21/121) = 3,64.
Viz výklad k dani z příjmů č. 53/88.
See income tax comment No 53/88.
Viz výklad k dani z příjmů č. 53/97 a 53/97.1 (Com.I.R, no 53/97 et 53/97.1).
See income tax comments Nos 53/97 and 53/97.1.
Viz zejména rozsudek Soudního dvora ze dne 26. září 1996 ve věci C-241/94, Francie v. Komise, Sb. rozh. 1996, s. I-4551; rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. března 2002 ve spojených věcech T-127/99, Diputación Foral de Álava, T-129/99, Comunidad Autónoma del País Vasco a Gasteizko Industria Lurra, a T-148/99, Daewoo Electronics Manufacturing España, Sb. rozh. 2002, s. II-1275, body 151 a 154.
See judgment of the Court of Justice in Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551; judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-127/99 Diputación Foral de Álava, T-128/99 Comunidad Autónoma del País Vasco and Gasteizko Industria Lurra and T-148/99 Daewoo Electronics Manufacturing España [2002] ECR II-1275, paragraphs 151 and 154.
Článek 85 zákona o DPH.
Article 85, VAT Code.
V tomto dopise (SG(99) 3364) ze dne 10. května 1999 Komise upřesňuje, že belgická právní ustanovení se sice zdají rozumná a přiměřená, ale Komisi bylo předloženo několik stížností, z nichž vyplývá, že zejména v případě, kdy kupující převáží sám pořízené zboží, vyžaduje správa dokumenty, které prodávající nemůže vystavit, a to zejména dokumenty o přepravě.
In its letter (SG(99) 3364) of 10 May 1999, the Commission indicated that, although the Belgian provisions appear reasonable and proportionate, the Commission had received a number of complaints from which it was apparent, in particular, that if the purchaser transports the goods acquired itself, the authorities require documents that the vendor cannot provide, inter alia, the freight papers.
V tomto ohledu připomíná Belgie belgickou judikaturu, podle níž musí být daň založena na skutkovém stavu, a zásadu řádné správy.
In this respect, Belgium refers to Belgian case law according to which taxation must be based on the facts of the case and the principle of sound administration.
Na základě těchto zásad se správa domnívá, že při případném poskytnutí osvobození od DPH u dodání uvnitř Společenství musí zohlednit důkazy dodané orgány jiné země.
On the basis of these principles, the tax authorities believe that they must take account of evidence furnished by the authorities of other countries in granting any exemption from VAT for intra-Community supplies.
V tomto konkrétním případě švýcarská společnost, která zboží pořídila, dala své pověření odpovědnému zástupci ve Spojeném království, který je identifikován pro účely DPH v této zemi, kde také plní své daňové povinnosti.
In this instance, the Swiss company which purchased the goods had appointed a representative in the United Kingdom, who was registered for VAT and discharged his tax obligations in the United Kingdom.
Článek 2 zákona o DPH stanoví, že dani podléhají dodání zboží a poskytování služeb za úplatu, pokud k nim dochází v Belgii.
Article 2 of the VAT Code stipulates that the supply of goods or services effected for consideration is subject to VAT if it takes place within Belgium. And Article 53(2) of the VAT Code makes it compulsory to issue an invoice for the supply of any goods or services, irrespective of whether or not it is actually taxed in Belgium.
Článek 53 bod 2 zákona o DPH ale vyžaduje vystavení daňového dokladu pro všechna dodání nebo poskytnutí služby, ať už jsou v Belgii skutečně zdaněna či ne. [36] Článek 70 odst. 2 zákona o DPH by se ostatně uplatnil v případě, kdy daňové doklady, jejichž vydání stanoví články 53, 53 g a 54 zákona o DPH, nebyly vystaveny nebo nebyly vystaveny řádným způsobem.
Article 70(2) of the VAT Code would thus apply when invoices which are required to be issued under Articles 53, 53 octies and 54 of the Code, have not been drawn up or have not been drawn up correctly.
Viz výklady zákona o DPH č.70/60 až 70/62.
See VAT comment No 70/60 to 70/62.
Viz tisková zpráva ze dne 9. července 2004, IP/04/882.
See press release of 9 July 2004, IP/04/882.