natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kasino Loutraki uvádí, že nelze přiměřeně tvrdit, že účtováním odlišných cen vstupenek lze dosáhnout správní kontroly a sociální ochrany – v případě kasina Mont Parnès, které se nachází přibližně pouze 20 km od centra Atén, činí vstupní poplatek 6 EUR, zatímco v Loutraki, přibližně 85 km od centra Atén, činí vstupní poplatek 15 EUR; v kasinu Soluň, které se nachází přibližně pouze 8 km od centra Soluně, činí vstupní poplatek 6 EUR, zatímco na Chalkidiki, přibližně 120 km od centra Soluně, činí 15 EUR.
Loutraki contends that it cannot be reasonably argued that administrative control and social protection could be achieved by different prices of admission tickets – in casino Mont Parnès, only ca. 20 km from Athens city centre, by a ticket of EUR 6 while in casino Loutraki, ca. 85 km from Athens city centre, by a ticket of EUR 15, or respectively, in casino Thessaloniki, only ca. 8 km from Thessaloniki city centre (also at EUR 6), as opposed to casino Chalcidice, ca. 120 km from Thessaloniki city centre (at EUR 15).
Kasino Loutraki podotýká, že Řecko původně tvrdilo, že nižší vstupní poplatek ve výši 6 EUR je odůvodněn zvláštní situací každého kasina využívajícího opatření, která souvisí zejména s jeho zeměpisnou polohou (určující některé hospodářské, sociální, demografické a jiné zvláštní znaky), avšak po privatizaci v srpnu 2010 začalo kasino Korfu účtovat poplatek ve výši 15 EUR bez jakéhokoli vysvětlení, proč již tyto zvláštní okolnosti neplatí.
Loutraki observes that, although Greece had previously argued that the reduced price of admission tickets of EUR 6 is justified in consideration of special circumstances applicable to each beneficiary casino, mainly related to the geographical situation of each casino (which determines certain economic, social, demographic and other specificities), nevertheless, in August 2010, the Corfu Casino passed to EUR 15 upon its privatisation, without any explanation as to why the abovementioned special circumstances no longer applied.
Co se týká vyčíslení částky, jež má být navrácena, kasino Loutraki tvrdí, že dotyčnou částku představuje rozdíl v dani odvedené za zákazníka, který je vynásoben počtem zákazníků kasin využívajících opatření.
On the quantification of the amount to be recovered, Loutraki maintains that this amount is the difference in tax levied per customer multiplied by the number of customers entering the beneficiary casinos.
Pokud jde o zvláštní opatření, na něž odkázaly řecké orgány a kasino Mont Parnès a která podle jejich názoru zvýhodňují kasino Loutraki, přičemž hlavním opatřením je to, že kasino Loutraki údajně odvádí státu nižší podíl hrubého ročního zisku než ostatní kasina, kasino Loutraki tvrdí, že v praxi platí stejnou částku jako jeho konkurenti, a to na základě zvláštní dohody s orgány.
As concerns the separate measures invoked by Greece and Mont Parnès, which would allegedly favour Loutraki (mainly that Loutraki would pay a lower proportion of annual gross profits to the State as compared to other casinos), Loutraki sustains that in practice it has paid the same amount as its competitors under a separate agreement with the authorities.
V. POSOUZENÍ
V. ASSESSMENT OF THE MEASURE
Posuzované opatření spočívá v daňové diskriminaci ve prospěch některých kasin, kterou řecké orgány zavedly současným uplatňováním řady předpisů [45], které stanoví jednotný odvod ve výši 80 % vstupního poplatku kasin a různé regulované ceny pro kasina ve veřejném vlastnictví a kasina v soukromém vlastnictví, a to 6 EUR v případě kasin ve veřejném vlastnictví a 15 EUR v případě kasin v soukromém vlastnictví, což pro soukromá kasina představuje konkurenční nevýhodu [46].
The measure under assessment is the fiscal discrimination that the Greek authorities have put into place in favour of certain casinos through the implementation of simultaneous legal provisions [45] concerning both the fixing of a uniform 80 % levy on the price of admission tickets in casinos, and the setting of two unequal regulated prices of admission tickets at EUR 6 and EUR 15 respectively for publicly and privately owned casinos, thereby placing the latter at a competitive disadvantage [46].
Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
Presence of State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
V čl. 107 odst. 1 se uvádí: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.“ (58) Komise v souladu s tím posoudí, zda sporné opatření splňuje všechny čtyři podmínky, které se požadují, má-li opatření představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1.
The Commission will assess hereunder whether the contested measure fulfils the four cumulative conditions to constitute a State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Poskytnutá výhoda
Presence of advantage
Aby opatření představovalo státní podporu, musí příjemcům poskytovat výhodu v podobě osvobození od poplatků, které by museli obvykle hradit ze svých rozpočtů.
In order to constitute State aid, a measure must confer on beneficiaries an advantage which relieves them of charges that are normally borne from their budgets.
Řecké orgány za prvé uvedly, že opatření nespadá do oblasti působnosti pravidel státní podpory, jelikož výše příspěvku, který musí všechna kasina působící v Řecku odvádět státu, je stejná a činí 80 % hodnoty každé vstupenky, přičemž rozdíl v zacházení vyplývá z cenové politiky stanovené v právních předpisech z let 1994 a 1995, které určily výši vstupního poplatku kasin, jimž byla udělena licence podle zákona č. 2206/1994, na 15 EUR.
Regarding this, the Greek authorities argued, firstly, that, as the level of the contribution that all casinos operating in Greece must pay to the State is uniform (i.e. 80 % of the value of each admission ticket), whereas the element of difference in treatment comes from the pricing policy set in 1994-95 by legal provisions (setting the level of the price of admission tickets at EUR 15 for casinos to be licensed under the provisions of Law 2206/1994), such measure may not be covered by State aid rules.
Řecké orgány rovněž tvrdí, že vstupní poplatek je pouze správním kontrolním opatřením a nemá povahu daně, jelikož podle rozhodnutí Rady státu č. 4025/1998 má stanovení výše vstupního poplatku do kasin sociální povahu a nepředstavuje daňové opatření.
The Greek authorities also contended that the admission charge constitutes only a measure of administrative control, without having a fiscal character since, as, according to the Decision of the Greek Council of State 4025/1998 (the supreme administrative court), the setting of a price of admission tickets in casinos has a social character and does not constitute a tax measure.
Především je třeba uvést, že stanovení výše poplatků zákonem č. 2206/1994 nelze snadno popsat jako typickou cenovou politiku, jelikož se zdá, že všechna kasina mohou zákazníkům účtovat nižší vstupní poplatek či jim dokonce povolit bezplatný vstup, ačkoliv ve všech případech musí státu odvést 80 % hodnoty vydané vstupenky bez ohledu na částku, která byla zákazníkovi skutečně účtována.
It should however be noted first that the setting of prices by the Law 2206/1994 may not be easily qualified as a typical pricing policy, since all casinos appear to be free to charge consumers a lower price of admission tickets, or even grant free admission, though in all cases they remain subject to the obligation to pay to the State 80 % of the respective value of the admission tickets issued, regardless of what was actually charged to the consumers.
Při uplatňování pravidel EU v oblasti státních podpor není každopádně důležité, zda je posuzované opatření daňovým opatřením nebo opatřením týkajícím se stanovení ceny, jelikož se článek 107 vztahuje na podpory „v jakékoli formě“, které poskytují výhodu.
Anyway, in applying the EU rules on State aid, it is irrelevant whether the measure under assessment is of a pricing or tax nature, since Article 107 of the TFEU applies to aid measures ‘in any form whatsoever’ that provide an advantage.
Skutečnost, že prvořadým cílem není vytvoření daňových příjmů, sama o sobě nepostačuje k tomu, aby se toto opatření nepokládalo za státní podporu.
The fact that its primary aim was not to generate fiscal revenues is not in itself sufficient to allow such a measure to escape the qualification of State aid.
I pokud se připustí, že stanovení výše vstupního poplatku kasin může mít sociální cíl, je nutno otázku, zda opatření představuje výhodu rovnající se státní podpoře, posoudit z hlediska dopadů na jednotlivé podniky, aby bylo možno určit, zda některé podniky přispívají k veřejným příjmům méně.
Even admitting that the setting of a price of admission tickets in casinos may have a social objective, the question of whether it constitutes an advantage amounting to State aid must be assessed in terms of effects, at the level of individual companies with a view to determining whether some companies contribute less to public revenues.
Vzhledem ke skutečnosti, že výjimka týkající se uplatňování obecného vstupního poplatku ve výši 15 EUR byla konkrétním kasinům udělena jednotlivě, a zejména vzhledem k tomu, že odvod státu ve výši 80 % je nutno platit na základě nižšího vstupního poplatku, který tato kasina požadují (v zásadě viz výše), je těmto kasinům poskytnuta výhoda.
The fact that the exemption from the application of the general price of admission tickets of EUR 15 was granted individually to specific casinos, and in particular the fact that the levy of 80 % is to be paid to the State on the basis of the lower price which those casinos must – in principle (see above) ask, shows that an advantage is granted to those casinos.
Komise uznává právo členských států vymezit na základě svého vnitrostátního práva určité opatření jako daňové opatření či jinak.
The Commission recognises the right of Member States to define under national law the qualification of a measure as being of a tax nature or otherwise.
Posouzení ze strany Komise není v žádném případě zaměřeno na výklad vnitrostátního práva.
The Commission’s assessment is not in any way directed at interpreting national law.
Toto opatření však umožňuje pravidelné průběžné odvody státu ve výši 80 % ceny každé vstupenky vydané každým kasinem.
However, the measure has the effect of enabling a regular continuous payment to the State of 80 % of the correspondent price of all the admission tickets issued by each casino.
Komise mimoto podotýká, že podle vnitrostátního práva (zejména zákona č. 2206/1994 a ministerského rozhodnutí z roku 1995) musí být splatné částky uloženy u příslušného finančního úřadu odpovědného za daň z příjmu [47].
Additionally, the Commission observes that according to national law (in particular the Law 2206/1994 and the Ministerial Decision of 1995), the respective amounts are deposited with the competent income tax office [47].
Ačkoliv klasifikace opatření podle vnitrostátního práva zůstává nedotčena, Komise poznamenává, že opatření má účinky podobné účinkům daňového opatření.
In consideration of the above, and without it affecting in any way the qualification of the measure under national law, the Commission observes that the measure under assessment has effects similar to those of a fiscal measure.
V souladu s tím bude proto Komise výhradně pro účely tohoto rozhodnutí a posouzení podle práva EU v oblasti státních podpor odkazovat na opatření jako na „daňové opatření“, „daň“ nebo „zdanění“.
Therefore, for the sole purposes of this Decision and insofar as its assessment under EU State aid law is concerned, the Commission shall refer to the measure as a ‘fiscal measure’ or a ‘tax’ in the current Decision.
Posuzované opatření, tj. daňová diskriminace způsobená společným účinkem jednotné daně ze vstupu uplatňované na různé regulované vstupní poplatky, znamená pro kasina v Řecku, která vlastní stát, výhodu oproti kasinům v soukromém vlastnictví.
The measure under assessment, namely the fiscal discrimination produced by the joint effect of a uniform admission tax applied to unequal regulated prices of admission tickets, is placing the casinos owned by the State in Greece at an advantage over those privately owned.
Společný účinek těchto dvou opatření státu je ten, že zatímco kasina v soukromém vlastnictví musí státu odvádět daň ze vstupu ve výši 12 EUR za osobu (80 % z 15 EUR), kasina ve vlastnictví státu platí pouze 4,80 EUR (80 % z 6 EUR) [48].
The joint effect of the two State actions makes that, while the privately owned casinos must pay to the State an admission tax of EUR 12 (80 % × 15) per person, the casinos owned by the State only pay EUR 4,8 (80 % × 6) [48].
Tímto opatřením řecký stát zbavuje veřejná kasina zátěže, kterou by musela jinak nést, pokud by zdanění nebylo diskriminační a bylo by z hlediska hospodářské soutěže neutrální.
By this measure the Greek State relieves the public casinos from a burden that otherwise they should bear if a non-discriminatory and competitive-neutral taxation were enforced.
Nediskriminační zdanění, které je z hlediska hospodářské soutěže neutrální, bylo v Řecku v zásadě zavedeno zákonem č. 2206/1994 o zřízení, organizaci a provozování kasin a o dohledu nad nimi, který stanovil vstupní poplatek ve výši 15 EUR a daň odváděnou státu ve výši 80 % z tohoto vstupního poplatku.
This non-discriminatory and competitive neutral taxation was, in principle, established in Greece by Law 2206/1994 on the creation, organisation, functioning and control of casinos which set at EUR 15 the price of admission tickets and at 80 % of that level the admission tax burden due to the State.
Řecký stát však tento nediskriminační a z hlediska hospodářské soutěže neutrální systém zdanění neuplatňuje na veřejná kasina (ani na soukromé kasino Soluň, s nímž se zachází stejně) a místo toho jim povolil hradit daň ze vstupu ve výši pouze 4,80 EUR: proto tyto podniky zvýhodnil.
However, by not enforcing this non-discriminatory and competitive neutral taxation in respect of the public casinos (and the assimilated private casino of Thessaloniki) and instead allowing them to pay only EUR 4,8 as admission tax, the Greek State has favoured these undertakings.
Tato kasina hradí ze svého celkového příjmu nižší daň za osobu.
These casinos have effectively paid a lower fiscal burden per person out of their respective total income.
Jejich celkové příjmy zahrnují nejen příjmy plynoucí ze vstupních poplatků (výhradně z ceny vstupenek), nýbrž rovněž z jiných zdrojů výnosů, jako jsou hazardní hry, ubytování, služby barů a restaurací, představení atd.
The Commission notes that this total income includes not only their admissions revenue (revenues made solely from the price of admission tickets), but also that from their other sources of income, such as gambling, accommodation, bar and restaurant services, shows etc. (total revenues).
Podle ustálené judikatury zahrnuje státní podpora nejen pozitivní výhody, nýbrž rovněž opatření, která snižují výdaje, jež jsou obvykle hrazeny z rozpočtu podniku, a která tudíž sice nepředstavují dotace v úzkém slova smyslu, mají však podobný charakter a stejný účinek [49].
It is settled case-law that the concept of aid includes not only positive benefits, but also measures which, in various forms, mitigate the charges normally included in the budget of an undertaking and which, therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in nature and have the same effect [49].
Tato výhoda může být poskytnuta prostřednictvím různých forem snížení daňové zátěže podniků, včetně snížení daňového základu.
The advantage may be provided through a reduction in the undertaking’s tax burden in various ways, including a reduction in the tax base.
V tomto případě získala kasina Korfu, Mont Parnès a Soluň (a do roku 1999 rovněž kasino Rhodos) [50] výhodu podobnou snížení daňového základu, jelikož se (jak bylo objasněno výše) na tato kasina vztahují zvláštní ustanovení, podle nichž je daň, kterou odvádějí za osobu, jíž je povolen vstup do kasina, na nižší úrovni, než je úroveň, která je uložena ostatním kasinům.
In this case, the casinos Corfu, Mont Parnès and Thessaloniki (as well as Rhodes casino, until 1999 [50]), benefit from an advantage similar to a reduction in the tax base, since, as previously explained, ad hoc provisions specific to these casinos set the tax which they must pay per admission at a lower level compared to that imposed on other casinos.
Řecké orgány uvedly, že přímou výhodu z nižšího vstupního poplatku má zákazník.
The Greek authorities observed that the direct beneficiary of a lower tax burden is the customer.
I kdyby však bylo možno tvrdit, že výhodu v důsledku nižší daně ze vstupu mají rovněž zákazníci, jelikož platí nižší celkovou cenu, nebrání to tomu, aby opatření poskytovalo výhodu příslušným podnikům, v tomto případě kasinům využívajícím opatření, jelikož tyto podniky platí nižší částku daně z obdrženého poplatku za zákazníka.
However, even if it could be argued that the customer is also a beneficiary of a reduced tax burden per admission, since he pays a total lower price, this fact does not preclude the measure from providing an advantage to the relevant undertakings, in this case the beneficiary casinos, since they have to pay a lower amount of fiscal charges per customer received.
V případech týkajících se daní bylo prokázáno, že osvobození od daně placené jmenovitě zákazníkem, kterou však vybírá dodavatel, může představovat státní podporu stejně jako jiné pobídky pro spotřebitele, aby nakupovali konkrétní zboží a služby [51].
In fact, as shown in fiscal cases, derogations from taxes nominally paid by the consumer but collected by the supplier may potentially constitute State aid, as may other incentives to consumers to purchase particular products and services [51].
V souladu s minulou praxí se Komise domnívá, že snížení daní u spotřebitelů může představovat státní podporu pro podniky, je-li toto snížení podmíněno využíváním konkrétního zboží nebo služby konkrétního podniku [52].
In line with past practice [52], the Commission believes that reductions in taxes on consumers can constitute State aid to undertakings when the reduction is conditional on the use of a particular good or service from a particular undertaking.
Tvrzení, že přímou výhodu má spotřebitel, proto nebrání tomu, aby se opatření považovalo za státní podporu.
The argument that the direct beneficiary is the customer is not therefore an obstacle to a finding of State aid.
Vzhledem k běžné obchodní praxi kasin v Řecku spočívající v upuštění od vstupního poplatku při současném odvodu daně ze vstupu státu (80 % nominální hodnoty vstupenky) je výhoda poskytnutá veřejným kasinům prostřednictvím daňové diskriminace ještě větší, jelikož náklady na vstup zákazníka jsou u soukromých kasin, u nichž splatná daň ze vstupu činí 12 EUR, podstatně vyšší než je tomu u veřejných kasin, která musí z celkových příjmů ze své činnosti financovat pouze částku ve výši 4,80 EUR.
Furthermore, given the customary commercial practice followed by casinos in Greece to waive the price of the admission tickets while paying to the State the admission tax (80 % of the face value of the admission tickets), the advantageous effect of the fiscal discrimination in favour of the public casinos is further reinforced, since the cost of the admission is notably higher for the private casinos with a higher admission tax of EUR 12 than for the public ones that only have to finance EUR 4,8 out of total revenue of their business.
Řecké orgány uvedly, že praxe spočívající v povolování bezplatného vstupu do kasin využívajících opatření v určitých dnech v týdnu je výjimečná.
The Greek authorities claimed that the practice of the beneficiary casinos of granting free admission on certain week days is exceptional.
Ve vnitrostátních právních předpisech (ministerské rozhodnutí z roku 1995) je však toto výslovně umožněno.
It remains the case that it is specifically provided for in the national law (Ministerial Decree of 1995).
Řecko tvrdilo, že tato praxe je vyhrazena pro VIP nebo celebrity, Komise však má k dispozici důkazy ve formě veřejně dostupných informací, jako jsou letáky nabízející bezplatný vstup, jež jsou distribuovány v novinách nebo zveřejněny na internetu, prokazující, že v určitých dnech v týdnu (a to každý týden) je všem zákazníkům běžně umožněn bezplatný vstup (kasino Soluň na svých internetových stránkách například uvádí, že od neděle do čtvrtka trvale umožňuje bezplatný vstup) [53].
The Commission has evidence that, contrary to the argument made by Greece that such a practice is reserved for VIPs or famous customers, according to publicly available information (for example, leaflets offering free access distributed in newspapers and on the Internet), free admission is granted to any and all customers, on certain days a week, every week, as a customary practice (e.g. Thessaloniki Casino, advertises on its Internet page that it grants continuous free admission from Sunday to Thursday [53]).
Nezdá se, že by u kasin využívajících opatření byla tato praxe spočívající v bezplatném vstupu výjimečná.
The practice of free admission does not appear to be exceptional among the beneficiary casinos.
Řecko tvrdilo, že tato praxe je v rozporu s vnitrostátním daňovým právem; Komise podotýká, že možnost povolit bezplatný vstup je výslovně uvedena ve vnitrostátních právních předpisech týkajících se kasin a že kasina využívající opatření ji zjevně uplatňují.
As concerns the argument made by Greece that this practice is contrary to national tax law, the Commission reminds that the permission to grant free entrance is expressly provided for in the national law concerning casinos, and it manifestly is applied by the beneficiary casinos.
Řecko uvedlo, že odvod státu ve výši 80 % ceny vstupenky hrazený z vlastních zdrojů kasina se neuznává jako produktivní výdaj a podle řeckého daňového zákona jej nelze odpočítat od příjmů společnosti, takže se společnost, která uplatňuje tuto praxi, vystavuje značné daňové zátěži. Komise poznamenává, že tato argumentace ve skutečnosti podporuje tvrzení stěžovatele, že kvůli značné daňové zátěži vyplývající z placení daně z vlastních příjmů si soukromé kasino ve skutečnosti nemůže dovolit, aby umožňovalo bezplatný vstup; podporuje tudíž tvrzení, že kasina s nižším vstupním poplatkem jsou zvýhodněna.
As to the argument that the expenditure from paying 80 % of the ticket price to the State from own resources is not recognised as productive expenditure and cannot be deducted from the company’s revenues under Greek tax law, thus exposing the company applying this practice to substantial tax burdens, the Commission observes that this argument actually favours the arguments made by the complainant, as to the fact that because of the significant tax burden resulting from the payment of the tax out of own revenues, a private casino cannot in practice afford to grant free admission, and thus reinforces the argument that this constitutes an advantage to the lower priced casinos.
Řecko rovněž tvrdilo, že vzhledem ke skutečnosti, že si kasina ponechávají 20 % z rozdílného vstupního poplatku, je výhoda poskytnuta kasinům účtujícím vyšší cenu, která zajišťuje čistý příjem ve výši 3 EUR v porovnání s částkou ve výši 1, 20 EUR, kterou získají veřejná kasina.
Greece also contended that because casinos keep 20 % of the unequal admission price, the advantage is for casinos with a higher price that cash in a net revenue of EUR 3, compared to the EUR 1,2 for the public casinos.
Toto tvrzení je zavádějící, jelikož opomíjí dvě skutečnosti, jež mají pro náležité pochopení skutečných účinků opatření narušujících hospodářskou soutěž zásadní význam.
This contention is however in fact misleading, since it ignores two key facts to understand in full the true anti-competitive effects of the measure.