natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‚Akutní (krátkodobou) nebezpečností‘ se pro klasifikační účely rozumí nebezpečnost, kterou pro organismus představuje látka nebo směs z důvodu její akutní toxicity během krátkodobé expozice ve vodním prostředí této látce nebo směsi.
“acute (short-term) hazard” means for classification purposes the hazard of a substance or mixture caused by its acute toxicity to an organism during short-term aquatic exposure to that substance or mixture.
‚Dostupností látky‘ se rozumí to, nakolik se tato látka stává rozpustnou nebo rozptýlenou.
“availability of a substance” means the extent to which this substance becomes a soluble or disaggregate species.
Co se týká dostupnosti kovů, nakolik se část kovových iontů kovové sloučeniny (M°) může oddělit od zbytku sloučeniny (molekuly).
For metal availability, the extent to which the metal ion portion of a metal (M°) compound can disaggregate from the rest of the compound (molecule).
‚Biodostupností‘ (nebo ‚biologickou dostupností‘) se rozumí to, nakolik je látka absorbována organismem a distribuována do určité oblasti v organismu.
“bioavailability” or “biological availability” means the extent to which a substance is taken up by an organism, and distributed to an area within the organism.
‚Bioakumulací‘ se rozumí čistý výsledek absorpce, transformace a vyloučení látky u organismu, a to s ohledem na všechny cesty expozice (např. vzduchem, vodou, sedimenty/půdou a potravou).
“bioaccumulation” means the net result of uptake, transformation and elimination of a substance in an organism due to all routes of exposure (i.e. air, water, sediment/soil and food).
‚Biokoncentrací‘ se rozumí čistý výsledek absorpce, transformace a vyloučení látky u organismu v důsledku expozice prostřednictvím vody.
“bioconcentration” means the net result of uptake, transformation and elimination of a substance in an organism due to waterborne exposure.
‚Chronickou toxicitou pro vodní prostředí‘ se rozumí vnitřní schopnost látky vyvolat nepříznivé účinky na vodní organismy během expozicí ve vodním prostředí, které jsou určeny životním cyklem organismu.
“chronic aquatic toxicity” means the intrinsic property of a substance to cause adverse effects to aquatic organisms during aquatic exposures which are determined in relation to the life-cycle of the organism.
‚Rozložitelností‘ se rozumí rozklad organických molekul na menší molekuly a nakonec na oxid uhličitý, vodu a soli.
“degradation” means the decomposition of organic molecules to smaller molecules and eventually to carbon dioxide, water and salts.
‚ECx‘ se rozumí koncentrace vyvolávající účinek spojená s x% odezvou.
“ECx” means the effect concentration associated with x% response.
‚Dlouhodobou nebezpečností‘ se pro klasifikační účely rozumí nebezpečnost, kterou představuje látka nebo směs z důvodu její chronické toxicity během dlouhodobé expozice ve vodním prostředí.
“long-term hazard” means for classification purposes the hazard of a substance or mixture caused by its chronic toxicity following long-term exposure in the aquatic environment.
‚Koncentrací bez pozorovaného účinku (No Observed Effect Concentration, NOEC)‘ se rozumí testovací koncentrace, jejíž hladina se nachází těsně pod hladinou nejnižší testované koncentrace se statisticky významným účinkem.
“no observed effect concentration (NOEC)” means the test concentration immediately below the lowest tested concentration with statistically significant adverse effect.
V porovnání s kontrolou nemá NOEC žádný statisticky významný nepříznivý účinek.
The NOEC has no statistically significant adverse effect compared to the control.
Nebezpečnost pro vodní prostředí se člení na
Hazardous to the aquatic environment is differentiated into:
akutní nebezpečnost pro vodní prostředí,
acute aquatic hazard,
dlouhodobou nebezpečnost pro vodní prostředí.
long-term aquatic hazard.
akutní toxicita pro vodní prostředí,
acute aquatic toxicity,
chronická toxicita pro vodní prostředí.
chronic aquatic toxicity,
možná nebo skutečná bioakumulace a
potential for or actual bioaccumulation, and
rozložitelnost (biotická nebo abiotická) organických chemických látek.
degradation (biotic or abiotic) for organic chemicals.
Obecně se údaje o toxicitě jak pro sladkovodní, tak pro mořské druhy považují za vhodné pro použití při klasifikaci, pokud jsou použité zkušební metody rovnocenné.
In general, both freshwater and marine species toxicity data are considered suitable for use in classification provided the test methods used are equivalent.
Viz také část 1 přílohy I nařízení (ES) č. 1272/2008.
See also Part 1 of Annex I to Regulation (EC) No 1272/2008.
Základem zjištění akutní (krátkodobé) a dlouhodobé nebezpečnosti je proto toxicita látky nebo směsi pro vodní prostředí, ačkoli to je případně pozměněno s přihlédnutím k dalším informacím o rozložitelnosti a bioakumulaci.
The basis, therefore, of the identification of acute (short-term) and long-term hazards is the aquatic toxicity of the substance or mixture, although this shall be modified by taking account of further information on the degradation and bioaccumulation behaviour, if appropriate.
Ačkoli systém klasifikace platí pro všechny látky a směsi, uznává se, že pro zvláštní případy (např. kovy) vydala Evropská agentura pro chemické látky pokyny.
While the classification system applies to all substances and mixtures, it is recognised that for special cases (e.g. metals) the European Chemicals Agency has issued guidance.
Systém klasifikace uznává, že vnitřní nebezpečnost pro vodní organismy představuje akutní i dlouhodobá nebezpečnost látky.
The system for classification recognises that the intrinsic hazard to aquatic organisms is represented by both the acute and long-term hazard of a substance.
Pro dlouhodobou nebezpečnost jsou definovány zvláštní kategorie nebezpečnosti, které představují odstupňování míry zjištěné nebezpečnosti.
For the long-term hazard, separate hazard categories are defined representing a gradation in the level of hazard identified.
Ke stanovení příslušné kategorie nebo kategorií nebezpečnosti se obvykle použijí nejnižší dostupné hodnoty toxicity mezi různými trofickými úrovněmi (ryby, korýši, řasy/vodní rostliny) a v jejich rámci.
The lowest of the available toxicity values between and within the different trophic levels (fish, crustacean, algae/aquatic plants) shall normally be used to define the appropriate hazard category(ies).
Základ systému klasifikace látek sestává z jedné klasifikační kategorie pro akutní nebezpečnost a tří klasifikačních kategorií pro dlouhodobou nebezpečnost.
The core classification system for substances consists of one acute hazard classification category and three long-term hazard classification categories.
Klasifikační kategorie pro akutní a dlouhodobou nebezpečnost jsou používány samostatně.
The acute and the long-term hazard classification categories are applied independently.
Kritéria pro zařazení látky do kategorie Akutní toxicita 1 jsou definována pouze na základě údajů o akutní toxicitě pro vodní prostředí (EC50 nebo LC50).
The criteria for classification of a substance in category Acute 1 are defined on the basis of acute aquatic toxicity data only (EC50 or LC50).
Kritéria pro zařazení látky do kategorie Chronická toxicita 1 až 3 vycházejí z víceúrovňového přístupu, podle kterého se jako první krok zjišťuje, zda dostupné informace odůvodní klasifikaci látky jako dlouhodobě nebezpečné. Neexistují-li vhodné údaje o chronické toxicitě, je následujícím krokem kombinace dvou typů informací, tj. údajů o akutní toxicitě pro vodní prostředí a údaje o osudu látky v prostředí (údaje o rozložitelnosti a bioakumulaci) (viz obr.
The criteria for classification of a substance into the categories Chronic 1 to 3 follow a tiered approach where the first step is to see if available information on chronic toxicity merits long-term hazard classification.
Obrázek 4.1.1
Figure 4.1.1
Kategorie látek představujících dlouhodobou nebezpečnost pro vodní prostředí
Categories for substances long-term hazardous to the aquatic environment
Jsou k dispozici adekvátní údaje o chronické toxicitě pro všechny tři trofické úrovně ?
Are there adequate chronic toxicity data available for all three trophic levels?
Klasifikujte podle kritérií uvedených v tabulce 4.1.0 písm. b) podbod i) nebo 4.1.0 písm.b) podbod ii) na základě informací o snadnosti odbourávání
Classify according to the criteria given in Table 4.1.0(b) (i) or 4.1.0(b)(ii) depending on information on rapid degradation
Jsou k dispozici adekvátní údaje o chronické toxicitě pro jednu nebo dvě trofické úrovně ?
Are there adequate chronic toxicity data available for one or two trophic levels?
Zhodnoťte:
Assess both:
podle kritérií uvedených v tabulce 4.1.0 písm. b) podbod i) nebo 4.1.0 písm. b) podbod ii) (na základě informací o snadnosti odbourávání), a
according to the criteria given in Table 4.1.0(b)(i) or 4.1.0(b)(ii) (depending on information on rapid degradation), and
(pokud jsou pro další trofickou úroveň / trofické úrovně dostupné údaje) podle kritérií uvedených v tabulce 4.1.0 písm. b) podbod iii),
(if for the other trophic level(s) adequate acute toxicity data are available) according to the criteria given in Table 4.1.0(b) (iii),
a klasifikujte podle nejpřísnějšího výsledku
and classify according to the most stringent outcome
Jsou k dispozici adekvátní údaje o akutní toxicitě ?
Are there adequate acute toxicity data available?
Klasifikujte podle kritérií uvedených v tabulce 4.1.0 písm. b) podbod iii)
Classify according to the criteria given in Table 4.1.0(b) (iii)
Systém rovněž zavádí klasifikaci ‚bezpečnostní síť‘ (na niž se odkazuje jako na kategorii Chronická toxicita 4), která se použije, jestliže dostupné údaje neumožňují klasifikaci do kategorie Akutní toxicita 1 nebo Chronická toxicita 1 až 3 podle formálních kritérií, nicméně existují určité důvody k obavám (viz příklad v tabulce 4.1.0).
The system also introduces a “safety net” classification (referred to as category Chronic 4) for use when the data available do not allow classification under the formal criteria for acute 1 or chronic 1 to 3 but there are nevertheless some grounds for concern (see example in Table 4.1.0).
Látky s akutní toxicitou významně nižší než 1 mg/l nebo chronickou toxicitou nižší než 0,1 mg/l (pokud nejsou snadno rozložitelné) a 0,01 mg/l (pokud jsou snadno rozložitelné) přispívají jako složky směsi k toxicitě této směsi i při nízké koncentraci a obvykle se jim přikládá větší váha, použije-li se při klasifikaci sumační metoda (viz poznámka 1 v tabulce 4.1.0 a bod 4.1.3.5.5).
Substances with acute toxicities below 1 mg/l or chronic toxicities below 0,1 mg/l (if non-rapidly degradable) and 0,01 mg/l (if rapidly degradable) contribute as components of a mixture to the toxicity of the mixture even at a low concentration and shall normally be given increased weight in applying the summation of classification approach (see note 1 of Table 4.1.0 and section 4.1.3.5.5).
Kritéria pro klasifikaci a zařazení látek do kategorií jako ‚nebezpečných pro vodní prostředí‘ jsou shrnuta v tabulce 4.1.0.
The criteria for classifying and categorising substances as “hazardous to the aquatic environment” are summarised in Table 4.1.0.
Kategorie Akutní toxicita 1: (poznámka 1)
Category Acute 1: (Note 1)
≤ 1 mg/l a/nebo
≤ 1 mg/l and/or
≤ 1 mg/l.
≤ 1 mg/l.
Nesnadno rozložitelné látky (viz poznámka 3), pro které jsou dostupná adekvátní data pro chronickou toxicitu ve vodním prostředí
Non-rapidly degradable substances (Note 3) for which there are adequate chronic toxicity data available
Kategorie Chronická toxicita 1: (poznámka 1)
Category Chronic 1: (Note 1)
Chronická NOEC nebo ECx (pro ryby)
Chronic NOEC or ECx (for fish)
≤ 0,1 mg/l.
≤ 0,1 mg/l and/or
Chronická NOEC nebo ECx (pro korýše)
Chronic NOEC or ECx (for crustacea)
Chronická NOEC nebo ECx (pro řasy a jiné vodní rostliny)
Chronic NOEC or ECx (for algae or other aquatic plants)
≤ 0,1 mg/l.
≤0,1 mg/l.
Kategorie Chronická toxicita 2:
Category Chronic 2:
> 0,1 až ≤ 1 mg/l a/nebo
> 0,1 to ≤ 1 mg/l and/or
> 0,1 až ≤ 1 mg/l.
> 0,1 to ≤ 1 mg/l.
Snadno rozložitelné látky (viz poznámka 3), pro které jsou dostupná adekvátní data pro chronickou toxicitu ve vodním prostředí
Rapidly degradable substances (Note 3) for which there are adequate chronic toxicity data available
≤ 0,01 mg/l a/nebo
≤ 0,01 mg/l and/or
> 0,01 až ≤ 0,1 mg/l a/nebo
> 0,01 to ≤ 0,1 mg/l and/or
> 0,01 až ≤ 0,1 mg/l.
> 0,01 to ≤ 0,1 mg/l.
Kategorie Chronická toxicita 3:
Category Chronic 3:
Látky, pro které nejsou dostupná adekvátní data pro chronickou toxicitu ve vodním prostředí
Substances for which adequate chronic toxicity data are not available
> 1 až ≤ 10 mg/l a/nebo
> 1 to ≤10 mg/l and/or
> 1 až ≤ 10 mg/l (poznámka 2)
> 1 to ≤10 mg/l (Note 2)
> 10 až ≤ 100 mg/l a/nebo
> 10 to ≤ 100 mg/l and/or
Klasifikace ‚bezpečnostní síť‘
“Safety net” classification
Kategorie Chronická toxicita 4:
Category Chronic 4
Patří sem například špatně rozpustné látky, u nichž nebyla zaznamenána akutní toxicita na úrovních až do rozpustnosti ve vodě (poznámka 4) a které nejsou snadno rozložitelné v souladu s bodem 4.1.2.9.5 a mají experimentálně stanovený faktor bioakumulace (BCF) ≥ 500 (nebo pokud neexistuje, log Kow ≥ 4) svědčící o potenciálu k bioakumulaci; ty se zařadí do této kategorie, pokud neexistují vědecké důkazy, které prokazují, že klasifikace není nezbytná.
This includes, for example, poorly soluble substances for which no acute toxicity is recorded at levels up to the water solubility (note 4), and which are not rapidly degradable in accordance with section 4.1.2.9.5 and have an experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, a log Kow ≥ 4), indicating a potential to bioaccumulate, which will be classified in this category unless other scientific evidence exists showing classification to be unnecessary.
K takovým důkazům patří chronická toxicita NOEC > rozpustnost ve vodě nebo > 1 mg/l, nebo jiný důkaz o rychlé rozložitelnosti v prostředí, než ten, který poskytuje jakákoli z metod vyjmenovaných v bodě 4.1.2.9.5.
Such evidence includes chronic toxicity NOECs > water solubility or > 1 mg/l, or other evidence of rapid degradation in the environment than the ones provided by any of the methods listed in section 4.1.2.9.5.
Při klasifikaci látek do kategorie Akutní toxicita 1 nebo do kategorie Chronická toxicita 1 je nezbytné zároveň uvést příslušný multiplikační faktor nebo faktory (viz tabulka 4.1.3).
When classifying substances as Acute Category 1 and/or Chronic Category 1 it is necessary at the same time to indicate the appropriate M-factor(s) (see Table 4.1.3).
Pokud nejsou k dispozici údaje o rozložitelnosti, ať už jsou stanoveny experimentálně nebo odhadem, měla by se látka považovat za látku, která není rychle rozložitelná.
When no useful data on degradability are available, either experimentally determined or estimated data, the substance should be regarded as not rapidly degradable.
‚Žádná akutní toxicita‘ se chápe tak, že L(E)C50 je vyšší než rozpustnost ve vodě.
“No acute toxicity” is taken to mean that the L(E)C50(s) is/are above the water solubility.
Akutní toxicita pro vodní prostředí se obvykle stanoví pomocí LC50 (96 hod., ryby), EC50 (48 hod., korýši) nebo EC50 (72 nebo 96 hod., řasy).
Acute aquatic toxicity is normally determined using a fish 96-hour LC50, a crustacea species 48-hour EC50 and/or an algal species 72- or 96-hour EC50.
Použijí se NOEC nebo ekvivalentní ECx (např. EC10).
The NOECs or other equivalent ECx (e.g. EC10) shall be used.
Mezi chronickou toxicitou a potenciálem bioakumulace je možné pozorovat určitou souvislost, protože toxicita souvisí se zatížením organismu.
Some relationships can be observed between chronic toxicity and bioaccumulation potential, as toxicity is related to the body burden.
Jeden způsob prokázání rychlé rozložitelnosti využívá screeningových testů pro biologickou rozložitelnost, které mají určit, zda je organická látka ‚snadno biologicky rozložitelná‘.
One way of demonstrating rapid degradation utilises the biodegradation screening tests designed to determine whether an organic substance is “readily biodegradable”.
Nejsou-li tyto údaje k dispozici, považuje se za známku rychlé rozložitelnosti poměr BOD(5 dnů)/COD ≥ 0,5).
Where such data are not available, a BOD(5 days)/COD ratio ≥ 0,5 is considered as indicative of rapid degradation.
Tedy látka, která projde tímto screeningovým testem, je považována za látku, u níž je pravděpodobné, že se ve vodním prostředí rozkládá ‚rychle‘, tedy že není pravděpodobné, že se jedná o stálou látku.
Thus, a substance which passes this screening test is considered likely to biodegrade “rapidly” in the aquatic environment, and is thus unlikely to be persistent.
Je-li rozložitelnost prokázána v reálných podmínkách z hlediska životního prostředí, je kritérium ‚rychlé rozložitelnosti‘ splněno.
Thus, if degradation is demonstrated under environmentally realistic conditions, then the criterion of “rapid degradability” is met.
je-li v 28denních studiích snadné rozložitelnosti dosaženo alespoň níže uvedených úrovní rozkladu:
if, in 28-day ready biodegradation studies, at least the following levels of degradation are achieved:
zkoušky na základě rozpuštěného organického uhlíku: 70 %,
tests based on dissolved organic carbon: 70 %;
Těchto úrovní biologické rozložitelnosti musí být dosaženo do 10 dnů od zahájení rozkladu, přičemž za tento bod se považuje doba, kdy bylo rozloženo 10 % látky, ledaže je látka identifikována jako látka UVCB nebo jako složitá látka, která se skládá z několika složek obdobné struktury.
These levels of biodegradation must be achieved within 10 days of the start of degradation which point is taken as the time when 10 % of the substance has been degraded, unless the substance is identified as an UVCB or as a complex, multi-constituent substance with structurally similar constituents.
V tom případě a při dostatečném odůvodnění se může podmínka 10 dnů zrušit a uplatní se minimální akceptovaná úroveň 28 dnů; nebo
In this case, and where there is sufficient justification, the 10-day window condition may be waived and the pass level applied at 28 days; or
v případech, kdy jsou k dispozici pouze údaje o BOD a COD, je-li poměr BOD5/COD ≥ 0,5, nebo
if, in those cases where only BOD and COD data are available, when the ratio of BOD5/COD is ≥ 0,5; or
jsou-li k dispozici jiné přesvědčivé vědecké důkazy, které prokazují, že se látka ve vodním prostředí může v období 28 dnů rozložit (bioticky nebo abioticky) až do úrovně > 70 %.
if other convincing scientific evidence is available to demonstrate that the substance can be degraded (biotically and/or abiotically) in the aquatic environment to a level > 70 % within a 28-day period.
Rovněž údaje o bioakumulaci je nutno používat opatrně (*).
Equally the use of bioaccumulation data shall be treated with care.
Špatně rozpustné anorganické sloučeniny a kovy mohou být ve vodním prostředí akutně nebo chronicky toxické v závislosti na vnitřní toxicitě biologicky dostupných anorganických druhů a na množství těchto druhů, které se začnou rozpouštět, a na rychlosti rozpouštění.
Poorly soluble inorganic compounds and metals may be acutely or chronically toxic in the aquatic environment depending on the intrinsic toxicity of the bioavailable inorganic species and the rate and amount of this species which enter solution.
Při rozhodnutí o klasifikaci musí být zohledněny všechny důkazy.
All evidence must be weighed in a classification decision.
Zvláště to platí pro kovy s hraničními výsledky, pokud jde o protokol přeměna/rozpouštění.
This would be especially true for metals showing borderline results in the Transformation/Dissolution Protocol.
Systém klasifikace směsí zahrnuje všechny kategorie klasifikace, které se používají pro látky, například kategorii Akutní toxicita 1 a kategorie Chronická toxicita 1 až 4.
The classification system for mixtures covers all classification categories which are used for substances, i.e. categories Acute 1 and Chronic 1 to 4.
‚Relevantními složkami‘ směsi se rozumějí ty, které jsou klasifikovány v ‚kategorii Akutní toxicita 1‘ nebo ‚kategorii Chronická toxicita 1‘ a které jsou přítomny v koncentraci 0,1 % hmotnostních nebo vyšší, a ty, které jsou klasifikovány v ‚kategorii Chronická toxicita 2‘, ‚kategorii Chronická toxicita 3‘ nebo ‚kategorii Chronická toxicita 4‘ a které jsou přítomny v koncentraci 1 % hmotnostní nebo vyšší, není-li důvod předpokládat (např. v případě vysoce toxických složek (viz bod 4.1.3.5.5.5)), že složka přítomná v nižší koncentraci může ještě být relevantní pro klasifikaci směsi s ohledem na nebezpečnost pro vodní prostředí.
The “relevant components” of a mixture are those which are classified “Acute 1”or “Chronic 1” and present in a concentration of 0,1 % (w/w) or greater, and those which are classified “Chronic 2”, “Chronic 3” or “Chronic 4” and present in a concentration of 1 % (w/w) or greater, unless there is a presumption (such as in the case of highly toxic components (see section 4.1.3.5.5.5)) that a component present in a lower concentration can still be relevant for classifying the mixture for aquatic environmental hazards.
Obecně se pro látky klasifikované v ‚kategorii Akutní toxicita 1‘ nebo ‚kategorii Chronická toxicita 1‘ bere v úvahu koncentrace (0,1/multiplikační faktor) %.
Generally, for substances classified as “Acute 1” or “Chronic 1” the concentration to be taken into account is (0,1/M) %.
(Vysvětlení multiplikačního faktoru viz bod 4.1.3.5.5.5).
(For explanation M-factor see section 4.1.3.5.5.5.)
klasifikaci na základě zkoušených směsí,
classification based on tested mixtures,
klasifikaci na základě zásad extrapolace,
classification based on bridging principles,
použití ‚součtu klasifikovaných složek‘ nebo ‚vzorce pro aditivitu‘.
the use of “summation of classified components” and/or an “additivity formula”.
Vícestupňový přístup ke klasifikaci směsí pokud jde o jejich akutní a dlouhodobou nebezpečnost pro vodní prostředí
Tiered approach to classification of mixtures for acute and long-term aquatic environmental hazards
Pro směs jako celek jsou k dispozici údaje ze zkoušky toxicity pro vodní prostředí
Aquatic toxicity test data available on the mixture as a whole
KLASIFIKACE pro
CLASSIFY
akutní/dlouhodobou nebezpečnost pro vodní prostředí (viz 4.1.3.3)
for acute/long-term aquatic hazard (see 4.1.3.3)
Použít zásady extrapolace (viz 4.1.3.4)
Apply bridging principles (see 4.1.3.4.)
akutní/dlouhodobou nebezpečnostpro vodní prostředí
for acute/long-term aquatic hazard
Použít sumační metodu (viz 4.1.3.5.5) pomocí:
Apply summation method (see 4.1.3.5.5) using:
• procentního podílu všech složek klasifikovaných v kategorii „Chronická toxicita“
• Percentage of all components classified as ‘Chronic’
• procentního podílu všech složek klasifikovaných v kategorii „Akutní toxicita“
• Percentage of components classified as ‘Acute’
• procentního podílu složek s údaji o akutní nebo chronické toxicitě: použít vzorec pro aditivitu (viz 4.1.3.5.2) a převést odvozenou L(E)C50 nebo EqNOECm na příslušnou kategorii „Akutní toxicita“ nebo „Chronická toxicita“
• Percentage of components with acute or chronic toxicity data: apply additivity formulas (see 4.1.3.5.2) and convert the derived L(E)C50 or EqNOECm to the appropriate ‘Acute’ or ‘Chronic’ category
Použít dostupné údaje o nebezpečnosti od známých složek
Use available hazard data of known components
Použít sumační metodu a/nebo vzorec pro aditivitu (viz 4.1.3.5) a použít 4.1.3.6
Apply summation method and/or additivity formula (see 4.1.3.5) and apply 4.1.3.6
Klasifikace směsí, jsou-li údaje o toxicitě k dispozici pro celou směs
Classification of mixtures when toxicity data are available for the complete mixture
Byla-li směs jako celek podrobena zkoušce za účelem zjištění její toxicity pro vodní prostředí, je možné tuto informaci použít při klasifikaci směsi podle kritérií, které byly pro látky dohodnuty.
When the mixture as a whole has been tested to determine its aquatic toxicity, this information can be used for classifying the mixture according to the criteria that have been agreed for substances.
Klasifikace je normálně založena na údajích pro ryby, korýše a řasy/rostliny (viz body 4.1.2.7.1 a 4.1.2.7.2).
The classification is normally based on the data for fish, crustacea and algae/plants (see sections 4.1.2.7.1 and 4.1.2.7.2).