natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Společnost ABN AMRO N udržovala každoročně tranši první ztráty ve výši 20 bazických bodů (vypočteno jako procento počáteční hodnoty portfolia).
Each year, ABN AMRO N kept a first loss tranche of 20 basis points (calculated as a percentage of the initial portfolio value).
Společnosti ABN AMRO N zůstal vertikální podíl ve výši 5 % zbývajících rizik.
ABN AMRO N kept a vertical slice of 5 % of the remaining risk.
Cena nástroje týkajícího se zajištění úvěrových rizik by se neupravila ani tehdy, až společnost ABN AMRO N plně přijme kapitálové požadavky rámce Basilej II, třebaže účinek nástroje k snížení kapitálových požadavků by pak byl podstatně nižší.
The pricing of the credit protection instrument would not be adjusted once ABN AMRO N fully adopted Basel II capital requirments, even though the capital relief effect of the CRI would then be substantially smaller.
Smlouva o swapu úvěrového selhání měla v zásadě sedmiletou dobu platnosti, společnost ABN AMRO N však měla možnost smlouvu vypovědět, což jí umožňovalo smlouvu ukončit k několika předem stanoveným referenčním datům (například říjen 2010, leden 2011 a leden 2012) [57].
In principle, the CDS-contract had a maturity of 7 years, but ABN AMRO N had call options enabling it to terminate the contract on a number of pre-determined reference dates (for example October 2010, January 2011 and January 2012) [57].
Podle dohody akcionářů konsorcia měli tři partneři konsorcia zajistit, aby společnost ABN AMRO Z měla i nadále dostatek kapitálu.
Under the CSA, the three consortium partners had to ensure that ABN AMRO Z remained sufficiently capitalised.
V této souvislosti měl nizozemský stát přispět částkou ve výši 2,2 miliard EUR k pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z. Cílem nástroje k snížení kapitálových požadavků bylo umožnit společnosti ABN AMRO N, aby se podílela na tomto příspěvku ve výši 2,2 miliardy EUR určeném pro společnost ABN AMRO Z.
In that context, the Dutch State had to contribute EUR 2,2 billion to the ABN AMRO Z capital shortfall. The aim of the CRI was to allow ABN AMRO N to make part of that EUR 2,2 billion contribution to ABN AMRO Z.
Nizozemský stát upřednostnil neobvyklé řešení v podobě nástroje k snížení kapitálových požadavků oproti tradičnímu navýšení kapitálu, jelikož před rozdělením nemohl ve společnosti ABN AMRO Bank odlišit účelově vázané kapitálové příspěvky (ring-fencing).
The Dutch State preferred the unconventional CRI-solution over a traditional capital increase since, prior to the separation, it could not ring-fence capital contributions in ABN AMRO Bank.
Jinými slovy, jelikož společnost ABN AMRO N nebyla samostatným právním subjektem, mohli by vklad kapitálu do společnosti ABN AMRO Bank využít rovněž další dva členové konsorcia.
In other words, since ABN AMRO N was not a separate legal entity, a capital injection in ABN AMRO Bank could also have benefited the other two consortium members.
Toto jednání by mohlo mít vážné důsledky zejména v případě více zátěžových scénářů.
That course of action could have had severe implications especially in scenarios of increased distress.
Když došlo k rozdělení, stala se společnost ABN AMRO N samostatným právním subjektem (nová ABN AMRO Bank).
When the separation took place, ABN AMRO N became a separate legal entity (the new ABN AMRO Bank).
Nizozemský stát nesl podle dohody akcionářů konsorcia i nadále odpovědnost za pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z ve výši 2,2 miliardy EUR. Nizozemský stát se rozhodl, že by společnost ABN AMRO N měla využít hotovost z nástrojů v podobě povinně převoditelných cenných papírů (opatření B3, nakolik souviselo s obezřetnostním rozpětím ve výši 500 milionů EUR, a částka ve výši 1,2 miliardy EUR z opatření B5) s cílem vložit do společnosti ABN AMRO Z částku ve výši 1,7 miliardy EUR, a současně v nové ABN AMRO Bank zachoval nástroj k snížení kapitálových požadavků k pokrytí obezřetnostního rozpětí ve výši 500 milionů EUR a nákladů na integraci ve výši 1,2 miliardy EUR.
The Dutch State continued to bear the responsibility under the CSA to fill the EUR 2,2 billion capital shortage of ABN AMRO Z. The Dutch State decided that ABN AMRO N should use cash from MCS-instruments (namely Measure B3 insofar as it related to the prudential margin of EUR 500 million and EUR 1,2 billion of Measure B5) to inject EUR 1,7 billion in ABN AMRO Z, while it kept the CRI in place in the new ABN AMRO Bank to cover the prudential margin of EUR 500 million and the integration costs of EUR 1,2 billion.
Povinně převoditelný cenný papír k částečnému pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z (opatření B1, 500 milionů EUR)
Mandatory Convertible Security to cover part of the of ABN AMRO Z capital shortfall (Measure B1, EUR 500 million)
Jelikož nástroj k snížení kapitálových požadavků nepostačoval k úplnému pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z ve výši 2,2 miliardy EUR, poskytl nizozemský stát společnosti ABN AMRO Bank další kapitál prostřednictvím povinně převoditelného cenného papíru.
Since the CRI did not suffice to cover the entire EUR 2,2 billion capital shortfall of ABN AMRO Z, the Dutch State provided extra capital to ABN AMRO Bank via an MCS.
K přeměně došlo v nominální hodnotě [59].
The conversion took place at nominal value [59].
Toto opatření společnosti ABN AMRO II (přejmenované na ABN AMRO Bank) umožnilo poskytnout společnosti ABN AMRO Z částku ve výši 500 milionů EUR.
The measure allowed ABN AMRO II (renamed ABN AMRO Bank) to contribute EUR 500 million to ABN AMRO Z.
Povinně převoditelné cenné papíry k uhrazení nákladů na rozdělení (opatření B2 a B3, celkem 1,08 miliardy EUR)
Mandatory Convertible Security to cover separation costs (Measures B2 and B3, EUR 1,08 billion in total)
K uhrazení nákladů souvisejících s oddělením společnosti ABN AMRO N od ABN AMRO Bank upsal nizozemský stát další povinně převoditelné cenné papíry.
In order to cover costs related to the separation of ABN AMRO N from ABN AMRO Bank, the Dutch State subscribed to additional MCS.
První tranše ve výši přibližně 300 milionů EUR (opatření B2) byla oznámena v červenci 2009 a zbytek (konkrétně 780 milionů EUR) byl oznámen v lednu 2010 (opatření B3).
A first tranche of roughly EUR 300 million (Measure B2) was notified in July 2009, with the remainder (namely EUR 780 million) notified in January 2010 (Measure B3).
Celková částka ve výši 1,08 miliardy EUR (tj. opatření B2 a B3 společně) byla zapotřebí k uhrazení těchto nákladů:
The full amount of EUR 1,08 billion (namely Measures B2 and B3 together) was needed to cover the following costs:
náležitě vymezené náklady na rozdělení ve výši 480 milionů EUR;
EUR 480 million of well-defined separation costs;
náklady na vytvoření oddělení peněžního trhu ve výši 90 milionů EUR a
EUR 90 million to set up a money market desk; and
částka ve výši 500 milionů EUR k zajištění obezřetnostního rozpětí.
EUR 500 million to provide for a prudential margin.
Nizozemský stát poskytl další rozpis nákladů na rozdělení ve výši 480 milionů EUR. Tyto náklady souvisely s křížovými závazky ([0 – 200] milionů EUR), přidělením rizik ([0 – 200] milionů EUR), odkupem směnek souvisejících se sekuritizací ([0 – 200] milionů EUR), převodem tržních rizik zákazníků společnosti ABN AMRO N spojených s obchodováním ze společnosti ABN AMRO R ([0 – 200] milionů EUR), ukončením nástroje k snížení kapitálových požadavků ([0 – 200] milion EUR) a ostatními náklady spojenými s rozdělením a likvidací ([0 – 300] milionů EUR).
The Dutch State provided a further breakdown of the separation costs of EUR 480 million. They related to cross liabilities exposure (EUR [0 - 200] million), unwinding of risk allocation letters (EUR [0 - 200] million), repurchase of securitisation notes (EUR [0 - 200] million), the transfer from ABN AMRO R of trading-related market risk of ABN AMRO N customers (EUR [0 - 200] million), discontinuation of capital relief instruments (EUR [0 - 200] million) and sundry separation and unwinding costs (EUR [0 - 300] million).
Po oddělení od mateřské společnosti ABN AMRO Bank potřebovala společnost ABN AMRO II zřídit vlastní oddělení peněžního trhu, což stálo 90 milionů EUR.
After the separation from its parent company ABN AMRO Bank, ABN AMRO II needed to set up a money market desk on its own, which cost EUR 90 million.
Nizozemský stát mimoto vložil další kapitál ve výši 500 milionů EUR s cílem zajistit, aby společnost ABN AMRO N mohla působit v určitém rozpětí nad minimálními kapitálovými požadavky.
Finally, the Dutch State injected another EUR 500 million in capital to ensure that ABN AMRO N could operate with some margin above the minimum regulatory requirements.
Povinně převoditelný cenný papír k pokrytí nedostatku kapitálu v důsledku prodeje New HBU (opatření B4, 300 milionů EUR)
Mandatory Convertible Security to cover capital shortfall due to sale of New HBU (Measure B4, EUR 300 million)
Společnosti FBN a ABN AMRO N se mohly spojit teprve po odstranění problémů vyplývajících ze spojení, jež byly uvedeny v rozhodnutí o spojení.
FBN and ABN AMRO N could only merge once the concentration issues identified in the Merger Decision were resolved.
Nizozemský stát proto rozhodl o prodeji New HBU a IFN společnosti Deutsche Bank.
Therefore, the Dutch State decided to sell New HBU and IFN to Deutsche Bank.
Tato transakce však vedla k dodatečné potřebě kapitálu ve výši 470 milionů EUR, kterou nemohla v plné výši pokrýt společnost ABN AMRO N sama.
That transaction resulted however in an additional capital need of EUR 470 million, which ABN AMRO N could not deal with entirely on its own.
Nizozemský stát se rozhodl pomoci a vložil částku ve výši 300 milionů EUR v podobě povinně převoditelného cenného papíru [60].
The Dutch State decided to help and injected EUR 300 million in the form of MCS [60].
Povinně převoditelný cenný papír k uhrazení nákladů na integraci (opatření B5, 1,2 miliardy EUR)
Mandatory Convertible Security to cover integration costs (Measure B5, EUR 1,2 billion)
Aby bylo možno provést spojení, musely společnosti ABN AMRO N a FBN (a po spojení skupina ABN AMRO) uhradit počáteční náklady na integraci ve výši 1,2 miliardy EUR (po zdanění) související s náklady na propuštění zaměstnanců pro nadbytečnost, integraci platforem IKT a restrukturalizaci sítě poboček.
To implement the merger, ABN AMRO N and FBN (and after the merger ABN AMRO Group) had to pay for upfront integration costs of EUR 1,2 billion (after tax), related to redundancy costs, the integration of ICT platforms and the restructuring of the branch network.
Jelikož společnosti ABN AMRO N a FBN nebyly schopny financovat tyto náklady samy, rozhodl se nizozemský stát vložit kapitál v podobě povinně převoditelného cenného papíru [61].
Since ABN AMRO N and FBN were not able to finance those costs themselves, the Dutch State decided to inject capital in the form of MCS [61].
Přeměna hybridního kapitálu Tier 2 společnosti FBN na základní kapitálovou složku Tier 1 (opatření C, 1,35 miliard EUR)
Conversion of FBN Tier 2 hybrid capital into core Tier 1 capital (Measure C, EUR 1,35 billion)
Společnost FBN musela zvýšit svůj kapitál Tier 1 poté, co DNB [62] oznámil nedostatek kapitálu Tier 1 ve výši přibližně 1,26 miliardy EUR. Po oddělení od své mateřské společnosti Fortis SA/NV musela společnost FBN vynaložit rovněž částku ve výši 90 milionů EUR na uhrazení nákladů souvisejících se zřízením oddělení finanční správy, modely založenými na požadavcích rámce Basilej, licencemi a poradenskými službami.
FBN was obliged to increase its Tier 1 capital after the DNB [62] had indicated that there was a Tier 1 capital shortage of approximately EUR 1,26 billion. After the separation from its parent company Fortis SA/NV, FBN also had to spend EUR 90 million to cover costs related to the set up of a treasury desk, Basel-related models, licenses and consultancy services.
Platební povinnosti vůči ostatním členům konsorcia (opatření D, 740 milionů EUR)
Payment obligations towards other consortium members (Measure D, EUR 740 million)
Když členové konsorcia v roce 2007 sjednávali akvizici společnosti ABN AMRO Holding, uvědomovali si, že v té době nejsou ještě známy všechny skutečnosti.
When the consortium members negotiated the acquisition of ABN AMRO Holding in 2007, they realised that not all facts were already known at the time.
Dohoda akcionářů konsorcia proto obsahovala řadu obecných zásad týkajících se splnění určitých platebních povinností, které vzniknou teprve během procesu rozdělování.
Therefore, the CSA contained a number of general principles to settle certain payment obligations, which would only become apparent during the separation process.
Přesné částky vyplynuly z jednání, jichž se účastnil nizozemský stát (a před ním společnost Fortis SA/NV).
The exact amounts result from a negotiating process in which the Dutch State (and Fortis SA/NV before it) participated.
Celková částka ve výši 740 milionů EUR souvisí s:
The total amount of EUR 740 million relates to:
Tento odliv hotovosti je částečně vyrovnán skutečností, že nizozemský stát obdržel od ostatních členů konsorcia […] v souvislosti s uvízlými náklady.
Those cash outflows are partly compensated by the fact that the Dutch State received […] from the other consortium members related to stranded costs.
Tyto platby pro ostatní členy konsorcia (konkrétně 740 milionů EUR) byly vyplaceny v hotovosti, částečně přímo ostatním členům konsorcia a částečně společnosti ABN AMRO Bank (nyní RBS NV).
The balance of the payment obligations in respect of other consortium members (namely EUR 740 million) was paid in cash, in part directly to the other consortium members and in part to ABN AMRO Bank (now RBS NV).
Křížové závazky (opatření E, 950 milionů EUR)
Cross liabilities (Measure E, EUR 950 million)
I po odprodeji New HBU budou společnosti ABN AMRO Bank (nyní RBS NV) a ABN AMRO II (nebo její právní nástupci) nadále odpovědné vůči věřitelům New HBU, pokud New HBU nebude moci plnit své povinnosti vůči vlastním věřitelům.
Even after the divestment of New HBU, ABN AMRO Bank (now RBS NV) and ABN AMRO II (or its legal successors) will remain liable towards creditors of New HBU if New HBU is unable to meet its obligations towards its own creditors.
Obdobně bude New HBU čelit křížovým závazkům vůči věřitelům společností ABN AMRO Bank a ABN AMRO II.
Likewise New HBU will face cross liabilities towards creditors of ABN AMRO Bank and ABN AMRO II.
Jelikož křížové závazky měly původ v prodeji New HBU vyplývajícím z rozhodnutí společnosti ABN AMRO II a jejích akcionářů, bylo rovněž jejich odpovědností nalézt řešení.
Since the cross liabilities were rooted in the sale of New HBU which resulted from a decision of ABN AMRO II and its shareholders, it was also their responsibility to find a solution.
Navrhované řešení znamenalo, že se nizozemský stát a Deutsche Bank (tj. kupec New HBU) dohodly na tom, že se New HBU a ABN AMRO II vzájemně odškodní za tyto křížové závazky tím, že si vzájemně poskytnou zajištění s cílem snížit kapitálové požadavky stanovené v právních předpisech na požadovaných 20 %.
The proposed solution implied that the Dutch State and Deutsche Bank (namely the purchaser of New HBU) agreed that new HBU and ABN AMRO II would indemnify each other for those cross liabilities by providing each other collateral, so as to reduce the induced regulatory capital requirements to a desired 20 %.
V důsledku této dohody musela společnost ABN AMRO II poskytnout zajištění New HBU ve výši 950 milionů EUR (postupně se snižující s tím, jak podkladové závazky nabudou splatnosti) za závazky New HBU vůči společnostem ABN AMRO II a ABN AMRO Bank (nyní RBS NV).
As a result of that agreement, ABN AMRO II had to provide collateral to New HBU for an amount up to EUR 950 million (declining over time as underlying liabilities mature) for the liabilities of New HBU towards ABN AMRO II and towards ABN AMRO Bank (now RBS NV).
Jelikož společnost ABN AMRO II neměla prostředky na poskytnutí potřebného zajištění za závazky vůči společnosti ABN AMRO Bank (nyní RBS NV), poskytl stát protizávazek odškodnění v podobě záruky za dluh společnosti ABN AMRO Bank (nyní RBS NV).
Since ABN AMRO II did not have the means to provide the collateral needed in respect of the liability towards ABN AMRO Bank (now RBS NV), the State provided a counter-indemnity in the form of a guarantee on the debt of ABN AMRO Bank (now RBS NV).
Nizozemský stát toto riziko ocenil tak, jako kdyby se jednalo o státní záruku za podřízený dluh společnosti ABN AMRO Bank (nyní RBS NV).
The Dutch State priced that risk as if it was a State guarantee on ABN AMRO Bank (now RBS NV) subordinated debt.
Cena (založená na doporučení Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) o stanovení cen za rekapitalizaci [64]) byla stanovena ve výši 200 bazických bodů s připočtením průměrného rozpětí swapu úvěrového selhání [65].
The pricing – based on the European Central Bank (‘ECB’) Recapitalisation Recommendation [64]– was set at 200 basis points plus the median CDS-spread [65].
V tabulce č. 4 jsou shrnuta opatření, která jsou posouzena v tomto rozhodnutí.
Table 4 summarises the measures assessed in this Decision.
Opatření A bylo konkrétně od tohoto dne používáno k dosažení cílů opatření B3 (pokud jde o obezřetnostní rozpětí) a opatření B5 a naopak.
More specifically, Measure A was used from that date on for the objectives of Measure B3 (insofar as it concerns the prudential margin) and Measure B5 and vice versa.
Opatření státní podpory
State support measures
Výše
Size
(v miliardách EUR)
(in EUR billion)
Právní subjekt, jemuž je opatření určeno
Legal entity to which the measure is granted
Krátkodobé financování
ST funding
Dlouhodobé financování
LT funding
FBN (za účelem splátky pro společnost Fortis Bank SA/NV)
FBN (to allow repayment to Fortis Bank SA/NV)
Nabytí ABN AMRO N
Acquisition of ABN AMRO N
FBN (kupní cena uhrazena tak, že bylo upuštěno od vymáhání pohledávky)
FBN (purchase price paid by waiving debt)
Kapitálová opatření, která byla oznámena v červenci 2009 a provedena v období červenec/srpen 2009
Capital measures notified in July 2009 and implemented in July/August 2009
Nástroj k snížení kapitálových požadavků
Capital relief instrument
Swap úvěrového selhání – zajištění úvěrových rizik portfolia ve výši 34,5 miliardy EUR (s účinkem v podobě snížení kapitálových požadavků o 1,7 miliardy EUR)
CDS-protection on a EUR 34,5 billion portfolio (having a capital relief effect of EUR 1,7 billion)
Pokrytí nedostatku kapitálu ve společnosti ABN AMRO Z
Filling the capital shortage of ABN AMRO Z
ABN AMRO Bank (nyní RBS NV) a ke dni rozdělení převod na ABN AMRO II (nyní ABN AMRO Bank)
ABN AMRO Bank (now RBS NV) and moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank) on separation date
Opatření B1
Measure B1
Opatření B2
Measure B2
První tranše nákladů na rozdělení
First tranche of separation costs
ABN AMRO Bank NV (nyní RBS NV) a ke dni rozdělení převod na ABN AMRO II (nyní ABN AMRO Bank)
ABN AMRO Bank NV (now RBS NV) and moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank on separation)
Další kapitálová opatření, která byla oznámena v lednu 2010
Additional capital measures notified in January 2010
Opatření B3
Measure B3
Druhá tranše nákladů na rozdělení a obezřetnostní rozpětí ve výši 0,5 miliardy EUR
Second tranche of separation costs and prudential margin of EUR 0,5 billion
967 milionů EUR uhrazených společnosti ABN AMRO Bank (nyní RBS NV) a poté ke dni rozdělení převedených na ABN AMRO II (nyní ABN AMRO Bank), zbytek zaplacen přímo společnosti ABN AMRO II
EUR 967 million paid to ABN AMRO Bank (now RBS NV) and then moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank) on separation, the remainder directly paid to ABN AMRO II
Opatření B4
Measure B4
Dopad prodeje New HBU na kapitál
Capital impact from sale of new HBU
Opatření B5
Measure B5
Náklady na integraci
Integration costs
Přeměna kapitálu Tier 2 na vlastní kapitál
Exchange Tier 2 into common equity
Nedostatek kapitálu Tier 1 na úrovni společnosti FBN
Tier 1 shortage at the level of FBN
Opatření D
Measure D
Platba v hotovosti partnerům v konsorciu
Cash payment to consortium partners
Platební povinnosti vyplývající z dohody akcionářů konsorcia
Payment obligations resulting from the CSA
Ostatní partneři v konsorciu/ABN AMRO Bank (nyní RBS NV)
Other consortium partners/ABN AMRO Bank (now RBS NV)
Opatření E
Measure E
Záruka za závazky ve výši 950 milionů EUR
Guarantee on liabilities of EUR 950 million
Křížové závazky vyplývající z prodeje New HBU
Cross liabilities resulting from sale of new HBU
ABN AMRO II (nyní ABN AMRO Bank)
ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank)
DŮVODY ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
GROUNDS TO OPEN
Důvody zahájení řízení v rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009
Grounds to open in the Decision of 8 April 2009
V rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 zahájila Komise řízení, jelikož měla důvod se domnívat, že opatření Y1, Y2 a Z [66] představovala státní podporu pro společnosti FBN a ABN AMRO N. Komise měla za to, že tato opatření společnostem FBN a ABN AMRO N umožnila setrvat na trhu a pokračovat v činnosti.
In the Decision of 8 April 2009, the Commission opened proceedings because it had grounds to believe that Measures Y1, Y2 and Z [66] represented State aid in favour of FBN and ABN AMRO N. The Commission believed that those measures allowed FBN and ABN AMRO N to stay on the market and pursue their activities.
Měla důvod se domnívat, že tato opatření poskytla společnostem FBN a ABN AMRO N selektivní výhodu.
It had reasons to believe that those measures were selectively advantageous to FBN and ABN AMRO N.
V 29. a 30. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 Komise uvedla, že opatření X, Y1 a Y2 jsou součástí téže kupní smlouvy, jejímž cílem bylo oddělit společnost FBN od zbytku společnosti Fortis SA/NV.
In recitals 29 and 30 of the Decision of 8 April 2009, the Commission noted that Measures X, Y1 and Y2 were part of the same sale contract, which aimed at separating FBN from the rest of the Fortis SA/NV.
Rozhodnutí ze dne 3. prosince 2008 již obsahovalo závěr, že uzavřením této smlouvy dne 3. října 2008 nejednal nizozemský stát jako běžný investor v tržním hospodářství.
The Decision of 3 December 2008 already concluded that by entering in that contract on 3 October 2008, the Dutch State had not acted as a normal investor in a market economy.
V 33. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 Komise uvedla, že opatření Y1 je pro společnost FBN zjevně výhodné, poněvadž ta obdržela částku financování, jež by nemohla získat na trzích, jelikož na trzích panoval v té době naprostý chaos.
In recital 33 of the Decision of 8 April 2009, the Commission argued that Measure Y1 was apparently advantageous to FBN as it had received an amount of funding, which it could not have found on the markets, the markets being at the time in complete disarray.
Vzhledem k této mimořádné situaci na trhu měla Komise rovněž pochybnosti, zda by úrokové sazby, které požadoval nizozemský stát, byly přijatelné pro soukromého investora.
Keeping in mind those extreme market circumstances, the Commission also doubted that the interest rates required by the Dutch State would have been acceptable to a private investor.
Komise rovněž uvedla, že výhodu pro společnost FBN představovala i solidnost nového poskytovatele finančních prostředků.
The Commission also noted that the solidity of its new funding provider seemed advantageous to FBN.
Společnost FBN již nebyla závislá na společnosti v problémech s omezenou likviditou, jako byla společnost Fortis SA/NV, nýbrž obdržela financování od nizozemského státu.
FBN was no longer dependent on a liquidity-constrained company in distress like Fortis SA/NV but received its funding from the Dutch State.
Komise měla pochybnosti, zda je opatření Y1 slučitelné se sdělením Komise – Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí (dále jen „sdělení o bankovnictví“) [67], jelikož nebylo přiměřené ani omezené na nezbytné minimum.
The Commission doubted that Measure Y1 was compatible with the Communication from the Commission – The application of State aid rules to measures taken in relation to financial institutions in the context of the current global financial crisis (the ‘Banking Communication’) [67] as it was neither proportional nor limited to the minimum necessary.