natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na základě čl. 51 odst. 1 zákona o DPH je plátcem daně osoba, která provádí zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služeb, k němuž dochází v Belgii.
In accordance with Article 51(1) of the VAT Code tax is payable by the taxable person carrying out the supply of taxable goods or services that takes place in Belgium.
Článek 39 odst. 1 zákona o DPH počítá se systémem osvobození od DPH použitelným na vývoz zboží a stanoví, že „od daně jsou osvobozena: 1) dodání zboží odesílaná nebo přepravovaná prodávajícím nebo jeho jménem mimo území Společenství, 2) dodání zboží odesílaná nebo přepravovaná pořizovatelem, jenž není usazen v Belgii, nebo jeho jménem mimo území Společenství (…).“
Article 39(1) of the VAT Code lays down VAT exemptions for exports of goods; it states: ‘The following are exempt from tax: 1. the supply of goods dispatched or transported to a destination outside the Community by or on behalf of the vendor; 2. the supply of goods dispatched or transported to a destination outside the Community by or on behalf of the purchaser, who is not established in Belgium …’
V souladu s čl. 39 odst. 3 zákona o DPH stanovil v belgickém právu královský výnos č. 18 ze dne 29. prosince 1992 (dále jen „královský výnos č. 18“) podmínky osvobození při vývozu zboží z Belgie mimo území Společenství [7].
In accordance with Article 39(3) of the VAT Code, Royal Decree No 18 of 29 December 1992 lays down the conditions in Belgian law for exempting exports of goods from Belgium to destinations outside the Community [7].
Dodání uvnitř Společenství
Intra-Community supplies
Článek 39 bis zákona o DPH počítá od 1. ledna 1993 s následujícím: „Od daně jsou osvobozena: 1) dodání zboží, které bylo odesláno nebo přepraveno prodávajícím (…), pořizovatelem nebo jejich jménem z Belgie avšak uvnitř Společenství, a uskutečněná pro jinou osobu povinnou k dani nebo právnickou osobu nepovinnou k dani, která jedná jako taková, v jiném členském státě a jenž jsou povinny zdanit svá pořízení zboží uvnitř Společenství (…).“
Article 39 bis of the VAT Code provides from 1 January 1993: ‘The following are exempt from tax: 1. supplies of goods dispatched or transported to destinations outside Belgium, but within the Community, by or on behalf of the vendor … or the person acquiring the goods for another taxable person or non-taxable natural person acting as such in another Member State who is liable for tax on his intra-Community acquisitions of goods …’
Belgické daňové předpisy ukládají několik podmínek ohledně důkazu, který je nutno předložit k prokázání správného uplatnění osvobození podle článku 39 bis zákona o DPH.
Belgian tax law lays down several conditions regarding the proof that has to be furnished to ensure correct application of the exemption provided for in Article 39 bis of the VAT Code.
Článek 1 královského výnosu č. 52 ze dne 29. prosince 1992 (dále jen „královský výnos č. 52“) stanoví, že „osvobození od daně podle článku 39 bis zákona o DPH jsou podmíněna existencí důkazu, že zboží bylo odesláno nebo přepraveno z Belgie, avšak uvnitř Společenství“.
Article 1 of Royal Decree No 52 of 29 December 1992 states: ‘The tax exemptions provided for in Article 39 bis of the Code are subject to proof that the goods were dispatched or transported outside Belgium but within the Community’.
Článek 2 královského výnosu č. 52 pak upřesňuje, že toto osvobození „je kromě toho podmíněno existencí důkazu, že dodání bylo uskutečněno pro osobu povinnou k dani… identifikovanou pro účely DPH v jiném členském státě“.
Article 2 of Royal Decree No 52 specifies that the exemption is ‘also subject to proof that the supply is carried out for a taxable person … registered for VAT in another Member State.’
Článek 3 odst. 1 královského výnosu č. 52 k tomu stanoví, že „prodávající musí mít neustále k dispozici všechny dokumenty prokazující uskutečnění odeslání nebo přepravy zboží…“. V tomto ohledu výtah z tiskové zprávy zveřejněný v belgickém věstníku Le Moniteur belge č. 36 dne 20. února 1993 upozorňuje daňové poplatníky na skutečnost, že „přeprava musí být provedena prodávajícím, pořizovatelem nebo jejich jménem.
In addition, the first subparagraph of Article 3 of Royal Decree No 52 provides: ‘The vendor must at all times be in possession of all documents proving that the dispatch or transport of the goods has actually taken place …’ In this connection, the extract from a press release published in Moniteur belge No 36 of 20 February 1993 informs taxpayers that ‘transport must be carried out by or on behalf of the vendor or the person acquiring the goods.
To znamená, že přeprava uskutečněná následujícím zákazníkem nebo jeho jménem (například při řetězových prodejích, kdy přepravu zajišťuje konečný zákazník) neumožňuje osvobodit od daně dodání, která předcházejí dodání tomuto poslednímu zákazníkovi“.
Consequently, if transport is carried out by or on behalf of a subsequent customer (e.g. in chain transactions where the transport is carried out by the final customer), supplies before the supply to the final customer may not be exempted’.
Aby osobě povinné k dani vznikl nárok na osvobození od daně v rámci dodání zboží uvnitř Společenství, musí tato osoba mimo jiné prokázat, že přeprava byla uskutečněna prodávajícím, pořizovatelem nebo jejich jménem [8].
In order to qualify for an exemption for intra-Community supply, the taxable person must therefore prove, inter alia, that the transport was carried out by or on behalf of either the vendor or the person acquiring the goods [8].
V případě nedodržení podmínek stanovených pro použití osvobození podle článků 39 a 39 bis zákona o DPH se dodání zboží stává zdanitelným v Belgii a dluh vzniká pouhým vznikem transakce [9].
If the conditions for the application of the exemptions laid down in Articles 39 and 39 bis of the VAT Code are not fulfilled, the supply of the goods becomes taxable in Belgium and the debt is incurred as a result of the mere existence of the transaction [9].
Na základě použití zásady fair play vůči osobě povinné k dani belgická daňová správa přesto uznává použití osvobození podle těchto článků v případech, kdy osoba povinná k dani není schopna předložit všechny důkazy o tom, že byly splněny podmínky osvobození, pokud má správní orgán sám tyto důkazy k dispozici, např. v rámci vzájemné pomoci s ostatními členskými státy nebo třetími zeměmi.
In the interests of fairness towards the taxable person, the Belgian tax authorities nevertheless agree to grant an exemption under these articles to a taxable person who is not able to provide all the proof necessary to show that the conditions for exemption have been met if they themselves are in possession of such proof, for example within the framework of mutual assistance from other Member States or third countries.
Zdanění založené na skutkovém stavu
Taxation based on actual facts
Podle ustálené judikatury belgického kasačního soudu musí být daň (včetně DPH) vyměřena podle skutkového stavu [10].
According to the established case law of the Belgian Court of Cassation, tax (including VAT) must be established on the basis of the actual facts [10].
Při použití této zásady musí správa vyměřit daň ne na základě zdánlivého úkonu v podobě uváděné daňovým poplatníkem, ale na základě skutečného úkonu (vyplývajícího ze skutečného úmyslu dotčených stran).
In applying this principle, the authorities are therefore required to impose tax, not on the basis of the apparent existence of an act as presented by the taxpayer, but on the basis of the actual existence of an act (resulting from the actual intention of one of the parties concerned).
V případě že správní orgán odmítne osvobození od DPH použité na konkrétní dodání zboží, zašle osobě povinné k dani dodatečný platební výměr [11], který obvykle provází pokuta.
In cases where the authorities contest VAT exemptions applied to supplies of goods, they address an adjustment notice [11] to the taxable person, normally together with a fine.
Narovnání s osobou povinnou k dani
Settlement with the taxable person
Článek 84 odst. 2 zákona o DPH stanoví, že ministerstvo financí uzavírá s poplatníky dohody o narovnání za podmínky, že tyto dohody neznamenají osvobození od daně nebo její snížení. Tato narovnání se tak mohou týkat pouze skutkových, a ne právních otázek.
The second subparagraph of Article 84 of the VAT Code states that the Minister for Finance may conclude settlements with taxpayers provided that these do not involve an exemption from or a reduction of the tax.
O těchto narovnáních se obvykle uvažuje v případech, kdy obě strany přistoupí na ústupky (nikoli pokud jde o výši daně, která může být výsledkem prokázaných skutečností, ale pokud jde o skutkové otázky, stanovení pokut atd.)
Such settlements, therefore, must concern only points of fact and not points of law.
Pravomoc ministerstva financí je delegována na regionální ředitelství správy DPH a ISI.
The Minister for Finance delegates his powers in this area to the Regional Directorates of the VAT authorities and to the Special Tax Inspectorate.
Uložení správních pokut
Imposition of administrative fines
Pokud jde o uložení pokut v případě, kdy neexistuje důkaz o nároku na osvobození, čl. 70 odst. 1 zákona o DPH stanoví pro každé porušení povinnosti uhradit DPH přiměřenou pokutu, jež se rovná dvojnásobku daně, u níž došlo k pokusu o daňový únik.
As regards the imposition of fines when the right to an exemption is not proved, Article 70(1) of the VAT Code lays down a fine in proportion to the infringement of the obligation to pay VAT, equivalent to twice the amount of the unpaid tax.
Královský výnos č. 41 ze dne 30. ledna 1987 (dále jen „královský výnos č. 41“) ale zavádí rozmezí snížení přiměřených daňových pokut.
Nevertheless, Royal Decree No 41 of 30 January 1987 provides for a scale reducing the proportional tax fines.
Článek 1 odst. 1 královského výnosu č. 41 stanoví, že se tato pokuta snižuje o 10 % výše dlužné daně (tabulka G v příloze) u přestupků při uplatnění článku 39 bis zákona o DPH (osvobození uplatněné nesprávně nebo bez důkazu o nároku na osvobození).
Article 1(1) of Royal Decree No 41 states that the fine is reduced by 10 % of the amount of the tax due (table G of the Annex) in the case of infringements against Article 39 bis of the VAT Code (wrongly applied exemption or lack of proof of the right to an exemption).
Stejná přiměřená pokuta je uplatňována u přestupků stejné povahy při použití článku 39 zákona o DPH.
The same proportional fine is imposed for similar infringements of Article 39 of the VAT Code.
Článek 70 odst. 2 zákona o DPH potom stanoví uložení pokuty ve výši dvojnásobku dlužné daně za transakci, pokud nebyl vystaven daňový doklad nebo pokud tento doklad obsahuje nesprávné údaje, a to kromě jiného ohledně identifikace, jména nebo adresy stran podílejících se na transakci.
Article 70(2) of the VAT Code lays down a fine of twice the amount of the tax due on the transaction if the invoice is not supplied or contains inaccurate information, inter alia, as regards identification, the name or the address of the parties to the transaction.
Podle čl. 70 odst. 2 druhého pododstavce zákona o DPH se ale tato pokuta nepoužije v případech, kdy lze nesrovnalosti považovat za čistě náhodné [13] nebo kdy dodavatel neměl důvod pochybovat o tom, že smluvní partner není povinen k dani [14].
In accordance with the second subparagraph of Article 70(2) of the VAT Code this fine is, however, not imposed when the irregularities can be deemed to be purely accidental [13] or when the supplier had no reason to doubt that the other party [14] was a non-taxable person.
Královský výnos č. 41 [15] snižuje výši pokuty na 100 % dlužné daně za transakce v případě nepřesností v údajích, které je nutno uvádět na daňových dokladech.
Royal Decree No 41 [15] increases the fine to 100 % of the tax due on the transactions in the case of inaccuracies in the invoices.
Článek 3 téhož královského výnosu stanoví, že pokuty jsou zcela prominuty, pokud daňový poplatník samovolně upraví svou situaci ještě před zásahem daňové správy.
Article 3 of the same Royal Decree provides for full cancellation of the fine if a taxpayer rectifies the situation immediately before the intervention of the tax authorities.
Přiměřenost pokut
Proportionality of fines
Nedávná judikatura belgického kasačního soudu [18] ostatně potvrdila povinnost jak příslušné daňové správy, tak soudce uplatňovat na výše správních pokut zásadu přiměřenosti, a to i v případech, kdy by to znamenalo odchýlení od pevných sazeb.
In addition, recent case law from the Belgian Court of Cassation [18] confirmed that both the competent tax authority and the judge are obliged to apply the principle of proportionality to the calculation of administrative fines, even if this means derogating from fixed scales.
Možnost správy snížit nebo prominout pokuty
Possible reduction or cancellation of fines by the authorities
Po vstupu zákona ze dne 15. března 1999 o daňových sporech v platnost byla zrušena ustanovení zákona o DPH [19], která udílela ministru financí pravomoc promíjet pokutu.
Following the entry into force of the Law of 15 March 1999 on tax disputes, the provisions of the VAT Code [19] that enabled the Minister for Finance to cancel fines have been repealed.
Avšak na základě článku 9 výnosu regenta ze dne 18. března 1831 [20] si ministr financí nebo úředník, kterého tím pověřil, zachovává pravomoc snižovat nebo promíjet pokuty.
Nevertheless, on the basis of Article 9 of the Regent’s Decree of 18 March 1831 [20] the Minister for Finance, or the official delegated by him for this purpose, retains the power to reduce or cancel fines.
Ministr delegoval tuto pravomoc generálnímu řediteli a regionálním ředitelům [21] správy DPH [22].
The Minister has delegated this power to the Director-General and the Regional Directors [21] of the VAT authorities [22].
Toto ustanovení v zásadě umožňuje správě odchýlit se při uložení pokuty v oblasti DPH od zákonných sazeb stanovených v čl. 70 odst. 2 zákona o DPH a v královském výnosu č. 41, a to zejména v případech, kdy by přesné uplatnění těchto sazeb mohlo být v rozporu se zásadou přiměřenosti.
In principle this provision allows the authorities, when imposing a VAT fine, to deviate from the scales laid down in Article 70(2) of the VAT Code and in Royal Decree No 41, especially when strict application of the scales would not be in line with the principle of proportionality.
Je-li snížení pokuty možné, bylo by logické, aby se v případě smírné dohody mezi daňovou správou a poplatníkem tato dohoda týkala také pokuty a aby se o této věci jednalo.
If a reduction in the fine is possible, it is therefore normal, in the case of an amicable settlement between the tax authorities and the taxpayer, for the agreement also to cover the fine and for negotiations to be held on this matter.
Úroky z prodlení
Default interest
U úroků z prodlení čl. 91 odst. 1 zákona o DPH stanoví, že se vypočítávají s úrokovou mírou 0,8 % dlužné daně za měsíc prodlení.
Article 91(1) of the VAT Code states that default interest is to be calculated at a rate of 0,8 % of the tax due for each month of default.
Článek 84 bis zákona o DPH upřesňuje, že ve zvláštních případech může příslušný regionální ředitel udělit za jím stanovených podmínek osvobození od části nebo všech úroků stanovených podle článku 91 zákona o DPH.
Article 84 bis of the VAT Code provides that, in special cases, the competent Director-General may, under the conditions stipulated by himself, grant an exemption for all or part of the interest payable under Article 91 of the VAT Code.
Ze správních výkladů v oblasti DPH [23] ale vyplývá, že podobné částečné nebo úplné prominutí úroků z prodlení může být uděleno pouze v případech, kdy se osoba povinná k dani nachází v obtížné finanční situaci z důvodů, které nezávisejí na její vůli.
However, it is clear from administrative comments on VAT [23] that a partial or total remission of default interest may be granted only if the taxable person is in a difficult financial situation for reasons beyond his control.
Belgie potvrdila toto stanovisko ve své odpovědi na připomínky třetích stran uvedené v dopise ze dne 13. června 2005, ve kterém upřesňuje, že „regionální ředitelé ISI nikdy v žádné věci neudělili úplné nebo částečné prominutí úroků z prodlení.
This view was confirmed by Belgium in its letter dated 13 June 2005 in response to the comments from third parties, where it stated: ‘the Special Tax Inspectorate’s Regional Directors have never granted a total or partial remission of default interest in any tax case.
Toto prominutí je navíc udíleno pouze poplatníkům, kteří se nacházejí v obtížné finanční situaci (…)“.
Moreover, such a remission is granted only to taxpayers in a difficult financial situation …’
Vrácení
Refund
Článek 77 odst. 1 odrážka 7 zákona o DPH stanoví, že v případě úplné nebo částečné ztráty cenové pohledávky se daň, která zatížila dodání zboží (nebo poskytnutí služby), přiměřeně vrací.
Article 77(1), number 7, of the VAT Code provides that the tax charged on the supply of goods (or services) shall be refunded in the appropriate amount in the event of the loss of a claim for payment of all or part of the purchase price.
Oběžník č. 78 o vracení DPH [24] upřesňuje, že k vracení dochází nejenom v případě ztráty cenové pohledávky následkem úpadku nebo vyrovnání, ale také ve všech případech, kdy dodavatel prokáže, že daňový doklad zůstal zcela nebo částečně neuhrazen a že vyčerpal všechny opravné prostředky.
Circular No 78 on VAT refunds [24] specifies that a refund applies not only when the claim for payment of the purchase price is lost due to bankruptcy or composition, but also in all cases where the supplier establishes that the invoice has either not been paid at all or has only been partially paid and that he has exhausted all remedies.
Odpověď na otázku, v jakém okamžiku lze ztrátu považovat za jistou, závisí na konkrétních okolnostech každého případu [25].
The point at which the loss can be deemed to be certain depends on the factual circumstances of each case [25].
V případě uhrazení pouze části daňového dokladu, např. když pořizovatel uhradil pouze částku bez DPH uvedenou na daňovém dokladu a neuhradil částku odpovídající DPH, může být vrácena [26] pouze ta část DPH, jež odpovídá úměrně neuhrazenému podílu [27].
When only part of the invoice has been paid, for example if the person acquiring the goods pays the amount on the invoice excluding VAT but an amount corresponding to the VAT remains unpaid, only the part of VAT relating proportionally to the unpaid amount [26] can be refunded [27].
Odpočitatelnost DPH z daně z příjmů právnických osob
Possibility of deducting VAT from corporate tax
Článek 53 zákoníku o dani z příjmů (Code des impôts sur le revenu – CIR92) stanoví, že některé daně nejsou pro výpočet základu daně z příjmů odpočitatelné (včetně daně z příjmů právnických osob).
Article 53 of the Income Tax Code provides that certain taxes are not deductible when calculating the tax base subject to income tax (including corporate tax).
DPH ovšem mezi dotčenými daněmi není.
However, this does not include VAT.
Správní pokyny k dani z příjmů [28] kromě toho uvádějí, že DPH uhrazená nebo dlužná státní pokladně a nekrytá DPH uplatněnou na zákazníka představuje výdaje.
The administrative instructions on income tax [28] also state that the VAT paid or owed by a taxpayer to the tax authorities that is not covered by VAT charged to the customer constitutes a business expense.
Odpočitatelnost pokut za DPH z daně z příjmů právnických osob
Possibility of deducting VAT fines from corporate tax
Podle judikatury kasačního soudu v podobě potvrzené správními výklady [29] jsou přiměřené pokuty v oblasti DPH odpočitatelné z daně z příjmů právnických osob.
In accordance with the case law of the Court of Cassation, as confirmed in administrative comments [29], proportional VAT fines are deductible from corporate tax.
Pravomoc ISI
Powers of the Special Tax Inspectorate
Podle článku 87 zákona ze dne 8. srpna 1980 disponuje ISI a její regionální ředitelé stejnými pravomocemi jako správa DPH.
According to Article 87 of the Law of 8 August 1980, the Special Tax Inspectorate and its Regional Directors enjoy the same powers as the VAT authorities.
Společnost Umicore S.A. je akciovou společností podle belgického práva, která vyrábí a uvádí na trh Evropské unie a na mezinárodní trh speciální materiály a drahé kovy, k čemuž patří výroba a prodej zrnkového stříbra.
Umicore SA is a Belgian limited company operating in the EU and international markets that manufactures and sells special materials and precious metals; this includes the manufacture and sale of silver granules.
Umicore je zejména známa jako společnost, která má jedny z největších kapacit pro rafinování stříbra na světě.
In particular, Umicore is reputed to be one of the world’s biggest silver refiners.
Stříbro produkované společností Umicore se získává z jiných materiálů, a to ve většině případů z průmyslového odpadu, který je jí svěřován v rámci dohod o provedení práce za účelem zpětného získání drahých nebo běžných kovů (stříbro, zlato, platina, palladium, rhodium, iridium, kobalt, měď, olovo atd.).
The silver manufactured by Umicore is extracted from other materials, in most cases from industrial waste, supplied to it under tolling agreements on the recovery of precious and non-precious metals (silver, gold, platinum, palladium, rhodium, iridium, cobalt, copper, lead, etc.).
Umicore produkuje zejména zrnkové stříbro, které je obvykle prodáváno velkoobchodním společnostem v oblasti šperkařství nebo průmyslovým podnikům.
Umicore specialises in the manufacture of silver granules, which are generally sold to jewellery wholesalers or to industry.
Pokud jde o uvádění zrnkového stříbra na trh, Umicore ho dodává především do jiných členských států.
As part of its marketing activities in silver granules, Umicore carries out deliveries in particular to other Member States.
Z informací, které společnost Umicore poskytla belgické daňové správě, vyplývá, že v dotčené době dosahovala celosvětová spotřeba stříbra přibližně 26000 tun za rok a že Itálie představovala nejdůležitější trh v Evropě a jeden z hlavních geografických trhů se spotřebou přibližně 2000 tun za rok.
According to the information provided by Umicore to the Belgian tax authorities, at the material time global consumption of silver was approximately 26000 tonnes a year and Italy was the biggest market in Europe and one of the main geographic markets, with consumption of approximately 2000 tonnes a year.
Provedené kontroly a dodatečné platební výměry zaslané ISI
Checks made and adjustment notices sent by the Special Tax Inspectorate
Bruselské regionální ředitelství ISI po kontrolách činnosti společnosti Umicore provedených ISI a týkajících se obchodování s drahými kovy v letech 1995 až 1999 včetně oznámilo společnosti Umicore, a to 30. listopadu 1998 a 30. dubna 1999, dva dodatečné platební výměry vztahující se k nesprávnému použití osvobození od daně podle článku 39 bis zákona o DPH (a v některých případech podle článku 39 zákona o DPH, který se týká osvobození od daně při vývozu zboží mimo území Evropské unie) u některých dodávek zrnkového stříbra do Itálie italským, španělským a švýcarským zákazníkům.
Following checks carried out by the Special Tax Inspectorate concerning the precious metals marketing activities carried on by Umicore from 1995 to 1999 inclusive, the Special Tax Inspectorate’s Brussels Regional Directorate addressed on Umicore, on 30 November 1998 and 30 April 1999 respectively, two adjustment notices concerning the irregular application of the exemption under Article 39 bis of the VAT Code (and in certain cases under Article 39 of the Code concerning the exemption for the export of goods outside the European Union) with respect to various deliveries of silver granules to Italy on behalf of Italian, Spanish and Swiss customers.