natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Počet státních zaměstnanců se proto během deseti roků snížil o 47 % z 133434 osob v roce 1997 na 69892 osob v roce 2007.
Consequently, the number of civil servants decreased by 47 % in 10 years, from 133434 civil servants in 1997 to 69892 in 2007.
Přímý odvod zaměstnavatele zavedený zákonem z roku 1996 nahradil dodatečný odvod stanovený čl. 30 písm. b) zákona z roku 1990.
The employer’s contribution in full discharge of liabilities, introduced by the 1996 Law, replaces the additional contribution provided for in point (b) of Article 30 of the 1990 Law.
Tento odvod vychází z míry konkurenční spravedlnosti založené na vyrovnání úrovně povinných sociálních a daňových odvodů ze mzdy u stejně vysoké čisté mzdy.
This contribution is based on a competitively fair rate based on equalisation of the levels of wage-related social security contributions and tax payments from equal net salary.
Kromě toho zákon o státním rozpočtu na rok 1997 určil výši mimořádného paušálního odvodu stanoveného zákonem z roku 1996 jako vyrovnání státu za vyměření a vyplácení penzí přiznaných zaměstnancům France Télécom se statusem státních zaměstnanců na 37,5 miliardy FRF (5,71 miliardy EUR).
In addition, the amount of the exceptional flat-rate contribution provided for by the 1996 Law in return for the payment and servicing by the State of the pensions awarded to the civil servant staff of France Télécom was fixed at FRF 37,5 billion (EUR 5,71 billion) by the Finance Act 1997.
Odvod byl financován navýšením krátkodobého a dlouhodobého zadlužení podniku [18] a uhrazen v několika splátkách mezi lednem a říjnem roku 1997.
It was financed by an increase in the company’s short-term and long-term debts [18] and paid in several instalments between January and October 1997.
Příjem vzniklý tímto mimořádným odvodem umožnil snížit schodek orgánů a subjektů francouzské veřejné správy na 41,8 miliardy EUR v roce 1997.
The revenue from this exceptional contribution allowed the deficit of the French public administrations to be reduced to EUR 41,8 billion in 1997.
Bez tohoto odvodu by schodek v tomto roce představoval 3,7 % HDP.
Without it, the deficit would have represented 3,7 % of GDP that year.
Jak uvádí tabulka č. 3, kumulovaná částka každoročních plateb prováděných zařízením dosahovala v roce 2010 již výše 5,47 miliardy EUR. S ukončením činnosti zařízení z důvodu úplného převedení disponibilních prostředků se počítalo k 31. prosinci 2011 [21].
As shown in Table 3, the cumulative amount of the annual payments by the public body already amounted to EUR 5,47 billion in 2010. The winding-up of the public body as a result of the transfer in full of the available resources was scheduled for 31 December 2011 [21].
Zákon o státním rozpočtu na rok 2011 tak počítá pro tento rok s platbou ve výši 243 milionů EUR na penzijní účet zvláštního určení, čímž by mělo dojít ke splacení příjmů zařízení [22].
The Finance Act 2011 therefore provides for a payment of EUR 243 million to the earmarked account for pensions for that year, which should clear the revenue of the public body [22].
Mimořádný odvod ve výši 37,5 miliardy FRF přidělený Veřejnoprávnímu zařízení pro správu mimořádného odvodu společnosti France Télécom tak každopádně odpovídá odvodu zmiňovanému během projednávání návrhu zákona z roku 1996, který měl být nižší než 40 miliard FRF.
In any event, the amount of the exceptional contribution of FRF 37,5 billion allocated to the public body managing the exceptional contribution from France Télécom in 1997 corresponds to the amount of the contribution, below FRF 40 billion, mentioned during the discussion of the draft of the 1996 Law.
Ačkoliv byl v roce 1997 převeden do státního rozpočtu a každoročně k němu přispíval za účelem vyplacení vojenských a civilních penzí, jeho výše byla stanovena tak, aby se vyrovnávaly nadnáklady, které pro stát vznikly prováděním zákona z roku 1996.
Although it was paid to the State budget in 1997 and fed it each year for the payment of civilian and military pensions, the amount of this contribution was set in order to offset the additional cost to the State resulting from the application of the 1996 Law.
Zákon z roku 1996 nezměnil část připadající na zaměstnance při financování závazků v oblasti penzí státních zaměstnanců, jež byla od vzniku veřejnoprávního provozovatele France Télécom v roce 1991 stanovena podle článku L 61 zákona o vojenských a civilních důchodových penzích.
The wage share of the financing of the pension liabilities for the civil servants, established pursuant to Article L 61 of the Civilian and Military Retirement Pensions Code since the foundation of the public operator France Télécom in 1991, was not changed by the 1996 Law.
Zákony z roku 1990 a roku 1996 k tomu nezměnily důchodový režim soukromoprávních zaměstnanců France Télécom, který podléhá obecnému právu sociálního zabezpečení v případě důchodů a je doplňován režimem připojištění AGIRC v případě manažerských pozic a režimem připojištění ARRCO v případě nemanažerských pozic.
Moreover, the 1990 and 1996 Laws did not change the pension arrangements for the ordinary employees of France Télécom, which are those of the ordinary social security rules for pension insurance, supplemented by the complementary pension schemes AGIRC for executives and ARRCO for non-executives.
U příležitosti reformy zavedené zákonem z roku 1996 ohodnotila kancelář pojistných matematiků, kterou si francouzský stát vybral za poradce, že vyměření a vyplácení penzí státem státním zaměstnancům v činné službě u společnosti France Télécom nebo v důchodu představuje k 1. lednu 1997 v pravděpodobné aktualizované hodnotě částku 242 miliard FRF (36,9 miliardy EUR [23]) [24].
In connection with the reform introduced by the 1996 Law, the firm of actuaries appointed as adviser to the French State estimated that the payment and servicing by the State of the pensions granted to the civil service staff working for and retired from France Télécom would amount to FRF 242 billion (EUR 36,9 billion [23]) in expected value at 1 January 1997 [24].
Tato částka se blíží zaokrouhlené částce ve výši 250 miliard FRF zmiňované v Senátu.
This figure is close to the rounded amount of FRF 250 billion mentioned at the Senate.
Také v jiných odvětvích, která přesto nepodléhala výlučným právům, a byla tak otevřena hospodářské soutěži již od roku 1987, jako tomu bylo v případě mobilních telefonů, zaujímala společnost France Télécom určité výsadní postavení s podílem na trhu, který se od roku 1997 do roku 2002 snížil z 53,3 % na 49,8 % [29].
Even in other sectors, which are not subject to exclusive rights and have therefore been competitive since 1987, such as the mobile telephony market, France Télécom had clear leadership, with a market share falling from 53,3 % to 49,8 % between 1997 and 2002 [29].
Zákon č. 96-659 rovněž pověřil společnost France Télécom úkoly obecného hospodářského zájmu a stanovil vznik fondu na financování s nimi spojených povinností, do kterého přispívali konkurenti.
Law No 96-659 also assigned general economic interest tasks to France Télécom and provided for the introduction of a fund to finance the associated obligations, with contributions from its competitors.
Tento vývoj zesílil na trzích liberalizovaných počínaje rokem 1998.
This movement gathered pace when the markets were liberalised from 1998.
Společnost France Télécom k tomu navázala spolupráci se zahraničními provozovateli, jako jsou společnosti Deutsche Telekom a Sprint v roce 1996 (společnost Global One), a zároveň počínaje rokem 1997 začala rozvíjet partnerství a přebírat podíly např. v Itálii (Wind) nebo v Nizozemsku (Casema), či získávat licence na provozování mobilní sítě v Dánsku a v Portugalsku [30].
Moreover, France Télécom entered into alliances with foreign operators, such as Deutsche Telekom and Sprint in 1996 (Global One), whilst multiplying its partnerships and participating interests from 1997 in Italy (Wind), the Netherlands (Casema) or by obtaining mobile licences in Denmark and Portugal [30].
Ve svém rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení Komise vyložila své předběžné posouzení opatření zavedených zákonem z roku 1996 tím, že je porovnala s referenčním rámcem pro povinné sociální a daňové odvody společnosti France Télécom stanoveným zákonem z roku 1990.
In its decision initiating the investigation procedure, the Commission set out its preliminary assessment of the measures introduced by the 1996 Law, comparing them with the reference framework for France Télécom’s social security contributions and tax payments established by the 1990 Law.
Usoudila, že tato opatření zřejmě poskytují společnosti France Télécom selektivní zvýhodnění prostřednictvím státních prostředků, jež může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy a jež může představovat státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
It considered that these measures would seem to confer, through State resources, a selective advantage on France Télécom liable to distort competition and affect trade between Member States and potentially constituting State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
France Télécom
France Télécom
Stěžovatelé sdílejí hodnocení Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, pokud jde o existenci státní podpory ve smyslu Smlouvy v podobě snížení nákladů na důchody zavedené zákonem z roku 1996, které má platit společnost France Télécom.
The complainants share the Commission’s view in the decision to initiate the procedure concerning the existence of State aid as defined in the Treaty in the reduction of the retirement pension costs to be paid by France Télécom, introduced by the 1996 Law.
Podle postupu použitého v uvedeném rozhodnutí, u nějž stěžovatelé litují nedostatečnou kvantifikaci, by výše podpory měla dosáhnout 12,3 miliardy EUR a neměla by být v žádném případě nižší než 9,9 miliardy EUR [42].
According to the reasoning followed in that decision, concerning which the complainants regret the lack of quantification, the amount of aid is EUR 12,3 billion and under no circumstances less than EUR 9,9 billion [42].
S touto výhradou Francouzská republika upřesnila odhad odvodů hrazených společností France Télécom a uvedených v bodě odůvodnění č. 61, které podnik od roku 1997 přestal platit.
With this reservation, the French Republic has refined the estimate, supplied by France Télécom and referred to under recital 61, of the costs which the undertaking has no longer paid from 1997.
Na základě skutečné rekonstituce pro období 2008–2010, zpětně extrapolované použitím průběhového koeficientu, se Francouzská republika domnívá, že odvody, které by hradila společnost France Télécom, jsou o 165 milionů EUR nižší než odvody vypočítané podnikem.
On the basis of a real reconstruction for 2008 to 2010, retropolated by applying a conversion factor, the French Republic considers that the costs that would have been paid by France Télécom in this capacity are EUR 165 million less than those calculated by the undertaking.
Myšlenka mimořádného odvodu tak byla přijata již v roce 1996.
Hence, the principle of an exceptional contribution was established as early as 1996.
Mělo se jednat o dlouhodobou investici, protože očekávané rozdíly mezi dávkami, které se musí platit, a očekávanými příjmy z odvodů přesáhly 500 milionů EUR až v roce 2005, tj. po devíti rocích, a přesahují 1 miliardu EUR až dvanáct let poté.
The investment horizon should be long since the expected differences between benefits to be paid and anticipated contributions did not exceed EUR 500 million until 2005, i.e. 9 years later and EUR 1 billion 12 years later.
Z hlediska již vymezené referenční situace zvýšil okamžitě náklady společnosti France Télécom pouze mimořádný paušální odvod stanovený zákonem z roku 1996.
Only the exceptional flat-rate contribution provided for by the 1996 Law immediately placed a cost burden on France Télécom in relation to the reference situation already identified.
Uhrazení paušálního odvodu snížilo výši podpory, již využívala společnost France Télécom a které bude využívat až do konce finančních nákladů zajišťovaných na základě zákona z roku 1996 francouzským státem místo ní.
The payment of the flat-rate contribution reduced the amount of aid from which France Télécom has benefited and will benefit until the expiry of the financial burden assumed by the French State in the place of France Télécom pursuant to the 1996 Law.
Ve Francii došlo k úplnému otevření hospodářské soutěži v roce 2002.
There was total opening-up to competition in France in 2002.
Mizení právních zábran provázel vstup dalších operátorů, s nimiž společnost France Télécom hospodářsky soutěžila a soutěží, a to ještě před přijetím legislativních opatření z roku 1990 a 1996, jež jsou předmětem tohoto rozhodnutí.
The removal of the legal barriers was accompanied by the entry of other operators with which France Télécom was and is in competition, even before the legislative measures of 1990 and 1996 which are the subject of the present decision.
Tím, že byla zbavena povinnosti vytvářet rezervy pro své budoucí důchodové náklady v oblasti důchodového zabezpečení svých státních zaměstnanců a že pro ni platila nižší sazba ročních odvodů, společnost France Télécom mohla vykazovat účetní rozvahu oproštěnou o závazky a náklady, čímž se zvýšila její přitažlivost při získávání finančních prostředků, a společnost se tak ocitla ve výhodnější situaci, než byla situace před reformou z roku 1996.
Released from the obligation to set aside provisions for the future retirement costs of its civil service staff and subject to a lower annual contribution level, France Télécom’s balance sheet was relieved of liabilities and costs, thereby increasing its attractiveness to raise capital, which placed it in a more favourable situation than before the 1996 reform.
Díky osvobození od zatížení, které měla na svém tradičním francouzském trhu, se společnost France Télécom mohla snadněji rozvíjet na trzích ostatních členských států, které se právě otevřely hospodářské soutěži, což také skutečně učinila, jak se prokázáno v bodech odůvodnění č. 48 až 50.
Released from a burden incurred from its historical French market, France Télécom was in this way able to develop more easily on the markets of other Member States newly opened to competition, which it in fact did, as shown in recitals 48 to 50.
Směrnice 96/19/ES měla za cíl úplnou liberalizaci odvětví komunikací od 1. ledna 1998.
Directive 96/19/EC aimed for total liberalisation of the telecommunications sector from 1 January 1998.
Operátoři, jejichž kapitál je částečně v držení podniků z jiných členských států než Francie, zde tak začali působit.
Operators whose capital is held in part by undertakings of Member States other than France have in this way become established there.
Podle Francouzské republiky lze jako příklad uvést, že míra odvodů, které by pro společnost France Télécom vyplynula ze zachování ustanovení zákona z roku 1990 v původním stavu, by roce 2010 údajně dosáhla výše 77 % hrubých tabulkových platů státních zaměstnanců v činné službě.
For illustration, the contribution rate which would have resulted for France Télécom from retaining the provisions of the 1990 Law would have been 77 % of the gross index-related salaries of the civil service staff working in 2010, according to the French Republic.
Tuto míru je nutno porovnat s mírou ve výši […] %, která by umožnila zajistit úplnou konkurenční spravedlnost u společných a nespolečných rizik mezi France Télécom a jejími konkurenty.
This rate is to be compared to a rate of […] % which would allow a totally level playing field for the common and non-common risks between France Télécom and its competitors.
Zásada celkového proplacení stanovená původním zákonem z roku 1990 byla nahrazena odlišným režimem určení výše vyrovnání hrazeného státu počínaje rokem 1996.
The principle of total repayment provided for by the original 1990 Law has been replaced by different arrangements for determining the amount of the compensation to be paid to the State from 1996.
Teoreticky existovalo několik možností, jak stanovit výši odvodu zaměstnavatele, který měla společnost France Télécom platit, a to až po úplné převzetí státem bez vyrovnání.
Several options for determining the amount of the employer’s contribution to be paid by France Télécom, ranging to full funding by the State without repayment, were theoretically possible.
Francouzská republika a společnost France Télécom nicméně zdůrazňují mimořádný paušální odvod ve výši 5,7 miliardy EUR, který společnost France Télécom podle zákona z roku 1996 zaplatila v roce 1997.
However, the French Republic and France Télécom rely on the exceptional flat-rate contribution of EUR 5,7 billion paid in 1997 by France Télécom under the 1996 Law.
Výše tohoto paušálního odvodu byla stanovena v roce 1996 tak, aby za desetileté období provádění zákona z roku 1996 vyrovnala nadnáklady, se kterými se tehdy pro stát počítalo, a to při zohlednění účetních rezerv vytvořených předtím společností France Télécom a které podnik mohl použít v hospodářském roce 1996–1997.
The amount of this flat-rate contribution was established in 1996 so as to compensate, for a period of 10 years of application of the 1996 Law, the additional cost foreseen at the time for the State, also taking into account the accounting provisions that France Télécom had set aside and that the undertaking could write back in the financial year 1996-97.
Mimořádný odvod kromě toho zahrnuje převzetí účetních rezerv vytvářených až do roku 1996, které se staly bezpředmětnými.
Moreover, the exceptional contribution includes the write-back of the accounting provisions set aside until 1996 and which had become redundant.
Rezervy, které stát převzal, společnost France Télécom vytvářela, aby čelila budoucím nákladům na důchody, a toto převzetí tak ruší důsledky podpory po dobu vyplácení důchodů, kterou mají pokrývat.
The provisions written back by the State had been set aside by France Télécom to defray the cost of future retirements and this write-back eliminates the effects of aid for the period of payment of the retirements which they are intended to cover.
Zůstává přesto skutečností, že získání nutných prostředků bylo zčásti umožněno snížením důchodových nákladů v čisté výši […] miliard EUR, které byly v roce 1996 převedeny na francouzský stát.
Nonetheless, raising the necessary funds was rendered possible in part by reduction in retirement costs for a net amount of EUR […] billion transferred to the French State in 1996.
Vzhledem k této skutečnosti nejsou ani nepřímo neopodstatněné připomínky telekomunikačního operátora, kterými se snaží prokázat, že podpora údajně umožnila společnosti France Télécom financovat její mezinárodní rozvoj (připomínky převzaté v bodě odůvodnění č. 68).
As a result, the comments of the telecommunications operator claiming that the aid enabled France Télécom to finance its international expansion (comments set out in recital 68), albeit indirectly, are not without foundation.
Prostředky zařízení naopak měly být údajně zcela vyčerpány k 31. prosinci 2011.
On the contrary, the resources of the body were to have been drawn down in full as at 31 December 2011.
Tyto prostředky by byly vyčerpány dříve, pokud by byly přiděleny na financování reformy z roku 1996, což Francouzská republika ostatně popírá, a to i tehdy, pokud by se do nich zahrnuly vyšší příjmy z daně z příjmů právnických osob, které francouzské orgány zdůrazňují.
They would have been drawn down earlier if they had been allocated to financing the 1996 reform — which the French Republic challenges incidentally — even by including in them the higher revenues from corporation tax, as argued by the French authorities.
Tento poslední aspekt byl zohledněn ve finančních parametrech uložených počáteční rozvaze společnosti France Télécom, z níž nepřímo vyplývá výše mimořádného paušálního odvodu, jak to bylo uvedeno v parlamentu v roce 1996.
This last aspect was taken into consideration in the financial parameters imposed on the opening balance of France Télécom, from which the exceptional flat-rate contribution results indirectly, as mentioned before Parliament in 1996.
Ze strany státu jako rozumně uvažujícího jediného akcionáře bylo proto zcela logické, že podle tvrzení Francouzské republiky samé odebral co možná nejvyšší částku mimořádné dividendy místo toho, aby ponechal prostředky v podniku, po jehož otevření kapitálu v roce 1997 by získával pouze to, co odpovídá jeho podílu na kapitálu, který si ponechal.
Consequently, it was perfectly consistent on the part of a prudent single shareholder State to draw out the largest possible amount in extraordinary dividend, according to the terms of the French Republic, rather than to leave the funds in the undertaking, from which after opening-up the capital in 1997, it would draw at most its pro rata in the capital maintained.
Znamenalo by to provést také nový výpočet a teoretické následné přerozdělení celého nebo části mimořádného paušálního odvodu uhrazeného státnímu rozpočtu v roce 1997.
This would also amount to a new calculation and a retrospective fictitious reallocation in whole or in part of the exceptional flat-rate contribution paid to the State budget in 1997.
Zmiňovaný mechanizmus by také znamenal zavést následnou kontrolu rok po roce, jejímž cílem by nebylo zajistit přiměřenost poskytnuté podpory, byť sníženou o mimořádný paušální odvod z roku 1997, ale odstranit z reformy jakoukoliv podporu.
Likewise, the mechanism proposed would amount to introducing an ex-post control, year after year, the purpose of which would not be to ensure the proportionality of the aid granted, although reduced by the exceptional flat-rate contribution, in 1997, but to eliminate any aid under the reform.
Na druhé straně k placením přímého odvodu docházelo od počátku roku 1997.
On the other hand, payments of the contribution in full discharge of liabilities were made from the start of 1997.
Diskontní sazba má v zásadě být sazba vyplývající ze sdělení Komise platné v této oblasti [71], tedy sazba, která pro znázornění dosahovala v říjnu 1997 výše 5,53 %.
The discount rate must in principle be that resulting from the Commission notice applicable on the subject [71], a rate which, for illustration, amounted to 5,53 % in October 1997.
Sazba musí být stanovena v roce 1997 a ne na základě průměru roku 1996.
The rate needs to be established in 1997 and not for the average of 1996.
Období 15 let je navíc příliš dlouhé vzhledem k výši každoročních platebních toků, jimž mimořádný paušální odvod měl teoreticky čelit během období a u kterých by pouhé úroky nestačily.
In addition, a term of 15 years is too long in the light of the scale of the annual payment flows which the exceptional flat-rate contribution should theoretically have had to cover during the period, for which the interest alone would not have sufficed.
Diskontní sazba vyplývající z úrokových sazeb placených společností France Télécom u nových dluhů nasmlouvaných v roce 1996 ovšem údajně dosahovala podle její účetní rozvahy k 31. prosinci 1996 výše 4,8 % [74].
A discount rate resulting from the interest rates paid by France Télécom on the new debts contracted in 1996 would amount to 4,8 % on the basis of its balance sheet at 31 December 1996 [74].
Taková sazba je přizpůsobena skutkové podstatě skutečných finančních nákladů, které společnost France Télécom v té době měla při financování mimořádného odvodu.
Such a rate is adjusted to the materiality of the real financial costs incurred by France Télécom at the time to finance the exceptional contribution.
Konečná lhůta tohoto vyrovnání, kterým se neutralizují důsledky reformy, by se navíc s odchylkou několika málo měsíců časově shodovala se skutečným vyčerpáním prostředků veřejného zařízení pověřeného správou mimořádného odvodu společnosti France Télécom, ke kterému mělo dojít dne 31. prosince 2011.
Furthermore, the schedule for this compensation, which neutralises the effects of the reform, coincided furthermore, to within a few months, with the resources of the public body responsible for managing the exceptional contribution of France Télécom actually being exhausted, which was scheduled for 31 December 2011.