natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Trojí pověřovací akt musí splnit stejné požadavky na transparentnost jako jediný pověřovací akt.
It argued that a threefold act of entrustment needs to comply with the requirement of clarity in the same way as a single act.
Podle názoru zúčastněné strany nelze povolení udělená v souladu se zákonem o přepravě osob zpravidla považovat za uložení závazku veřejné služby, neboť se tak děje z iniciativy daných dopravních podniků, které tímto způsobem určují podmínky poskytování služeb.
It considered that the licences under the PBefG are generally not capable of being regarded as the imposition of a public service obligation because they are granted on the initiative of the transport undertaking concerned, which therefore also defines the conditions of its service.
Kromě toho může dopravní podnik sám později požádat o přizpůsobení povolení.
In addition, the transport undertaking itself can ask for a later adjustment of the licence.
Zúčastněná strana je dále toho názoru, že plány místní dopravy nepředstavují žádný pověřovací akt, neboť se jejich prostřednictvím neukládá žádný závazek veřejné služby, nýbrž vytyčují pouze velmi obecné politické cíle.
The third party also considered the Local Public Transport Schemes not to be a suitable act of entrustment as they do not impose any obligations but rather only define – in a general manner – policy goals.
K zajištění dopravní obslužnosti a údržby infrastruktury zúčastněná strana uvádí, že závazky nejsou nijak přesně definovány a předkládán bývá pouze soubor zcela obecně financovatelných opatření.
Regarding the infrastructure provision, the third party submitted that no precise definition of the obligations is given and that only a framework of measures generally capable of being financed is spelled out.
Zúčastněná strana dále vysvětluje, že velká část investic v rámci této kategorie je běžně prováděna dopravními podniky v jejich vlastním hospodářském zájmu.
Furthermore, the third party stated that the bulk of the investment in this category would normally be carried out by the transport undertakings in their own economic interest.
U režijních a distribučních nákladů vynaložených na popud svazu či zadavatele zúčastněná strana tvrdí, že režijní a distribuční náklady spojené s účastí na dopravním svazu, jakým je svaz VRR, tvoří aspekt obecných hospodářských rámcových podmínek v tomto odvětví.
Regarding the management and marketing tasks imposed by VRR or the competent local authority, the third party argued that the management and marketing tasks connected with participation in a transport association such as VRR are an aspect of the general economic framework in the sector.
Žádný z dopravních podniků neprovádí v praxi svou činnost mimo dopravní svaz.
In practice, no transport undertaking operates outside the system of a transport association.
Podle názoru zúčastněné strany je proto splnění režijních a distribučních nákladů vynaložených na popud svazu nutným předpokladem pro udělení povolení, které by jinak příslušný orgán zamítl.
Therefore, according to the third party, compliance with management and marketing tasks imposed by a transport association is a necessary prerequisite to obtaining a licence which otherwise would be refused by the competent authority.
Účast na dopravním svazu přináší konec konců určité hospodářské výhody, např. úspory vyplývající z velikosti svazu.
Finally, participation in a transport association brings with it certain economic benefits, e.g. economies of scale.
U kvalitativních požadavků na vozidla dodržovaných na popud svazu či zadavatele zúčastněná strana namítá, že v novém systému financování není přesně definováno, jaký druh vozidla by samotné dopravní podniky zakoupily ve vlastním hospodářském zájmu.
In relation to the vehicle quality standards imposed by VRR or the competent local authority, the third party submitted that VRR’s new financing system does not define exactly which type of vehicle would be bought by the transport undertakings purely out of their own economic interest.
U vícenákladů na nelukrativní jízdy v době slabého provozu – úkolů stanovených zadavatelem či svazem zúčastněná strana vysvětluje, že tento druh služeb by při dobrém plánování bylo možné nabídnout za mezní náklady, neboť podle názoru zúčastněné strany musí dopravní podnik svoji potřebu vozidel a personálu spočítat podle potřeby v době špičky.
Regarding the additional costs of unprofitable services in off-peak periods imposed by the competent local authority or by VRR, the third party stated that such services can be operated at marginal cost when they are well planned, a transport undertaking having in its opinion to calculate its vehicle and personnel requirements according to peak-hour demand.
U sociálněpolitických závazků v provozní oblasti na základě zadání stanovených podílníkem zúčastněná strana namítá, že vznik vyšších nákladů na zaměstnance nelze považovat za závazek veřejné služby nebo za službu obecného hospodářského zájmu, neboť nesouvisí s poskytováním dopravních služeb.
Regarding the social obligations in connection with the operation imposed by the shareholder, the third party submitted that bearing higher personnel costs cannot be regarded as a public service obligation or a service of general economic interest as it does not relate to the provision of transport services.
U provozních, resp. systémových zadání – zadání stanovených zadavatelem či svazem, jejichž plnění je prokazováno na individuálním základě, jež vedou k ekonomické nevýhodě, zúčastněná strana tvrdí, že je nelze považovat za závazek veřejné služby a že se u nich nejedná o zadání pro dopravní podniky.
Regarding the other requirements in connection with the operation or requirements inherent in the system imposed by the competent local authority or VRR which are justified individually and lead to an economic disadvantage, the third party argued that they cannot be regarded as public service obligations and that they are not in fact imposed on the transport undertakings.
V souvislosti s druhým kritériem dle rozsudku ve věci Altmark zúčastněná strana zdůrazňuje, že v novém systému financování svazu VRR pro druhou a třetí podkategorii čtvrté kategorie závazků veřejné služby neexistuje žádný společný systém pro stanovení parametrů.
Concerning the second Altmark criterion, the third party emphasised that no common system for the definition of the parameters applies to the second and third subcategory of the fourth category of public service obligations in VRR’s new financing system.
Podle údajů zúčastněné strany nemohou soutěžící u žádné z kategorií ověřit správnost stanovení parametrů, neboť ty se nezveřejňují.
According to the third party, the establishment of the parameters in all of the categories cannot be verified by competitors for their correctness as they are not published.
V souvislosti s třetím kritériem dle rozsudku ve věci Altmark zúčastněná strana uvádí, že závazky veřejné služby nelze sledovat zcela odděleně od podnikatelských činností dopravních podniků.
Concerning the third Altmark criterion, the third party submitted that the public service obligations cannot be assessed completely separately from the commercial activities of the transport undertakings.
Nadto je u každé kategorie zapotřebí individuálně ověřit nadměrné kompenzace.
Moreover, overcompensation must be assessed separately for every single category.
Podle názoru zúčastněné strany nový systém financování nezajišťuje, že případné příjmy či jiné hospodářské výhody, jež jsou spojené se závazkem veřejné služby, budou u různých kategorií zohledněny.
In the third party’s opinion, the new financing system does not ensure that the relevant receipts or other economic advantages in relation to the public service obligation are taken into account in the various categories.
Ke křížovým subvencím dochází automaticky, a proto není v silách systému financování svazu VRR zabránit nadměrným kompenzacím.
The automatic character of the cross-subsidisation mechanism makes it impossible to prevent overcompensation in VRR’s financing system.
V souvislosti s čtvrtým kritériem dle rozsudku ve věci Altmark zúčastněná strana uvádí, že na základě jí dostupných informací nemůže posoudit přiměřenost srovnávací metody používané svazem VRR.
Concerning the fourth Altmark criterion, the third party argued that, on the basis of the information at its disposal, it was not in a position to evaluate the appropriateness of the benchmarking method employed by VRR.
Celkový počet podniků, jejichž údaje byly srovnávány, nerozhoduje o tom, zda tyto srovnávací údaje odráží náklady typického, dobře řízeného podniku.
It submitted that the total number of undertakings from which comparative data are examined is not decisive in determining whether these comparative data reflect the costs of an average, well-run undertaking.
To závisí spíše na konkrétním výběru podniků a správném vyhodnocení údajů z různých druhů podniků.
In its opinion, the correct selection of the undertakings and the correct weighting of the data stemming from different kinds of undertaking are what matter.
Vzhledem k ovlivnění hospodářské soutěže a obchodu mezi členskými státy zúčastněná strana sdílí odhad Komise, podle něhož opatření představují státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
Regarding the effect on competition and on trade between Member States, the third party agreed with the Commission’s preliminary assessment and consequently considered that the measures constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
V daném případě je dle názoru zúčastněné strany možné použít nařízení (EHS) č. 1191/69.
In the third party’s opinion, Regulation (EEC) No 1191/69 is applicable in the present case.
Německo nevyužilo možnosti vyjmout dané služby z oblasti působnosti nařízení.
Germany has not made use of the possibility of exempting the services at issue from the scope of that Regulation.
Zdůvodnění Spolkového správního soudu, který rozhodl protikladně, je chybné.
The reasoning of the BVerwG, which has ruled in the opposite sense, is erroneous.
Podle názoru zúčastněné strany sporná opatření neodpovídají ustanovením nařízení (EHS) č. 1191/69, a nejsou proto slučitelná s vnitřním trhem.
In the third party’s view, the measures in question do not comply with the provisions of Regulation (EEC) No 1191/69 and are therefore not compatible with the internal market.
Zúčastněná strana vznáší obecnou námitku, že svaz VRR nedisponuje prostředky nezbytnými k dohledu na dodržování ustanovení nového systému financování.
On a general note, the third party argued that VRR does not have the necessary means at its disposal for monitoring compliance with the provisions of the new financing system.
Svaz VRR proto nemůže zaručit splnění čtvrtého kritéria dle rozsudku ve věci Altmark.
VRR cannot therefore ensure compliance with the fourth Altmark criterion.
Závěrem se zúčastněná strana zvláště ve svých pozdějších připomínkách zabývá podrobně způsobem, kterým se svaz VRR financuje z příspěvků svých členských měst a okresů.
Finally, the third party commented extensively, especially in its later submissions, on the way in which VRR is financed by the contributions it levies from its member cities and districts.
PŘIPOMÍNKY NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÉ STRANY
COMMENTS FROM GERMANY ON THE THIRD PARTY’S COMMENTS
Německo nejdříve namítlo, že Komisi předložilo veškeré potřebné informace, a proto nejsou připomínky k tvrzením zúčastněné strany nutné.
Germany began its observations by stating that it had provided the Commission with all necessary information and that it was therefore not necessary to comment on the aspects raised by the third party in its comments.
Později však Německo zaujalo stanovisko k určitým tvrzením zúčastněné strany.
At a later stage, Germany nevertheless replied to certain comments made by the third party.
Německo objasňuje, že rozpočet svazu VRR není pro vlastní pověření závazky veřejné služby a stanovení parametrů relevantní.
Germany stated that VRR’s budget is of no importance for the actual entrustment with public service obligations or the definition of the parameters.
V současnosti neexistuje žádná povinnost zveřejňovat údaje ke stanovení parametrů používaných při výpočtu kompenzací.
It explained that currently there is no obligation to publish data on the establishment of the parameters for the calculation of compensation.
Německo odporuje tvrzení zúčastněné strany, že služby v době slabého provozu mohou být poskytovány za mezní náklady.
Germany disputed the third party’s contention that off-peak services can be operated at marginal cost.
Nadto popírá, že účast na dopravním svazu představuje obecný předpoklad pro poskytování veřejných dopravních služeb.
It further disputed that participation in a transport association is a general prerequisite for carrying on public transport activities.
Německo zdůrazňuje, že příjmy, které při plnění závazků veřejné služby u různých kategorií vznikají, jsou jednotlivým kategoriím přidělovány skutečně správně a že by svaz VRR v každém případě nadměrně vysoké zisky přezkoumal.
Germany emphasised that earnings connected with activities discharging the public service obligations in the different categories are indeed attributed correctly to the respective categories and that, in any case, VRR would look into inappropriately high profits.
Německo objasňuje, že se přenesení závazku k dodržení vyšších kvalitativních standardů vozidel na plány místní přepravy cestujících opírá o rozhodnutí příslušných městských a okresních rad a finanční směrnice svazu VRR.
Germany made clear that the entrustment with the obligation to fulfil higher vehicle quality standards stems from Local Public Transport Schemes, decisions by the competent city or district council and the VRR’s Financing Guidelines.
Ke křížovým subvencím Německo zdůrazňuje, že přenos zisků a ztrát se děje automaticky pouze v rámci účetnictví, netýká se však plateb samotných.
Regarding cross-subsidisation, Germany emphasised that the automatic element in a profit and loss transfer is reflected only in the accounting and that actual payment of the sums does not occur automatically.
ROZSAH ŘÍZENÍ A KONEČNÉHO ROZHODNUTÍ
SCOPE OF THE PROCEDURE AND OF THE FINAL DECISION
V daném případě Německo tvrdilo, že Komise není oprávněná učinit rozhodnutí podle čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [27] (nyní článek 108 SFEU), neboť se stížnost města Langenfeld původně týkala starého systému financování, na který se nynější formální vyšetřování nevztahuje.
In the present case, Germany has argued that, because the complaint of the City of Langenfeld related to the old financing system, which was not subject to the formal investigation procedure at issue, the Commission is not entitled to issue a decision pursuant to Article 6(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 [now Article 108 TFEU] of the EC Treaty [28].
Komise poukazuje na to, že postupovala v souladu s ustanoveními čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999, které jí ukládá povinnost prověřit každou jí dostupnou informaci, pokud jde o nepřípustné státní podpory, bez ohledu na jejich zdroj.
The Commission notes that it has acted in line with the provisions of Article 10(1) of Regulation (EC) No 659/1999 as it is requested to examine any information in its possession from whatever source regarding alleged unlawful State aid.
Nadto provedla předběžné posouzení v souladu s jejími závazky podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999.
Furthermore, it has also carried out a preliminary assessment according to the requirements of Article 6(1) of Regulation (EC) No 659/1999.
Komisi se proto nezapovídá vynést v daném případě rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení týkajícího se nového systému financování.
Hence the Commission is not precluded from taking a decision in the present case to close the formal investigation procedure in respect of the new financing system.
Komise kromě toho poukazuje na to, že se nynější vyšetřování na starý systém financování nevztahuje.
The Commission also points out that the present investigation does not relate to the old financing system.
U financování potřebného k plnění závazku veřejné služby vycházela Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení z toho, že „nový systém financování“ vstoupil v platnost dne 28. června 2005, tedy v den, kdy padlo rozhodnutí o jeho uplatnění.
With regard to the financing for discharging a public service obligation, the Commission assumed in the opening decision that the new financing system entered into force on 28 June 2005, i.e. the date on which the decision to implement it was adopted.
Jak však Německo během formálního vyšetřovacího řízení objasnilo, nevstoupil nový systém financování v platnost rozhodnutím učiněným dne 28. června 2005, nýbrž teprve dne 1. ledna 2006.
However, as Germany made clear during the formal investigation procedure, the new financing system entered into force, not when the decision was adopted on 28 June 2005, but only on 1 January 2006.
Komise proto omezuje své posouzení na období od 1. ledna 2006.
Accordingly, the Commission will limit its assessment to the period from 1 January 2006.
Německo Komisi sdělilo, že vzhledem ke vstupu v platnost nařízení (ES) č. 1370/2007 byl nový systém financování změněn v září roku 2009.
Germany has informed the Commission that the new financing system was modified in September 2009 in the light of the entry into force of Regulation (EC) No 1370/2007.
Ve finanční směrnici byly změněny především pověřovací akty a pravidla upravující udělování kompenzací.
In particular, the acts of entrustment and the rules for compensation in the Financing Guidelines were modified.
Komise je toho názoru, že si nemůže vytvořit konečný názor o existenci státní podpory a možné slučitelnosti změněného nového systému financování s nařízením (ES) č. 1370/2007, aniž by Německu předtím poskytla možnost vyjádřit své připomínky k pochybnostem Komise ohledně provedených změn.
The Commission considers that it is not possible to take a final position on the existence of State aid and the possible compatibility of the thus modified new financing system with Regulation (EC) No 1370/2007 without first giving Germany the opportunity to comment on possible concerns of the Commission with regard to the modifications.
Komise proto omezí toto závěrečné rozhodnutí na kompenzace vyplacené podnikům RBG a BSM, jež byly poskytnuty na základě nového systému financování a smluv o rozdělení příjmů pro období let 2006 až 2009, aniž by zaujala stanovisko k finanční směrnici změněné roku 2009 s ohledem na nařízení (ES) č. 1370/2007 a k pověřovacímu aktu změněnému roku 2009 s ohledem na nařízení (ES) č. 1370/2007.
Hence, without taking a view on the Financing Guidelines as modified in 2009 in the light of Regulation (EC) No 1370/2007 and the acts of entrustment as modified in 2009 in the light of Regulation (EC) No 1370/2007, the Commission limits this final decision to compensation payments made to RBG and BSM on the basis of the new financing system and the revenue sharing agreements for the years 2006 to 2009.
Komise si vyhrazuje právo posoudit finanční směrnici změněnou roku 2009 s ohledem na nařízení (ES) č. 1370/2007 a pověřovací akt změněný roku 2009 s ohledem na nařízení (ES) č. 1370/2007 v případě, že vzniknou pochyby o jejich slučitelnosti s předpisy EU o státních podporách.
The Commission reserves the right to assess the Financing Guidelines as modified in 2009 in the light of Regulation (EC) No 1370/2007 and the acts of entrustment as modified in 2009 in the light of Regulation (EC) No 1370/2007 should doubts arise as to their compliance with the EU State aid rules.
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
Article 107(1) TFEU provides that ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
STÁTNÍ PROSTŘEDKY A PŘIČITATELNOST STÁTU
STATE RESOURCES AND IMPUTABILITY TO THE STATE
V zájmu posouzení poskytnutí státních prostředků a jejich přičitatelnosti je třeba rozlišovat mezi kompenzacemi svazu VRR ve prospěch dopravních podniků na základě finanční směrnice na jedné straně a přímými platbami ve prospěch dopravních podniků na základě ustanovení § 19 stanov účelového sdružení ZV VRR na straně druhé.
For the assessment of the presence of state resources and their imputability it is necessary to distinguish between the compensation payments made by VRR to transport undertakings on the basis of the Financing Guidelines, on the one hand, and direct payments made to transport undertakings on the basis of paragraph 19 of the ZV VRR ordinance, on the other.
Platby na základě finanční směrnice
Payments under the Financing Guidelines
V případě kompenzací svazu VRR ve prospěch dopravních podniků na základě finanční směrnice Komise tvrdí, že svaz VRR je veřejnoprávní institucí financovanou z finančních příspěvků, které svazu VRR odvádí města a okresy, jež jsou jeho členy.
With regard to the compensation payments made by VRR to transport undertakings on the basis of the Financing Guidelines, the Commission observes that VRR is a public body which is financed by contributions levied from the cities and districts which are its members.
Komise proto dospěla k závěru, že tyto příspěvky jsou placeny ze státních prostředků.
Therefore, the Commission concludes that these amounts are paid from state resources.
Svaz VRR je součástí regionální správy.
VRR forms part of the regional administration.
Jeho finanční výměry je proto také třeba přičíst státu.
Its financing decisions are therefore also imputable to the State.
Platby na základě smluv o ovládnutí a odvodu zisku
Payments under the control and profit/loss transfer agreements
U přímých plateb ve prospěch dopravních podniků na základě ustanovení § 19 stanov účelového sdružení ZV VRR ve spojení se smlouvami o rozdělení příjmů Komise zjišťuje, že veřejným podnikům či institucím je třeba přičíst všech pět možností, které tento režim stanoví.
With regard to direct payments to transport undertakings on the basis of paragraph 19 of the ZV VRR ordinance in conjunction with the revenue sharing agreements, the Commission notes that all five options provided for by this rule originate from public undertakings or public bodies.
Komise konstatuje, že platby podnikům RBG a BSM prováděné na základě smluv o rozdělení příjmů resp. dohod mezi podílníky pochází rovněž od veřejných podniků.
The Commission observes that the payments made to RBG and BSM through revenue sharing agreements or shareholder agreements also stem from public undertakings.
Město Düsseldorf drží 100 % podílů v podniku Holding der Landeshauptstadt Düsseldorf GmbH a město Monheim drží 100 % podílů v podniku Monheimer Versorgungs- und Verkehrs-GmbH.
The City of Düsseldorf holds 100 % of the shares in Holding der Landeshauptstadt Düsseldorf GmbH and the City of Monheim holds 100 % of the shares in Monheimer Versorgungs- und Verkehrs-GmbH.
Z tohoto důvodu a nezávisle na statusu právního subjektu či na jiném právním statusu jsou oba podniky veřejným podnikem ve smyslu čl. 2 odst. b) směrnice Komise 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků [28].
For this reason, irrespective of their corporate or other legal status, both are public undertakings within the meaning of Article 2(b) of Commission Directive 2006/111/EC of 16 November 2006 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings as well as financial transparency within certain undertakings [29].