natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Německo předložilo připomínky ke stanoviskům zúčastněných stran dne 14. listopadu 2011.
On 14 November 2011, Germany submitted its comments on the third parties' observations.
I.2 Řízení podle článku 102 SFEU
Antitrust Procedures
Dne 22. dubna 2004 podala UPS na základě článku 102 SFEU další stížnost ohledně zneužití dominantního postavení ze strany Deutsche Post.
On 22 April 2004, UPS lodged a further complaint regarding Deutsche Post's abuse of dominant position under Article 102 TFEU.
Podle UPS Deutsche Post účtovala za své regulované listovní služby přemrštěné ceny.
UPS claimed that Deutsche Post had charged excessive stamp prices for its regulated letter services.
Během svého šetření obdržela Komise dne 5. listopadu 2004 podklady k rozhodnutí německého poštovního regulačního orgánu (dále jen „poštovní regulační orgán“) o cenovém limitu pro regulované listovní služby společnosti Deutsche Post za období od 1. ledna 2003 (dále jen „rozhodnutí o cenových limitech 2002“).
During its investigations, the Commission received on 5 November 2004 documents relating to the decision by the German postal regulatory agency (hereafter Postal regulator) on the price cap for Deutsche Post's regulated letter services for the period starting 1 January 2003 (hereafter 2002 Price cap decision).
Dopisem ze dne 13. června 2007 Německo vyjádřilo souhlas s použitím těchto podkladů v řízení o státní podpoře.
By letter of 13 June 2007, Germany agreed that those documents could also be used in the State aid procedure.
Komise dne 25. března 2008 rozhodla ukončit kartelové řízení, neboť podle jejího názoru nebylo pravděpodobné, že by bylo možné prokázat takové porušení článku 102 SFEU [20].
On 25 March 2008, the Commission decided to close the antitrust investigation because of the limited likelihood of establishing such an infringement under Article 102 TFEU [20].
I.3 Soudní řízení
Court Procedures
I.3.1 Věc T-421/07 Deutsche Post AG v. Komise
Case T-421/07 Deutsche Post AG v Commission
Deutsche Post podala proti rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 odvolání a přitom uvedla, že záporné rozhodnutí z roku 2002 navodilo oprávněnou důvěru, že Komise své šetření již neobnoví.
Deutsche Post challenged the validity of the 2007 Extension decision, claiming that the 2002 Decision created legitimate expectations that the Commission would not resume its investigations.
Soud dne 8. prosince 2011 toto odvolání zamítl jako nepřípustné [21].
On 8 December 2011, the General Court rejected that challenge as inadmissible [21].
I.3.2 Věc T-570/08 Deutsche Post AG v. Komise a věc T-571/08 Německo v. Komise
Case T-570/08 Deutsche Post AG v Commission and Case T-571/08 Germany v Commission
Německo a Deutsche Post napadly příkaz Komise k poskytnutí informací ze dne 30. října 2008, neboť podle jejich názoru jsou v rámci tohoto příkazu požadovány irelevantní informace a pro Deutsche Post je splnění tohoto příkazu spojeno s nepřiměřenou zátěží.
Germany as well as Deutsche Post challenged the validity of the Commission's information injunction of 30 October 2008 because they considered that the information injunction requested irrelevant information and put a disproportionate burden on Deutsche Post.
Dne 16. července 2010 prohlásil Tribunál obě žaloby za nepřípustné, neboť vydáním příkazu k poskytnutí informací nebyla porušena ani procesní práva Deutsche Post, ani procesní práva Německa.
On 16 July 2010, the General Court declared both actions as inadmissible because neither Deutsche Post's nor Germany's procedural rights could have been infringed by the issuance of the information injunction.
I.3.3 Věc C-463/10 P Deutsche Post AG v. Komise a věc C-475/10 P Německo v. Komise
Case C-463/10 P Deutsche Post AG v Commission and Case C-475/10 P Germany v Commission
Dne 27. září 2010 se Deutsche Post a Německo proti tomuto rozsudku Tribunálu odvolaly a nadále zastávaly názor, že příkaz k poskytnutí informací porušil jejich práva.
On 27 September 2010, Deutsche Post and Germany appealed the GC's judgment and maintained that the information injunction infringed their rights.
Dne 13. října 2011 Soudní dvůr rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2010 zrušil [22].
On 13 October 2011, the Court of Justice overruled the General Court's judgment of 16 July 2010 [22].
Věc byla proto vrácena Tribunálu a řízení dosud nebylo uzavřeno.
Consequently, the case was sent back to the GC and is currently pending.
I.3.4 Věc T-344/10 UPS v. Komise
Case T-344/10 UPS v Commission
UPS podala dne 20. srpna 2010 žalobu k Tribunálu a tvrdila, že se Komise vzhledem k šetření státní podpory z roku 2007 dopustila protiprávní nečinnosti.
On 20 August 2010, UPS lodged an application with the General Court claiming an unlawful failure to act by the Commission in respect of the 2007 State aid investigation.
Jelikož od vydání rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 uplynuly již téměř tři roky, měla Komise dostatek příležitostí příslušná opatření prověřit a posoudit skutkovou a právní situaci, aby mohla přijmout konečné rozhodnutí a vyšetřovací řízení uzavřít.
Given that a period of almost three years had lapsed since the 2007 Extension decision, UPS believed that the Commission had had ample opportunity to investigate the abovementioned measures and to assess the circumstances of facts and law in order to adopt a final decision and close the investigation procedure.
Toto řízení dosud nebylo uzavřeno.
That case is still pending.
I.3.5 Věc T-388/11 Deutsche Post AG v. Komise
Case T-388/11 Deutsche Post AG v Commission
Deutsche Post dne 22. července 2011 napadla rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 s odůvodněním, že se Komise zjevně zmýlila, když ve svém předběžném posouzení prohlásila dotování penzí za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a za novou podporu ve smyslu čl. 108 odst. 1 SFEU.
On 22 July 2011, Deutsche Post challenged the validity of the 2011 Extension decision because it considers that the Commission has manifestly erred in its preliminary assessment of the pension subsidy as aid within the meaning of Article 107(1) TFEU and as a new aid measure in the meaning of Article 108(1) TFEU.
PODROBNÝ POPIS STÁTNÍCH OPATŘENÍ
DETAILED DESCRIPTION OF PUBLIC MEASURES
Deutsche Post od roku 1989 obdržela státní podporu v podobě různých opatření:
Deutsche Post has been granted public support in form of several different measures since 1989:
státní financování nároků na důchod na základě:
Pension subsidy based on:
zákona o osobním právu (Personalrechtsgesetz) z roku 1994 [23] (dále jen „PostPersRG 1994“) státní vyrovnávací platby a záruky na základě:
Postpersonalrechtsgesetz 1994 [23] (hereafter PostPersRG 1994)Public transfers and guarantees based on:
zákona o organizaci pošty (Postverfassungsgesetz) z roku 1989 [24] (dále jen „PostVerfG 1989“) zákona o reorganizaci pošty (Postumwandlungsgesetz) z roku 1994 [25] (dále jen „PostUmwG 1994“) exkluzivní licence a regulace cen na základě:
Postverfassungsgesetz 1989 [24] (hereafter PostVerfG 1989)Postumwandlungsgesetz 1994 [25] (hereafter PostUmwG 1994)Exclusive right and price regulation based on:
zákona o poštovním systému (Gesetz über das Postwesen) z roku 1989 [26] (dále jen „PostG 1989“) zákona o poštách z roku 1997 (Postgesetz) (dále jen „PostG 1997“)
Gesetz über das Postwesen 1989 [26] (hereafter PostG 1989)Postgesetz 1997 (hereafter PostG 1997)
1 Dotování penzí v souvislosti se sociálními dávkami a systémy příspěvků na sociální zabezpečení pro úředníky a soukromé zaměstnance
Pension subsidy in the context of social benefits and contribution schemes for civil servants and private employees
Dotování penzí pokrývá od roku 1995 velkou část plateb penzí pro úředníky Deutsche Post v důchodu.
The pension subsidy has financed since 1995 a major share of the pensions for Deutsche Post's retired civil servants.
Aby bylo možné v posouzení v plném rozsahu zachytit dopady dotování penzí, jsou v následujících oddílech podrobněji popsány sociální dávky a sociální příspěvky úředníků a porovnány se zákonným pojištěním na sociální zabezpečení pro zaměstnance soukromého sektoru (dále jen „soukromí zaměstnanci“).
To fully apprehend the effects of the pension subsidy in the later assessment, the following sections will describe in more detail the civil servants' social benefits and contributions in comparison to the compulsory social insurances for employees under private law contracts (hereafter: private employees).
Sociální dávky pro úředníky
Social benefits for civil servants
Úředníci mají nárok na penzijní pojištění a podporu v případě onemocnění a potřeby péče.
Civil servants are entitled to old age pensions, health care and nursing care.
Dávky pro úředníky Deutsche Post odpovídají dávkám, které jsou poskytovány všem ostatním úředníkům.
The benefits for Deutsche Post's civil servants are equal to the benefits which are granted to all other civil servants:
Výše penzí je podle § 14 BeamtVG [27] stanovena předem jako určité procento z posledních platů úředníka.
The level of the pension is pre-defined, pursuant to Article 14 BeamtVG [27], at a certain percentage of the last salary that the civil servant earns.
Tak např. úředníci, kteří odešli do důchodu v roce 2010 a odpracovali požadovaný počet let, obdrží penzi, která odpovídá 71,75 % jejich posledních platů.Úředníci mají nárok na proplacení 50–70 % nákladů na zdravotní péči a musí si hradit sami pouze náklady překračující toto procento.
Thus, for example, a civil servant who retired in 2010 and had worked the required number of years will receive a pension that is equal to 71,75 % of his last salary.Civil servants are entitled to reimbursement of 50 % to 70 % of health and nursing care expenses, while they have to assume the remaining expenses themselves.
Přesné rozdělení nákladů na zdravotní péči závisí na různých kritériích, např. na počtu dětí.
The exact breakdown of health care costs depends on several criteria such as the number of children.
Úředníci mohou buď uzavřít dobrovolné dodatečné připojištění nebo si svůj podíl na nákladech na zdravotní péči hradit sami.
The civil servant can choose either to insure himself with a voluntary complementary insurance or to pay his share of the health care expenses out of his own pocket.
Financování sociálních dávek pro úředníky POSTDIENST v období 1989–1994
Financing of civil servants' social benefits in the period 1989-1994 at POSTDIENST
Po první poštovní reformě v roce 1989 musely POSTDIENST, TELEKOM a POSTBANK podle § 54 odst. 2 PostVerfG 1989 v plné výši financovat výplaty penzí a náklady na zdravotní péči pro úředníky v důchodu, kteří byli zařazeni do příslušných podniků na základě svých bývalých činností.
After the first postal reform of 1989, pursuant to Article 54(2) PostVerfG 1989, POSTDIENST, TELEKOM and POSTBANK had to fully finance the pension payments and health expenses of the retired civil servants who were allocated to the respective sections on basis of their former activities.
Podle tohoto ustanovení uplatňují úředníci své nároky i nadále vůči státu, který však může celkovou částku požadovat od společností POSTDIENST, TELEKOM a POSTBANK.
That provision lays down that whereas the claim of the civil servant continues to be directed against the State, the State has the right to claim the entire amount from POSTDIENST, TELEKOM and POSTBANK respectively.
Financování sociálních dávek pro úředníky DPAG od roku 1995
Financing of social benefits for DPAG's civil servants since 1995
Podle § 1 odst. 1 PostPersRG 1994 převzala DPAG od spolkového státu všechna práva a povinnosti zaměstnavatele a podle § 2 odst. 3 PostPersRG 1994 všechny majetkoprávní nároky úředníků.
DPAG took over, pursuant to Article 1(1) PostPersRG 1994, all employer's rights and obligations from the federal State and assumed, pursuant to Article 2(3) PostPersRG 1994, all the civil servants' proprietary claims.
Podle § 15 PostPersRG 1994 převzal výplaty důchodů a nákladů na zdravotní péči úředníkům v důchodu nově vytvořený penzijní fond pro úředníky Deutsche Post.
Pursuant to Article 15 PostPersRG 1994, the payment of pension and health expenses to retired civil servants was taken over by a newly created pension fund for Deutsche Post's civil servants.
Dne 1. července 2001 byly sloučeny penzijní fondy pro Deutsche Post, Deutsche Telekom AG a Postbank AG do penzijního fondu pro zaměstnance pošty (Postbeamtenversorgungskasse) (dále označované pro celé období od 1. ledna 1995 společně jako „penzijní fond“).
On 1 July 2001, the pension funds for Deutsche Post, Deutsche Telekom AG, and Postbank AG were merged into the ‘Postbeamtenversorgungskasse’ (hereafter jointly referred to as Pension fund for the whole period since 1 January 1995).
Podle § 16 odst. 1 PostPersRG 1994 musela Deutsche Post v období 1995–1999 přispívat do penzijního fondu ročním příspěvkem ve výši 2,045 mld. EUR, tedy celkovou částkou 10,225 mld.
Pursuant to Article 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post had to pay a yearly contribution of EUR 2045 million to the Pension fund for the period 1995-1999 which totals EUR 10225 million.
EUR. Od roku 2000 musí Deutsche Post do penzijního fondu zaplatit na základě § 16 odst. 2 PostPersRG 1994 roční příspěvek ve výši 33 % skutečných příjmů úředníků (tzn. příjmů, které dosahovaly od 735 mil. EUR v roce 2000 až 540 mil. EUR v roce 2010).
From 2000 onwards and based on Article 16(2) PostPersRG 1994, Deutsche Post has had to pay a yearly contribution of 33 % of the sum of the incurred civil servant wages to the Pension fund (e.g. from EUR 735 million in 2000 to EUR 540 million in 2010).
Dotování penzí kryje podle § 16 odst. 2 PostPersRG 1994 zbývající deficit (tj. rozdíl mezi penzemi vyplacenými úředníkům v důchodu a příspěvkem Deutsche Post do penzijního fondu).
The pension subsidy has covered, pursuant to Article 16(2) PostPersRG 1994, the remaining deficit (e.g. the difference between the pensions for the retired civil servants' pensions and the contribution by Deutsche Post to the Pension fund).
Dotování penzí se zvýšilo z částky 151 mil. EUR (1995) na 3,203 mld. EUR (2010) a činilo v období 1995–2010 celkem 37,121 mld. EUR.
The pension subsidy increased from EUR 151 million in 1995 to EUR 3203 million in 2010 and totalled EUR 37121 million for the period 1995-2010.
Financování penzijního fondu
Financing of Pension fund (million EUR)
Příspěvek DEUTSCHE POST Dotování penzí
DEUTSCHE POST's contribution Pension subsidy
Zákonné pojistné na sociální zabezpečení pro soukromé zaměstnance a penzijní připojištění pro soukromé zaměstnance Deutsche Post
Statutory social insurances for private employees and supplementary pension insurance for Deutsche Post's private employees
Soukromí zaměstnanci jsou povinni platit příspěvky na sociální zabezpečení a musí uzavřít následující čtyři pojistky: důchodové pojištění, pojištění pro případ nezaměstnanosti, zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče [28].
Private employees are compulsory members of four social insurances: pension, unemployment, health and nursing care insurance [28].
Zákonné systémy sociálního zabezpečení pro soukromé zaměstnance předpokládají v oblasti důchodového a zdravotního pojištění jinou pojistnou ochranu než systém platný pro úředníky:
Compared to the civil servant's regime, the statutory social insurance schemes offer a different coverage for the pension and health insurances:
Výše důchodu není vypočítána jako procentuální podíl z posledního měsíčního platu, nýbrž z průměrného platu za celý život.
The level of the pension is not defined in percentage of the last monthly salary but of an average life-time salary.
Výdaje na zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče jsou plně hrazeny.
The expenses for health and nursing care are fully covered.
Také ve financování sociálních dávek existují značné rozdíly v porovnání s režimem platným pro úředníky: zákonné pojistné na sociální zabezpečení pro soukromé zaměstnance je financováno z příspěvků zaměstnance a zaměstnavatele během pracovního života zaměstnance (dále jen „příspěvky na zákonné pojistné na sociální zabezpečení“).
There also exist important differences in the financing of the social benefits compared to those of civil servants: The statutory social insurances are financed by joint contributions from the employee and the employer during the employee's working life (hereafter referred to as compulsory social contributions).
Celková sazba příspěvků je formálně rozdělena na podíl zaměstnance a podíl zaměstnavatele, přičemž každý činí asi polovinu celkové sazby.
The total social contribution rate is formally divided into an employee's and employer's share which both covers about half of the total contribution rate.
Zaměstnavatel však má formální povinnost odvádět celou sazbu příspěvků do systémů sociálního zabezpečení.
However, the employer has the formal obligation to pay the total contribution rate to the social insurances.
Příspěvky na zákonné pojistné na sociální zabezpečení v procentech hrubého platu soukromých zaměstnanců (viz též příloha)
Compulsory social contribution rates in percentage of private employee's gross wage (see also the Annex)
■ Důchodové pojištění
■ Pension insurance
■ Pojištěnípro případ ztráty zaměstnání
■ Unemployment insurance
■ Pojištěnípro případ odkázanosti
■ Nursing insurance
■ Zdravotní pojištění
■ Health insurance
Příspěvky na zákonné sociální pojištění
Compulsory social contribution rates
v procentech hrubé mzdy soukromých zaměstnanců
in percentage of private employee's gross wage
Z obrázku 2 vyplývá, že sazby příspěvků na zákonné pojistné na sociální zabezpečení od roku 1995 kolísaly mezi 38 % až 42 % hrubého platu (= čistý plat + podíl zaměstnance).
Figure 2 shows that the compulsory social contribution rates have since 1995 ranged from 38 % to 42 % of the gross wage (= net wage + employee's share).
Podíly zaměstnanců a zaměstnavatelů na příspěvcích do systému sociálního zabezpečení dosahovaly 19 % až 21 % hrubého platu (podrobnější časová posloupnost je uvedena v příloze).
The employer's and employee's shares of the social contribution rate have been in the range of 19 % to 21 % of the gross wage (see the Annex for a more detailed time series).
Soukromí zaměstnanci Deutsche Post využívali nejen zákonného pojistného na sociální zabezpečení, nýbrž také penzijního připojištění.
Deutsche Post's private employees have not only benefited from the statutory social insurances but also from supplementary pension insurance.
Soukromým zaměstnancům zaměstnaným před rokem 1997 bylo nabídnuto penzijní připojištění, díky němuž by dostávali důchod srovnatelný s penzí úředníků.
Private employees who started before 1997 were offered a supplementary pension insurance cover that would allow them to receive a similar level of pension as civil servants.
Penzijní připojištění tak pokrývalo rozdíl mezi zákonnou penzí ze sociálního zabezpečení soukromých zaměstnanců, která odpovídá určité procentuální sazbě průměrného příjmu za celý život, a penzí úředníka, která odpovídá určitému procentu posledních mezd.
Thus the supplementary pension insurance covered the difference between the private employees' statutory social insurance pension — which is equal to a certain percentage of the average life-time salary — and the civil servant's pension that equals to a certain percentage of the last salary.
Přesná pravidla jsou uvedena ve stanovách úřadu pro správu důchodů německé spolkové pošty (Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost) (dále jen „VAP“) [29].
The detailed rules are laid down in the Charter of the Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost (hereinafter VAP) [29].
Deutsche Post financovala doplňkovou penzi pro soukromé zaměstnance v důchodu do roku 1997 příspěvkem ve výši [5 % až 10 %] [30] hrubého platu aktivních soukromých zaměstnanců.
Deutsche Post financed the supplementary pension benefits for the retired private employees up to 1997 by a contribution that amounted to approximately [5 to 10 %] [30] of the active private employees' gross wage.
Od roku 1997 Deutsche Post vytvářela rezervy na pokrytí neuhrazených závazků VAP (viz též popis zátěže # 4 v oddíle II.3.1.3).
Since 1997, Deutsche Post has built up a provision for the outstanding obligations to the VAP (see also description of burden #4 in Section II.3.1.3).
Od roku 1997 bylo nově zaměstnaným soukromým zaměstnancům nabídnuto výrazně snížené penzijní připojištění, na které Deutsche Post v období 1997–2007 přispěla částkou ve výši [0 % a 5 %] hrubého platu.
Since 1997, newly hired private employees were offered a significantly reduced supplementary pension insurance for which Deutsche Post, in the period 1997-2007, paid a contribution between [0 and 5 %] of the gross wage.
2 Státní vyrovnávací platby a záruky na pozadí exkluzivní licence a povinnosti Deutsche Post poskytovat univerzální poštovní službu
Public transfers and guarantee in the context of Deutsche Post's exclusive right and universal postal service obligations
Exkluzivní licence do roku 2007
Exclusive right until 2007
Před rokem 1998 bylo zřizování a provozování zařízení pro placené poskytování listovních služeb podle § 2 PostG 1989 vyhrazeno výlučně společnosti Deutsche Post.
Before 1998, Article 2 PostG 1989 granted Deutsche Post the exclusive right to establish and maintain facilities for the carriage of letter items.
Jiné poštovní služby, jako je doručování balíků, novin nebo časopisů, nebyly vyhrazeny společnosti Deutsche Post a podléhaly hospodářské soutěži.
Other postal services — like parcels, newspapers or periodicals — were not reserved to Deutsche Post but open to competition.
Podle § 37 PostVerfG 1989 musí být zisky z těchto vyhrazených listovních služeb použity k financování ztrát v oblasti univerzálních služeb nabízených na trzích otevřených hospodářské soutěži.
Pursuant to Article 37 PostVerfG 1989, the profits accruing from those reserved letter services were to be used to finance the losses of those universal services that were offered in markets open to competition.
Podle § 4 PTRegG 1994 [31] byl za schvalování poplatků za vyhrazené listovní služby odpovědný spolkový ministr pošt a telekomunikací.
Pursuant to Article 4 PTRegG 1994 [31], the Minister for Post and Telecommunication was the competent authority to approve the prices for the reserved letter services.
Po vstupu zákona PostG 1997 v platnost v roce 1998 se objem služeb vyhrazených společnosti Deutsche Post postupně snižoval.
Beginning with the entry into force of the PostG 1997 in 1998, the scope of the reserved services started to be progressively reduced for Deutsche Post.
Podle § 51 PostG 1997 se exkluzivní licence Deutsche Post v roce 1997 vztahovala na doručování listovních zásilek a adresovaných katalogů s hmotností do 200 g, avšak následně se hmotnostní limit postupně snižoval a v roce 2006 byl stanoven na 50 g. Exkluzivní licence vypršela dne 31. prosince 2007.
Pursuant to Article 51 PostG 1997, the exclusive right extended to the transport of letters and addressed catalogues below 200 grams in 1997 but afterwards the limit was successively reduced, reaching 50 grams in 2006. The exclusive right finally expired on 31 December 2007.
Povinnost poskytovat univerzální poštovní služby do roku 2007
Universal postal service obligation until 2007
Povinnost poskytovat univerzální služby byla společnosti Deutsche Post formálně uložena dvěma právními akty:
The universal service obligations for Deutsche Post were set out in two formal entrustment acts: