natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pro účely článku 19 směrnice 2008/106/ES se Kapverdy uznávají, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům.
For the purposes of Article 19 of Directive 2008/106/EC, Cape Verde is recognised as regards the systems for the training and certification of seafarers.
Toto posouzení vychází z výsledků inspekce, kterou provedli odborníci z Evropské agentury pro námořní bezpečnost v červnu 2006.
That assessment was based on the results of an inspection carried out by experts of the European Maritime Safety Agency in June 2006.
o uznání Bangladéše podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům
on the recognition of Bangladesh pursuant to Directive 2008/106/EC of the European Parliament and of the Council as regards the systems for the training and certification of seafarers
s ohledem na žádosti Kypru ze dne 26. července 2007, Itálie ze dne 24. prosince 2007 a Belgie ze dne 25. června 2008,
Having regard to the requests from Cyprus on 26 July 2007, from Italy on 24 December 2007 and from Belgium on 25 June 2008,
Podle směrnice 2008/106/ES mohou členské státy rozhodnout, zda potvrdí odpovídající průkazy způsobilosti námořníků vydané třetími zeměmi za předpokladu, že dotčená třetí země je uznána Komisí.
According to Directive 2008/106/EC Member States may decide to endorse seafarers' appropriate certificates issued by third countries, provided that the third country concerned is recognised by the Commission.
Žádosti o uznání Bangladéše byly písemně předloženy Kyprem dne 26. července 2007, Itálií dne 24. prosince 2007 a Belgií dne 25. června 2008.
Requests for the recognition of Bangladesh have been submitted by letters of 26 July 2007 from Cyprus, of 24 December 2007 from Italy and of 25 June 2008 from Belgium.
Na základě těchto žádostí Komise posoudila systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti v Bangladéši s cílem ověřit, zda Bangladéš splňuje všechny požadavky úmluvy STCW, a zda byla přijata vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti.
Following these requests, the Commission assessed the training and certification system in Bangladesh in order to verify whether Bangladesh meets all the requirements of the STCW Convention and whether the appropriate measures have been taken to prevent fraud involving certificates.
Komise požádala Bangladéš dopisy ze dní 26. března 2009, 9. prosince 2009 a 28. září 2010 o poskytnutí důkazů o tom, že zjištěné nedostatky byly napraveny.
By letters of 26 March 2009, 9 December 2009 and 28 September 2010, the Commission requested Bangladesh to provide evidence demonstrating that the deficiencies identified had been corrected.
V dopisech ze dní 29. března 2009, 21. května 2009, 12. července 2009, 4. ledna 2010, 27. února 2011 a 14. března 2011 poskytl Bangladéš požadované informace a důkazy o provádění vhodných a dostatečných nápravných opatření, která řeší většinu nedostatků zjištěných při posuzování souladu.
By letters of 29 March 2009, 21 May 2009, 12 July 2009, 4 January 2010, 27 February 2011 and 14 March 2011, Bangladesh provided the requested information and evidence concerning the implementation of appropriate and sufficient corrective action to address most of the deficiencies identified during the assessment of compliance.
Přetrvávající nedostatky se týkají na jedné straně nedostatku některého vybavení k výcviku v jedné z bangladéšských institucí námořního vzdělávání a výcviku a na druhé straně výcviku pro přípravné kurzy podle oddílu A-II/1 předpisu STCW.
The remaining shortcomings concern, on the one hand, the lack of certain training equipment in one of the maritime education and training institutions of Bangladesh, and on the other hand training for preparatory courses relating to Section A-II/1 of the STCW Code.
Bangladéš byl proto vyzván, aby v tomto směru provedl další nápravná opatření.
Bangladesh has therefore been invited to implement further corrective action in this respect.
Tyto nedostatky však neopravňují ke zpochybnění celkové úrovně souladu Bangladéše s požadavky STCW na výcvik a vydávání průkazů způsobilosti námořníků.
However, these shortcomings do not warrant calling into question the overall level of compliance of Bangladesh with STCW requirements on training and certification of seafarers.
Výsledky posouzení souladu a zhodnocení informací poskytnutých Bangladéšem prokázaly, že Bangladéš splňuje příslušné požadavky úmluvy STCW a přijal vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti.
The outcome of the assessment of compliance and the evaluation of the information provided by Bangladesh demonstrates that Bangladesh complies with the relevant requirements of the STCW Convention, while this country has taken appropriate measures to prevent fraud involving certificates.
Pro účely článku 19 směrnice 2008/106/ES se Bangladéš uznává, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům.
For the purposes of Article 19 of Directive 2008/106/EC, Bangladesh is recognised as regards the systems for the training and certification of seafarers.
Toto posouzení vychází z výsledků inspekce, kterou provedli odborníci z Evropské agentury pro námořní bezpečnost v únoru roku 2008.
That assessment was based on the results of an inspection carried out by experts of the European Maritime Safety Agency in February 2008.
o opatřeních C 11/09 (ex NN 53b/08, NN 2/10 a N 19/10), která provedl nizozemský stát ve prospěch skupiny ABN AMRO NV (vytvořené po spojení společností Fortis Bank Nederland a ABN AMRO N)
on the measures C 11/09 (ex NN 53b/08, NN 2/10 and N 19/10) implemented by the Dutch State for ABN AMRO Group NV (created following the merger between Fortis Bank Nederland and ABN AMRO N)
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek [1] v souladu s čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a s ohledem na tyto připomínky,
Having called on interested parties to submit their comments [1] pursuant to Article 108(2) of the Treaty and having regard to their comments,
Dne 3. října 2008 získal nizozemský stát společnost Fortis Bank Nederland (dále jen „FBN“) (nizozemskou bankovní dceřinou společnost finanční holdingové společnosti Fortis SA/NV [2]), včetně aktiv ABN AMRO Holding ve vlastnictví společnosti FBN (dále jen „ABN AMRO N“) za částku ve výši 12,8 miliardy EUR. V rámci této transakce nizozemský stát rovněž nahradil Fortis Bank SA/NV, belgickou bankovní dceřinou společnost společnosti Fortis SA/NV, jakožto věřitele, pokud jde o půjčky poskytnuté společnosti FBN v nominální hodnotě 16,1 miliardy EUR [3].
On 3 October 2008, the Dutch State acquired Fortis Bank Nederland (‘FBN’) (namely the Dutch banking subsidiary of the financial holding company Fortis SA/NV [2]) including ABN AMRO Holding assets owned by FBN (‘ABN AMRO N’) for an amount of EUR 12,8 billion. In the same transaction, the Dutch State also replaced Fortis Bank SA/NV, the Belgian banking subsidiary of Fortis SA/NV, as obligee in loans to FBN with a nominal value of EUR 16,1 billion [3].
Nizozemský stát poskytl společnosti FBN rovněž krátkodobou likvidní facilitu ve výši 45 miliard EUR a souhlasil s odškodněním společnosti Fortis SA/NV za náklady a povinnosti vyplývající z dohody akcionářů konsorcia.
The Dutch State also granted FBN a short-term liquidity facility of EUR 45 billion and agreed to indemnify Fortis SA/NV for costs and obligations which stemmed from the consortium shareholders agreement ( ‘CSA’).
Dohoda akcionářů konsorcia popisovala práva a povinnosti tří finančních institucí (Fortis SA/NV, Banco Santander a Royal Bank of Scotland (dále jen „RBS“) neboli tří „členů konsorcia“), které se společně ucházely o společnost ABN AMRO Holding prostřednictvím nově založeného právního subjektu „RFS Holdings“.
The CSA described the rights and obligations of the three financial institutions (Fortis SA/NV, Banco Santander and Royal Bank of Scotland (‘RBS’) or the three ‘consortium members’) which had jointly bid for ABN AMRO Holding via the newly created legal entity ‘RFS Holdings’.
Dne 7. října 2008 oznámil nizozemský stát Komisi svá opatření ze dne 3. října 2008 (konkrétně nabytí společnosti FBN za částku 12,8 miliardy EUR, novaci dlouhodobých půjček v nominální hodnotě 16,1 miliardy EUR a krátkodobou likvidní facilitu ve výši 45 miliard EUR, dále jen „integrované transakce ze dne 3. října 2008“) jako opatření, která nepředstavují státní podporu, s cílem získat ohledně těchto opatření právní jistotu.
On 7 October 2008, the Dutch State notified the Commission of its measures of 3 October 2008 (namely the acquisition of FBN for EUR 12,8 billion, the novation of long-term loans with a nominal value of EUR 16,1 billion and the short-term liquidity facility of EUR 45 billion, hereafter ‘the integrated transactions of 3 October 2008’) as measures not constituting State aid in order to get legal certainty on those measures.
Jelikož opatření již byla provedena, zaevidovala Komise tento případ jako případ NN (tj. NN53b/08).
Since the measures had already been implemented, the Commission registered the case as an NN-case (that is, NN53b/08).
Během jednání vedoucích k nabytí společnosti FBN dne 3. října 2008 vycházel nizozemský stát z externí zprávy o ocenění vypracované […] [4], jejíž kopie byla Komisi zaslána dne 15. října 2008.
During the negotiations leading to the acquisition of FBN on 3 October 2008, the Dutch State relied on an external valuation report by […] [4], a copy of which was sent to the Commission on 15 October 2008.
Dopisem ze dne 30. října 2008 sdělila Komise nizozemskému ministerstvu financí svůj předběžný názor, že se zdá, že opatření ze dne 3. října 2008 představují státní podporu pro společnost FBN.
By letter dated 30 October 2008, the Commission informed the Dutch Ministry of Finance of its preliminary opinion that the measures of 3 October 2008 seemed to constitute State aid to FBN.
Dne 20. listopadu 2008 se uskutečnila schůzka útvarů Komise a nizozemského státu.
On 20 November 2008, a meeting took place between the services of the Commission and the Dutch State.
Dne 21. listopadu 2008 se nizozemský stát oficiálně rozhodl, že společnosti FBN a ABN AMRO N neponechá jako samostatné subjekty, nýbrž že v souladu s dřívějšími plány společnosti Fortis SA/NV obě společnosti sloučí (dále jen „spojení“).
On 21 November 2008, the Dutch State officially decided that it would not keep FBN and ABN AMRO N apart, but instead would pursue a merger of the two companies (‘the merger’), in line with the earlier plans of Fortis SA/NV.
Dne 3. prosince 2008 přijala Komise rozhodnutí [5] (dále jen „rozhodnutí ze dne 3. prosince 2008“), v němž prohlásila opatření nizozemského státu ze dne 3. října 2008 ve prospěch Fortis Bank SA/NV za státní podporu, která je slučitelná se společným trhem.
On 3 December 2008, the Commission took a Decision [5] (‘the Decision of 3 December 2008’) declaring the measures by the Dutch State of 3 October 2008 in favour of Fortis Bank SA/NV as State aid compatible with the common market.
Ve 4. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí se však výslovně uvádělo, že Komise v samostatném řízení posoudí, zda opatření provedená dne 3. října 2008 obsahovala podporu rovněž pro společnost FBN.
However, recital 4 of that Decision stated explicitly that the Commission would judge in a separate procedure whether the measures implemented on 3 October 2008 also contained aid to FBN.
Dne 24. prosince 2008 podepsaly společnosti RBS a Banco Santander a nizozemský stát dodatek k dohodě akcionářů konsorcia, na jehož základě nahradil nizozemský stát v této dohodě společnost Fortis SA/NV.
On 24 December 2008, RBS, Banco Santander and the Dutch State signed an amendment to the CSA by which the Dutch State replaced Fortis SA/NV in the CSA.
Dne 6. března 2009 zaslal nizozemský stát Komisi zprávu o hloubkové kontrole [6] nabytých podniků, která byla na žádost nizozemského státu vyhotovena […].
On 6 March 2009, the Dutch State sent to the Commission a due diligence report [6] of the acquired businesses which had been prepared by […] at the request of the Dutch State.
Rozhodnutím ze dne 8. dubna 2009 (dále jen „rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009“) zahájila Komise s ohledem na údajnou podporu poskytnutou společnostem FBN a ABN AMRO N řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy s číslem jednacím C11/09 (ex-NN53b/08).
By Decision of 8 April 2009 (‘the Decision of 8 April 2009’), the Commission initiated the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty under case number C11/09 (ex-NN53b/08), with respect to alleged aid granted to FBN and ABN AMRO N.
Dne 6. května 2009 obdržela Komise stížnost od společnosti Van Lanschot Bank (dále jen „stěžovatel“), nizozemského konkurenta společností FBN a ABN AMRO N. Tento dopis předala Komise nizozemskému státu dne 22. července 2009 a požádala jej, aby se k němu vyjádřil.
On 6 May 2009, the Commission received a letter of complaint from Van Lanschot Bank (‘the complainant’), a Dutch competitor of FBN and ABN AMRO N. That letter was forwarded by the Commission to the Dutch State on 22 July 2009, asking for comments.
V pracovním dokumentu zaslaném dne 15. června 2009 a během následné schůzky s Komisí dne 16. června 2009 informoval nizozemský stát Komisi o svém záměru provést plán rekapitalizace v hodnotě 2,5 miliardy EUR, což společnosti ABN AMRO N umožní oddělit se od své mateřské společnosti ABN AMRO Bank [7].
In a non-paper sent on 15 June 2009 and during a follow-up meeting with the Commission on 16 June 2009, the Dutch State informed the Commission of its intention to implement a EUR 2,5 billion recapitalisation plan enabling ABN AMRO N to separate from its parent company ABN AMRO Bank [7].
Během této schůzky nizozemský stát uvedl, že po prvním kapitálovém vkladu ve výši 2,5 miliardy EUR budou zapotřebí další opatření, jež však ještě nelze vyčíslit.
During that meeting, the Dutch State indicated that, after the first injection of EUR 2,5 billion, additional but not yet quantifiable measures would be necessary.
Dne 9. července 2009 nizozemský stát Komisi informoval, že společnost FBN splatila veškeré krátkodobé financování ve výši 45 miliard EUR, které od nizozemského státu obdržela v rámci likvidní facility dne 3. října 2008.
On 9 July 2009, the Dutch State informed the Commission that FBN had redeemed all the short-term funding it had received from the Dutch State under the 3 October 2008 liquidity facility of EUR 45 billion.
Dne 15. července 2009 informoval nizozemský stát Komisi o plánech společnosti FBN na získání společnosti Fortis Clearing Americas (dále jen „FCA“) od společnosti Fortis Bank SA/NV.
On 15 July 2009, the Dutch State informed the Commission of plans by FBN to acquire Fortis Clearing Americas (‘FCA’) from Fortis Bank SA/NV.
Dne 17. července 2009 oznámil nizozemský stát oficiálně plán s rekapitalizačními opatřeními v hodnotě 2,5 miliardy EUR [8], který se skládal ze swapu úvěrového selhání s účinkem v podobě snížení kapitálových požadavků o 1,7 miliard EUR (dále jen „nástroj k snížení kapitálových požadavků“) a povinně převoditelných cenných papírů v hodnotě 800 milionů EUR. Tato opatření byla původně zaevidována pod číslem jednacím N429/09, jelikož však tato opatření byla provedena dříve, než o nich Komise rozhodla, byl případ převeden z rejstříku oznámených podpor do rejstříku neoznámených podpor (pod číslem NN2/10).
On 17 July 2009, the Dutch State formally notified a plan with recapitalisation measures worth EUR 2,5 billion [8] consisting of a credit default swap (‘CDS’) with a capital relief effect of EUR 1,7 billion (‘the capital relief instrument’ or ‘CRI’) and a Mandatory Convertible Security (‘MCS’) of EUR 800 million. The measures were initially recorded under case number N429/09, but since the measures were implemented before the Commission had taken a decision on them, the case was moved from the register of notified aid to the non-notified aid register (under number NN 2/10).
Dne 10. září 2009 zaslal nizozemský stát Komisi pracovní dokument s aktuálními informacemi o procesu rozdělování, v němž se rovněž uvádělo, že budou nevyhnutelná další (nevyčíslená) opatření státní podpory.
On 10 September 2009, the Dutch State sent a non-paper to the Commission with an update of the separation process and indications that additional (unquantified) State aid measures would be unavoidable.
Během schůzky s Komisí dne 9. listopadu 2009 nizozemský stát uvedl, že společnosti FBN a ABN AMRO N budou potřebovat další opatření v hodnotě 4,39 miliardy EUR, což celkovou částku opatření (včetně opatření oznámených dne 17. července 2009) zvyšuje na celkem 6,89 miliardy EUR. Opatření byla blíže rozvedena v dodatku ze dne 10. listopadu 2009 k pracovnímu dokumentu ze dne 10. září 2009 a v dodatečné vysvětlivce ze dne 13. listopadu 2009.
During a meeting with the Commission on 9 November 2009, the Dutch State indicated that FBN and ABN AMRO N would need additional measures worth EUR 4,39 billion, thereby bringing the total amount of measures (including the measures notified on 17 July 2009) to EUR 6,89 billion. The measures were further detailed in an addendum of 10 November 2009 to the non-paper of 10 September 2009, and in an additional explanatory note of 13 November 2009.
Dne 4. prosince 2009 předal nizozemský stát Komisi první verzi [9] plánu restrukturalizace skupiny ABN AMRO, nového subjektu vzniklého spojením společností FBN a ABN AMRO N (dále jen „plán restrukturalizace z prosince 2009“). V tomto plánu byla popsána strategie nového subjektu a rovněž uvedeny finanční výhledy pro základní scénář.
On 4 December 2009, the Dutch State submitted to the Commission a first version [9] of a restructuring plan for ABN AMRO Group (the ‘December 2009 Restructuring Plan’), the new entity resulting from the merger between FBN and ABN AMRO N. That plan described the new entity’s strategy and also contained financial projections for a base case scenario.
Dne 14. ledna 2010 oznámil nizozemský stát oficiálně nová opatření státní podpory ve výši 4,39 miliardy EUR kromě opatření, která byla oznámena již v červenci 2009.
On 14 January 2010, the Dutch State formally notified the new State aid measures of EUR 4,39 billion in addition to the measures already notified in July 2009. The Commission registered the new measures under number N19/10.
Nová opatření zaevidovala Komise pod číslem N19/2010. (23) Rozhodnutím ze dne 5. února 2010 (dále jen „rozhodnutí ze dne 5. února 2010“) Komise rozhodla o rozšíření vyšetřovacího řízení C11/09 tak, aby zahrnovalo opatření zaevidovaná pod čísly NN2/10 a N19/10.
By Decision of 5 February 2010 (‘the Decision of 5 February 2010’), the Commission decided to extend the investigation procedure C11/09 to include the measures registered under NN2/10 and N19/10.
V uvedeném rozhodnutí Komise tato opatření dočasně schválila jako podporu na záchranu do dne 31. července 2010.
In that Decision, the Commission temporarily approved those measures as rescue aid measures until 31 July 2010. The Dutch State sent the Commission a letter with a price leadership ban commitment applicable until the end of 2010.
Téhož dne odeslala Komise e-mail s dalšími dotazy, jež byly zodpovězeny dne 9. června 2010. (26) Dne 20. července 2010 požádal nizozemský stát Komisi o prodloužení dočasného schválení opatření podpory na záchranu, jež bylo zaevidováno pod čísly NN2/10 a N19/10.
On 20 July 2010, the Dutch State asked the Commission to extend the temporary approval of the rescue aid measures registered under NN2/10 and N19/10.
Nizozemský stát zaslal rovněž dopis, v němž byl závazek týkající se zákazu cenového vedení prodloužen do 30. června 2011 nebo do data přijetí konečného rozhodnutí Komise, podle toho co nastane dříve.
The Dutch State also sent a letter extending the price leadership ban commitment until the earlier of 30 June 2011 or until the adoption date of the final Decision of the Commission.
Dne 30. července 2010 rozhodla Komise o prodloužení dočasného schválení opatření podpory na záchranu, která byla zaevidována pod čísly jednacími NN2/10 a N19/10, dokud nedokončí své šetření C11/09.
On 30 July 2010, the Commission decided to extend the temporary approval of the rescue aid measures registered under case numbers NN2/10 and N19/10 until the Commission had finalised its investigation C11/09.
Dne 20. srpna 2010 zaslal nizozemský stát Komisi dokument, v němž byla podrobně vysvětlena jeho strategie odchodu.
On 20 August 2010, the Dutch State sent to the Commission a document explaining in detail its exit strategy.
Podobný plán pro divizi skupiny ABN AMRO „Energetika, komodity a doprava“ byl Komisi zaslán dne 10. ledna 2010. (30) Dne 15. října 2010 skupina ABN AMRO oznámila, že uplatní možnost vypovězení a ke dni 31. října 2010 nástroj k snížení kapitálových požadavků ukončí.
On 15 October 2010, ABN AMRO Group announced that it would exercise its call option to terminate the capital relief instrument as of 31 October 2010.
Během řízení došlo mezi zástupci nizozemského státu, společností ABN AMRO N a FBN a Evropské komise k četným výměnám informací, telekonferencím a schůzkám.
During the procedure, numerous information exchanges, teleconferences and meetings between representatives of the Dutch State, ABN AMRO N and FBN and the European Commission took place.
PODROBNÝ POPIS PŘÍJEMCŮ A OPATŘENÍ
DETAILED DESCRIPTION OF THE BENEFICIARIES AND THE MEASURES
Založení skupiny ABN AMRO
The creation of ABN AMRO Group
Na jaře 2007 vytvořili členové konsorcia nový právní subjekt „RFS Holdings“ za účelem nabytí společnosti ABN AMRO Holding.
In spring 2007, the consortium members created a new legal entity ‘RFS Holdings’ to acquire ABN AMRO Holding.
Členové konsorcia hodlali společnost ABN AMRO Holding rozdělit na tři části a opatření týkající se tohoto rozdělení byla uvedena v dohodě akcionářů konsorcia.
The consortium members intended to separate ABN AMRO Holding into three parts and the arrangements for that separation process were set out in the ‘CSA’.
S cílem usnadnit rozdělení vytvořili členové konsorcia tzv. „trackingové akcie“ představující ekonomické vlastnictví podniků přidělené jednotlivým členům konsorcia.
In order to facilitate the break-up, the consortium members created so-called ‘tracking shares’ representing the economic ownership of the businesses attributed to each consortium member.
V důsledku toho se společnosti RBS, Banco Santander a Fortis SA/NV staly ekonomickými [11] vlastníky tzv. podílu R, podílu S a podílu N („ABN AMRO R“, „ABN AMRO S“ a „ABN AMRO N“).
As a result, RBS, Banco Santander and Fortis SA/NV became the economic [11] owners of respectively the so-called R-share, S-share and N-share (‘ABN AMRO R’, ‘ABN AMRO S’ and ‘ABN AMRO N’).
Společnost ABN AMRO R zahrnovala mimo jiné obchodní jednotku (dále jen „OJ“) Světové podniky a trhy, OJ Asie, OJ Globální transakční služby a mezinárodní síť, zatímco ABN AMRO S zahrnovala mimo jiné OJ Latinská Amerika a OJ Antonveneta (Itálie).
ABN AMRO R comprised, inter alia, the business unit (‘BU’) Global Business & Markets, BU Asia, BU Global Transaction Services and the international network, while ABN AMRO S comprised, inter alia, BU Latin America and BU Antonveneta (Italy).
Společnost ABN AMRO N zahrnovala obchodní jednotky Nizozemsko a Soukromé bankovnictví a rovněž mezinárodní skupinu Diamond and Jewelry.
ABN AMRO N comprised the BUs Netherlands and Private Banking and also the International Diamond and Jewelry Group.
Položky, které nebyly přiděleny jednotlivým členům konsorcia, byly spojeny v tzv. podílu ABN AMRO Z (dále jen „ABN AMRO Z“), přičemž tato společnost odpovídala například za funkce ústředí.
Items that were not allocated to the individual consortium members were brought together in the so-called ABN AMRO Z-share (‘ABN AMRO Z’), which remained responsible for head office functions for instance.
Každý člen konsorcia měl ve společnosti ABN AMRO Z poměrnou kapitálovou účast [12].
Each consortium member held a pro-rata stake [12] in ABN AMRO Z.
Dne 24. prosince 2008 podepsaly společnosti RBS a Banco Santander a nizozemský stát dodatek k dohodě akcionářů konsorcia, na jehož základě nizozemský stát nahradil v dohodě akcionářů konsorcia společnost Fortis SA/NV.
On 24 December 2008, RBS, Banco Santander and the Dutch State signed an amendment to the CSA, by which the Dutch State replaced Fortis SA/NV in the CSA.