natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sazby by byly uplatňovány až do okamžiku dokončení plánovaných infrastruktur a dosažení konkurenčního vnitřního trhu s energií.
The tariffs were to be applied until the completion of the planned infrastructure and the achievement of a competitive internal market for energy.
Opatření by bylo v souladu s duchem regionálních podpor, protože by podporovalo hospodářský růst a zaměstnanost na ostrově, kde energeticky náročné výroby pociťují konkurenční znevýhodnění způsobené nejen nedostatečnou úrovní liberalizace trhu s elektřinou, ale také mimořádně nedostatečnou infrastrukturou Sardinie, pokud jde o připojení k vnitrostátním sítím elektrické energie a plynu.
The measure was in line with the spirit of regional aid, because it promoted economic growth and employment on an island where energy-intensive production suffered from a competitive disadvantage owing not only to the imperfect state of liberalisation of the electricity market but also to exceptional infrastructural deficiencies in Sardinia as regards interconnection to the national electricity and gas grids.
Na podporu tohoto integrovaného přístupu Itálie cituje První zprávu skupiny na vysoké úrovni pro konkurenceschopnost, energetiku a životní prostředí [31], v níž se uvádí, že proces liberalizace energetického odvětví nepřinesl uspokojivé výsledky a že je nezbytné zlepšit propojení, a očekává se uzavírání dlouhodobých dodavatelských smluv s předvídatelnými nebo partnerskými cenami mezi odběrateli a dodavateli elektrické energie.
In support of this integrated approach, Italy cited the First Report of the High Level Group on Competitiveness, Energy and Environment [31], which found that the liberalisation process in the energy sector had not produced satisfactory results, that better interconnection was necessary, and that long-term supply contracts with predictable prices or partnerships between customers and energy suppliers were desirable.
V této souvislosti Itálie zdůrazňuje, že zásahy plánované pro Sardinii jdou přesně tímto směrem, a dodává, že zároveň jsou zapotřebí krátkodobá opatření, jako jsou předmětné sazby, aby byla zaručena konkurenceschopnost průmyslu na Sardinii a jeho přežití až do okamžiku dokončení plánovaných investic, které vyřeší strukturální problémy.
Italy argued that the measures planned for Sardinia moved in this direction, but that short-term measures such as the tariffs were also needed in order to safeguard the competitiveness of Sardinian industry and ensure its survival until the planned investments were carried out and the structural problems were resolved.
Podpora kompenzuje regionální znevýhodnění
The aid offsets a regional disadvantage
Itálie tvrdí, že není možné porovnávat ceny elektrické energie, které platí příjemci na Sardinii, s cenami elektrické energie, které v průměru platí obdobné podniky na italském poloostrově, neboť podniky s vysokou spotřebou energie nakupují elektřinu na základě dvoustranných smluv, které nejsou veřejně dostupné.
Italy contended that it was not possible to compare power prices paid by the Sardinian beneficiaries and average power prices paid by comparable undertakings on the Italian mainland, since energy-intensive undertakings purchased electricity via bilateral contracts which were not in the public domain.
Podle Itálie Komise chybuje, pokud porovnání zakládá na cenách zaznamenaných na energetických burzách, neboť pouze minimální část dodávek elektrické energie těchto podniků je nakupována na uvedených burzách.
According to Italy, the Commission erred in carrying out a comparison based on prices recorded on power exchanges, since only a marginal part of these undertakings’ energy supplies was procured on exchanges.
Podle Itálie mohou být ceny vyjednané na základě dvoustranných smluv pro odběratele výhodné pouze v případě, že si odběratelé mohou svobodně vybrat své vlastní dodavatele a nakupovat elektrickou energii vyrobenou konkurenčními technologiemi.
According to Italy, prices negotiated via bilateral contracts would be favourable to consumers only if the consumers could freely choose their suppliers and source electricity which was produced using competitive technologies.
Toto není možné na Sardinii, kde elektrárny nemohou vyrábět cenově dostupnou energii, neboť nemají přístup k zemnímu plynu.
This was not possible in Sardinia, where power generation plants could not produce cheap electricity since they had no access to natural gas.
Od nových investic do moderních výrobních závodů odrazuje také omezené propojení energetických sítí, které znemožňuje vývoz elektřiny.
Besides, new investments in modern power generation were discouraged by the limited electrical interconnection which made it impossible to export electricity.
Dalším faktorem je koncentrace trhu a úloha, kterou hrají zavedení provozovatelé.
Another factor was market concentration and the role played by incumbent operators.
Podle Itálie může být za těchto okolností uplatňování sazeb, které stabilizují ceny elektrické energie, až do dosažení účinnější hospodářské soutěže na trhu s elektřinou odůvodněné.
In these circumstances, according to Italy, there was justification for applying tariffs which stabilised electricity prices until more effective competition was achieved on the electricity market.
Itálie znovu tvrdí, že zvýhodněné sazby podporují fungování plně konkurenčního trhu.
Italy once again argued that the preferential tariffs simulated the mechanism of a fully competitive market.
Jelikož však náklady na tuto rezervu nesou všichni koneční odběratelé, nemají dodavatelé elektrické energie zájem prodávat elektřinu vyrobenou za pomoci této nevyužité kapacity za konkurenceschopnější ceny.
Since this reserve was in any event remunerated via charges imposed on all electricity end-users, power suppliers had no interest in selling the electricity produced using this idle capacity at more competitive prices.
Podpora je přiměřená
The aid is proportional
Podle Itálie je podpora přiměřená, protože cena stanovená úřadem AEEG na rok 2005 (viz 34. bod odůvodnění) odpovídá průměrné ceně, kterou v Unii platí konkurenti příjemců, objektivně vypočítané regulačním orgánem.
According to Italy the measure was proportional, because the price fixed by the AEEG for 2005 (see recital 34 above) corresponded to the average price paid in the EU by the beneficiaries’ competitors, which was calculated objectively by the regulator.
Itálie dále připomíná, že v roce 2005 platily v dalších členských státech s regulovanými sazbami velké průmyslové subjekty za své dodávky elektřiny dokonce ceny ve výši pouhých 25 EUR/MWh.
Italy also pointed out that in Member States with regulated tariffs large industrial consumers paid prices as low as EUR 25 per MWh for their electricity supplies in 2005.
Na základě výše uvedeného Itálie popírá údaje předložené stěžovateli, které podle jejího názoru nejsou metodologicky správné, neboť nadhodnocují průměrné ceny elektřiny, které platili konkurenti příjemců v Unii.
Italy therefore contested the data submitted by the complainants, which in its view were methodologically flawed, in that they overestimated the average electricity prices paid by the beneficiaries’ competitors in the EU.
Podpora je dočasná a postupně se snižuje
The aid is temporary and degressive
Podle Itálie je doba trvání režimu (šest let místo pěti) odůvodněná potřebou vyčkat na dokončení energetické infrastruktury.
According to Italy, the duration of the scheme, at six years rather than five, was justified by the need to wait for the completion of the energy infrastructure.
Itálie dále tvrdí, že bylo dodrženo kritérium postupného snižování, neboť sazby se aktualizují na základě váženého průměru rozdílů zaznamenaných na burzách v Amsterodamu a ve Frankfurtu a mohou se pouze zvyšovat, nikoli snižovat.
Italy also contended that the degressivity requirement was met: the tariffs were degressive because they were adjusted on the basis of the weighted average of variations on the Amsterdam and Frankfurt power exchanges and could only increase but not decrease.
Sazby jsou navázané na rozdíly v cenách na energetických burzách, protože podle Itálie tyto burzy představují objektivní referenci, která odráží celosvětový vývoj cen energie.
The tariffs were pegged to price variations on the power exchanges because, according to Italy, this was an objective benchmark which was broadly representative of trends in energy prices.
Itálie však tvrdí, že skutečné zvýšení cen pro velké odběratele energie v Unii je obvykle výrazně nižší než navýšení zaznamenané na energetických burzách (neboť tito odběratelé platí sazby vyjednané dvoustrannými smlouvami nebo, v případě regulovaných sazeb, ceny stanovené státem, tzn. sazby, které méně podléhají výkyvům).
However, Italy maintained that actual price increases for EU energy-intensive users were generally considerably lower than the increases recorded on exchanges, as such users paid prices agreed through bilateral contracts, or set by the State where there were regulated tariffs, and these prices were less prone to variation.
Itálie proto dospěla k závěru, že meziroční zvyšování sazeb na Sardinii o 4 % odpovídá navyšování cen energie uplatňovanému vůči jejich přímým konkurentům v Unii.
Italy concluded that that the annual 4 % increase applied to the Sardinian tariffs was in line with the increases in energy prices applied to their direct EU competitors.
Itálie zdůrazňuje, že v Unii existují opatření, která mají rovnocenné účinky jako sporné znevýhodněné sazby, a domnívá se, že všechna by měla být posuzována stejně, bez ohledu na jejich formu, neboť společným cílem všech těchto opatření je zajistit přežití energeticky náročných odvětví v Unii a zabránit jejich přemisťování mimo vnitrostátní území.
Italy drew attention to the existence in the EU of measures which had effects equivalent to the disputed preferential tariffs, and argued that all of them should be assessed in the same way, regardless of their form, since their common objective was to ensure the survival of energy-intensive industries in the EU and prevent their relocation outside the national territory.
Způsobilost Sardinie pro regionální podpory po roce 2007
Eligibility of Sardinia for regional aid after 2007
Itálie se domnívá, že ačkoli Sardinie není od roku 2007 pro čerpání regionálních provozních podpor způsobilá, pokyny k vnitrostátní regionální podpoře umožňují postupné opuštění stávajících režimů v okamžiku, kdy některý region přestane být způsobilý pro výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
Although from 2007 onwards Sardinia could no longer benefit from regional operating aid, Italy argued that the Regional Aid Guidelines mad provision for a phasing-out of schemes which were ongoing at the time a region ceased to be eligible for the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
Komise by proto mohla opatření schválit ještě podle pokynů k regionální podpoře z roku 2007.
Thus the Commission was still in a position to authorise the measure under the 2007 Regional Aid. Guidelines.
Itálie znovu zdůrazňuje, že sazby nemají na obchod mezi členskými státy vliv, z důvodů již uvedených v 76. bodě odůvodnění pro hliník, zinek a olovo.
Italy contended once again that the tariffs did not affect trade between Member States, on the basis of the arguments already set out with respect to aluminium, zinc and lead in recital 76.
Stejná úvaha by platila pro chemický průmysl.
The same reasoning, Italy maintained, applied to the chemical industry.
Itálie zdůrazňuje, že v roce 2003 překročil dovoz chemických výrobků do Itálie vývoz a že výroba v Unii i výroba v Itálii je od roku 2001 na ústupu.
Italy pointed out that in 2003 imports of chemical products into Italy had exceeded exports, and that EU and Italian production had slumped since 2001.
Pokud jde konkrétně o výrobu PVC, která představuje největší spotřebu chlóru, vykazuje výroba v Itálii schodek (v roce 2002 bylo vyrobeno pouze 470000 tun PVC oproti spotřebě ve výši 970000 tun).
With specific reference to the production of PVC, which was the main application of chlorine, Italy pointed to a production deficit in the country: in 2002, only 470000 tonnes of PVC had been produced in Italy, while consumption had been 970000 tonnes.
Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
Existence of State aid pursuant to Article 107(1) TFEU
Opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jsou-li kumulativně splněny tyto podmínky: opatření a) ekonomicky zvýhodňuje příjemce; b) je poskytováno státem ze státních prostředků; c) je selektivní; d) ovlivňuje obchod mezi členskými státy a může narušit hospodářskou soutěž v Unii.
A measure constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU if the following conditions are all fulfilled: the measure (a) confers an economic advantage on the beneficiary; (b) is granted by the State or through State resources; (c) is selective; and (d) affects trade between Member States and is liable to distort competition within the EU.
Na základě režimu sazeb z roku 2004 a z roku 2005 stát zasáhl s cílem dotovat cenu elektřiny vyjednanou příjemci a jejich dodavateli.
Under the 2004 and 2005 tariff arrangements, the State intervened to subsidise the electricity price negotiated by the beneficiaries with their suppliers.
Podle údajů poskytnutých Itálií překračovala v roce 2005 cena elektřiny vyjednaná společností Syndial s jejím dodavatelem 60 EUR/MWh (zatímco zvýhodněná sazba by cenu snížila na 27 EUR/MWh).
In 2005, according to the data provided by Italy, the electricity price negotiated by Syndial with its supplier exceeded EUR 60 per MWh, whereas the tariff would bring it down to EUR 27 per MWh.
Základem obou opatření bylo, aby stát příjemcům kompenzoval dodatečné náklady vzniklé v souvislosti s nákupem elektřiny na Sardinii vzhledem k cenám, které v průměru platili jejich konkurenti v Unii.
The rationale of the two measures was that the State would reimburse to the beneficiaries the extra costs they had sustained in order to purchase electricity in Sardinia compared to average prices paid by their EU competitors.
Společnost Portovesme tvrdí, že zvýhodněná cena odpovídá ceně, která by převažovala na plně konkurenčním trhu, a proto nepřináší žádné zvýhodnění.
Portovesme contends that the preferential price corresponds to the price which would prevail in a fully competitive market, and therefore does not provide an advantage.
Komise tuto argumentaci již zamítla ve věci Alcoa, v níž se jednalo o prakticky totožné sazby.
The Commission has already rejected this line of reasoning in the Alcoa case, which concerned virtually identical tariffs.
Ani soudy Společenství, ani Komise nikdy při posuzování existence zvýhodnění nepřihlížely k podmínkám, které převažují na účinnějším hypotetickém trhu.
When assessing the presence of an advantage, neither the Union lawcourts nor the Commission have ever taken into account the conditions that would prevail in a hypothetical market that functioned better.
Referenční rámec vždy odpovídá podmínkám převažujícím na daném reálném trhu [34].
The framework of reference has always been the conditions prevailing on the actual markets concerned [34].
Výše uvedená argumentace navíc předpokládá, že špatné fungování trhu je důvodem k tomu, aby členský stát stanovil ceny simulující podmínky účinné hospodářské soutěže (viz vyjádření Itálie v 72. bodě odůvodnění).
This argument also supposes that where a market was not functioning properly a Member State would be justified in setting prices that simulated conditions of effective competition (see Italy’s comment in recital 72 above).
Tato logika není přijatelná, neboť je v rozporu se zásadou, která je pevně zakotvena v judikatuře Společenství, a sice že „okolnost, že se jeden členský stát snaží jednostrannými opatřeními přiblížit podmínky hospodářské soutěže v určitém hospodářském odvětví podmínkám, které převažují v jiných členských státech, nemůže tato opatření zbavit povahy státní podpory“ [35].
This reasoning cannot be accepted, as it runs counter to the settled principle of EU case-law according to which ‘the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as aid’ [35].
Komise se domnívá, že výše uvedená zásada se obdobně vztahuje i na případy, kdy členský stát usiluje o přiblížení podmínek hospodářské soutěže k podmínkám, které převažují na plně konkurenčním trhu.
The Commission considers that the same principle applies to situations where a Member State seeks to approximate conditions of competition to those that would prevail in a fully competitive market.
Navíc, pokud bychom takovýto návrh přijali, podpory poskytnuté členskými státy za účelem překlenutí rozdílu mezi cenou volně dohodnutou mezi dvěma hospodářskými subjekty a teoretickou cenou, na které by se mohly dohodnout v plně konkurenčních podmínkách, by nepředstavovaly státní podporu, což by popřelo hlavní cíl kontroly státních podpor.
Further, if this submission were to be accepted, there would be no State aid where a Member State granted a subsidy to bridge the gap between a price freely negotiated between two market operators and the theoretical price at which agreement might have been arrived at in conditions of full competition. This would defeat the fundamental purpose of State aid control.
Itálie tvrdí, že tyto sazby jsou totožné se sazbou Alumix, kterou Komise nepovažovala za podporu (viz (74). bod odůvodnění), a že by tedy rovněž neměly být považovány za podporu.
Italy contends that these tariffs are identical to the Alumix tariff, which the Commission considered not to constitute aid (see recital 74 above), and should likewise be considered free of aid.
Komise připomíná, že situace, ke které se vyjadřovala ve věci Alumix, byla velmi odlišná.
The Commission points out that the situation on which the Commission took a position in the Alumix case was very different.
Ve věci Alumix byla sazba poskytnuta společností ENEL, která byla v té době veřejným dodavatelem elektrické energie v monopolním postavení na dosud neliberalizovaném trhu [36].
In Alumix, the tariff was granted by ENEL, which at the time was a public body supplying electricity on a monopoly basis in an electricity market which had yet to be liberalised [36].
V této situaci musela Komise zjistit, zda společnost ENEL uplatňovala uměle nízké ceny nebo zda se chovala jako racionální tržní subjekt.
In that situation, the Commission had to ascertain whether ENEL was selling at an artificially low price or behaving like a rational market economy operator.
Vzhledem k monopolnímu postavení společnosti ENEL v oblasti výroby a rozvodu elektrické energie neměla Komise k dispozici žádné tržní ceny, se kterými by mohla srovnávat a posoudit, zda se jednalo o zvýhodnění.
Given the monopoly over electricity generation and supply held by ENEL, there was no competitive market price to which the Commission could refer to assess the existence of an advantage.
Proto Komise vyvinula metodu pro určení nejnižší teoretické tržní ceny, za kterou by byl racionální dodavatel ochoten prodat svému „nejlepšímu zákazníkovi“.
Therefore, the Commission devised a method to identify the lowest theoretical market price at which a rational supplier would be prepared to sell to its ‘best customer’.
Tuto metodu však není možné uplatňovat v situaci, kdy jsou ceny vyjednávány konečnými odběrateli s dodavateli elektrické energie na liberalizovaném trhu a jsou dotovány ex-post vyrovnávacími platbami.
However, this method cannot be applied in a situation where prices are negotiated by end-users with power suppliers on a liberalised market and are subsidised by compensatory payments ex post.
Proto analýza uvedená v rozhodnutí Alumix a závěry Komise týkající se uvedené věci v tomto případě zcela postrádají jakýkoli význam.
Thus the analysis in the Alumix decision, and the Commission’s findings in that case, are manifestly devoid of relevance here.
Vyplývá to také z rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 25. března 2009, který potvrdil rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci Alcoa [37] (viz bod 132 rozsudku).
This was borne out by the judgment of the Court of First Instance which upheld the decision to open the formal investigation in Alcoa [37] (paragraph 132 of the judgment).
V tomto případě se zásada rozvážného hospodářského subjektu neuplatní.
In the present case, the market operator principle does not apply.
Tento případ by bylo nutné posuzovat na základě uvedené zásady, pokud by elektřinu zúčastněným společnostem prodával stát, přímo nebo prostřednictvím polostátního podniku jako ve věci Alumix.
The position would have to be assessed in the light of the market operator test if the State sold electricity to the companies concerned, either directly or through a State-owned company, as it did in Alumix.
V tomto případě tomu však tak není, neboť elektřinu dodávají soukromé společnosti.
But here the electricity is supplied by private companies.
Na rozdíl od věci Alumix proto není nutné zkoumat, zda se stát choval jako rozvážný hospodářský subjekt.
There is therefore no need, as there was in Alumix, to examine whether the State’s behaviour has been comparable to that of a rational market operator.
Závěrem je tedy nutné konstatovat, že režimy vyrovnávacích plateb z roku 2004 a z roku 2005 snižují náklady vyplývající z dodavatelských smluv uzavřených příjemci (náklady, které by měly za normálních okolností zatěžovat rozpočty společností).
It must be concluded that the 2004 and 2005 compensatory payment systems mitigate the charges payable under the supply contracts concluded by the beneficiaries, which would normally have to be included in the companies’ budgets.
V souladu s ustálenou judikaturou [38] tak sporná opatření poskytují příjemcům hospodářské zvýhodnění.
In line with well-established case-law, therefore, the disputed measures confer an economic advantage on the recipients [38].
Zvýhodněné sazby za elektrickou energii v Itálii byly přiznány výhradně podnikům s již existujícími zařízeními, jež se nacházejí na Sardinii a jsou uvedena v uzavřeném seznamu odvětví stanovených právními a jinými předpisy, které představují právní základ takovýchto opatření, a proto je zvýhodnění, které poskytují, selektivní povahy.
Since the preferential electricity tariffs in Italy are granted exclusively to undertakings operating existing facilities located in Sardinia and belonging to a closed list of industries identified in the legislative and regulatory instruments that form the legal basis of the measures, the advantage they confer is a selective one.
Podle ustálené judikatury může být zvýhodnění definováno jako státní podpora ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES pouze tehdy, je-li přidělena přímo nebo nepřímo ze státních prostředků [39] a lze ji přičíst státu [40].
It is settled case-law that an advantage constitutes State aid within the scope of Article 87(1) TFEU only if it is granted directly or indirectly through State resources [39] and is imputable to the State [40].
Jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění, jsou sporné vyrovnávací platby financovány z parafiskálního poplatku odpovídajícího složce A4 sazby za elektrickou energii, který dostává vyrovnávací pokladna.
As explained in recital 28, the compensatory payments at issue here are financed by means of a parafiscal charge collected by the Equalisation Fund via the A4 component of the electricity tariff.
Tento poplatek je povinný, neboť je uložen rozhodnutími úřadu AEEG, kterými jsou prováděny vnitrostátní právní předpisy.
This charge is obligatory, being imposed by means of decisions of the AEEG that implement national legislation.
Vyrovnávací pokladna je veřejný subjekt zřízený zákonem, který vykonává svou činnost podle přesných pokynů uvedených v rozhodnutích úřadu AEEG.
The Equalisation Fund is a public body established by law which carries out its functions on the basis of precise instructions laid down in the decisions of the AEEG.