natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lotyšsko bylo jmenováno členským státem zpravodajem a dne 16. října 2009 předložilo Komisi zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.
Latvia was designated as rapporteur Member State and submitted the competent authority report, together with a recommendation, to the Commission on 16 October 2009 in accordance with Article 14(4) and (6) of Regulation (EC) No 1451/2007.
Na základě hodnocení lze očekávat, že biocidní přípravky pro použití v soukromé oblasti a oblasti veřejného zdraví a jiné biocidní přípravky používané v souladu se zmíněným typem přípravku 2, které obsahují kyselinu chlorovodíkovou, splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES.
It appears from the evaluations that biocidal products used as private area and public health area disinfectants and other biocidal products, in accordance with the said product-type 2, and containing hydrochloric acid may be expected to satisfy the requirements laid down in Article 5 of Directive 98/8/EC.
Je proto vhodné zařadit kyselinu chlorovodíkovou do přílohy I uvedené směrnice.
It is therefore appropriate to include hydrochloric acid in Annex I to that Directive.
Pokud žádost o povolení přípravku neprokazuje, že riziko pro lidské zdraví lze snížit na přijatelnou úroveň pomocí jiných prostředků, je vzhledem k žíravosti této látky a možným opatřením ke zmírnění souvisejícího rizika vhodné požadovat, aby bylo vystavení této látce při neprofesionálním použití minimalizováno prostřednictvím návrhu obalu.
In view of the corrosivity of the substance as well as the possible measures identified to mitigate the related risk, it is appropriate to require that exposure during non-professional use is minimised through the design of the packaging, unless it can be demonstrated in the application for product authorisation that risks for human health can be reduced to acceptable levels by other means.
Ustanovení této směrnice by měla být uplatňována souběžně ve všech členských státech, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky kyseliny chlorovodíkové na trhu Unie a aby se obecně usnadnilo řádné fungování trhu s biocidními přípravky.
The provisions of this Directive should be applied at the same time in all Member States in order to ensure equal treatment on the Union market of biocidal products containing the active substance hydrochloric acid and also to facilitate the proper operation of the biocidal products market in general.
Budou tyto předpisy používat od 1. května 2014.
They shall apply those provisions from 1 May 2014.
č. CAS: nepoužije se
CAS No: not applicable
č. ES: 231-595-7
EC No: 231-595-7
Členské státy při posuzování žádosti o povolení pro přípravky v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebyly reprezentativně zastoupeny při hodnocení rizik na úrovni Unie.
When assessing the application for authorisation of a product in accordance with Article 5 and Annex VI, Member States shall assess, where relevant for the particular product, those uses or exposure scenarios and those risks to human populations and to environmental compartments that have not been representatively addressed in the Union level risk assessment.
Pokud žádost o povolení přípravku neprokazuje, že riziko pro lidské zdraví lze snížit na přijatelnou úroveň pomocí jiných prostředků, členské státy se při posuzování žádosti o povolení přípravků pro neprofesionální použití ujistí, že přípravky jsou obsaženy v obalech navržených tak, aby minimalizovaly vystavení uživatele.“
Member States shall ensure that authorisations of products for non-professional use are subject to the packaging being designed to minimise user exposure, unless it can be demonstrated in the application for product authorisation that risks for human health can be reduced to acceptable levels by other means.’
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/17/EU
Directive 2012/17/EU of the European Parliament and of the Council
ze dne 13. června 2012,
of 13 June 2012
kterou se mění směrnice Rady 89/666/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES a 2009/101/ES, pokud jde o propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků
amending Council Directive 89/666/EEC and Directives 2005/56/EC and 2009/101/EC of the European Parliament and of the Council as regards the interconnection of central, commercial and companies registers
Podniky stále více expandují za hranice svých států, aby využily příležitostí, které skýtá vnitřní trh.
Businesses are increasingly expanding beyond national borders, using the opportunities offered by the internal market.
Do přeshraničních skupin a mnohých restrukturalizačních opatření, jako jsou fúze a rozdělování podniků, jsou zapojeny společnosti z různých členských států.
Cross-border groups, as well as many restructuring operations, such as mergers and divisions, involve companies from different Member States.
Jedenáctá směrnice Rady 89/666/EHS ze dne 21. prosince 1989 o zveřejňování poboček vytvořených v členském státě některými formami společností řídících se právem jiného členského státu [3] stanoví seznam listin a údajů, které musí společnosti zveřejnit v rejstříku, v němž je zapsána jejich pobočka.
Eleventh Council Directive 89/666/EEC of 21 December 1989 concerning disclosure requirements in respect of branches opened in a Member State by certain types of company governed by the law of another State [3] establishes the list of documents and particulars that companies have to disclose in the register of their branch.
To vede k právní nejistotě třetích osob, neboť, přestože byla společnost z rejstříku vymazána, její pobočka může pokračovat ve své činnosti.
This leads to legal uncertainty for third parties as, despite the striking-off of the company from the register, its branch may continue to operate.
Při operacích, jako jsou přeshraniční fúze, je každodenní spolupráce mezi obchodními rejstříky nezbytností.
Operations such as cross-border mergers have made day-to-day cooperation between business registers a necessity.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností [4] vyžaduje přeshraniční spolupráci rejstříků.
Directive 2005/56/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on cross-border mergers of limited liability companies [4] requires the registers to cooperate across borders.
Nejsou však zřízeny žádné komunikační kanály, které by mohly urychlit postupy, pomoci překonat jazykovou bariéru a posílit právní jistotu.
There are, however, no established channels of communication that could accelerate procedures, help overcome language problems, and enhance legal certainty.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření [5], zajišťuje mimo jiné, aby listiny a údaje zapsané v rejstříku byly přístupné v papírové nebo elektronické formě.
Directive 2009/101/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and third parties, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 54 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent [5] ensures, inter alia, that documents and particulars stored in the register can be accessed by paper means or by electronic means.
Občané a společnosti však musí stále vyhledávat v rejstřících jednotlivých zemí především proto, že současná dobrovolná spolupráce mezi rejstříky se ukazuje být nedostatečná.
However, citizens and companies still need to search the register on a country-by-country basis, in particular because the current voluntary cooperation between registers has not proved to be sufficient.
Komise ve svém sdělení o Aktu o jednotném trhu uvedla propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků jako opatření nezbytné pro vytvoření právního a fiskálního prostředí, které by bylo příznivější pro podniky.
The Commission Communication on the Single Market Act identified the interconnection of central, commercial and companies registers as a measure required to create a more business-friendly legal and fiscal environment.
Propojení by mělo přispět k posílení konkurenceschopnosti evropských podniků snížením administrativní zátěže a zvýšením právní jistoty, a tím přispět k překonání světové hospodářské a finanční krize, což je jedna z priorit strategie Evropa 2020.
The interconnection should contribute to fostering the competitiveness of European business by reducing administrative burdens and increasing legal certainty and thus contributing to an exit from the global economic and financial crisis, which is one of the priorities of the agenda Europe 2020.
Měla by se tím zlepšit i přeshraniční komunikace mezi rejstříky prostřednictvím využití inovací v oblasti informačních a komunikačních technologií.
It should also improve cross-border communication between registers by using innovations in information and communication technology.
Závěry Rady o propojení obchodních rejstříků ze dne 25. května 2010 potvrdily, že lepší přístup k aktuálním a důvěryhodným informacím o společnostech by mohl podpořit větší důvěru v trh, pomoci hospodářské obnově a zvýšit konkurenceschopnost evropských podniků.
The Council Conclusions of 25 May 2010 on the interconnection of business registers confirmed that improving access to up-to-date and trustworthy information on companies could encourage greater confidence in the market, help recovery, and increase the competitiveness of European business.
Evropský parlament ve svém usnesení o propojení obchodních rejstříků ze dne 7. září 2010 [6] zdůraznil, že tento projekt může být užitečný pro další integraci Evropského hospodářského prostoru pouze, pokud se do sítě zapojí všechny členské státy.
The European Parliament in its resolution of 7 September 2010 on the interconnection of business registers [6] emphasised that the usefulness of the project for the further integration of the European Economic Area can only be exploited if all Member States take part in the network.
Víceletý akční plán v oblasti evropské e-justice na období 2009–2013 [7] se zabývá vývojem evropského portálu e-justice (dále jen "portál") jako jednotného evropského elektronického místa přístupu k právním informacím, soudním a správním institucím, rejstříkům, databázím a dalším službám a považuje propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků za důležité.
The Multi-annual European e-Justice action plan 2009-2013 [7] provides for the development of a European e-Justice portal (‘the portal’) as the single European electronic access point for legal information, judicial and administrative institutions, registers, databases and other services and considers the interconnection of central, commercial and companies registers to be important.
Přeshraniční přístup k obchodním informacím o společnostech a jejich pobočkách otevřených v jiných členských státech lze zlepšit pouze, pokud se všechny členské státy zapojí s cílem umožnit elektronickou komunikaci mezi rejstříky a předávání standardizovaných informací jednotlivým uživatelům prostřednictvím shodného obsahu a interoperabilních technologií na celém území Unie.
Cross-border access to business information on companies and their branches opened in other Member States can only be improved if all Member States engage in enabling electronic communication to take place between registers and transmitting information to individual users in a standardised way, by means of identical content and interoperable technologies, throughout the Union.
Interoperabilita rejstříků by měla být zajištěna tím, že rejstříky členských států (dále jen „národní rejstříky“) budou poskytovat služby, které by měly tvořit rozhraní pro evropskou centrální platformu (dále jen „platforma“).
This interoperability of registers should be ensured by the registers of Member States (‘domestic registers’) providing services, which should constitute interfaces to the European central platform (‘the platform’).
Platforma by měla být centralizovaným souborem nástrojů informační technologie integrujícím služby a měla by vytvořit společné rozhraní.
The platform should be a centralised set of information technology tools integrating services and should form a common interface.
Toto rozhraní by mělo být využíváno všemi národními rejstříky.
That interface should be used by all domestic registers.
Platforma by měla rovněž poskytovat služby tvořící rozhraní pro portál sloužící jako evropské elektronické přístupové místo a pro případná další přístupová místa zřízená jednotlivými členskými státy.
The platform should also provide services constituting an interface to the portal serving as the European electronic access point, and to the optional access points established by Member States.
Tuto platformu je třeba chápat pouze jako nástroj pro propojení rejstříků, a nikoliv jako samostatný subjekt s právní subjektivitou.
The platform should be conceived only as an instrument for the interconnection of registers and not as a distinct entity possessing legal personality.
Na základě jedinečných identifikačních kódů by měla platforma být schopna zabezpečit šíření informací z každého z rejstříků členských států do příslušných rejstříků jiných členských států ve standardním formátu zprávy (elektronická forma zpráv vyměňovaných mezi systémy informační technologie, jako například xml) a příslušné jazykové verze.
On the basis of unique identifiers, the platform should be capable of distributing information from each of the Member States’ registers to the competent registers of other Member States in a standard message format (an electronic form of messages exchanged between information technology systems, such as, for example, xml) and in the relevant language version.
Cílem této směrnice není zřízení centralizované databáze rejstříků, v níž by byly uchovávány věcné informace o obchodních společnostech.
This Directive is not aimed at establishing any centralised registers database storing substantive information about companies.
Při zavádění systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků (dále jen „systém propojení rejstříků“) je třeba vymezit pouze soubor údajů nezbytných pro řádné fungování platformy.
At the stage of implementation of the system of interconnection of central, commercial and companies registers (‘the system of interconnection of registers’), only the set of data necessary for the correct functioning of the platform should be defined.
K těmto údajům by měly patřit zejména provozní údaje, slovníky a glosáře.
The scope of those data should include, in particular, operational data, dictionaries and glossaries.
Uvedené údaje by měly být používány k umožnění toho, aby platforma plnila své funkce, a neměly by být nikdy přímo veřejně přístupné.
Those data should be used for the purpose of enabling the platform to perform its functions and should never be made publicly available in a direct form.
Platforma by navíc neměla měnit obsah údajů o obchodních společnostech, které jsou uloženy v národních rejstřících, ani informace o obchodních společnostech předané prostřednictvím systému propojení rejstříků.
Moreover, the platform should modify neither the content of the data on companies stored in domestic registers nor the information about companies transmitted through the system of interconnection of registers.
Protože cílem této směrnice není harmonizovat vnitrostátní systémy ústředních, obchodních a podnikových rejstříků, nemají členské státy povinnost změnit svůj vnitřní systém rejstříků, zejména pokud jde o správu a uchovávání údajů, poplatky a využívání a zveřejňování informací pro vnitrostátní účely.
Since the objective of this Directive is not to harmonise national systems of central, commercial and companies registers, there is no obligation on the Member States to change their internal systems of registers, in particular as regards the management and storage of data, fees, and the use and disclosure of information for national purposes.
V rámci této směrnice bude portál prostřednictvím platformy zpracovávat dotazy předložené jednotlivými uživateli týkající se informací o společnostech a jejich pobočkách v jiných členských státech, jež jsou uloženy v národních rejstřících.
Within the framework of this Directive, the portal will deal, through the use of the platform, with queries submitted by individual users concerning the information on companies and their branches opened in other Member States which is stored in the domestic registers.
To umožní, že se výsledky vyhledávání objeví na portálu, včetně vysvětlujících popisků ve všech úředních jazycích Unie, uvádějících poskytnuté informace.
That will enable the search results to be presented on the portal, including the explanatory labels in all the official languages of the Union, listing the information provided.
Navíc za účelem zlepšení ochrany třetích osob v jiných členských státech by měly být na portálu k dispozici základní informace o právní povaze listin a údajů zveřejněných podle právních předpisů členských států přijatých v souladu se směrnicí 2009/101/ES.
In addition, in order to improve the protection of third parties in other Member States, basic information on the legal value of documents and particulars disclosed pursuant to the laws of Member States adopted in accordance with Directive 2009/101/EC should be available on the portal.
Členským státům by mělo být umožněno zřídit jedno nebo více dalších přístupových míst, jež mohou mít vliv na používání a fungování platformy.
Member States should be able to establish one or more optional access points, which may have an impact on the use and operation of the platform.
Komise by proto měla být informována o jejich zřízení a o jakýchkoliv zásadních změnách v jejich fungování, zejména o jejich uzavření.
Therefore, the Commission should be notified of their establishment and of any significant changes to their operation, in particular of their closure.
Tímto oznamováním by neměly být žádným způsobem omezeny pravomoci členských států, pokud jde o zřizování a provoz případných dalších přístupových míst.
Such notification should not in any way restrict the powers of Member States as to the establishment and operation of the optional access points.
Společnosti a jejich pobočky v jiných členských státech by měly mít jedinečný identifikační kód, který umožní jejich jednoznačnou identifikaci v Unii.
Companies and their branches opened in other Member States should have a unique identifier allowing them to be unequivocally identified within the Union.
Tento identifikační kód má být využíván pro komunikaci mezi rejstříky prostřednictvím systému propojení rejstříků.
The identifier is intended to be used for communication between registers through the system of interconnection of registers.
Proto by společnosti a pobočky neměly mít povinnost uvádět jedinečný identifikační kód v obchodních dopisech a objednávkových listech uvedených ve směrnicích 89/666/EHS a 2009/101/ES.
Therefore, companies and branches should not be obliged to include the unique identifier in the company letters or order forms mentioned in Directives 89/666/EEC and 2009/101/EC.
Mělo by být umožněno zavést jasné propojení mezi rejstříkem společnosti a rejstříky jejích poboček v jiných členských státech, které by spočívalo ve výměně informací o zahájení a ukončení jakéhokoli likvidačního či úpadkového řízení týkajícího se společnosti a o vymazání společnosti z rejstříku, pokud to má v členském státě, ve kterém je společnost zapsaná v rejstříku, právní důsledky.
It should be made possible to establish a clear connection between the register of a company and the registers of its branches opened in other Member States, consisting in the exchange of information on the opening and termination of any winding-up or insolvency proceedings of the company and on the striking-off of the company from the register, if this entails legal consequences in the Member State of the register of the company.
Členské státy by měly mít možnost rozhodnout, jaké postupy budou uplatňovat s ohledem na pobočky registrované na jejich území, avšak měly by zajistit přinejmenším to, aby pobočky zrušené společnosti byly z rejstříku vymazány bez zbytečného prodlení, případně po likvidačním řízení týkajícím se dotčené pobočky.
While Member States should be able to decide on the procedures they follow with respect to the branches registered in their territory, they should ensure, at least, that the branches of a dissolved company are struck off the register without undue delay and, if applicable, after liquidation proceedings of the branch concerned.
Tato povinnost by se neměla vztahovat na pobočky obchodních společností, které byly z rejstříku vymazány, ale mají právního nástupce, jako je tomu například v případě změny právní formy obchodní společnosti, její fúze či rozdělení nebo přemístění jejího sídla do jiného státu.
This obligation should not apply to branches of companies that have been struck off the register but which have a legal successor, such as in the case of any change in the legal form of the company, a merger or division, or a cross-border transfer of its registered office.
Tato směrnice by se neměla vztahovat na pobočku vytvořenou ve členském státě společností, která se neřídí právem členského státu, ve smyslu článku 7 směrnice 89/666/EHS.
This Directive should not apply to a branch opened in a Member State by a company which is not governed by the law of a Member State, as provided for in Article 7 of Directive 89/666/EEC.
Aby bylo zajištěno, že rejstříky budou komunikovat prostřednictvím systému propojení rejstříků, měla by být změněna směrnice 2005/56/ES.
Directive 2005/56/EC should be amended in order to ensure that communication between registers is carried out through the system of interconnection of registers.
Členské státy by měly zajistit, aby v případě jakýchkoliv změn informací uvedených v rejstřících a týkajících se společností byly tyto informace bez zbytečného odkladu aktualizovány.
Member States should ensure that, in the event of any changes to information entered in the registers concerning companies, the information is updated without undue delay.
Aktualizace by měla být v běžném případě zveřejněna do 21 dnů od obdržení úplné dokumentace ohledně uvedených změn, včetně ověření souladu s vnitrostátním právem.
The update should be disclosed, normally, within 21 days from receipt of the complete documentation regarding those changes, including the legality check in accordance with national law.
Tato lhůta by měla být chápána tak, že je po členských státech požadováno, aby vyvinuly přiměřené úsilí pro splnění lhůty stanovené v této směrnici.
That time limit should be interpreted as requiring Member States to make reasonable efforts to meet the deadline laid down in this Directive.
Neměla by se vztahovat na dokumenty týkající se účetnictví, které musí společnosti předkládat pro každý účetní rok.
It should not be applicable as regards the accounting documents which companies are obliged to submit for each financial year.
V souladu s obecnými právními zásadami společnými všem členským státům by měla být lhůta 21 dnů přerušena v případě vyšší moci.
In accordance with general legal principles common to all Member States, the time limit of 21 days should be suspended in cases of force majeure.
Pokud se Komise rozhodne vytvořit nebo provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, mělo by tak být učiněno v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [8].
Should the Commission decide to develop and/or operate the platform through a third party, this should be done in accordance with Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities [8].