natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Na závěr se Komise domnívá, že co se týká zejména analýzy podle čl. 107 odst. 3 písm. c), nejsou daňová zvýhodnění poskytnutá v souladu se sporným opatřením spojená s investicemi, vytvářením pracovních míst ani se specifickými projekty.
In conclusion, the Commission considers that, as regards the analysis in accordance with Article 107(3)(c) TFEU in particular, the tax advantages granted under the contested measure are not related to investment, job creation or specific projects.
Tato zvýhodnění dotyčné podniky jednoduše zbavují zátěže, se kterou by se jinak musely vyrovnat, a musejí být tudíž považována za provozní podporu.
They simply relieve the undertakings concerned of charges normally borne by those undertakings and must therefore be considered to be operating aid.
Provozní podpory v zásadě nespadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, neboť narušují podmínky hospodářské soutěže v odvětvích, v nichž se tyto podpory poskytují, aniž by bylo možné těmito podporami kvůli jejich charakteru dosáhnout jakéhokoli cíle vymezeného tímto ustanovením [134].
As a general rule, operating aid does not fall within the scope of Article 107(3)(c) TFEU since it distorts competition in the sectors in which it is granted and is at the same time incapable, by its very nature, of achieving any of the objectives laid down in that provision [134].
V souladu s běžnými postupy Komise nelze tuto podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem, neboť neusnadňuje rozvoj určitých hospodářských činností nebo oblastí, ani není časově omezená, nedochází k postupnému snižování její intenzity a není úměrná tomu, co je potřebné k zamezení specifického hospodářského znevýhodnění v dotyčných oblastech.
In line with the standard practice of the Commission, such aid cannot not be considered compatible with the internal market, as it neither facilitates the development of any activities or economic areas, nor is it limited in time, degressive or proportionate to what is necessary to remedy to a specific economic handicap of the areas concerned.
Výsledek „testu vyváženosti“ tuto analýzu potvrzuje.
The result of the ‘balancing test’ confirms this analysis.
S ohledem na výše uvedené nezbývá než dospět k závěru, že celý dotyčný režim podpory, včetně akvizic mimo Unii, není slučitelný s vnitřním trhem.
In the light of the above, it must be concluded that the entire aid scheme in question, also to the extent that it applies to extra-EU acquisitions, is incompatible with the internal market.
Sporné opatření bylo provedeno, aniž by bylo předem oznámeno Komisi v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU.
The contested measure has been implemented without having been notified in advance to the Commission in accordance with Article 108(3) TFEU.
Sporné opatření je tudíž protiprávní státní podporou.
The measure therefore constitutes unlawful State aid.
Pokud je protiprávně poskytnutá státní podpora shledána neslučitelnou s vnitřním trhem, je důsledkem takového zjištění to, že budou muset příjemci podporu navrátit v souladu s článkem 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [135].
Where unlawfully granted State aid is found to be incompatible with the internal market, the consequence of such a finding is that the aid should be recovered from the recipients pursuant to Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [135].
Navrácením podpory dojde k co největšímu obnovení konkurenceschopnosti existující před jejím poskytnutím.
Through recovery of the aid, the competitive position that existed before it was granted is restored as far as possible.
Argumenty, které by zdůvodnily obecný odklon od této základní zásady, nebyly předloženy ani španělskými orgány, ani třiceti zúčastněnými stranami.
No arguments raised by the Spanish authorities or by the 30 interested parties justify a general departure from this basic principle.
Nicméně čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví, že „Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Unie“.
Nevertheless, Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999 provides that ‘the Commission shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law’.
Podle judikatury Soudního dvora a praxe Komise platí mimo jiné následující: je-li nařízeno navrácení podpory, lze to považovat za porušení obecných zásad práva Unie v tom případě, že se příjemce opatření může v důsledku jednání Komise oprávněně domnívat, že mu byla podpora poskytnuta v souladu s právními předpisy Unie [136].
The case law of the Court of Justice and Commission practice have established, among other things, that an order to recover aid infringes a general principle of EU law where, as a result of the Commission’s actions, the beneficiary of a measure has legitimate expectations that the aid has been granted in accordance with EU law [136].
Ve svém rozsudku ve věci Forum 187 [137] Soud uvedl, že „právo dovolávat se ochrany legitimního očekávání je otevřeno každému procesnímu subjektu, u kterého vzbudil orgán Společenství podložené naděje.
In its judgment in the Forum 187 case [137], the Court of Justice held that ‘the right to rely on the principle of the protection of legitimate expectations extends to any person in a situation where a Community authority has caused him to entertain expectations which are justified.
Naopak, nikdo se nemůže dovolávat porušení této zásady, pokud neexistují určité záruky, které mu byly poskytnuty správou.
However, a person may not plead infringement of the principle unless he has been given precise assurances by the administration.
Rovněž, i když je opatrný a obezřetný hospodářský subjekt s to předvídat přijetí opatření Unie, které se může nepříznivě dotknout jeho zájmů, dovolávat takovéto zásady se nemůže, pokud je toto opatření přijato.“
Similarly, if a prudent and alert economic operator could have foreseen the adoption of a Community measure likely to affect his interests, he cannot plead that principle if the measure is adopted…’.
Španělské orgány se společně s třiceti zúčastněnými stranami dovolávaly zejména existence legitimního očekávání založeného zaprvé na určitých odpovědích Komise na písemné otázky poslanců a zadruhé na charakteru režimu podpor, který je údajně obdobný charakteru předcházejících opatření, jež Komise prohlásila za slučitelná.
The Spanish authorities and the 30 interested parties have essentially invoked the existence of legitimate expectations based, firstly, on certain Commission replies to written parliamentary questions and, secondly, on the alleged similarity of the aid scheme with earlier measures which have been declared compatible by the Commission.
Zatřetí se španělské orgány společně s třiceti zúčastněnými stranami domnívají, že se v rámci zásady legitimního očekávání mimo jiné předpokládá, že Komise nemůže požadovat navrácení již provedených odpočtů, ani navrácení všech odpočtů, jež mají být provedeny, a to ve lhůtě až 20 let uvedené v TRLIS.
Thirdly, the Spanish authorities and the 30 interested parties consider that the principle of legitimate expectations implies that the Commission can ask for recovery neither of the deductions already realised nor of all outstanding deductions, up to the 20-year period established by the TRLIS.
Pokud jde o charakter režimu podpory, který je údajně obdobný charakteru jiných opatření považovaných za opatření nezakládající státní podporu, Komise se domnívá, že režim podpory je v zásadě odlišný od opatření hodnocených Komisí v jejím rozhodnutí z roku 1984, které se týkalo koordinačních center usazených v Belgii [138].
As regards the alleged similarity of the aid scheme to other measures, which have been considered not to constitute State aid, the Commission takes the view that the aid scheme is substantially different from the measures assessed by the Commission in its Decision of 1984 concerning Belgian coordination centres [138].
Oblast působnosti sporného opatření je rozdílná, neboť se toto opatření netýká činností v rámci skupiny, jako je tomu v případě koordinačních center usazených v Belgii.
The contested measure has a different scope since it does not concern intra-group activities, as in the case of the Belgian coordination centres.
Sporné opatření má navíc odlišnou strukturu. Nabývá tím selektivního charakteru, a to zejména proto, že se uplatňuje pouze u transakcí se zahraničím.
Moreover, the contested measure has a different structure, which renders it selective, most notably because it applies only to transactions linked to foreign countries.
Co se týče dopadu prohlášení Komise o legitimním očekávání příjemců, Komise se domnívá, že je třeba rozlišit dvě období: a) období od vstupu opatření v platnost, tedy ode dne 1. ledna 2002, do doby zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie, tedy do 21. prosince 2007; b) období následující po zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie.
As regards the impact of the Commission’s statements on the beneficiaries’ legitimate expectations, the Commission takes the view that a distinction should be drawn between two periods: (a) the period starting from the entry into force of the measure on 1 January 2002 until the date of publication of the opening Decision in the Official Journal of the European Union on 21 December 2007; and (b) the period following the publication of the opening Decision in the Official Journal of the European Union.
Pokud jde o první období, Komise uznává své odpovědi na otázky poslance Erika Mejiera a poslankyně Sharon Bowlesové o možném charakteru státní podpory u sporného opatření.
With reference to the first period, the Commission acknowledges its answers to the parliamentary questions by Mr Erik Mejier and Ms Sharon Bowles regarding the possibility that the contested measure constituted State aid.
Komise může nicméně potvrdit, že takové vnitrostátní právní předpisy nespadají do oblasti působnosti pravidel pro státní podporu, ale tvoří spíše součást obecných pravidel pro snižování hodnoty vztahujících se na všechny podniky ve Španělsku“ [139].
The Commission can confirm, however, that such national legislations do not fall within the scope of application of state aid rules, because they rather constitute general depreciation rules applicable to all undertakings in Spain’ [139].
Na otázku položenou poslankyní Evropského parlamentu Sharon Bowlesovou jeden z komisařů odpověděl jménem Komise dne 17. února 2006: „Podle informací, které má nyní Komise k dispozici, se zdá, že se španělské daňové zákony o odpisech goodwillu vztahují na všechny podniky ve Španělsku, nezávisle na jejich velikosti, odvětví, právní formě či na tom, zda se nacházejí v soukromém nebo veřejném vlastnictví, neboť jsou součástí pravidel pro obecné odpisy.
On 17 February 2006, in reply to the parliamentary question by Ms Sharon Bowles MEP, a Commissioner answered on behalf of the Commission as follows: ‘According to the information currently in its possession, it would however appear to the Commission that the Spanish (tax) rules related to the write off of “goodwill” are applicable to all undertakings in Spain independently from their sizes, sectors, legal forms or if they are privately or publicly owned because they constitute general depreciation rules.
Zdá se, že tudíž nespadají do oblasti působnosti pravidel pro státní podporu“ [140].
Therefore, they do not appear to fall within the scope of application of the state aid rules’ [140].
Těmito prohlášeními určenými Evropskému parlamentu Komise poskytla konkrétní, bezpodmínečné a soudržné záruky takové povahy, že v příjemci sporného opatření vyvolaly odůvodněná očekávání, že je režim odpisů goodwillu legální, neboť nespadá do oblasti působnosti pravidel pro státní podporu [141], a že tudíž žádná z výhod plynoucích z dotčeného režimu nemůže být předmětem následného řízení o navrácení.
By these statements to the European Parliament, the Commission provided specific, unconditional and consistent assurances of a nature such that the beneficiaries of the contested measure entertained justified hopes that the goodwill amortisation scheme was lawful, in the sense that it did not fall within the scope of the State aid rules, [141] and that any advantages derived from it could not, therefore, be subject to subsequent recovery proceedings.
Přestože tato prohlášení neodpovídala formálnímu rozhodnutí Komise o tom, že režim odpisu nepředstavuje státní podporu, byl jejich účinek vzhledem ke vzniku legitimního očekávání rovnocenný, obzvláště při zohlednění toho, že v tomto případě byly respektovány platné postupy zaručující dodržení zásady společné odpovědnosti.
Although these statements did not amount to a formal Commission decision establishing that the amortisation scheme did not constitute State aid, their effect was equivalent from the point of view of the creation of a legitimate expectation, especially in view of the fact that the applicable procedures ensuring the respect of the collegiality principle had been respected in this case.
Vzhledem k tomu, že je pojem státní podpora objektivní [142] a že Komise nemá v oblasti jejího výkladu diskreční pravomoc – na rozdíl od analýzy slučitelnosti – bude jakékoli přesné a bezpodmínečné prohlášení učiněné jménem Komise, podle něhož nelze určité vnitrostátní opatření považovat za státní podporu, přirozeně chápáno jako potvrzení toho, že opatření státní podporu nepředstavovalo již od počátku (to znamená rovněž před vydáním dotčeného prohlášení).
As the notion of State aid is objective [142] and the Commission does not have any discretionary power as regards its interpretation – unlike what happens when assessing compatibility — any precise and unconditional statement on behalf of the Commission to the effect that a national measure is not to be regarded as State aid will naturally be understood as meaning that the measure was ‘non-aid’ from the outset (i.e. also before the statement in question).
Za těchto zvláštních okolností a při zohlednění toho, že právo Unie nevyžaduje, aby byl prokázán příčinný vztah mezi zárukami poskytnutými orgánem Unie a chováním občanů nebo podniků, kterých se tyto záruky týkají [143], mohl jakýkoli obezřetný podnikatel skutečně očekávat, že Komise nebude následně vymáhat navrácení [144] v případě opatření, která v prohlášení určeném jinému orgánu Unie sama předem označila jako opatření nepředstavující podporu, nezávisle na tom, kdy byla transakce, při níž bylo opatření podpory využito, uzavřena.
In these specific circumstances, and bearing in mind that EU law does not require the demonstration of a causal link between the assurances given by a Community institution and the behaviour by citizens or undertakings to which such assurances relate, [143] any diligent entrepreneur could reasonably expect the Commission subsequently not to impose any recovery [144] as regards measures which it had itself previously classified, in a statement to another Community institution, as not constituting aid, irrespective of when the transaction benefiting from the aid measure was concluded.
Komise tudíž došla k závěru, že někteří příjemci sporného opatření mohli legitimně očekávat, že podpora nebude zpětně vymáhána. Z toho důvodu nepožaduje navrácení daňových podpor poskytnutých dotyčným příjemcům v souvislosti s podíly přímo či nepřímo drženými nabývajícím španělským podnikem v zahraničním podniku před datem zveřejnění [145] rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU v Úředním věstníku Evropské unie, v jejichž případě mohlo být sporného opatření využito.
Accordingly, the Commission concludes that some beneficiaries of the contested measure could have the legitimate expectation that the aid would not be recovered and hence is not requiring recovery of the tax aid granted to those beneficiaries in the context of any shareholdings held by a Spanish acquiring company, directly or indirectly in a foreign company, before the date of publication [145] in the Official Journal of the European Union of the Commission Decision to initiate the formal investigation procedure under Article 108(2) TFEU, which could have then benefited from the contested measure.
Kromě těchto úvah, jež jsou totožné s úvahami formulovanými v dřívějším rozhodnutí, se Komise domnívá, že je třeba zohlednit ještě řadu dodatečných aspektů.
Beyond these considerations, which are identical to those expressed in the previous Decision, the Commission takes the view that a series of additional factors should be taken into account.
V bodě 117 dřívějšího rozhodnutí vyjádřila Komise názor, že španělské orgány ani třicet zúčastněných stran sice neposkytlo dostačující argumenty, jež by ospravedlnily rozdílné zacházení s akvizicemi podílů ve španělských podnicích a s akvizicemi podílů v podnicích sídlících v Unii, ale uvedla rovněž, že „nemůže takovéto rozlišování předem zcela vyloučit ve vztahu ke třetím zemím.
In accordance with paragraph 117 of the previous Decision, although the Commission considered that the Spanish authorities and the 30 interested parties had provided insufficient evidence to justify different tax treatment of Spanish shareholding transactions and transactions between companies established within the European Union, the Commission stated that it could not ‘a priori completely exclude this differentiation as regards transactions concerning third countries.
Mimo Unii mohou skutečně stále existovat právní překážky, které přeshraničním kombinacím podniků brání, a které by tudíž přeshraniční transakce stavěly do jiné právní a skutkové situace než transakce realizované uvnitř Unie.
Indeed, outside the Community, legal barriers to cross-border business combinations may persist, which would place cross-border transactions in a different legal and factual situation from intra-Community transactions.
V dřívějším rozhodnutí, které je dostupné na internetových stránkách Komise od začátku ledna 2010, Komise svou analýzu uzavřela v bodě 119 prohlášením, že „za těchto okolností ponechává Komise řízení zahájené podle rozhodnutí ze dne 10. října 2007 otevřené, a sice ve vztahu k akvizicím realizovaným mimo Unii, neboť španělské orgány přislíbily, že jí poskytnou nové podklady týkající se překážek, jež brání přeshraničním fúzím mimo Unii.
The Commission concluded its analysis by stating in paragraph 119 of the previous Decision, which has been available on the Commission’s website since the beginning of January 2010, that ‘In this context, the Commission maintains the procedure, as initiated by the initiating Decision of 10 October 2007, open for extra-Community acquisitions in the light of new elements which the Spanish authorities have undertaken to provide as regards the obstacles to extra-Community cross-border mergers.
Řízení zahájené dne 10. října 2007 tedy pokračuje, aby se dále zabývalo akvizicemi mimo Unii“.
The procedure as opened on 10 October 2007 is therefore still ongoing for extra-Community acquisitions’.
V bodech 115–119 dřívějšího rozhodnutí Komise naznačila, že by mohl existovat rozdíl mezi akvizicemi prováděnými v Unii a akvizicemi realizovanými mimo ni.
In paragraphs 115 to 119 of the previous Decision, the Commission indicated that there could be a differentiation between acquisition transactions which took place within the EU and those taking place outside the EU.
Komise konkrétně uvedla, že „mohou skutečně stále existovat právní překážky, které přeshraničním kombinacím podniků brání, a které by tudíž přeshraniční transakce stavěly do jiné právní a skutkové situace než transakce realizované uvnitř Unie“.
In particular, the Commission observed that ‘legal barriers to cross-border business combinations may persist, which would place cross-border transactions in a different legal and factual situation from intra-Community transactions’.
Za těchto okolností se jako mimořádně významné jeví kritérium „právních překážek“ a kritérium „většinového podílu“.
The references to the criteria of ‘legal barriers’ and ‘majority shareholding’ are particularly relevant in those specific circumstances.
S přihlédnutím ke konkrétním aspektům tohoto případu má Komise za to, že prohlášení v bodě 117 dřívějšího rozhodnutí mohlo vyvolat legitimní očekávání, pokud jde o uplatňování sporného režimu na transakce španělských podniků v těch třetích zemích, kde existují výslovné „právní překážky“ pro přeshraniční podnikové kombinace a kde konkrétní španělský podnik získal „většinový podíl“, nezávisle na datu před přijetím tohoto rozhodnutí, k němuž transakce proběhla.
In the light of these specific and characteristic features of the present case, the Commission takes the view that the statement in paragraph 117 of the previous Decision could have given rise to legitimate expectations as regards the application of the contested aid scheme to transactions by Spanish companies in those third countries where there are explicit ‘legal barriers’ to cross-border business combinations and where a ‘majority shareholding’ has been acquired by the Spanish company concerned, irrespective of the date on which the transaction took place before the adoption of this Decision.
Na základě informací předložených španělskými orgány ve zprávách – a aniž by tím byla dotčena skutečnost, že sporný režim a jeho uplatňování na jednotlivé případy z důvodů nastíněných v bodě 107 bylo označeno za státní podporu, – Komise podotýká, že ze sledovaných zemí existují výslovné právní překážky pro přeshraniční podnikové kombinace v právních předpisech dvou států, a sice Indie a Číny.
On the basis of the information submitted by the Spanish authorities in the reports and without prejudice to the classification of the contested scheme as State aid and its application to individual transactions for the reasons outlined in paragraph 107, the Commission notes that, among the countries analysed, the legislation in force in two of them, i.e. India and China, presents explicit legal barriers to cross-border business combinations.
S ohledem na závěry vyvozené v bodech 119 a 120 Komise dospěla k závěru, že v případě transakcí s těmito dvěma zeměmi mohli příjemci sporného opatření, kteří získali většinový podíl, legitimně očekávat, že podpora se nebude vracet.
In the light of the findings presented in paragraphs 119 and 120 and, the Commission concludes that, for transactions relating to those two countries, the beneficiaries of the contested measure which had acquired a majority shareholding could have the legitimate expectation that the aid would not be recovered.
Podobný přístup se uplatní také na příjemce, kteří provedli transakce v jiných zemích (vedoucí k nabytí většinového podílu) a kteří budou zároveň schopni náležitě doložit, že v právu těchto třetích zemí platí nějaká výslovná právní překážka ve smyslu tohoto rozhodnutí.
The same treatment will apply to those beneficiaries which have carried out a transaction in other third countries, which have acquired a majority shareholding and which can provide sufficient evidence to demonstrate the existence of an explicit legal barrier, within the meaning of this Decision, in the legislation of that third country.
U států uvedených ve zprávách bude mít Komise na paměti, že na základě informací předložených španělskými orgány nebylo možné takové překážky nalézt, ale bude ochotna přezkoumat nové pádné důkazy o opaku.
For the countries mentioned in the reports, the Commission will take into account that, on the basis of the information provided by the Spanish authorities, it was not possible to identify such barriers, but is willing to examine further relevant evidence.