natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V bodě 99 svého rozsudku Soudní dvůr uvádí, že poplatek je nedílnou součástí opatření podpory, pokud na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existuje vztah závazného určení mezi dotčeným poplatkem a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z poplatku je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši, a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory se společným trhem.
Under paragraph 99 of its judgment, the Court stated that for a tax to be regarded as forming an integral part of an aid measure, it must be hypothecated to the aid under the relevant national rules, in the sense that the revenue from the charge is necessarily allocated for the financing of the aid and has a direct impact on the amount of the aid and, consequently, on the assessment of the compatibility of that aid with the internal market.
Poté, co Soudní dvůr ověřil, zda všechny tyto podmínky jsou v daném případě splněny, dospěl v bodě 112 svého rozsudku k závěru, že poplatek z reklamní činnosti je nedílnou součástí režimu podpor pro rozhlasové vysílání, k jejichž financování tento poplatek slouží.
After having verified that all the requirements have been met in that case, the Court concluded, under paragraph 112 of its judgment, that the charge on advertising companies forms an integral part of the radio broadcasting aid scheme which that charge is intended to finance.
Komise tudíž měla povinnost zohlednit uvedený poplatek při přezkumu předmětného režimu podpory, což však v rozhodnutí NN 42/03 neučinila.
Accordingly, the Commission should have taken that charge into account when it examined the aid scheme in question, which it omitted to do in Decision NN 42/03.
V návaznosti na rozsudek, který prohlásil rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 1997 za neplatné, Komise přijala všechna nezbytná opatření k nápravě zjištěné protiprávnosti a přezkoumala informace poskytnuté francouzskými orgány.
Following the judgment declaring that the Commission Decision of 10 November 1997 was invalid, the Commission took all the necessary measures to rectify the illegality identified and has re-examined the information provided by the French authorities.
V důsledku toho Komise dne 11. února 2009 zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie pod číslem řízení C4/2009 [13].
Consequently, on 11 February 2009 the Commission initiated the formal investigation procedure in accordance with Article 108(2) TFEU, under procedure number C4/2009 [13].
Dopisem ze dne 23. dubna 2009 zaslaly francouzské orgány Komisi tyto připomínky:
By letter of 23 April 2009 the French authorities submitted the following comments to the Commission:
Průměrná výše finančních prostředků vybraných a odvedených v průběhu dotčeného období odpovídala částce 20 milionů EUR ročně, která byla rozdělena mezi více než 500 příjemců.
An annual average of EUR 20 million was collected and paid during the period in question, and distributed to over 500 recipients.
Je nesporné, že zahraniční hospodářské subjekty poskytující rozhlasové služby ve Francii prostřednictvím stanic nebo provozovatelů usazených v jiných členských státech rovněž odváděly tento parafiskální poplatek, jejich totožnost však není možné zjistit.
It is not disputed that the parafiscal charge has also been paid by foreign operators providing radio broadcasting services in France delivered by radio stations or companies established in other Member States, but it would be impossible to identify them.
Podpora nemůže být navrácena ze dvou hlavních důvodů: za prvé, tento režim podpor byl řádně oznámen a opakovaně schválen Komisí, což vedlo ke vzniku legitimního očekávání u příjemců. Za druhé, finanční situace příjemců neumožňuje francouzským orgánům za současných okolností získat zpět vyplacené částky.
The aid cannot give rise to any recovery primarily for two reasons: first, the aid scheme was duly notified to and approved by the Commission on several occasions, which gave its recipients legitimate expectations; secondly, given the current financial situation of the recipients it would be impossible for the French authorities to recover the amounts paid.
Posouzení předmětného režimu podpor je založeno na čl. 107 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
The assessment of the aid scheme in question is based on Article 107(3) TFEU.
Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie
Existence of aid within the meaning of Article 107(1) TFEU
Ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví:
Article 107(1) TFEU provides as follows:
„Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
Analýza předmětného případu s ohledem na podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Examination of this case according to the conditions laid down in Article 107(1) TFEU.
Podpora poskytnutá státem ze státních prostředků
Aid granted by the State or through State resources
Režim podpor je financován z prostředků pocházejících z odvodů parafiskálního poplatku, který je stanoven v právních předpisech, vybírán daňovou správou, a který se vztahuje na reklamu šířenou v rámci rozhlasového a televizního vysílání.
The aid scheme is financed by resources obtained from a parafiscal charge provided for by legislative and regulatory provisions, collected by the tax authorities and levied on radio and television advertising broadcasts.
Podpory jsou tudíž poskytovány z veřejných zdrojů francouzského státu.
The aid is therefore granted through French State resources.
Účinek narušení nebo možnosti narušení hospodářské soutěže zvýhodněním určitých podniků nebo určitých odvětví výroby
Distortion or the threat to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods
Režim podpory zvýhodňuje pouze provozovatele služeb rozhlasového vysílání.
The aid scheme promotes only radio broadcasting services.
Příjemci režimu podpory jsou provozovatelé těchto služeb, jejichž reklamní zdroje nedosahují 20 % jejich celkového obratu.
The beneficiaries of the aid scheme are providers of such services whose advertising revenue is less than 20 % of their total turnover.
Tito provozovatelé jsou konkurenty, pokud jde o příjmy z reklam a upoutání posluchačů, a to zejména vzhledem k ostatním provozovatelům rozhlasového vysílání na území Francie, jejichž podnikatelské příjmy přesahují tuto hranici a kteří nejsou příjemci veřejné podpory v rámci režimu podpor.
These broadcasting services are competing to attract listeners and advertising revenue, in particular with other radio broadcasting services in France whose commercial revenue exceeds this threshold and which do not receive public assistance under the aid scheme.
Předmětné podpory tudíž narušují nebo přinejmenším mohou narušit hospodářskou soutěž mezi provozovateli služeb, kteří jsou příjemci uvedených podpor a provozovateli služeb, kteří jejich příjemci nejsou.
Therefore, the aid in question distorts or at least threatens to distort competition between the service providers receiving the aid and those not receiving it.
Služby rozhlasového vysílání poskytované z francouzského území, a to zejména příjemci režimu podpor, mohou být přijímány v jiných členských státech, byť jen v příhraničních oblastech.
The radio broadcasting services delivered from locations on French territory, for instance by those benefiting under the aid scheme, can also be received in other Member States, albeit only in cross-border areas.
Je také zřejmé, že parafiskálnímu poplatku stanovenému oznámenými právními předpisy podléhají i reklamní zdroje provozovatelů služeb poskytovaných z jiných členských států na francouzském území.
At the same time, the parafiscal charge provided for by the legislative and regulatory provisions notified also applies to the advertising revenue of the services delivered in France from other Member States.
Z toho vyplývá, že oznámený režim podpor ovlivňuje nebo může ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
It follows that trade between Member States is affected or likely to be affected by the aid scheme notified.
Závěr ohledně existence státní podpory
Conclusion on the existence of State aid
Vzhledem k těmto okolnostem má Komise za to, že režim podpory rozhlasového vysílání oznámený francouzskými orgány spadá do působnosti ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Under these circumstances, the Commission considers that the radio broadcasting aid scheme notified by the French authorities falls within the scope of Article 107(1) TFEU.
Za předpokladu, že uvedený režim představuje státní podporu, musí Komise přezkoumat jeho slučitelnost s vnitřním trhem.
Given that the scheme in question constitutes State aid, the Commission has the duty to examine its compatibility with the internal market.
V souladu s výše uvedeným rozsudkem Régie Networks musí být poplatek z reklamní činnosti, ze kterého je financována předmětná podpora, zohledněn při přezkumu slučitelnosti tohoto režimu.
In accordance with the abovementioned Régie Networks judgment, the charge levied on advertising companies and used to finance the aid in question must be taken into account when assessing the compatibility of the scheme.
Slučitelnost podpory ve smyslu čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie
Compatibility of the aid in the light of Article 107(2) and (3) TFEU
Oznámené opatření podpory vzhledem k svému předmětu a rozsahu působnosti zjevně nesplňuje podmínky stanovené v čl. 107 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 107 odst. 3 písm. a) a b) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Because of its object and scope, the aid measure notified clearly fails to meet the requirements laid down in Article 107(2) TFEU and Article 107(3)(a) and (b) TFEU.
Vzhledem ke svému cíli zvýhodnit stanice poskytující rozhlasové služby na francouzském území a podpořit zejména ty, jejichž reklamní zdroje jsou nejnižší, se režim podpory zaměřuje na zabezpečení plurality sdělovacích prostředků na území Francie, což je oprávněným obecným cílem.
Because its goal is to favour radio stations providing radio broadcasting services on French territory, in particular by assisting those with the lowest advertising revenue, the aid scheme aims to ensure media pluralism on French territory, which is a legitimate general objective.
Podpora příjemců by tak mohla být přezkoumána s ohledem na podmínky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Thus, the aid component can be examined from the point of view of the criteria laid down in Article 107(3)(c) TFEU.
Ten stanoví: „Za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány: (…) podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem (…)“.
That Article provides as follows: ‘The following may be considered to be compatible with the internal market: (…) aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest (…).’
V tomto případě musí Komise porovnat kladné a záporné účinky opatření.
In this case, the Commission must weigh the positive and negative effects of the measure.
Ve svých předchozích rozhodnutích Komise dospěla k závěru, že režim podpor má pozitivní účinky a je slučitelný s vnitřním trhem, a to zejména s ohledem na skutečnost, že tento režim podpor přispívá k jasně stanovenému cíli obecného zájmu.
In its previous decisions, the Commission concluded that the aid scheme in question has positive effects and is compatible with the internal market, in particular because the aid scheme contributes to a clearly specified objective of general interest.
Jeho cílem je totiž podporovat pluralitu stanic poskytujících rozhlasové služby na území Francie.
It aims to promote the plurality of radio stations providing radio broadcasting services on French territory.
Režim podporuje malé stanice zaměřené na místní posluchače s ohledem na sociální, kulturní a místní zájmy, což je oprávněný cíl obecného zájmu.
It supports small radio stations serving local audiences by taking into account social, cultural and local interests, which is a legitimate general objective.
Možnost narušení hospodářské soutěže způsobené režimem podpor zvýhodňujícím tyto místní stanice je nízká a nemění podmínky obchodu v takové míře, která by byla v rozporu se společným zájmem.
Moreover, any distortion of competition potentially caused by the aid scheme favouring these local radio stations is slight and does not change trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Vzhledem k poslání a velikosti těchto stanic je narušení hospodářské soutěže mezi těmito stanicemi a provozovateli stejných druhů služeb v jiném členském státě velmi omezená.
Given the mission and size of the radio stations in question, the distortion of competition between them and providers of the same type of service in another Member State is quite small.
V důsledku toho je vliv tohoto režimu na obchod mezi členskými státy velmi nízký.
Consequently, this scheme's impact on trade is particularly weak.
Z přezkumu článků 3 a 6 nařízení č. 97-1263 nicméně vyplývá, že způsob financování režimu podpory prostřednictvím dotčeného parafiskálního poplatku je nedílnou součástí opatření, což mimo jiné uvedl Soudní dvůr v rozsudku Régie Networks (body 99 až 112).
However, the assessment of Articles 3 and 6 of Decree No 97-1263 indicates that the financing of the aid scheme by means of the parafiscal charge in question forms an integral part of the measure, as was already stated by the Court in its Régie Networks judgment (paragraphs 99 to 112).
Jak je uvedeno v bodě 89 rozsudku Régie Networks: „způsob financování podpory může činit celý režim podpor, k jehož financování slouží, neslučitelným se společným trhem.
As the Court pointed out in paragraph 89 of the Régie Networks judgment: ‘the method by which aid is financed may render the entire aid scheme which it is intended to finance incompatible with the internal market.
Přezkoumání podpory tudíž nemůže být odděleno od účinků jejího způsobu financování.
Therefore, the aid cannot be considered separately from the effects of its method of financing.
Přezkoumání opatření podpory Komisí musí naopak nutně zohlednit i způsob financování podpory v případě, že tento způsob financování je nedílnou součástí opatření podpory (viz v tomto smyslu zejména výše uvedený rozsudek van Calster a další, bod 49, jakož i rozsudek ze dne 15. července 2004, Pearle a další, C-345/02, Sb. rozh. 2004, s. I-7139, bod 29)“.
Quite to the contrary, consideration of an aid measure by the Commission must necessarily also take into account the aid's method of financing in cases where that method forms an integral part of the measure (see to that effect, inter alia, van Calster and Others, paragraph 49, and Case C-345/02 Pearle and Others [2004] ECR I-7139, paragraph 29).’
Z toho vyplývá, že Komise musí při přezkumu slučitelnosti režimu podpory s vnitřním trhem zmíněný poplatek zohlednit.
It follows that the Commission must take this charge into account when examining the compatibility of the aid scheme with the internal market.
V tomto ohledu se uvedený poplatek z reklamní činnosti zdá být v rozporu s obecnou zásadou, která byla pravidelně uváděna Komisí a potvrzena také Soudním dvorem v jeho rozsudku ze dne 25. června 1970, Francie v. Komise (47/69, Sb. rozh. 1970, s. 487), podle níž musejí být dovezené výrobky nebo služby osvobozeny od jakéhokoli parafiskálního poplatku určeného k financování režimu podpor, které jsou poskytovány pouze domácím podnikům.
The charge in question, levied on advertising companies, appears to run counter to the general principle, regularly asserted by the Commission and confirmed by the Court in its judgment in Case 47/69 France v Commission [1970] ECR 487, that imported products and services must be exempt from all parafiscal charges intended to finance an aid scheme which benefits national undertakings only.
Soudní dvůr uvedl tuto analýzu v bodě 115 svého rozsudku Régie Networks.
The Court referred to this assessment in paragraph 115 of its Régie Networks judgment.
Komise má za to, že neosvobození rozhlasových služeb poskytovaných ve Francii ze stanic usazených v jiných členských státech, které nemohou být příjemci podpor poskytovaných v rámci oznámeného režimu, mění podmínky obchodu v míře, která je v rozporu se společným zájmem.
The Commission takes the view that the non-exemption of radio broadcasting services delivered in France by radio stations which are located in other Member States and cannot benefit from aid under the notified aid scheme adversely affects trading conditions to an extent contrary to the common interest.
I kdyby byl obecný cíl podpory příjemců, který oznámený režim sleduje, oprávněný a mohl být považován za slučitelný s vnitřním trhem, v případě způsobu financování uvedeného režimu tomu tak není.
Even though the general purpose of the aid component of the notified scheme may be legitimate and may be regarded as compatible with the internal market, the same cannot be said of the method of financing it.
Za těchto okolností Komise dospěla k závěru, že tento režim podpor může být prohlášen za slučitelný s vnitřním trhem, a to zejména s ohledem na kritéria stanovená v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Under these circumstances, the Commission concludes that the aid scheme can be declared compatible with the internal market, in particular as regards the criteria set out in Article 107(3)(c) TFEU.
Komise však nemůže schválit způsob financování tohoto režimu.
On the other hand, the Commission cannot approve the method of financing the scheme.
V tomto ohledu Komise vzala na vědomí skutečnost zmíněnou v dopise francouzských orgánů ze dne 23. dubna 2009, tedy údajnou nemožnost zjistit (mezi plátci parafiskálního poplatku, ze kterého je režim financován) totožnost zahraničních hospodářských subjektů, které poskytovaly rozhlasové služby ve Francii prostřednictvím stanic nebo provozovatelů usazených v jiných členských státech v období, během nějž byl dotyčný režim podpor uplatňován.
The Commission has noted the impossibility, alleged by the French authorities in their letter of 23 April 2009, of identifying (among the payers of the parafiscal charge used to finance the aid scheme) the foreign operators who provided radio broadcasting services in France delivered by radio stations or companies located in other Member States during the period covered by the aid scheme in question.
Komise připouští, že vzhledem ke staršímu datu skutkových okolností existují jisté administrativní potíže, které znemožňují zjištění jejich totožnosti.
The Commission can admit the existence of administrative difficulties preventing their identification, given that the facts date far back in time.
Nicméně na základě informací, které francouzské orgány poskytly, se v tomto případě nezdá, že by uplynulé časové období představovalo samo o sobě nepřekonatelnou překážku pro zjištění totožnosti osob povinných k odvádění poplatku.
Nevertheless, on the basis of the explanations submitted by the French authorities, in the case in question the passage of time does not in itself appear to constitute an insurmountable obstacle to identifying who is liable to pay the charge.
Francouzské orgány však uvedly, že z informací, které mají k dispozici, nelze vždy zjistit, zda osoby povinné k odvádění poplatku byly provozovatelé vysílající z francouzského území nebo z jiného členského státu.
In reply, the French authorities stated that it was not always possible to establish, on the basis of the data available to them, whether the persons liable for the charge were companies broadcasting from French territory or from another Member State.
V takovém případě je jejich povinností ve lhůtě šesti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí individuálně informovat osobu povinnou k odvádění poplatku o jejím konkrétním právu na navrácení poplatků, pokud vysílala do Francie z jiného členského státu.
In this case, they have to send individual notices to the persons liable for the charge, within six months of the date when this decision is notified, informing them of their specific right to reimbursement if they have been broadcasting to France from another Member State.
Orgány musejí vynaložit veškeré prostředky, které mají k dispozici, aby zjistily totožnost osob povinných k odvádění poplatku.
The authorities must use all the available means to identify the persons liable for the charge.
Jelikož však není jisté, zda francouzské orgány budou samy moci zjistit totožnost všech osob povinných k odvádění tohoto poplatku, ukládá se jim povinnost vhodným způsobem zveřejnit informace o opatření k navrácení poplatků, aby dotčené hospodářské subjekty měly možnost se samy přihlásit.
However, since it is not certain that the French authorities can identify all the persons liable for the charge, they also have the duty to conduct an adequate campaign advertising the reimbursement measures, so that the operators concerned can come forward.
Francie osloví dotčené hospodářské subjekty formou individuálního oznámení jejich konkrétního práva na navrácení poplatků ve všech případech, ve kterých jsou francouzské orgány schopny zjistit jejich totožnost, a formou vhodného zveřejnění informací zejména prostřednictvím inzerce v odborných časopisech v celé Evropské unii [14],
France shall send the operators concerned individual notices informing them of their specific right to reimbursement in each case where the French authorities are able to identify them and shall also ensure adequate publicity, especially by publishing advertisements in specialist periodicals throughout the European Union [14],
pro podání žádosti o navrácení bude osobám povinným k odvádění poplatku poskytnuta lhůta tří let [15] od odpovídajícího zveřejnění,
the persons liable for the charge shall be given three years from the date of the adequate publicity to submit the reimbursement request [15],
navrácení poplatku se uskuteční nejpozději do šesti měsíců ode dne podání žádosti [16],navrácené částky budou navýšeny o skutečné úroky naběhlé za období ode dne jejich odvedení do dne jejich skutečného navrácení, které se vypočtou na základě složené úrokové sazby, kdy jako referenční cílová sazba bude analogicky použita sazba uvedená v článku 9 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [17],francouzské orgány přijmou veškeré rozumné důkazy o zaplacení poplatku, které jim dotčené hospodářské subjekty poskytnou,
reimbursement shall be made within a maximum period of six months from the date of submission of the request [16],added to the amounts reimbursed shall be the interest actually accrued from the date when they were collected until the date of the actual reimbursement, calculated on a compound basis using as an objective benchmark rate, by analogy, the rate referred to in Article 9 of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [17],the French authorities shall accept all reasonable proof submitted by the operators in question demonstrating that they have paid the charge,
právo na navrácení nesmí podléhat dalším podmínkám,
the right to reimbursement cannot be subjected to any other conditions,