natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pokud jde o stanovení referenční hodnoty pro přiměřené ziskové rozpětí, CRA zdůrazňuje, že použití průměrných hodnot vyvolává metodické potíže.
As regards establishing a benchmark for the reasonable profit margin, CRA argues that there are methodological problems with relying on average values.
CRA vysvětluje, že z důvodu kolísání ziskových rozpětí zaznamenaných u vzorku by měla kritická prahová hodnota, jež definuje nadměrnou ziskovost, přesahovat průměr nebo jakékoliv jiné měřítko zaměřené na středovou hodnotu a mohla by se např. rovnat 75. percentilu.
CRA explains that because of variations in observed profit margins in the sample, the critical threshold for establishing excessive profitability should be higher than the mean or any other measure of central tendency and could, for example, equal the 75th percentile.
Podle CRA by takový přístup odpovídal metodě používané při výzkumech o cenách převodu, která spočívá v tom, že se vychází z určitého rozpětí (např. z mezikvartilového rozpětí nebo z jiných percentilů).
Such an approach, according to CRA, would be consistent with the practice in transfer pricing investigations of relying on a range (for example, an interquartile range or other percentiles).
Dokument předložený belgickými orgány dne 14. prosince 2011 – Prokázání nároku DPLP na vyplacení rizikové prémie z přiměřeného zisku za období 1992–2010
Document presented by the Belgian authorities on 14 Dec 2011 — Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010
Dne 14. prosince 2011 předložily belgické orgány Komisi dokument, který přebírá stanovisko DPLP ohledně rizik, jimž jsou vystaveni poštovní provozovatelé, a navrhuje metodiku pro vypracování nástroje na měření rizikové prémie, jež by po přidání k bezrizikovému provoznímu rozpětí představovala přiměřenou míru PZR.
On 14 Dec 2011, the Belgian authorities presented to the Commission a document summarising DPLP’s views on the risks faced by postal operators and proposing a methodology with a view to developing a tool to measure the risk premium which, together with the risk-free return on sales, would provide a reasonable ROS rate.
Dokument nevysvětluje, jak by šlo v tomto konkrétním případě určit bezrizikové provozní rozpětí (vyjádřené jako PZR), a nevyjadřuje se jasně k tomu, co by na základě navrhované metodiky mělo přiměřené PZR přesně představovat.
The document does not explain how the risk-free return on sales (expressed in terms of ROS) could be determined in the present case and does not provide a clear view of what precisely the reasonable ROS should be on the basis of the proposed methodology.
Analýza trvá spíše na posouzení různých rizik a výpočtu rizikové prémie, jež odráží všechny typy rizik.
Instead, the analysis focuses on the assessment of the various risks and the calculation of a risk premium that reflects all types of risks.
Belgické orgány upřednostňují zejména tři hlavní kategorie rizik (odvětvové riziko, riziko spojené se službou a smluvní riziko) a pro každou kategorii obvyklé typy rizik, jimž jsou poštovní provozovatelé vystaveni.
In particular, the Belgian authorities focus on three broad risk categories – sectoral risk, service-related risk and contractual risk – and on the typical types of risks in each category to which postal operators are exposed.
Metodika posouzení rizikové prémie stanoví: i) definici „prémie za maximální riziko“ [83]; ii) rozdělení zohledňovaného období na smluvní období za účelem zjištění rizik spojených s každou smlouvou; iii) použití jednoduché škály pro posouzení každého rizika pro každé smluvní období (nízké, střední nebo vysoké); iv) převedení známek přidělených každému riziku na celkovou známku pro každou ze tří hlavních kategorií rizik a v) přeměnu celkových známek na rizikové prémie, jejichž součet stanoví výši celkové rizikové prémie.
The methodology for the assessment of the risk premium provides for: (i) the definition of a ‘maximum risk premium’ [83]; (ii) the splitting of the relevant period into contract periods to capture the risks related to each contract; (iii) the use of a simple scale to grade each individual risk for each contract period (as low, medium or high); (iv) the conversion of the individual risk scores into an overall score for each of the three broad risk categories; and (v) the conversion of the overall scores into risk premiums, the sum of which gives the total risk premium.
Na prokázání, že je DPLP vystavena nadprůměrným rizikům, jsou k tomu předloženy příklady.
Moreover, examples are provided to illustrate that DPLP faces above-average risks.
Belgické orgány tak trvají na tom, že je DPLP vystavena riziku ve spojení s vyššími objemy, protože výraznější podíl na jejích příjmech představují činnosti v oblasti „dopisních zásilek“ a protože vykazuje výraznější nepružnost v nákladech kvůli podílu fixních nákladů, který přesahuje průměr.
Thus, the Belgian authorities maintain that DPLP faces higher volume risk as it derives a higher proportion of its revenue from its mail segment and is characterised by higher cost rigidity on account of a higher-than-average proportion of fixed costs.
Další typ rizika považovaného u DPLP za vyšší je riziko spojené s bezpečností.
Another type of risk which is considered higher for DPLP is security risk.
Podle analýzy je důvodem skutečnost, že DPLP je jedním z mála evropských poštovních provozovatelů, který doručuje přímo do bydliště důchodové dávky v hotovosti.
According to the analysis, this is because DPLP is one of the few European postal operators to deliver cash payments of pensions to households.
Na základě posouzení různých rizik dospívají belgické orgány k závěru, že čtvrtá smlouva o správě představuje vysokou míru tří typů rizik, zatímco pro první, druhou a třetí smlouvu o správě je příznačná průměrná míra rizika (s jedinou výjimkou odvětvového rizika, které je u první smlouvy považováno za nízké).
On the basis of the assessment of the different risks, the Belgian authorities conclude that the fourth management contract shows a high level of all three risk types, while the first, second and third contracts are characterised by medium-level risk (the only exception being sectoral risk, which is considered low for the first contract).
Belgické orgány uvádějí další příklady způsobu přeměny výše uvedeného roztřídění různých rizik na rizikovou prémii a vycházejí při tom z různých hodnot pro „prémii za maximální riziko“.
The Belgian authorities provide further examples of how the above ranking of the different risks can be converted into a risk premium on the basis of different values for the ‘maximum risk premium’.
Studie Deloitte
The Deloitte study
Studie Deloitte zmíněná ve výše uvedeném 257. bodě odůvodnění se shoduje se studií WIK v několika bodech:
The Deloitte study referred to in recital 257 above is consistent with the WIK study on several points:
obě studie používají stejnou metodiku vyhledání ve finančních databázích společností srovnatelných z hlediska funkcí a rizika;
both studies use the same methodology to search financial databases for comparable companies in terms of functions and risks;
obě navrhují použití PZR jako nejvhodnějšího referenčního měřítka pro určení referenčního zisku (z důvodu nedostatku údajů a existenci rozdílů v účetním zpracování u různých společností);
both studies propose ROS as the most relevant benchmark for profit benchmarking (because of data limitations and differences in accounting treatment between different companies);
poskytovatelé všeobecné poštovní služby jsou vyloučeni ze skupiny srovnatelných podniků, protože působí hlavně na regulovaných trzích a mají výhradní práva.
finally, universal postal service providers are excluded from the set of comparable companies because they mainly operate on regulated markets and benefit from exclusive rights.
Pokud jde o skupinu srovnatelných podniků, hlavní rozdíl mezi studií WIK a studií Deloitte spočívá ve velikosti společností, na které se bere ohled.
As regards the set of comparable companies, the main difference between the WIK and Deloitte studies is the size of the companies considered.
Studie Deloitte zahrnuje do svého vzorku pouze společnosti, jejichž roční příjmy přesahují částku 100 milionů EUR [84].
Deloitte only includes in its sample companies with annual revenue higher than EUR 100 million [84].
Toto omezení vysvětluje analýza studie Deloitte zvláštností činností spojených s poskytováním všeobecné služby a souvisejícími obchodními a tržními riziky [85].
This restriction is based on Deloitte’s analysis of the particular characteristics of the activities related to universal service provision and the associated business and market risks [85].
Studie Deloitte se zejména domnívá, že společnosti odvětví poštovních služeb a balíkových zásilek, které provozují široké a komplexní sítě sběru a distribuce, lze s DP rozumně srovnávat.
In particular, Deloitte considers that companies in the parcel and postal sector that operate large, complex collection and delivery networks can be reasonably compared to DP.
Vzhledem k úsporám z rozsahu, dosahu a hustoty, které u poštovních sítí převládají, vysokému podílu provozních nákladů v porovnání s kapitálovými náklady a také souvisejícím rizikům (jako je riziko spojené s objemy nebo riziko nahrazení elektronickou poštou) jsou pro srovnání vhodnější velké podniky odvětví poštovních služeb a balíkových zásilek zaměřené na více produktů než malé podniky zaměřené na dopisní zásilky.
The economies of scale, scope and density prevalent in postal networks and the high proportion of operating costs relative to capital costs, as well as the associated risks (for example, volume risk, risk of e-substitution), mean that large multi-product businesses in the postal and parcel sector are more relevant comparators than small mail businesses.
Společnosti, které se věnují přepravě zboží a logistice, by rovněž mohly v menším měřítku přispět ke srovnání, protože používají stejná aktiva.
Freight transport and logistics companies would also be – to a more limited degree – suitable comparators because they employ similar assets.
Na dokreslení významu, který má velikost společností, studie Deloitte srovnává svůj vzorek se vzorkem referenční skupiny II studie WIK.
In order to illustrate the importance of company size, Deloitte compares its sample with that of WIK benchmark group II.
Studie Deloitte poznamenává, že průměrné PZR ve vzorku studie WIK se výrazně liší podle skupin různé velikosti (která je odvozena od počtu zaměstnanců) [86].
Deloitte illustrates that the average ROS in the WIK sample differs significantly between groups of companies of different size (proxied by the number of employees) [86].
Studie Deloitte zdůrazňuje, že v jejím vzorku (založeném na větších společnostech) naopak žádná úzká vazba mezi velikostí a PZR neexistuje.
Deloitte argues that in its own sample (based on larger firms) there is, on the contrary, no strong relationship between scale and ROS.
Po výběru vzorku zakládá studie Deloitte svou analýzu na 7 společnostech dopisních a balíkových zásilek, 18 logistických společnostech a 19 společnostech přepravy zboží.
As a result of the sample selection process, Deloitte bases its analysis on seven postal and parcels companies, 18 logistics companies and 19 freight transport companies.
Pokud jde o odvětví dopisních a balíkových zásilek, malá skupina sedmi srovnatelných společností zahrnuje velké nadnárodní provozovatele balíkových kurýrních služeb, jako jsou UPS, FedEx a TNT Express, a také několik dalších provozovatelů poštovních služeb hlavně ze Spojených států a Spojeného království [87].
As regards the postal and parcel sector, the small set of seven comparable companies includes big multinational express parcel operators, such as UPS, FedEx, and TNT Express, as well as a few other postal operators, mostly from the United States and the United Kingdom [87].
Všechny údaje v zásadě pokrývají období 1990–2007, ale údaje za první roky jsou velmi omezené, a studie Deloitte proto považuje výsledky za tyto roky za méně důvěryhodné [88].
In principle the data set covers the period 1990-2007, however data for the early years is very limited and, therefore, Deloitte considers the results for these years less robust [88].
Studie Deloitte kromě toho zkoumá výhody a nevýhody několika dalších nástrojů pro měření ziskovosti.
Deloitte also examines the advantages and disadvantages of several alternative profitability measures.
Odmítá v tomto konkrétním případě použití IMN kvůli praktickým potížím se získáváním odpovídajících údajů o peněžních tocích.
It dismisses the use of the IRR in the case in question because of the practical difficulties in obtaining adequate cash-flow data.
Odmítá také použití NPK nebo NVK kvůli např. rozdílům mezi společnostmi v oblasti účetního zpracování nákladů a struktury kapitálu (tato struktura je pro NVK velmi důležitá).
It also rejects the use of the ROCE or the ROE because of, for example, differences among companies in the accounting treatment of costs and in the capital structure (the latter being important for the ROE).
VA je rovněž považována za neodpovídající, protože se zaměřuje na celkovou výši aktiv.
ROA is also deemed inappropriate because it focuses on total assets.
Studie Deloitte proto doporučuje zvolit PZR, ale zdůrazňuje, že vzhledem ke skutečnosti, že PZR neměří návratnost kapitálu přímo, lze jej použít pro účely srovnávací studie za podmínky, že srovnávané podniky vykazují podobnou kapitálovou náročnost.
Thus, Deloitte proposes to use the ROS but emphasises that, as the ROS is not a direct measure of return on capital, it can be relied upon for benchmarking purposes as long as the companies compared have similar capital intensity.
Studie Deloitte přesto NPK (a také RCP v tržní hodnotě a VA) pro malý podvzorek šesti společností vypočítává, nicméně dospívá k závěru, že by rozpětí a kolísání NPK mohlo odrážet různé faktory, což vyžaduje opatrný výklad a je na úkor jeho užitečnosti jako referenčního ukazatele.
Deloitte nevertheless calculates the ROCE (as well as the market-value ROCE and the ROA) for a small subsample of six companies, but concludes that the range and variation of the ROCE might reflect a number of factors, which requires cautious interpretation and undermines its usefulness as a benchmark.
Mezi těmito faktory studie Deloitte vyzdvihuje význam kapitálové náročnosti.
Among these factors Deloitte emphasises the importance of capital intensity.
Studie Deloitte zdůrazňuje, že z hlediska kapitálové náročnosti se všeobecná služba DP blíží více službě např. UPS a FedEx než službě zajišťované provozovateli přepravy zboží, jako jsou společnosti Kuehne&Nagel nebo Wincanton.
Deloitte argues that, in terms of capital intensity, DP’s universal service is more similar to that of, for instance, UPS and Fedex than to that of freight operators like Kuehne&Nagel or Wincanton.
Studie Deloitte zdůrazňuje rovněž výrazné rozdíly v ziskovosti společností v průběhu doby a také v rámci různých odvětví a mezi nimi.
Deloitte further highlights the significant variation in companies’ profitability over time, as well as within and between the different sectors.
Tyto rozdíly podle studie Deloitte údajně odůvodňují použití rozsahu přiměřeného zisku spíše než jediné průměrné hodnoty.
This variation, in Deloitte’s view, would warrant the use of ranges of reasonable profit rather than a single average figure.
Takový přístup by byl rovněž vhodný vzhledem k nutnosti neznevýhodňovat výsledky přesahující průměr a dosažené díky růstu účinnosti.
Such an approach would also be appropriate because of the need to avoid penalising above-average performance as a result of efficiency gains.
Výsledky, které studie Deloitte shromáždila podle odvětví a u všech odvětví, jsou shrnuty v tabulce č. 22 studie.
The results obtained by Deloitte, by sector and for all sectors together, are summarised in Table 22 of the Deloitte study.
Podle nich:
Thus,
dosahuje v odvětví poštovních a balíkových služeb za období 1998–2007 roční průměrné PZR výše 8,1 %, průměr ročních mediánů PZR výše 7,4 %, průměr 25. ročních percentilů výše 4,8 % a průměr 75. ročních percentilů výše 12 %;
for the postal and parcel sector, during the period 1998-2007, the average annual mean ROS is 8,1 %, the average annual median ROS is 7,4 %, the average annual 25th percentile is 4,8 % and the average annual 75th percentile is 12 %;
dosahuje pro všechna odvětví za období 1990–2007 roční průměrné PZR výše 6 %, průměr ročních mediánů PZR výše 5,4 %, průměr 25. ročních percentilů výše 3,6 % a průměr 75. ročních percentilů výše 8,1 % [89].
for all sectors, during the period 1990-2007, the average annual mean ROS is 6 %, the average annual median ROS is 5,4 %, the average annual 25th percentile is 3,6 % and the average annual 75th percentile is 8,1 % [89].
Studie Deloitte navrhuje jako referenční ukazatel hodnotu založenou na průměru ročních průměrných PZR rovnající se 7,9 % [90] a za účelem zohlednění rozdílu zaznamenaného u PZR studie odvozuje rovněž rozsah pro přiměřené PZR založené na ročních mezikvartilových rozpětích [91].
As a reference benchmark Deloitte proposes a value based on the average annual mean ROS of 7,9 % [90]; to reflect the observed variation of the ROS, Deloitte further derives a range of reasonable ROS based on the interquartile annual ranges [91].
Posouzení srovnávací studie
Assessment of benchmarking
Přiměřený zisk (standardní rozsah)
Reasonable profit (default range)
Vybrání správného vzorku srovnatelných podniků v případě tradičních poštovných provozovatelů je složitý úkol.
Choosing a good sample of comparable companies for postal incumbents is a complex task.
Je samozřejmé, že mimořádná péče musí být věnována výběru skupiny podniků, které mohou sloužit jako reference pro obchodní činnosti a riziko.
It goes without saying that care must be taken to properly select a suitable group of companies as a benchmark in terms of business activities and risk.
Studie WIK a Deloitte mají společné, že se zaměřují na obchodní společnosti vyvíjející činnosti srovnatelné s činnostmi DPLP a vylučují ze srovnávacího vzorku tradiční poštovní provozovatele.
The WIK and Deloitte studies both focus on commercial companies with activities comparable to those of DPLP, while excluding postal incumbents from the comparator sample.
Naopak CRA používá srovnávací vzorek složený výlučně z jiných tradičních evropských poštovních provozovatelů.
CRA, by contrast, uses a comparator sample that consists only of other European postal incumbents.
Komise sdílí názor studií WIK a Deloitte, podle nějž zisky tradičních poštovních provozovatelů (které CRA používá ve své srovnávací studii) nejsou dány běžnými tržními podmínkami ale jsou z velké části výsledkem rozhodnutí ostatních členských států v oblasti regulace.
The Commission shares the views of both WIK and Deloitte that the profits of postal incumbents (which CRA uses for its benchmarking) are not determined under normal market conditions, but largely result from the regulatory choices of other Member States.
Mohly by proto neodrážet odpovídajícím způsobem referenční odměnu.
As such, they may not adequately reflect a proper return benchmark.
Zároveň ale vzhledem k tomu, že se vzorek CRA týká tradičních poštovních provozovatelů ostatních evropských zemí, představuje zřejmě vzorek podniků, které se blíží nejvíce DPLP.
At the same time, given that the CRA sample focuses on postal incumbents in other European countries, it appears to constitute the sample of companies most similar to DPLP.
Komise se proto domnívá, že je nutno vzorek CRA plně zohlednit, a to zejména pro křížové ověření referenčních úrovní přiměřeného zisku (PZR) stanovených na základě studií WIK a Deloitte.
For this reason, the Commission believes it is appropriate to take the CRA sample fully into account, in particular in order to cross-check the benchmark reasonable profit levels (ROS) established on the basis of the WIK and Deloitte studies.
Jak studie WIK, tak studie Deloitte uznávají, že je nutno mít k dispozici vzorek dostatečně velký, aby bylo možno pro účely srovnávací studie dospět k výstižným závěrům.
The WIK and Deloitte studies both acknowledge the need to have a sufficiently large sample to draw relevant conclusions for the purpose of benchmarking.
Za tímto účelem vycházejí z (poměrně) omezeného vzorku podniků odvětví dopisních a balíkových zásilek a ze širších vzorků zahrnujících společnosti odvětví logistiky a přepravy zboží.
For this purpose, they consider both a (relatively) narrow sample of companies in the postal and parcels sector and wider samples including companies in the logistics and freight transport sectors.
Komise uznává, že pro účely statistiky je důležité mít vzorek dostatečně velký.
The Commission recognises that a sufficient sample size is important for statistical purposes.
Pokud jde o stanovisko CRA v tomto ohledu, které popírá užitečnost zvětšení vzorku přidáním méně srovnatelných společností, Komise se domnívá, že širší vzorky vymezené studií WIK, a zejména studií Deloitte, na základě přijatých metodik výběru vzorků, jsou dostatečně srovnatelné, aby mohly sloužit jako výstižné referenční skupiny pro účely posouzení zisku DPLP.
In relation to CRA’s position in this regard, which questions the usefulness of increasing the sample size by adding less comparable companies, the Commission takes the view that the wider samples identified by WIK and, in particular, Deloitte on the basis of the adopted sample selection methodologies are sufficiently comparable to serve as meaningful benchmark groups for benchmarking DPLP’s profit.
Studie WIK se pokouší stanovit referenční PZR na základě tři skupin vytvořených pro účely srovnání.
The WIK study attempts to establish a benchmark ROS on the basis of three different comparator groups.
Komise se ale domnívá, že studii WIK lze kritizovat ve dvou odlišných a přesto vzájemně souvisejících bodech [92]: i) použití vzorků ve studii WIK, které zahrnují rovněž velký počet menších společností [93], jež nejsou zjevně srovnatelné s tradičními poštovními provozovateli, jako je DPLP; a ii) předpoklady studie WIK ohledně úrovně rizika, jemuž čelí provozovatel, jenž je předmětem šetření.
The Commission is also of the opinion, however, that the WIK study can be criticised on two distinct, yet related, issues [92]: (i) WIK’s use of samples that also include a large number of smaller companies [93] which are clearly not comparable to incumbent postal operators such as DPLP; and (ii) WIK’s assumptions regarding the level of risk faced by the postal operator under investigation.
Komise soudí, že pro posouzení úrovní zisku ve srovnávací studii jsou zásadními prvky rozsah činností a také struktura nákladů tradičních poštovních provozovatelů, jako je DPLP (ve spojením se zavedeným regulačním mechanizmem).
The Commission considers that the scale of operations, as well as the cost structure of postal incumbents such as DPLP (in conjunction with the type of regulatory mechanism in place), are essential for assessing the benchmarking of profit levels.
Zaprvé, jsou-li fixní náklady vysoké (a týkají-li se např. kapitálových nákladů nebo jiných fixních nákladů ve spojení se sítí), největší podniky mají větší úspory z rozsahu a hustoty než malé podniky.
First, in the presence of significant fixed costs (related, for example, to capital costs or other fixed costs linked to the network), the largest companies benefit more from economies of scale and density than small ones.
Studie Deloitte-II srovnáním průměrného PZR velkých a malých podniků zahrnutých do vzorku studie WIK prokazuje, že průměrné PZR stoupá s velikostí podniků (měřeno podle počtu zaměstnanců) [94].
By comparing the average ROS for large and small companies in WIK’s sample, the Deloitte II study shows convincingly that the average ROS increases with the size of the companies (measured by the number of employees) [94].