natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Za druhé Komise zdůrazňuje, že judikatura Soudního dvora a Soudu oproti německému stanovisku nikdy nezastávala názor, že opatření, které je použitelné pro všechny podniky v obtížích a které nedává veřejným orgánům žádný prostor k volnému uvážení, není podle definice selektivní.
Secondly, the Commission stresses that, contrary to the German view, the case-law of the Court and the General Court has never regarded a measure applicable to all undertakings in difficulty and which does not leave any discretion to the public authorities as, by definition, not selective.
Pokud jde o věc DMT, je třeba poznamenat, že Soudní dvůr ohledně tvrzení francouzské vlády, které odpovídá stanovisku Německa, dospěl v bodě 28 k závěru, že i tehdy, když vnitrostátní orgány neměly žádný prostor k volnému uvážení, je úkolem vnitrostátního soudu, aby prověřil, zda má příslušné vnitrostátní opatření všeobecný nebo selektivní charakter.
With regard to DMT, it should be noted that, in response to the observation by the French government, which corresponds to the view held by Germany in this case, the Court concludes in recital 28 that even if the national authorities enjoyed no discretion, it was still for the national court to determine whether the national measure in question was general in nature or selective.
Soudní dvůr tímto implicitně uznává, že vnitrostátní opatření, které je otevřené všem podnikům v obtížích a které orgánům nedává žádný prostor k volnému uvážení, může být přesto selektivní.
Thus, the Court recognises implicitly that a national measures open to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, may still be selective.
K věci HAMSA Komise poznamenává, že se obiter dictum Soudního dvora v bodu 157 vztahuje k obecnému španělskému insolvenčnímu právu.
With regard to HAMSA, the Commission observes that the obiter dictum in paragraph 157 refers to the general Spanish insolvency legislation.
Ve věci HAMSA však nejde o insolvenční opatření, nýbrž o prominutí pohledávek ze strany španělských orgánů, ke kterému dochází na základě dobrovolnosti, ke kterému nebyly orgány zákonem povinovány a které ve svém rozsahu dalece převyšovalo prominutí pohledávek ze strany soukromých investorů.
The measure at issue in HAMSA, however, was not a measure under insolvency law, but a debt waiver granted by the Spanish authorities on a voluntary basis, without there being any legal obligation, and which was much higher than the debt waivers agreed by private investors.
Proto tento případ není relevantní pro hodnocení daného opatření.
The case is therefore not relevant to the assessment of the measure in question.
Generální advokát Fennelly ve svých závěrech ve věci Ecotrade potvrdil, že předpisy, které platí pro všechny podniky v obtížích, jsou selektivní a mohou představovat státní podporu [30].
Advocate General Fennelly, in his opinion in Ecotrade, confirms that rules which are applicable to all undertakings in difficulty may be selective and constitute State aid [30].
Proto je posouzení daného opatření ze strany Komise – oproti stanovisku Německa – v souladu s judikaturou Soudního dvora a Soudu.
Therefore, contrary to the position of Germany, the Commission’s analysis of the measure in question is in line with the case-law of the Court and the General Court.
Komise se proto domnívá, že § 8c odst. 1a KStG je prima facie selektivní.
The Commission therefore considers §8c (1a) KStG to be prima facie selective.
Oprávněnost na základě povahy či vnitřní struktury daňového systému, ke kterému opatření náleží
Justification on the basis of the nature or the general scheme of the tax system of which it is part
Podle judikatury Soudního dvora ovšem opatření, které sice představuje výhodu pro příjemce, avšak je oprávněné na základě povahy a vnitřní struktury systému, ke kterému náleží, tuto podmínku selektivity nesplňuje [31].
According to the case-law of the Court, a measure which, although conferring an advantage on its recipient, is justified by the nature or general scheme of the system of which it is part, does not fulfil that condition of selectivity [31].
Pokud tedy Komise, stejně jako v dané věci, dospěje k závěru, že se opatření prima facie zdá být selektivním, musí prověřit, zda povaha či vnitřní struktura daňového systému, ke kterému opatření náleží, opravňuje k takovému rozlišování.
Therefore, where, as in the present case, the Commission comes to the conclusion that the measure in question prima facie appears to be selective, it must assess whether the differentiation is justified by the nature or general scheme of the tax system of which it forms part.
Komise konstatuje, že podle ustálené judikatury Soudního dvora musí příslušný členský stát takovou oprávněnost zdůvodnit [32].
The Commission notes that it is settled case-law of the Court that it is for the Member State to provide such justification [32].
Podle vyjádření Soudního dvora je přitom nutno rozlišit mezi cíli určité daňové soustavy, které s touto soustavou nesouvisejí, a mechanismy vlastními samotné daňové soustavě, které jsou nezbytné k uskutečnění takových cílů.
The Court has further clarified that a distinction must be made between, on the one hand, the objectives attributed to a particular tax scheme which are extrinsic to it and, on the other, the mechanisms inherent in the tax system itself which are necessary to achieve such objectives.
Pouze posledně jmenované mechanismy připadají v úvahu jako odůvodnění povahou či vnitřní strukturou daňového systému, k němuž opatření náleží.
Only the second mechanisms qualify for a justification by the nature or the general scheme of the tax system of which it is part.
Komise se domnívá, že v dané věci je nutné rozlišovat mezi účelem § 8c odst. 1 KStG a účelem § 8c odst. 1a KStG.
The Commission considers that it is necessary in this case to distinguish between the objective of §8c(1) KStG and the objective of §8c(1a) KStG.
Podle vyjádření Německa je smyslem a účelem § 8c odst. 1 KStG vyloučit zneužití možnosti převodu ztrát, kterou předpokládá německý daňový systém, prostřednictvím zastřešujících společností.
As Germany recognises in its submissions, the objective of §8c(1) KStG is to prevent abuse of the loss carry-forward allowed by the German tax system in the form of purchases of empty shell companies.
Komise v tomto ohledu bere na vědomí, že § 8c odst. 1 KStG má mnohem větší oblast působnosti než předchozí pravidlo (§ 8 odst. 4 KStG).
The Commission notes in this respect that §8c(1) KStG has a much broader scope than its predecessor, §8(4) KStG.
Zatímco podle § 8 odst. 4 KStG byl převod ztrát vyloučen jen tehdy, když byly splněny dva předpoklady zároveň (nabytí podílů jinou právnickou osobou a nová oblast hospodářské činnosti), nový systém převodu daňových ztrát tento druhý předpoklad neobsahuje.
Whereas the latter ruled out the carrying forward of losses only when two cumulative conditions were met, namely acquisition by another corporate entity and new economic activity, the new provision does not contain the second condition.
V případě nabytí jinou právnickou osobou již možnost převodu ztrát zaniká.
Acquisition by another corporate entity is therefore enough to forfeit the possibility of loss carry-forward.
Zákonodárce si byl této změny v oblasti použití vědom, neboť zákonná změna byla výslovně přijata za účelem financování snížení sazby daně z příjmu právnických osob z 25 % na 15 % [33].
The legislator was aware of this difference in scope since the explicit purpose of the change in legislation was to finance a reduction in the corporate income tax rate from 25 % to 15 % [33].
Naopak, § 8c odst. 1a KStG neměl za cíl zabránit zneužití.
§8c(1a) KStG, on the contrary, is not intended to prevent abuse.
To vyplývá z odůvodnění zákona zveřejněného německým Spolkovým sněmem k novému systému převodu daňových ztrát (Sanierungsklausel).
That is clear from the explanatory memorandum with the introduction of the new Sanierungsklausel published by the German Parliament.
V odůvodnění je uvedeno, že § 8c odst. 1a KStG byl zaveden za účelem zvládnutí problémů vzniklých v důsledku finanční a hospodářské krize [34].
The explanatory memorandum states that §8c(1a) KStG was introduced to tackle the global financial and economic crisis [34].
Během krize byla omezení převodu ztrát považována za významnou překážku restrukturalizace podniků.
During the crisis, the restrictions on loss carry-forward were perceived to be a particular obstacle to the restructuring of companies.
Komise konstatuje, že německé orgány samy ve svém stanovisku k rozhodnutí o zahájení řízení výslovně upozornily na to, že se v případě § 8c odst. 1a KStG nejednalo o opatření k vyloučení zneužití daňového systému, nýbrž že systém převodu daňových ztrát byl zaveden proto, aby se ve finanční a hospodářské krizi podpořily podniky, jež se dostaly do obtíží.
The Commission notes that Germany, in its comments on the opening decision, stresses the fact that §8c(1a) KStG does not constitute an anti-abuse measure, but was introduced to support ailing companies during the financial and economic crisis.
Komise dospěla k závěru, že cíl sledovaný tímto specifickým daňovým opatřením nesouvisí s daňovým systémem.
The Commission concludes that the objective pursued by this specific tax measure is extrinsic to the tax system.
Podle příslušné judikatury Soudního dvora nelze takový vnější cíl použít k odůvodnění opatření na základě povahy či vnitřní struktury daňového systému [35].
According to the case-law of the Court, the pursuit of such an extrinsic objective cannot be relied upon to justify a measure by the nature and overall structure of the tax system [35].
To může být prošetřeno pouze při posouzení slučitelnosti opatření s vnitřním trhem.
It can be analysed only in the compatibility assessment.
Tři tvrzení předložená Německem na tomto hodnocení nic nemění.
The three arguments presented by Germany cannot alter this assessment.
Ohledně tvrzení Německa, že podnik v obtížích se může k finančním prostředkům dostat pouze přes investora, zatímco zdravý podnik, který zaznamenal přechodně ztrátu, si může vybrat, zda si finanční prostředky obstará na kapitálovém trhu nebo zda se nechá převzít investorem a následně si opatří nový kapitál, Komise zastává názor, že vzhledem k účelu daňového práva není podstatné, jak podnik svou hospodářskou činnost financuje.
With regards to Germany’s argument that a company in difficulty has no choice for but to obtain finance through an investor, whereas a healthy company, which is temporarily loss-making, has the choice between obtaining finance on the capital market and acquisition by an investor with subsequent refinancing, the Commission is of the opinion that the way a company finances its business is irrelevant in the light of the objective of the tax system.
Systém daní z příjmu právnických osob spočívá ve zdanění zisků a v prohlášení ztrát.
A corporate tax system is based on the taxation of profits and the declaration of losses.
Jak bylo možné zjistit během finanční a hospodářské krize, zaznamenaly také finančně zdravé podniky přechodně ztráty.
As could be observed during the financial and economic crisis, financially sound companies also reported losses temporarily.
Tyto finančně zdravé podniky však podle systému převodu daňových ztrát (Sanierungsklausel) nejsou způsobilé pro převod ztrát a jsou tudíž v případě změny ve struktuře podílů společníků a následného obstarávání nového kapitálu v porovnání s nezdravými ztrátovými podniky v nevýhodě.
But these financially sound companies are not eligible for the loss carry-forward in application of the Sanierungsklausel and are thus at disadvantage compared with ailing loss-making companies in the event of a change of ownership and subsequent refinancing by the new shareholders.
Komise kromě toho zjistila, že během finanční a hospodářské krize měly také zdravé podniky, které zaznamenaly dočasně ztráty, velké obtíže s přístupem na kapitálové trhy.
Furthermore, the Commission also notes that during the financial and economic crisis healthy companies, which temporarily recorded losses, had great difficulties accessing the capital markets.
Již z tohoto důvodu nejsou věcné předpoklady, na kterých je založeno první tvrzení, relevantní.
Therefore, even the factual assumptions underlying the first argument are inaccurate.
Komise proto první tvrzení Německa zamítá.
The Commission therefore rejects Germany’s first argument.
Pokud jde o druhé tvrzení Německa, podle kterého je výjimka podle v § 8c odst. 1a KStG z všeobecného zákazu převodu ztrát podle § 8c odst. 1 KStG v případě změny ve struktuře podílů společníků oprávněná právním smyslem § 8c odst. 1 KStG, jelikož v případě restrukturalizace podniku v obtížích neexistuje riziko zneužití, Komise zjistila, že toto tvrzení neopravňuje omezení § 8c odst. 1a KStG na podniky v obtížích.
With regard to Germany’s second argument, that the exception provided in §8c(1a) KStG to the general prohibition on loss carry-forward in the event of a change of ownership laid down by §8c(1) KStG was justified by the ratio legis of §8c(1) KStG, because there was no risk of abuse in the case of the restructuring of a company in difficulty, the Commission observes that this argument does not justify the restriction of §8c(1a) KStG to companies in difficulty.
Komise zdůrazňuje, že ani při získání finančně zdravého podniku neexistuje riziko zneužití.
The Commission points out that there is no risk of abuse either when a financially sound company is acquired.
Riziko zneužití existuje pouze v souvislosti se zastřešujícími společnostmi.
The risk of abuse exists only in relation to empty-shell companies.
Právní smysl § 8c odst. 1 KStG je širší, než jen zabránit zneužití.
As pointed out above, the ratio legis of §8c(1) KStG goes further than combating abuse.
Má rovněž za cíl zvýšit německý základ daně z příjmu právnických osob a vyrovnat snížení sazby daně z příjmu právnických osob z 25 % na 15 %.
Its objective is also to increase the German corporate tax base and to offset the reduction in the corporate income tax rate from 25 % to 15 %.
To vysvětluje, proč § 8c odst. 1 KStG zahrnuje rovněž řadu nabytí podílů, u nichž neexistuje riziko zneužití.
This explains why §8c(1) KStG also includes a number of acquisitions of interests where there is no risk of abuse.
Komise proto odmítá tvrzení Německa, podle kterého výjimka zavedená podle § 8c odst. 1a KStG odpovídá právnímu smyslu § 8c odst. 1 KStG.
The Commission therefore rejects Germany’s argument that the exception introduced by §8c(1a) KStG corresponds to the ratio legis of §8c(1) KStG.
K třetímu tvrzení Německa, podle nějž auditor v konsolidované rozvaze ztrátám hospodářsky neprosperující společnosti zpravidla nepřičítá při výpočtu odložených daní žádnou hodnotu, tudíž možnost převodu ztrát nemá vliv na prodejní cenu hospodářsky neprosperující společnosti, Komise nejprve poznamenává, že toto tvrzení je založeno na účetních kritériích, a proto není relevantní pro daňové úvahy.
With regard to Germany’s third argument, that losses of ailing companies are usually not attributed any value by auditors when calculating deferred tax for consolidated financial statements, and therefore the possibility of carrying forward losses has no impact on the sale price of the ailing company, the Commission notes first that this is based on accounting criteria and is therefore irrelevant for tax considerations.
Kromě toho Komise zjistila, že toto tvrzení je v rozporu se zjištěním Německa, že nemožnost převodu ztrát brání restrukturalizaci.
Secondly, the Commission notes that this argument contradicts Germany’s statement that the inability to carry forward losses constitutes an obstacle to restructuring.
To platí jen tehdy, když nabyvatel přičítá možnosti převodu ztrát určitou peněžní hodnotu.
This is true only if the acquiring company attributes a certain monetary value to the possibility of carrying forward losses.
Komise proto také třetí tvrzení Německa zamítá.
Therefore, the Commission also rejects Germany’s third argument.
Německo také tvrdí, že i jiné členské státy počítají s daňovými úlevami při restrukturalizacích, a poukazuje v této souvislosti například na francouzské pravidlo pro přebírání podniků v obtížích.
Moreover, Germany claims that other Member States also provide tax relief for the restructuring of companies, such as the French aid scheme for the takeover of firms in difficulty.
Komise s tímto srovnávacím tvrzením Německa nesouhlasí.
The Commission cannot accept Germany’s argument, which is based on a comparison.
Za prvé mohou členské státy k odůvodnění opatření použít jako referenční systém pouze zásady vlastní jejich daňové soustavě, na jejichž základě se posuzuje, zda je podniku poskytována výhoda ve smyslu pravidel pro státní podporu.
Firstly, in order to justify a measure, the Member States may refer only to principles inherent to their tax system, as the system of reference by which to assess whether an undertaking obtains an advantage with the meaning of the State aid rules.
Skutečnost, že v jiných členských státech možná existují srovnatelná daňová opatření, není relevantní, jelikož by taková opatření mohla rovněž podléhat předpisům stanoveným ve Smlouvě.
The fact that comparable tax measures might exist in the other Member States is of no consequence since any such measures could themselves be caught by the provisions in the Treaty.
Za druhé jsou opatření ve francouzském režimu vázána na jiné podmínky než v případě § 8c odst. 1a KStG.
Secondly, the conditions imposed on measures under the French scheme differ from §8c(1a) KStG.
Francouzský režim počítá s osvobozením od daně pro nově založené podniky, které převezmou podniky v obtížích.
The French scheme provides for a tax exemption for newly created companies which take over a firm in difficulty.
Komise tento režim prohlásila v roce 2004 za neslučitelný s vnitřním trhem [36], načež Francie režim změnila, aby byl v souladu s pravidly pro poskytování státních podpor.
After the scheme was declared incompatible within the common market by the Commission in 2004, [36] France changed it to comply with the State aid rules. The benefits provided are now partly de minimis.
Některé výhody plynoucí z režimu jsou nyní minimální.
The other part of the aid is compatible as regional aid or SME aid.
Komise proto z výše uvedených skutečností vyvozuje závěr, že dané opatření nevyplývá přímo ze základních zásad daňového systému a není oprávněné na základě povahy a vnitřní struktury daňového systému.
The Commission therefore concludes from the above that the measure in question does not derive directly from the basic principles of the tax system and is not justified by the nature and general scheme of the tax system.
Vztah mezi novým a starým systémem převodu daňových ztrát (Sanierungsklausel)
The link between the old and new Sanierungsklausel
Německo uvádí, že § 8c odst. 1a KStG v podstatě odpovídá starému § 8 odst. 4 KStG a že Komise nikdy nezastávala stanovisko, že §8 odst. 4 KStG představuje státní podporu.
Germany argues that §8c(1a) KStG essentially corresponds to the old §8(4) KStG and that the Commission had never considered §8(4) KStG to be State aid.
Tento postup se týká pouze § 8c odst. 1a KStG, jelikož se zahájení formálního vyšetřovacího řízení vztahuje pouze na toto ustanovení.
This procedure concerns only §8c(1a) KStG, since the opening of the formal investigation procedure was limited to this provision.
Německé orgány se při odůvodňování § 8c odst. 1a KStG nemohou opírat o tvrzení, že Komise nikdy formálně nevznesla námitku proti § 8 odst. 4 KStG, jelikož Německo toto ustanovení nikdy neoznámilo.
Germany cannot rely on the argument that the Commission has never formally objected to §8(4) KStG in order to justify §8c(1a) KStG because the German authorities have never notified §8(4) KStG.
Komise si vyhrazuje právo posoudit § 8 odst. 4 KStG podle pravidel pro poskytování státních podpor, pokud by se zjistilo, že toto ustanovení poskytlo podnikům selektivní výhodu.
The Commission reserves the right to analyse §8(4) KStG under the State aid rules, should it transpire that this provision may have provided undertakings with a selective advantage.
Obdobné daňové systémy v jiných členských státech
Similar tax schemes in other Member States
Skutečnost, že v jiných členských státech existují obdobné nebo totožné daňové systémy, které nebyly Komisi oznámeny, nemá vliv na posouzení otázky, zda určité opatření představuje státní podporu.
The fact that other Member States have similar or identical tax schemes in operation, which they have not notified to the Commission, has no bearing on the analysis of the question whether a given measure constitutes State aid.
Komise posoudí informace sdělené Německem podle článku 10 procesního nařízení [38].
The Commission will analyse the information submitted by Germany pursuant to Article 10 of the Procedural Regulation [38].
Závěry ohledně existence selektivní výhody
Conclusion on the existence of a selective advantage
Komise dospěla k závěru, že § 8c odst. 1a KStG poskytuje podnikům spadajícím do jeho působnosti selektivní výhodu.
The Commission therefore concludes that §8c(1a) KStG provides a selective advantage to the companies to which it applies.
Vliv na vnitřní obchod
Effect on intra-Union trade
Podpora musí být schopna ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušuje nebo může narušovat hospodářskou soutěž.
The measure must be liable to affect intra-Union trade and distort or threaten to distort competition.
§ 8c odst. 1a KStG se neomezuje na konkrétní odvětví, tzn. že jej mohou využívat všechna hospodářská odvětví.
§8c(1a) KStG is not sector-specific, i.e. all sectors can benefit from it.
Téměř všechna odvětví německého hospodářství jsou zastoupena na trzích, kde vládne hospodářská soutěž a dochází k obchodu mezi členskými státy.
Virtually all sectors of the German economy are active on markets open to competition and intra-Union trade.
Proto by opatření mohlo ovlivnit obchod mezi členskými státy nebo narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž.
Hence, the measure is liable to affect intra-Union trade and to distort or threaten to distort competition.
Komise zjistila, že podle informací sdělených Německem by mohlo být proti všem podnikům způsobilým pro dané opatření zahájeno konkurzní řízení podle německého konkurzního řádu (viz bod 14 a poznámka pod čarou 7).
The Commission observes that, according to the information provided by Germany, all undertakings eligible for the measure are eligible for insolvency proceedings under German insolvency law (see recital 14 and footnote 7).
Proto se u všech případných příjemců opatření jedná o podniky v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny na záchranu a restrukturalizaci“).
Therefore, all potential beneficiaries of the measure are undertakings in difficulty within the meaning of point 10(c) of the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (hereinafter: the Rescue and Restructuring Guidelines).
V důsledku toho žádný příjemce podpory de minimis není podle nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis [39] způsobilý, jelikož podle čl. 1 písm. h) tohoto nařízení se nařízení nevztahuje na podniky v obtížích.
As a consequence, none of the beneficiaries is eligible for de minimis aid pursuant to Commission Regulation (EC) No 1998/2006 of 15 December 2006 on the application of Articles 87 and 88 of the Treaty to de minimis aid [39], as Article 1(h) of that Regulation excludes undertakings in difficulty from its scope.
Jelikož jsou splněny všechny předpoklady podle čl. 107 odst. 1 SFEU, Komise se domnívá, že ustanovení zákona o dani z příjmu právnických osob – systém převodu daňových ztrát jsou státní podporou ve smyslu článku 107 SFEU.
Therefore, as all the requirements laid down in Article 107(1) TFEU are met, the Commission takes the view that the scheme on the tax carry-forward of losses in the case of restructuring of companies in difficulty constitutes State aid within the meaning of that article.
POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI OPATŘENÍ S VNITŘNÍM TRHEM
ASSESSMENT OF THE COMPATIBILITY OF THE MEASURE