natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U „veřejných institucí“ je možno činit zásadní rozdíl mezi veřejnými institucemi správní povahy (EPA), které plní tradiční úkoly správy, a veřejnými institucemi průmyslové a obchodní povahy (EPIC), které provozují činnosti hospodářské povahy.
Within publicly owned establishments, a distinction of principle can be drawn between publicly owned administrative establishments (EPAs), which perform traditional administrative tasks, and publicly owned industrial and commercial establishments (EPICs), which perform economic activities.
Postupem by mělo být buď řízení podle soukromého práva, nebo řízení, které poskytuje věřitelům veřejné instituce IFP práva, která nejsou rozsáhlejší než práva, která by věřitelé měli při použití obchodního práva.
According to the French authorities, compliance with these criteria is sufficient, albeit not necessary, to rule out the existence of any advantage. In their opinion, it would be counter-intuitive to regard the alleged existence of a doubt about the procedure applicable in the event of insolvency to be reflected in more favourable funding terms.
Mohlo by vést k tomu, že by výkonný orgán veřejné instituce IFP byl nahrazen dozorčím orgánem, který by přijal nezbytná rozhodnutí k zaplacení dluhů ze zdrojů instituce.
Where necessary, the procedure could result in the supervising authority stepping into the shoes of the executive of IFP to take the decisions needed for the payment of its debts using IFP’s resources.
V době, kdy francouzské orgány předložily svůj návrh, bylo prováděcím nařízením nařízení č. 81-501 ze dne 12. května 1981 k provádění zákona ze dne 16. července 1980 o povinnostech stanovených ve správní oblasti, o výkonu rozsudků právnickými osobami veřejného práva a o odboru výkazů a studií Státní rady.
When the French authorities made their proposal, the implementing decree was Decree No 81-501 of 12 May 1981 implementing the Law of 16 July 1980 on penalties imposed in administrative cases and compliance with judgments by legal persons governed by public law and on the Reports and Studies Section of the Council of State.
Skutečnost, že existence této druhé kategorie nespadá do působnosti článku 34 LOLF, vysvětluje, že judikatura ohledně záruky následkem počínání koncesionářů platí i po roce 2001.
The fact that the existence of this second category is outside the scope of Article 34 of the Organic Law governing the Finance Act explains why the rule established by the case-law on guarantees given by concessionaires has continued beyond 2001.
Vysvětluje rovněž, že kdykoli je stát akcionářem nebo společníkem společnosti nebo koncernu, pro nějž obchodní zákoník neomezuje záruku za dluhy, není povinen to upřesnit v rozpočtovém zákoně.
It also explains why when the State is a shareholder or partner in a company or grouping whose debts are covered under the Commercial Code by an unlimited guarantee, the State is not required to specify that fact in a Finance Act.
„Není tedy stanoveno žádné paliativní opatření ve vnitrostátním právu, které řeší situace, kdy obec zastaví platby“; „Stát se nemůže zbavit povinnosti provádět soudní rozhodnutí tím, že se bude dovolávat chybějících prostředků nebo samostatnosti místních správních celků, kterou dosud nemohl zaručit, neboť obec není schopna splácet své dluhy. Žalující strany v důsledku poukazují na neschopnost státu přijmout praktická opatření, která by obci umožnila splnit jí uloženou daňovou povinnost“; „Žalující strany shledávají, že Státní rada v rozhodnutí ze dne 18. listopadu 2005 usoudila, že zákonodárce hodlal udělit představiteli státu v případě, že územní správní celek neplní soudní rozhodnutí, pravomoc zastoupit orgány tohoto správního celkem za účelem uvolnění nebo vytvoření zdrojů umožňujících řádný výkon tohoto soudního rozhodnutí. Na základě těchto pochybení, jichž se francouzský stát dopustil, žalující strany žádají, aby bylo shledáno porušení čl. 6 odst. 1 a z něho vyplývající náhrada škody, což s sebou nenese žádný rozpor se samotným pojmem právnické osoby ani s pojmy nezávislosti a odděleného jmění“.
(Commission translation) ‘That is why no arrangements to soften the blow have been made under national law to confront a situation of default on the part of the commune The State cannot offload its obligation to implement judicial decisions by invoking the absence of funds or the autonomy of regional or local authorities – an autonomy that it has not been able to guarantee to date, since the commune is in no position to pay its debts. The applicants therefore denounce the State’s incapacity to adopt positive measures that would have enabled the commune to contribute in accordance with its obligation … The applicants note that, in its judgment of 18 November 2005, the Council of State held that the legislature intended to give the representative of the State, in the event of a local or regional authority’s not being able to implement a judicial decision, the power to take the place of that authority’s decision-making bodies in order to release or create the resources enabling the judicial decision concerned to be fully implemented. It is on the basis of these omissions on the part of the French State that the applicants demand both acknowledgement of Article 6-1’s having been breached and the resulting compensation – an initiative that no more contradicts the concept of legal personality than it does the concepts of independence and of a distinct set of assets’.
Pojem „přípustný omyl“, který může mít právní účinky, souvisí s teorií zdánlivosti.
The concept of legitimate error such as to impart legal effects is linked to the theory of appearance. According to Cornu’s Vocabulaire Juridique, appearance is ‘the aspect resulting – intentionally or otherwise – from the combination of external signs through which states and functions (status as representative, heir, owner, etc.) normally manifest themselves and that give rise to the belief that the person invested with these signs really does possess such a state or function’. The theory of appearance is a ‘theory of the courts according to which appearance alone is enough to produce effects in respect of third parties who, following a legitimate error, have been unaware of the real state of affairs’.
Podle Cornuova právnického slovníku je zdánlivost „aspekt – úmyslně nebo neúmyslně – vyplývající ze spojení vnějších znaků, jimiž se obvykle projevuje stav, funkce (postavení zplnomocněnce, dědice, vlastníka …) a které vyvolávají zdání, že osoba, která se vyznačuje těmito znaky, je skutečně v tomto postavení nebo zastává tuto funkci.“ Teorie zdánlivosti je „pretoriánská teorie, podle níž pouhé zdání stačí na vyvolání účinků u třetích osob, kterým v důsledku zákonitého omylu nebyla známa skutečnost.“ Teorie zdánlivosti umožňuje v judikatuře (ESLP, 7. června 2001, Kress) stejně jako v soukromém právu přiznat právní účinky smlouvě, jejíž jedna strana se zákonitě spolehla jen na zdání.
The theory of appearance is used in case-law (ECHR, 7 June 2001, Kress) and in private law to impart legal effects to a contract in respect of which one of the parties has legitimately relied on simple appearance. The examples of apparent domicile or, in public law, of de facto officials whose decisions can remain legitimate may also be cited.
V článku 1 uvedené vyhlášky se upřesňuje, že likvidátor je pověřen „navrhovat ministru vysokého školství rozdělení mezi univerzity Bordeaux I a Bordeaux IV majetku, pohledávek, dluhů a zůstatku na likvidačním účtu, které budou dále existovat po skončení likvidačního období.“ Výslovně je tedy stanoveno, že dluhy zrušené veřejné organizace se převádějí na jiné právnické osoby veřejného práva.
Article 1 of this Decree provides that the liquidator is responsible for ‘proposing to the Minister for Higher Education that the assets, claims, debts and balance of the liquidation account remaining at the end of the winding-up period be distributed between Bordeaux I and Bordeaux IV universities’. It is thus expressly provided that the debts of the publicly owned establishment which has been wound up are to be transferred to other legal persons governed by public law.
Podle Coziana, Viandiera a Deboissyho ( Droit des Sociétés, Litec 16. vydání, č. 1992 a násl.) „[tím, že] mateřská společnost podepíše prohlášení o splnění závazků, slibuje věřiteli, že zajistí, aby dceřiná společnost byla schopna plnit si své závazky. Podle informací od francouzských orgánů veřejná instituce IF výslovně neručí za závazky dceřiných společností soukromého práva skupiny IFP“.
According to Cozian, Viandier, and Deboissy, Droit des Sociétés, Litec, 16th edition, No 1992 et seq.), ‘by signing the letter of intent, the parent company promises the creditor to ensure that the subsidiary is in a position to meet its commitments’. According to the information sent by the French authorities, the commitments of IFP’s private-law subsidiaries are not explicitly g uaranteed by the publicly owned establishment IFP.16n dealings with one or more creditors (the court then authorises the resumption of individual proceedings by any creditor against the debtor).
Kompetenční soud, 2. července 1984, Commissaire de la République du Loiret/TGI d'Orléans, Sbírka, s. 449; AJDA 1984.562, Lateboulleovy závěry; AJDA 1984.562.
Court of Conflicts of Jurisdiction, Commissaire de la République du Loiret v TGI d’Orléans, 2 July 1984, Recueil, p. 449; AJDA 1984.562, concl. Lateboulle.
Kompetenční soud, 23. ledna 1989, Préfet de la Loire/Tribunal de commerce de Saint-Étienne, Sbírka, s. 291; D. 1989.367, závěry paní F. Flipové; D. 1898.370, poznámka P. Amseleka a F. Derrida.
Court of Conflicts of Jurisdiction, Préfet de la Loire v Tribunal de commerce de Saint-Étienne, 23 January 1989, Recueil, p. 291; D. 1989.367, concl. Ms F. Flipo; D. 1898.370, note P. Amselek and F. Derrida.
Závěry vládního komisaře Emmanuela Glasera ve věci ES (3/8 SSR), 5. prosince 2005, Département de la Dordogne, návrh č. 259748; Viz konkrétně: Bulletin Juridique des Collectivités Locales (Právní věstník místních samospráv) č. 2/06, „La faillite d'un comité d'expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l'a créé?“ ( „Bude mít konkurz výboru pro hospodářský rozmach za následek vznik odpovědnosti departementu, který ho zřídil?“), s. 138 – 143.
Submissions of Government Commissioner, Emmanuel Glaser, in Case CE (3/8 SSR) Département de la Dordogne, 5 December 2005, req. No 259748; see in particular ‘La faillite d’un comité d’expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l’a créé?’, Bulletin Juridique des Collectivités Locales No 2/06, p. 138-143.
Kompetenční soud, 15. listopadu 1999, Comité d'expansion de la Dordogne/Département de la Dordogne: Sb., s. 479; AJDA 1999.992, poznámky paní P. Fombeurové a p. Guyomara.
Court of Conflicts of Jurisdiction, Comité d’expansion de la Dordogne v Département de la Dordogne, 15 November 1999, Rec., p. 479; AJDA 1999.992, chron. Ms P. Fombeur and M. Guyomar.
Kompetenční soud, 20. listopadu 2006, SEM Olympique d'Alès en Cévennes, Sb., závěry Stahla.
Court of Conflicts of Jurisdiction, SEM Olympique d’Alès en Cévennes, 20 November 2006, Rec., concl. Stahl.
Viz článek L. 621-2 odst. 2 obchodního zákoníku.
Cf. Article L. 621-2, second subparagraph, of the Commercial Code: ‘At the request of the administrator (court-registered or otherwise) or the public prosecution service, or by the court’s own motion, proceedings that have commenced may be extended to one or more other persons where their assets are inseparable from those of the debtor or where the legal person is fictitious.
„Na žádost správce, soudního zplnomocněnce, prokuratury nebo z úřední moci se zahájené řízení může rozšířit na jednu nebo více osob v případě, že došlo k záměně jejich majetku s majetkem dlužníka nebo když je právnická osoba fiktivní. Pro tyto účely bude nadále příslušný soud, který zahájil původní řízení.“ (Podtržení přidáno).
The court that has commenced the initial proceedings shall remain competent for this purpose’ (emphasis added).
Grelon a C. Dessus-Larrivé, „La confusion de patrimoines au sein d'un groupe“ (Záměna majetků v rámci skupiny), Rev. sociétés 2006.
Grelon and C. Dessus-Larrivé, ‘La confusion de patrimoines au sein d’un groupe’, Rev. sociétés 2006.
Kasační soud, obchodní senát, 19. dubna 2005, č. 05-10094 (Metaleurop), D. 2005.
Court of Cassation, Commercial Division, Metaleurop, 19 April 2005, No 05-10094, D. 2005. AJ.
Lucase; JCP E 2005.
Lucas; JCP E 2005.
721, poznámka B. Rollanda a zpráva 1274, poznámky P. Petela.
721, note B. Rolland and chron. 1274, comments P. Petel.
Com. 10. ledna 2006, Rev. sociétés 2006.
Com. 10 January 2006, Rev. sociétés 2006.
629, poznámka P. Rousela Gallea.
629, note P. Rousel Galle.
Rives-Langes, La notion de dirigeant de fait (Pojem řídící subjekt de facto), D. 1975. zpráva 41; D. Tricot, Les critères de la gestion de fait (Kriteria řízení de facto), Dr. et patr.
Rives-Langes, ‘La notion de dirigeant de fait’, D. 1975. chron. 41; D. Tricot, ‘Les critères de la gestion de fait’, Dr. et patr.
(Právo a praxe) leden 1996, s. 24, citováno B. Grimonprezem výše v textu, bod 13
January 1996, p. 24, cited by B. Grimonprez, cited above, point 13.
1999, Bull. Joly 1999.
As regards the causal relationship, see: Paris, 15 January 1999, Bull. Joly 1999.
626, odst. 137, poznámka B. Saintourense.
626, § 137, note B. Saintourens.
V ročním vyjádření při použití stejného způsobu výpočtu a s přihlédnutím ke kolísání obratu se jedná o tyto částky: […] (*) EUR v roce 2007, […] (*) EUR v roce 2008, […] (*) EUR v roce 2009.
For each year, using the same calculation method, and taking account of the variations in turnover, the figures are as follows: EUR […] (*) in 2007, EUR […] (*) in 2008, and EUR […] (*) in 2009.
V případě roku 2006 je rovněž potřeba teoreticky uplatnit sazbu 48,5 % (= (365-188)/365), aby se zohlednila zásada prorata temporis, přičemž záruka začala platit až od 7. července 2006, tedy od 188. dne roku 2006, dne změny postavení veřejné instituce IFP, což představuje maximálně […] (*) EUR.
For 2006, it would also be appropriate in theory to apply a rate of 48,5 % (= (365-188)/365) in proportion to the time involved, since the guarantee started only from 7 July 2006, the 188th day of the year 2006, which was the date of conversion of IFP’s legal form, i.e. a maximum of EUR […] (*).
Tato čísla jsou výsledkem vynásobení ročního obratu (který je pro každý rok uveden v kolonce obrat) maximální sazbou na krytí záruky za řádné provedení smlouvy (5 %) V případě roku 2006 je třeba na tento produkt teoreticky uplatnit sazbu 48,5 % (= (365-188)/365), aby se zohlednil princip prorata temporis, přičemž záruka začala platit až od 7. července 2006, tedy od 188. dne roku 2006, dne změny postavení veřejné instituce IFP.
These figures are arrived at by multiplying the turnover recorded each year by the maximum rate applied to cover the performance bond (5 %). For 2006, it would be appropriate in theory to apply a rate of 48,5 % (= (365-188)/365) to this product in proportion to the time involved, since the guarantee started only from 7 July 2006, the 188th day of the year 2006, which was the date of conversion of IFP’s legal form.
Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EU BAM Rafah/2/2011
Political and Security Committee Decision EUBAM Rafah/2/2011
o prodloužení mandátu vedoucího mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah)
extending the mandate of the Head of Mission of the European Union Border Assistance Mission at the Rafah Crossing Point (EUBAM Rafah)
(2012/27/SZBP)
(2012/27/CFSP)
s ohledem na společnou akci Rady 2005/889/SZBP ze dne 25. listopadu 2005 o zřízení mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah) [1], a zejména na čl. 10 odst. 1 této společné akce,
Having regard to Council Joint Action 2005/889/CFSP of 25 November 2005 on establishing a European Union Border Assistance Mission at the Rafah Crossing Point (EUBAM Rafah) [1] and in particular Article 10(1) thereof,
V souladu se společnou akcí 2005/889/SZBP Rada zmocnila Politický a bezpečnostní výbor podle článku 38 Smlouvy k přijímání příslušných rozhodnutí s cílem vykonávat politickou kontrolu a strategické řízení mise EU BAM Rafah, včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.
Pursuant to Joint Action 2005/889/CFSP, the Council authorised the Political and Security Committee (PSC), in accordance with Article 38 of the Treaty, to take the relevant decisions for the purpose of political control and strategic direction of the EUBAM Rafah mission, including the decision to appoint a Head of Mission.
Dne 11. listopadu 2008 jmenoval Politický a bezpečnostní výbor na návrh generálního tajemníka, vysokého představitele rozhodnutím EUBAM Rafah/1/2008 [2] pana Alaina FAUGERASE vedoucím mise EU BAM Rafah.
On 11 November 2008, by Decision EUBAM Rafah/1/2008 [2], the PSC, upon a proposal by the Secretary-General/High Representative, appointed Mr Alain FAUGERAS as Head of Mission of EUBAM Rafah.
Dne 21. května 2010 prodloužil Politický a bezpečnostní výbor na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) rozhodnutím EUBAM Rafah/1/2010 [3] mandát pana Alaina FAUGERASE do dne 24. května 2011 a rozhodnutím EUBAM Rafah/1/2011 [4] byl uvedený mandát prodloužen do dne 31. prosince 2011.
On 21 May 2010, by Decision EUBAM Rafah/1/2010 [3], the PSC, upon a proposal by the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (HR), extended the mandate of Mr Alain FAUGERAS until 24 May 2011 and, by Decision EUBAM Rafah/1/2011 [4], that mandate was extended until 31 December 2011.
Vysoká představitelka navrhla Politickému a bezpečnostnímu výboru, aby mandát pana Alaina FAUGERASE jako vedoucího mise EU BAM Rafah prodloužil ode dne 1. ledna 2012 do dne 30. června 2012,
The HR has proposed to the PSC that it extend the mandate of Mr Alain FAUGERAS as Head of Mission of EUBAM Rafah from 1 January 2012 until 30 June 2012,
Mandát pana Alaina FAUGERASE jako vedoucího mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah) se prodlužuje ode dne 1. ledna 2012 do dne 30. června 2012.
The mandate of Mr Alain FAUGERAS as Head of Mission of the European Union Border Assistance Mission at the Rafah Crossing Point (EUBAM Rafah) is hereby extended from 1 January 2012 until 30 June 2012.
Úř. věst. L 126, 22.5.2010, s. 25.
OJ L 126, 22.5.2010, p. 25.
Úř. věst. L 142, 28.5.2011, s. 63.
OJ L 142, 28.5.2011, p. 63.
kterým se mění rozhodnutí ECB/2009/4 o výjimkách, které lze udělit podle nařízení (ES) č. 958/2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8)
amending Decision ECB/2009/4 concerning derogations that may be granted under Regulation (EC) No 958/2007 concerning statistics on the assets and liabilities of investment funds (ECB/2007/8)
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení,
Having regard to Regulation (EC) No 958/2007 of the European Central Bank of 27 July 2007 concerning statistics on the assets and liabilities of investment funds (ECB/2007/8) [1], and in particular Article 3(2) thereof,
Kategorie investičních fondů, jimž mohou národní centrální banky podle svého uvážení udělit výjimky na základě čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 958/2007, jsou uvedeny v příloze rozhodnutí ECB/2009/4 ze dne 6. března 2009 o výjimkách, které lze udělit podle nařízení (ES) č. 958/2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů [2].
The investment fund (IF) categories for which the national central banks (NCBs) have the discretion to grant derogations pursuant to Article 3(2) of Regulation (EC) No 958/2007 are laid down in the Annex to Decision ECB/2009/4 of 6 March 2009 concerning derogations that may be granted under Regulation (EC) No 958/2007 concerning statistics on the assets and liabilities of investment funds (ECB/2007/8) [2].
I když kategorie investičních fondů uvedené v příloze rozhodnutí ECB/2009/4 zůstávají nezměněny, je třeba tuto přílohu změnit, aby byly aktualizovány některé odkazy na vnitrostátní právní předpisy,
While the IF categories laid down in the Annex to Decision ECB/2009/4 remain unchanged, the Annex should be amended to update certain references to national legislation,
Příloha rozhodnutí ECB/2009/4 se nahrazuje textem uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
The Annex to Decision ECB/2009/4 is replaced by the text set out in the Annex to this Decision.
Toto rozhodnutí je určeno národním centrálním bankám členských států, jejichž měnou je euro.
This Decision is addressed to the NCBs of the Member States whose currency is the euro.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 7. prosince 2012.
Done at Frankfurt am Main, 7 December 2012.
Úř. věst. L 72, 18.3.2009, s. 21.
OJ L 72, 18.3.2009, p. 21.
Kategorie investičních fondů, kterým lze udělit výjimky podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 958/2007
Investment fund categories for which derogations may be granted under article 3(2) of Regulation (EC) No 958/2007
(zákon o nemovitostních podílových fondech – nemovitostních investičních společnostech a další právní ustanovení)
(Law on real estate mutual funds – real estate investment companies and other legal provisions)
kapitola IV oddíl 1 pododdíl 2 L214–28 až L214–32
Chapter IV, Section 1, sub-section 2, L214-28 to L214-32
(Obecné nařízení Úřadu pro finanční trhy)
(General regulation of the Financial Markets Authority)
svazek IV článek 412–42
Book IV, Article 412-42
kapitola IV oddíl 3 L214–50 až L214–84
Chapter IV, Section 3 L214-50 to L214-84
svazek IV článek 422–44
Book IV, Article 422-44
kapitola IV oddíl 5 L214–89 až L214–146
Chapter IV, Section 5, L214-89 to L214-146
svazek IV článek 424–66
Book IV, Article 424-66
(legislativní vyhláška – všechna ustanovení v oblasti finančního zprostředkování)
(Legislative decree – all provisions in the field of financial intermediation)
část I článek 1
Part I, Article 1
část II články 36, 37 a 39
Part II, Articles 36, 37 and 39
(předpis Banca d’Italia – nařízení o kolektivní správě úspor)
(Act of the Banca d’Italia – Regulation on the collective management of savings)
května 2012
8 May 2012
hlava V kapitola 1 oddíl II odst. 4.6
Title V, Chapter 1, Section II, paragraph 4.6
Decreto ministeriale –Regolamento attuativo dell’articolo 37 del Decreto legislativo di 24 febbraio 1998, nr. 58
Decreto ministeriale – Regolamento attuativo dell’articolo 37 del Decreto legislativo di 24 febbraio 1998, nr. 58
(ministerská vyhláška– nařízení, kterým se provádí článek 37 legislativní vyhlášky č. 58 ze dne 24. února 1998)
(Ministerial decree – Regulation implementing Article 37 of Legislative decree No 58 of 24 February 1998)
nařízení Komise pro trh s cennými papíry
(Securities Market Commission Regulation)
články 4 a 11
Articles 4 and 11
pololetní“
Biannual’
Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUPOL COPPS/1/2011
Political and Security Committee Decision EUPOL COPPS/1/2011
(2012/28/SZBP)
(2012/28/CFSP)
s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/784/SZBP ze dne 17. prosince 2010 o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS) [1], a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
Having regard to Council Decision 2010/784/CFSP of 17 December 2010 on the European Union Police Mission for the Palestinian Territories (EUPOL COPPS) [1], and in particular Article 10(1) thereof,
Podle rozhodnutí 2010/784/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor zmocněn v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy k přijímání vhodných rozhodnutí s cílem vykonávat politickou kontrolu a strategické řízení mise EUPOL COPPS, a zejména k přijetí rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.
Pursuant to Decision 2010/784/CFSP, the Political and Security Committee (PCS) is authorised, in accordance with the third paragraph of Article 38 of the Treaty, to take the relevant decisions for the purpose of exercising the political control and strategic direction of EUPOL COPPS, including in particular the decision to appoint a Head of Mission.