natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Výpočet nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, pro úředníky v roce 2001 podle REK 2002 (v mil. EUR)
Calculation of excess social costs for civil servants in 2001 according to 2002 regulatory accounts (million EUR)
% skutečných příjmů
% of incurred wages
Sazba příspěvku do penzijního fondu
Contribution rate for pension fund
Součet příjmů úředníků
Civil servants' wage sum
Příspěvek do penzijního fondu
Contribution to pension fund
Náklady na zdravotní péči
Health care expenses
Vzniklé náklady na sociální zabezpečení
Incurred social contributions
Podíl zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení
Employer's share of social contributions
Úrazové pojištění
Accident insurance
Důchodové připojištění
Supplementary pension insurance
Sazba příspěvků REK
Regulatory contribution rate
Náklady na sociální zabezpečení podle referenční hodnoty REK
Regulatory benchmark social cost
Ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení
Excess social contributions
Vzniklé příspěvky na sociální zabezpečení zahrnují příspěvek Deutsche Post do penzijního fondu ve výši 33 % skutečných platů aktivních úředníků (příp. roční paušální platby ve výši 2,045 mld. EUR v období 1995–1999), jakož i příspěvky na náklady na zdravotní péči pro úředníky.
The incurred social contributions include Deutsche Post's payment of 33 % of the incurred civil servant wages to the pension fund (respectively an annual lump-sum payment of EUR 2045 million in the period 1995-1999) as well as the contributions to the civil servants' health care expenses.
V roce 2001 činily příspěvky na sociální zabezpečení celkem [40 % až 45 %] skutečných příjmů úředníků.
In total, the incurred social contributions amount to [40 to 45 %] of the incurred civil servants' wages in 2001.
I když je sazba příspěvku na sociální zabezpečení definována jako procentuální sazba hrubého platu soukromých zaměstnanců (čistý plat + podíl zaměstnance na příspěvku na sociální zabezpečení), Deutsche Post počítá referenční hodnotu REK tak, že sazbu příspěvku REK ve výši [20 % až 25 %] násobí skutečnými platy úředníků.
Although the social contribution rate is defined in percentage of the private employee's gross wage (net wage + employee's share of social contribution), Deutsche Post multiplies the regulatory contribution rate of [20 to 25 %] by the incurred civil servant wage to calculate the regulatory benchmark.
Penzijní připojištění pro soukromé zaměstnance (zátěž # 4)
Supplementary pension insurance for private employees (burden #4)
Zátěž # 4 má vyrovnat vytvoření rezerv na závazky vzniklé před rokem 1997 z penzijního připojištění VAP pro soukromé zaměstnance Deutsche Post.
Burden #4 is to compensate for the build-up of the provision for the pre-1997 liabilities from the supplementary pension insurance scheme VAP for Deutsche Post's private employee.
Jak je vysvětleno v oddíle II.1.4., bylo soukromým zaměstnancům Deutsche Post zaměstnaným před rokem 1997 nabídnuto penzijní připojištění, aby jim byl zaručen důchod srovnatelný s penzí úředníků.
As explained in Section II.1.4, Deutsche Post's private employees — who had been hired before 1997 — were offered supplementary pension insurance to guarantee them a pension similar to civil servants.
Společnost POSTDIENST však nevytvořila odpovídající rezervy na budoucí výplaty penzí.
However, POSTDIENST did not build up a corresponding provision for the future pension payments.
Až po založení DPAG byly v rozvaze vytvořeny rezervy ve výši 8,153 mld. EUR.
It was only after the incorporation of DPAG that provisions of EUR 8153 million were made in the balance sheet.
Další ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení (zátěž # 6, 7 a 8)
Miscellaneous excess social costs (burdens #6, 7, 8)
Zátěž # 6 zahrnuje příspěvek Deutsche Post Spolkovému úřadu pro pošty a telekomunikace (BanstPT), který poskytuje určité sociální služby (např. sociální byty) úředníkům a soukromým zaměstnancům převedeným ze společnosti POSTDIENST.
Burden #6 contains the contribution of Deutsche Post to the Bundesanstalt für Post und Telekommunikation (BAnstPT) that provides certain social benefits (e.g. social housing) to civil servants and private employees who were taken over from POSTDIENST.
Zátěž # 7 se vztahuje na příspěvky Deutsche Post na pokrytí ztráty zdravotního pojištění pro úředníky.
Burden #7 includes the contributions by Deutsche Post to the deficit of the civil servant's health insurance.
Zátěž # 8 (personální restrukturalizace) se týká jak úředníků, tak soukromých zaměstnanců.
Burden #8 on personnel restructuring concerns both civil servants and private employees.
Zátěž spojená s univerzálními službami (# 3 a 5)
Universal service burdens (#3 and 5)
Tato zátěž odráží úspory nákladů, kterých mohla Deutsche Post dosáhnout, kdyby činnost své sítě poboček a sítě doručování balíků uspořádala na základě komerčních úvah.
Those burdens shall show the cost savings that Deutsche Post could have achieved if it had been able to design its shop and parcel network only based on commercial considerations.
Úspory nákladů se například vypočítají na základě hypotetického počtu poboček, které by Deutsche Post provozovala bez povinnosti poskytovat univerzální služby.
The cost savings are calculated based on e.g. the counterfactual number of post shops that Deutsche Post would run without the universal service obligation.
Rozhodnutí o cenových limitech z roku 2002 a 2011
2007 and 2011 Price cap decisions
Poštovní regulační orgán dne 7. listopadu 2007 schválil cenový limit na období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2011 (dále jen „rozhodnutí o cenových limitech 2007“).
On 7 November 2007, the Postal regulator approved the price cap for the period from 1 January 2008 until 31 December 2011 (hereinafter referred to as 2007 Price cap decision).
Dne 14. listopadu 2011 schválil cenový limit platný pro období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „rozhodnutí o cenových limitech 2011“).
On 14 November 2011, the Postal regulator approved the price cap for the period from 1 January 2012 until 31 December 2013 (hereinafter referred to as 2011 Price cap decision).
Od rozhodnutí o cenových limitech 2007 se ceny za zasílání více než 50 dopisů již nekontrolují ex ante, nýbrž jsou předmětem cenové kontroly ex post podle § 25 PostG 1997 [37].
Since the 2007 Price cap decision, the prices for the posting of more than 50 letters are no longer controlled ex ante but are subject to an ex post price control pursuant to Article 25 PostG 1997 [37].
Ceny všech ostatních poštovních služeb, v jejichž případě má Deutsche Post dominantní postavení na trhu, se i nadále schvalují ex ante podle § 19 PostG 1997.
The prices for all other postal services for which Deutsche Post holds a dominant position continue to be approved ex ante in line with Article 19 PostG 1997.
Deutsche Post kromě toho uplatnila zátěž, která jí vznikla z mzdových nákladů a nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, v důsledku převzetí zaměstnanců POSTDIENST (např. průměrně […] mil.EUR od roku 2008 za zátěž # 2 – ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení), jakož i zátěž vyplývající z povinnosti poskytovat univerzální služby.
Deutsche Post continued to claim the burdens for excess wages and social costs from the takeover of personnel from POSTDIENST (e.g. average burden #2 on excess social costs of EUR […] million from 2008 onwards) as well burdens from the universal service obligation.
Poštovní regulační orgán, stejně jako již v případě rozhodnutí o cenových limitech 2002, opět schválil úhradu této zátěže z regulovaných výnosů, a proto stanovil odpovídající vyšší cenový limit.
As with the 2002 Price cap decision, the Postal regulator approved the financing of those burdens out of the price-regulated revenues and set the price cap at an accordingly higher level.
Uznání této zátěže poštovním regulačním orgánem v rozhodnutích o cenových limitech z let 2002, 2007 a 2009 se tudíž ve vztahu k cenově neregulovaným službám nemění.
The Postal regulator's recognition of those burdens in the 2002, 2007, and 2009 Price cap decisions has therefore remained unchanged with regard to the non-price regulated services.
4 Finanční výsledky DPAG
Financial results of DPAG
V letech 2007–2010 dosáhla DPAG těchto čistých zisků: 1,8 mld. EUR (2007), –2,0 mld. EUR (2008), 0,7 mld. EUR (2009) a 2,6 mld. EUR (2010).
For the years 2007 until 2010, DPAG has realised the following net profits: EUR 1,8 billion (2007); – EUR 2,0 billion (2008); EUR 0,7 billion (2009); EUR 2,6 billion (2010).
Uveřejněné rozvahy DPAG neumožňují přiřadit zisky různým službám.
The published accounts of DPAG do not allow for an allocation of the profits to the different services.
Není tudíž možné na základě uveřejněných rozvah zjistit, zda byly cenově regulované univerzální služby celkově ztrátové nebo ziskové.
Therefore, it is not possible on the basis of the published accounts to see whether the price-regulated universal services were loss- or profit-making overall.
DŮVODY ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
GROUNDS FOR INITIATION OF PROCEDURE
Jak potvrdil Tribunál ve svém rozsudku ve věci T-421/07 [38], jsou všechna opatření zkoumaná od rozhodnutí o zahájení řízení v roce 1999 předmětem řízení, které pokračovalo na základě rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007.
As the General Court confirmed in its ruling in Case T-421/07 [38], all measures under investigation have been part of the proceedings since the 1999 Opening decision, which has been continued by the 2007 Extension decision.
Dotování penzí
Pension subsidy
V rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 bylo zjištěno, že dotování penzí představuje novou podporu, neboť Deutsche Post musela před penzijní reformou v roce 1995 financovat náklady na penze v plném objemu z vlastních prostředků.
The 2011 Extension decision considered that the pension subsidy constituted a new aid measure because Deutsche Post had, before the 1995 pension reform, been fully liable to finance the pensions costs out of own resources.
Kromě toho se v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 zamítlo tvrzení Německa, které se opíralo o rozsudek Combus [39], že dotování penzí není podporou.
Furthermore, the 2011 Extension decision rejected Germany's claim based on the Combus judgment [39] that the pension subsidy did not constitute aid.
Při šetření, zda je dotování penzí jako kompenzace za zděděné závazky slučitelné s vnitřním trhem (např. v souladu s rozhodnutím Komise o francouzské La Poste [40] (dále jen „rozhodnutí La Poste“)), bylo v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 zohledněno, že uplatňované náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, byly kompenzovány nejen dotováním penzí, nýbrž také z regulovaných výnosů (např. zátěž # 2 – ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení).
For the compatibility assessment of the pension subsidy as compensation for ‘legacy’ pension costs (e.g. following the Commission decision on French La Poste (hereafter La Poste decision) [40], the 2011 Extension decision took into account that the claimed excess social costs have not only been compensated by the pension subsidy but also from the price-regulated revenues (e.g. burden #2 on excess social contributions).
Z výpočtů provedených v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011, v nichž byly zohledněny oba prvky kompenzace, vyplynulo, že Deutsche Post mohla skutečně použít sazby příspěvků na sociální zabezpečení, které jsou o 10 až 14 procentních bodů nižší než celkové sazby příspěvků na sociální zabezpečení (podíl zaměstnavatele + podíl zaměstnance) placených soukromými konkurenty.
When taking into account both sources of compensation, the 2011 Extension decision's calculations showed that Deutsche Post has effectively benefited from social contribution rates that have been 10 to 14 percentage points below the total compulsory social contribution rates (including employer's and employee's share) that private competitors have had to carry.
V rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 byly proto vyjádřeny pochybnosti, zda je dotování penzí jako kompenzace za zděděné závazky slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
The 2011 Extension decision therefore expressed doubts about the compatibility of the pension subsidy as compensation for ‘legacy’ pension costs pursuant to Article 107(3)(c) TFEU.
Vyrovnávací platba za poskytování univerzálních služeb
Universal service compensation
Německo se při odůvodňování slučitelnosti státních vyrovnávacích plateb a státních záruk jako kompenzace za povinnost poskytovat univerzální služby opírá o čl. 106 odst. 2 SFEU.
Germany has evoked Article 106(2) TFEU as a justification for the compatibility of the public transfers and the public guarantee as compensation for the universal service obligation.
Na základě rozsudku Altmark [41] zastávala Komise v rozhodnutí o zahájení řízení z roku 2007 názor, že státní vyrovnávací platby a státní záruky představují státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Based on the Altmark judgment [41], the Commission considered in the 2007 Extension decision that the public transfers and guarantee constitute aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 vyjádřila pochybnosti, zda byly státní vyrovnávací platby a záruky za plnění povinnosti poskytovat univerzální služby potřebné a přiměřené účelu.
The Commission expressed doubts in the 2007 Extension decision whether the public transfers and guarantee were necessary for the fulfilment of the universal service obligations, and proportional to that end.
POSUDEK WIK
WIK STUDY
Vypracování posudku WIK bylo zadáno s cílem podpořit Komisi při kontrole účetnictví Deutsche Post za období 1990–2007, aby se zjistilo, zda Deutsche Post neobdržela za povinnost poskytovat univerzální služby nadměrné vyrovnání.
The WIK study was commissioned to assist the Commission in the review of Deutsche Post's accounts for the period 1990-2007 with a view to establish whether Deutsche Post had been overcompensated for its universal service obligations.
Společnosti WIK Consult GmbH byly uloženy zejména tyto úkoly:
More specifically, WIK was assigned the following tasks:
stanovení referenční hodnoty pro přiměřený zisk,
Benchmarking of reasonable profit;
přezkum vnitřního přidělení nákladů a dohod o převodních cenách a
Review of internal cost allocation and transfer pricing arrangements; and
výpočet nadměrného vyrovnání za čisté náklady na plnění povinnosti univerzální služby.
Calculation of overcompensation for the net costs of the universal service obligation.
1 Popis výnosových a nákladových regulačních účtů předložených v roce 2009
Description of the 2009 regulatory accounts
V reakci na příkaz k poskytnutí informací, který Komise vydala dne 30. října 2008, Německo v roce 2009 předložilo úplný soubor údajů o výnosových a nákladových regulačních účtech za období 1990–2007 (dále jen „REK 2009“).
As sought by the Commission in the information injunction of 30 October 2008, Germany eventually submitted in 2009 a complete set of regulatory accounts for the period 1990-2007 (hereafter 2009 regulatory accounts).
Výnosy
The revenues
Výnosy Deutschen Post lze rozdělit podle těchto tří široce pojatých kategorií:
Deutsche Post's revenues can be classified in three broad categories:
Regulované univerzální listovní služby (62 % z celkových výnosů v období 1990–2007)
Price-regulated universal letter services (62 % of total revenue in the period 1990-2007)
Tyto cenově regulované listovní služby zahrnují všechny univerzální služby, které se nabízejí na trzích, na kterých měla Deutsche Post dominantní postavení, včetně služeb, u kterých profitovala z udělení exkluzivní licence.
The price-regulated letter services include all universal services that are provided on markets on which Deutsche Post has enjoyed a dominant market position, including those services that benefited from the grant of the exclusive right.
Výnos z těchto služeb představoval v období 1990–2007 62 % celkového zisku Deutsche Post [42].
Those services earned 62 % of Deutsche Post's total revenues in the period 1990-2007 [42].
Neregulované univerzální služby (26 % z celkových výnosů v období 1990–2007)
Non-price regulated universal services (26 % of total revenue in the period 1990-2007)
Univerzální balíkové služby byly vždy poskytovány na trzích otevřených hospodářské soutěži, na kterých měla Deutsche Post pouze průměrný, 30 % podíl.
The universal parcel services have always been provided on markets open to competition, in which Deutsche Post has only held an average market share of 30 %.
V období 1990–2007 tyto univerzální balíkové služby tvořily 15 % celkových zisků Deutsche Post.
In the period 1990-2007, the universal parcel services raised 15 % of Deutsche Post's total revenue.
Výnosy z cenově neregulovaných univerzálních listovních služeb (např. katalogy, přeshraniční zásilky) představovaly asi 11 % celkových výnosů Deutsche Post.
The non-price regulated universal letter services (e.g. catalogues, cross-border mail) achieved about 11 % of Deutsche Post's total revenue.
Neregulované komerční služby (12 % z celkových výnosů v období 1990–2007)
Non-price regulated commercial services (12 % of total revenue in the period 1990-2007)
Deutsche Post využívala síť svých poboček nejenom pro distribuci poštovních služeb, nýbrž i pro prodej produktů a služeb podniku Postbank AG a – v menší míře – podniku Deutsche Telekom.
Deutsche Post has used its post shop network not only for the distribution of postal services but also to sell products and services for Postbank AG and — to a lesser degree — for Deutsche Telekom.
Prostřednictvím těchto komerčních distribučních služeb Deutsche Post docílila asi 6 % ze svých celkových výnosů.
Those commercial sales services achieved about 6 % of Deutsche Post's total revenues.
Komerční balíkové a listovní služby (např. zásilky s adresnou reklamou) představovaly asi 4 % z celkových výnosů Deutsche Post.
The commercial parcel and letter services (e.g. addressed publications) account for about 4 % of Deutsche Post's total revenues.
Deutsche Post dále poskytovala řadu různých služeb, např. ve své funkci holdingové společnosti pro své mezinárodní dceřiné společnosti, které působí v jiných oblastech podnikání (např. DANZAS, DHL).
Finally, Deutsche Post provided a number of miscellaneous services, e.g. in its function as holding for international subsidiaries active in other businesses (e.g. DANZAS, DHL).
Prostřednictvím těchto dalších komerčních distribučních služeb Deutsche Post docílila asi 2 % svých celkových výnosů.
Those other commercial services achieved about 2 % of Deutsche Post's total revenues.
Průměrný podíl na výnosech v období 1990–2007 (na základě jmenovitých hodnot)
Average revenue shares in the period 1990-2007 (based on nominal values)
Výnosy Deutsche Post za období 1990–2007 (celkem 256 miliard EUR)
Deutsche Post Revenues 1990 - 2007(total 256 billion)
komerční distribuční služby 6 %
Commercial sales services 6 %
ostatní komerční služby 2 %
Other commercial services 2 %
regulované univerzální listovní služby 62 %
Universal regulated letter services 62 %
komerční balíkové služby 1 %
Commercial parcel services 1 %
komerční listovní služby 3%
Commercial letter services 3 %
univerzální balíkové služby 15 %
Universal parcel services 15 %
neregulované univerzální listovní služby11 %
Universal non-regulated letter services 11 %
Předmětem posudku společnosti WIK jsou pouze komerční služby, které poskytoval právnický subjekt DPAG a předchůdce POSTDIENST v souvislosti s univerzální službou.
The WIK study only covers commercial services that were provided together with universal services by the legal entity DPAG and its predecessor POSTDIENST.
Komerční služby (např. celosvětová přeprava expresních zásilek ze stany DHL), které poskytovaly jiné právnické subjekty v rámci Deutsche Post World Net (dále jen „DPWN“), předmětem posudku nebyly.
Commercial services (e.g. the worldwide express operations of DHL) — which were provided by different legal entities within Deutsche Post World Net (hereafter referred to as DPWN) — were not investigated.
Výpočet zátěže v REK 2009
The calculation of burdens in the 2009 regulatory accounts
Oproti výnosovým a nákladovým regulačním účtům, které Deutsche Post předložila regulačnímu orgánu pro účely rozhodnutí o cenových limitech 2002, 2007 a 2011, obsahují REK 2009, které regulační orgán nikdy neobdržel, významně vyšší částku týkající se zátěže, kterou Deutsche Post přiřazuje regulovaným službám.
Unlike the regulatory accounts that Deutsche Post submitted to the regulator for the 2002, 2007 and 2011 Price cap decisions, the 2009 regulatory accounts — which have never been submitted to the Postal regulator — contain a significantly higher amount of burdens that Deutsche Post allocates to the price-regulated services.
Na základě REK 2009 Deutsche Post uplatňuje pro období 1990–2006 průměrnou zátěž ve výši […] miliard EUR; v REK 2002 to bylo miliard […] EUR. Obrázek 4
Deutsche Post claims, based on the 2009 regulatory accounts, an average burden of EUR […] million for the period 1990-2006 compared to EUR […] million based on the 2002 regulatory accounts.
Srovnání zátěže spojené s univerzálními službami podle REK 2009 se zátěží, která byla schválena v rámci rozhodnutí o cenových limitech 2002 (roční průměr, jmenovitá hodnota v milionech EUR) (…)
Figure 4
Kromě toho uplatňuje Deutsche Post v REK 2009 novou zátěž „infrastruktura – listovní zásilky“, která zahrnuje inkrementální náklady spojené s šestým doručovacím dnem (v průměru […] milionů EUR za rok).
Furthermore, Deutsche Post claims with the 2009 regulatory accounts a new ‘infrastructure mail’ burden that shows the incremental costs of the sixth delivery day (e.g. on average EUR […] million per year).
Tento výpočet vychází z hypotetického předpokladu, že by Deutsche Post bez svého závazku poskytovat univerzální služby doručovala poštu nikoli v šesti dnech, nýbrž pouze v pěti dnech.
The calculation is based on the counterfactual scenario that, without the universal service obligation, Deutsche Post would since 1990 have delivered mail on only five instead of six days.
Zátěž # 3 je vypočítána na základě poplatku, který Deutsche Post zaplatila v roce 2007 třetím stranám za distribuční služby.
It is calculated based on the remuneration that Deutsche Post paid to third-party agents for sales services in 2007.
Rozpětí zisku v REK 2009
The profit margins in the 2009 regulatory accounts
Přidělení zátěže k cenově regulovaným univerzálním listovním službám u neregulovaných služeb významně snižuje výši nákladů, jako jsou např. náklady na mzdy či sociální zabezpečení.
The allocation of the burdens to the price-regulated universal letter services provides a significant relief for the non-price regulated services from costs that were incurred for them (e.g. wage and social costs).
Takové přerozdělení má za následek výrazně kladné rozpětí zisku ve výši zhruba [15 % až 25 %] u komerčních služeb a ztráty ve výši téměř [0 % bis 10 %] u cenově regulovaných listovních služeb.
That reallocation leads to significantly positive profit margins of [15 to 25 %] on sales for the commercial services and losses of almost [0 to 10 %] on sales for the price-regulated letter services.
Deutsche Post vykazuje ve svých ročních závěrkách u divize listovních služeb velmi vysoké zisky (viz také oddíl V.3), které však více než pohltí zátěž přenesenou z neregulovaných služeb na služby regulované.
While Deutsche Post shows in its annual accounts very high profits for its letter division (see also Section V.3), those profits are more than eaten up by the burdens that have been shifted from the non-price regulated to the price regulated services.
Průměrné výnosy z prodeje na základě REK 2009
Average returns on sales based on 2009 regulatory accounts
2 Stanovení referenčních hodnot za účelem zjištění přiměřeného zisku
Profit benchmarking
Hodnotový řetězec podniku Deutsche Post: Technologicky nenáročné obchody a nízké obchodní riziko
Deutsche Post's value chain: low-tech operations and low level of business risk