natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zpráva dochází k závěru, že pro fond WAK mělo z ekonomického hlediska smysl podřídit své pohledávky, vzdát se části svých pohledávek na výše uvedenou částku a budoucích úrokových plateb.
The report comes to the conclusion that it made economic sense for WAK to subordinate their claims, waive part of their claims to the abovementioned amount and to waive the future interest payments.
Tento závěr zdůvodnilo Německo následovně:
The reasons for this conclusion were submitted by Germany and are as follows:
Pokud by fond WAK nepodřídil své pohledávky a nevzdal se svých pohledávek a úrokových plateb, společnost GfW by musela vyhlásit úpadek a byla by zlikvidována.
If WAK had not subordinated and waived its claims and interest payments GfW would have had to apply for insolvency and GfW would have been wound up.
Pohledávky fondu WAK by musely být plněny z prodeje majetku společnosti GfW.
WAK’s claims would have had to be met from the sale of GfW’s stocks.
Pokud by společnost byla zlikvidována, hodnota majetku společnosti GfW by klesla.
If the company had been wound up the value of GfW’s stocks would have fallen.
Reálné výnosy z prodeje majetku by představovaly jen asi 50 % až 70 % účetní hodnoty.
The actual proceeds from the sale of the stocks would have been only about 50 % to 70 % of the book value.
Proto by se výtěžek s přihlédnutím k zástavním právům pohyboval v rozmezí od 1,84 milionu EUR do 2,4 milionu EUR.
Therefore, allowing for security rights, the proceeds would have amounted to between EUR 1,84 million and EUR 2,4 million.
Úpadkové řízení je nákladné.
Insolvency proceedings are costly.
Německý konkurzní zákon („InsO“) stanoví právo na oddělení výrobků s výhradou vlastnictví; ale rozhoduje o tom na základě svého uvážení správce konkurzní podstaty, který volí mezi plněním smlouvy a rozdělením aktiv (ustanovení § 103 konkurzního řádu).
The German Insolvency Law (‘InsO’) provides for a right to separation for products with retention of title; however, this is determined on the basis of the insolvency administrator’s option to choose between performance of the contract and separation of assets (paragraph 103 InsO).
Oddělení aktiv je možné pouze tehdy, pokud správce konkurzní podstaty odmítne plnit smlouvu, a v tom případě může věřitel od smlouvy odstoupit a požadovat oddělení aktiv a má právo na náhradu škody za neplnění smlouvy.
Separation of assets is possible only if the insolvency administrator refuses to perform the contract, in which case the creditor can withdraw from the contract and demand the separation of the assets, and is entitled to compensation for non-performance of the contract.
Zálohy mohou být vyrovnány.
Down payments may be offset.
Na oplátku může společnost GfW požadovat vrácení již provedených plateb, které tak mohou kompenzovat náhradu škody za neplnění smlouvy.
In return, GfW can claim recovery of the payments already made, which may be offset against the compensation for non-performance of the contract.
Naproti tomu poté, co fond WAK podřídil část svých pohledávek, bylo právně možné, aby se společnost GfW vyhnula úpadkovému řízení a po zřeknutí se části svých pohledávek a úrokových plateb měl fond WAK nesplacené pohledávky v hodnotě 5,15 milionu EUR, jejichž navrácení by mohl očekávat vzhledem k tomu, že společnost GfW mohla nadále pokračovat v obchodní činnosti.
By contrast, after WAK subordinated part of its claims, it was legally possible for GfW to avoid insolvency proceedings and after waiving part of its claims and interest payments, WAK had outstanding claims of EUR 5,15 million which it could expect to recover as a result of the fact that GfW could continue trading.
Také se uvádí, že pokud by bylo zahájeno úpadkové řízení, splácení úvěru ve výši 1440476,92 EUR ze strany společnosti GfW fondu WAK v období od 1. listopadu do 31. prosince roku 2000 by mohlo být společností GfW na základě konkurzních pravidel napadeno.
It is also pointed out that if insolvency proceedings had been opened the repayments on the loan of EUR 1440476,92 made by GfW to WAK in the period 1 November to 31 December 2000 could have been contested by GfW under the insolvency rules.
To by vedlo k tomu, že fond WAK by měl povinnost tyto prostředky vrátit.
This would have led to WAK being obliged to repay these funds.
Německo zdůrazňuje, že hodnocení ex post ukazuje, že rozhodnutí podřídit a prominout pohledávky bylo z ekonomického pohledu rozumnější, neboť platby získané vzhledem k zabránění úpadku společnosti GfW dosáhly hodnoty 4670517,65 EUR, což předčilo maximální částku ve výši 2,4 milionu EUR, které by mohly být zajištěny v rámci úpadkového řízení.
Germany emphasises that an ex-post evaluation shows that the subordination and waiver of claims option made more economic sense as the repayments received by avoiding the insolvency of GfW was EUR 4670517,65, making it superior to the maximum EUR 2,4 million which could have been secured under the insolvency proceedings.
Německo závěrem konstatuje, že podřízení a prominutí pohledávek bylo v souladu se zkouškou soukromého věřitele, v době podřízení a prominutí pohledávek ze strany WAK nedostávali vinaři a obchodníci s vínem žádnou podporu.
Germany concludes that as the subordination and waiver of claims was in accordance with the private creditor test, there was no aid to the winegrowing enterprises and merchants at the time of subordination and waiver of claims by WAK.
1 Organizace společného trhu
Common market organisation
Až do vstupu v platnost nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem [16] se na pěstování a zpracování vína vztahovalo nařízení (ES) č. 1493/1999.
Until the entry into force of Council Regulation (EC) No 479/2008 of 29 April 2008 on the common organisation of the market in wine [16], winegrowing and wine processing were covered by Regulation (EC) No 1493/1999.
Článek 71 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 uvádí, že na výrobu produktů a obchodování s těmito produkty se vztahují články 87, 88 a 89 Smlouvy (nyní články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování Evropské unie).
Article 71 of Regulation (EC) No 1493/1999 states that Articles 87, 88 and 89 of the Treaty (now Articles 107, 108 and 109 of the TFEU) shall apply to the production of and trade in the products covered by it.
Do 31. července 2000 se na pěstování a zpracování vína vztahovalo nařízení (EHS) č. 822/87.
Before 31 July 2000, winegrowing and wine processing were covered by Regulation (EEC) No 822/87.
Článek 76 nařízení (EHS) č. 822/87 uvádí, že na výrobu produktů uvedených v článku 1 nařízení a na obchodování s těmito produkty se vztahují články 92, 93 a 94 Smlouvy (nyní články 107, 108 a 109 SFEU).
Article 76 of Regulation (EEC) No 822/87 states that Articles 92, 93 and 94 of the Treaty (now Articles 107, 108 and 109 of the TFEU) shall apply to the production of and trade in the products listed in Article 1 of the Regulation.
Daná opatření musí být proto prozkoumána z hlediska pravidel pro poskytování státní podpory.
Therefore, the measures at hand have to be examined in the light of State aid rules.
2 Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU
Existence of State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
V souladu s čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU je zakázáno, aby členský stát poskytoval jakoukoli podporu v jakékoli formě nebo ze státních prostředků, která narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž zvýhodněním některých podniků nebo výroby určitých druhů zboží, pokud to má vliv na obchod mezi členskými státy.
Pursuant to Article 107(1) of the TFEU, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is prohibited, insofar as it affects trade between Member States.
Fond WAK je veřejnoprávní korporací financovanou zčásti z prostředků spolkové země Porýní-Falc a zčásti z parafiskálních poplatků.
WAK is a public-law corporation and is financed partly from funds of the federal state of Rhineland-Palatinate and partly from parafiscal charges.
Opatření je tudíž financováno ze státních prostředků.
The measure is therefore financed from state resources.
Zdá se, že podpora určitému podniku ovlivňuje obchod mezi členskými státy, pokud daný podniky působí na trhu otevřeném obchodu uvenitř Unie [17].
Aid to an undertaking appears to affect trade between Member States where that undertaking operates in a market open to intra-Union trade [17].
Uvnitř Unie funguje významný obchod se zemědělskými výrobky.
There is a substantial intra-Union trade in agricultural products.
Proto tato podpora může ovlivnit obchod mezi jednotlivými členskými státy [18].
Therefore, the present aid is liable to affect trade between Member States [18].
Soud rozhodl, že k tomu, aby bylo možno určit, zda státní opatření představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o EU, je také třeba zjistit, zda podnik-příjemce nezískává ekonomickou výhodu, kterou by za obvyklých tržních podmínek nezískal [19], nebo zda opatření neumožnilo podniku vyhnout se povinnosti nést náklady, které by normálně musel hradit z vlastních finančních zdrojů [20].
The Court has ruled that in order to determine whether a state measure constitutes aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU, it is also necessary to establish whether the recipient undertaking receives an economic advantage which it would not have obtained under normal market conditions [19] and/or whether the measure enabled the undertaking to avoid having to bear costs which it would normally have had to meet out of its own financial resources [20].
To by nepochybně dostatečně naznačovalo možné narušení hospodářské soutěže [21].
This would indeed be sufficient to indicate potential distortions of competition [21].
Existence podpory společnosti Gesellschaft für Weinabsatz (GfW)
Existence of aid to the Gesellschaft für Weinabsatz (GfW)
Poskytnutí úvěru ze strany fondu WAK
The granting of loan by WAK
Nebyla účtována žádná riziková přirážka.
No risk premium was charged.
Referenční sazba pro Německo se v tomto období pohybovala mezi 5,23 % a 6,33 %.
The reference rate for Germany for this period lay between 5,23 % and 6,33 %.
Německo souhlasí s názorem Komise, že poskytnutí úvěru nebylo provedeno v souladu s tržními podmínkami.
Germany agrees with the Commission’s view that the granting of the loan was not done on market terms.
Pokud by úvěr byl poskytnut za tržních podmínek, byla by účtována vyšší základní sazba a byla by přičtena riziková přirážka, s přihlédnutím k omezenému zajištění, které nabídla záruka za úvěr.
Had the loan been granted on market terms, a higher base rate would have been charged and a risk premium would have been added considering the limited security that the collateral for the loan offered.
Lze konstatovat, že úvěr poskytnutý společnosti GfW obsahoval prvek státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, neboť společnost GfW získala ekonomickou výhodu, kterou by za obvyklých tržních podmínek nezískala.
It can be concluded that the loan granted to GfW contained a State aid element within the meaning of Article 107(1) of the TFEU as GfW received an economic advantage it would not have obtained under normal market conditions.
Prvek podpory je vypočítán jako rozdíl mezi účtovaným úrokem a referenční sazbou s přiměřenou rizikovou přirážkou.
The aid element is calculated as the difference between the interest charged and the reference rate plus an appropriate risk premium.
Možný převod podpory na právní nástupce
Possible passing on of aid to legal successors
V souladu s ustálenou judikaturou [22] není proto zpětné získání podle Německa možné.
In accordance with settled case-law [22] recovery is according to Germany therefore not possible.
Vzhledem k tomu, že zbývající aktiva fondu GfW byla prodána, osoba, která je zakoupila, by případně mohla mít prospěch z podpory poskytnuté GfW.
As the remaining assets of GfW were sold off, the person who purchased them could possibly have benefited from the aid granted to GfW.
Avšak vzhledem k tomu, že dotyčná osoba zaplatila původní cenu a v minulých letech se trh propadl, je zřejmé, že kupující zaplatil přinejmenším tržní cenu.
However, as the person paid the original purchase price and the market had slumped over the passed years, it is clear that the price paid by the purchaser was at least the market prices.
Komise proto dospěla k závěru, že na kupujícího nepřešla žádná podpora ze zbývajících zásob společnosti GfW.
Therefore, the Commission concludes that no aid was passed on to the purchaser of GfW’s remaining stock.
Společnost GfW zároveň zanikla, a neexistuje tudíž žádná podpora, kterou by bylo možno získat zpět.
At the same time, GfW ceased to exist and therefore there is no aid to be recovered.
Podřízení a prominutí pohledávek ze strany fondu WAK
The subordination and waiver of claims by WAK
Podřízení pohledávek a vzdání se pohledávek a úrokových plateb financoval fond WAK z vlastních prostředků a z odpovídajícího úvěru, který si vzal, a má se tedy za to, že se jedná o financování ze státních prostředků.
The subordination of claims and the waiver of claims and interest payments were financed by WAK’s own resources and a corresponding loan taken out by WAK and are therefore to be considered to be financed through State resources.
Abychom určili, zda podřízení a zrušení pohledávek představuje státní podporu ve prospěch společnosti GfW ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, je třeba zjistit, zda GfW nezískává ekonomickou výhodu, kterou by za obvyklých tržních podmínek nemohla získat nebo zda dané opatření neumožnilo společnosti GfW vyhnout se povinnosti nést náklady, které by normálně musela hradit z vlastních finančních zdrojů.
To establish whether the subordination of claims and the waiver of claims and interest payments constitute State aid in the meaning of Article 107(1) of the TFEU to GfW it is necessary to establish whether GfW receives an economic advantage which it would not have obtained under normal market conditions and/or whether the measure enabled GfW to avoid having to bear costs which it would normally have had to meet out of its own financial resources.
Toto zkoumání je nutno provést na základě tzv. zkoušky soukromého věřitele.
This assessment has to be done using the private creditor test.
Podle ustálené judikatury je možno požadovat prominutí části pohledávek, aby se zvýšila částka, která se skutečně vrátí.
According to settled case-law, waiving part of the claim can be required in order to increase the amount which is effectively recovered.
Soukromý věřitel by jednal tak, aby minimalizoval své ztráty [23].
A private creditor would act so as to minimise his losses [23].
V případě, že pohledávka nebyla dostatečně zajištěna, dohoda o odložení splátek by zvýšila naději na splacení bez ztrát, neboť dlužník by měl možnost krizi zvládnout a zlepšit svou situaci [24].
In case a claim was not sufficiently secured, agreement to postpone the repayment would increase the chances of repayment without losses as the debtor would have the chance to overcome the crisis and improve its situation [24].
V rozhodnutí Soudu prvního stupně ve věci HAMSA [25] soud odmítá předchozí praxi Komise, kdy je požadován stejný podíl prominutých pohledávek u soukromých a veřejných věřitelů ve vztahu k jejich podílu na dluhu.
In the HAMSA [25] ruling of the CFI, the court rejects the Commissions previous practice of requiring equal share of waivers of claims for private and public creditors in relation to their share of the debt.
Paragraf 168 a 169 rozsudku zní:
Paragraph 168 and 169 of the judgment reads:
Pokud podnik, který čelí výraznému zhoršení své finanční situace, navrhne svým věřitelům dohodu nebo řadu dohod o restrukturalizaci dluhu s cílem vyřešit situaci a vyhnout se likvidaci, každý věřitel se musí rozhodnout s ohledem jednak na částku, která je mu v rámci navrhované dohody nabízena, a jednak na částku, kterou by podle svého očekávání mohl získat po případné likvidaci podniku.
When a firm faced with a substantial deterioration of its financial situation proposes an agreement or series of agreements for debt arrangement to its creditors with a view to remedying the situation and avoiding liquidation, each creditor must make a decision having regard to the amount offered to it under the proposed agreement, on the one hand, and the amount it expects to be able to recover following possible liquidation of the firm, on the other.
Jeho volbu ovlivňuje řada faktorů, např. jeho postavení věřitele jako držitele zajištěné, přednostní nebo běžné pohledávky, povaha a rozsah možných záruk, které drží, jak hodnotí možnosti ozdravení podniku a rovněž prospěch, který by mohl získat v případě likvidace.
Its choice is influenced by number of factors, including the creditor’s status as the holder of a secured, preferential or ordinary claim, the nature and extent of any security it may hold, its assessment of the chances of the firm being restored to viability, as well as the amount it would receive in the event of liquidation.
Pokud by se například ukázalo, že v případě likvidace podniku by realizační hodnota jeho aktiv stačila pouze na pokrytí hypotéky a přednostních pohledávek, běžné pohledávky by neměly žádný význam.
If it turned out, for example, that in the event the firm was liquidated, the realisation value of its assets was only sufficient to cover mortgage and preferential claims, ordinary claims would have no value.
V takovém scénáři by zrušení velké části jeho pohledávky skutečně nebylo obětí.
In such a scenario, acceptance by an ordinary creditor of the cancellation of a major part of its claim would not really be a sacrifice.
Z toho vyplývá, že pokud neznáme faktory, které určují příslušnou cenu možností nabízených věřitelům, pouhá skutečnost, že existuje zjevný nepoměr mezi částkami, které odepsali jednotliví věřitelé, není sama o sobě směrodatná, pokud jde o důvody, které je vedly k tomu, aby přistoupili na navrhované prominutí dluhu.“
It follows that, in the absence of knowledge about the factors which determine the respective values of the choices offered to creditors, the mere fact that there is an apparent lack of proportion between the amounts which the various creditors have written off is not in itself conclusive as to the reasons which led them to accept the debt remissions proposed.’
Ve věci HAMSA [26] Soud prvního stupně navíc konstatoval, že veřejný věřitel se chová stejně jako soukromý věřitel, když se po rozsáhlém a racionálním zvažování, kolik by mohl získat zpátky, jaké je riziko v případě likvidace a jaké jsou možnosti ozdravení podniku, rozhodne vzdát se určité části svých pohledávek.
In addition, in the HAMSA [26] case the CFI established that, a public creditor acts like a private creditor when he decides to waive a share of his claims, after extensive and reasonable evaluation of how much he might be able to recover, of the risk of liquidation and of the chance of the firm being restored to viability.
A konečně ve věci společnosti Huta Cynku [27] Komise rozhodla, že neexistuje žádná výhoda, a tedy žádná státní podpora, pokud restrukturalizace poskytne vyšší výtěžek než likvidace.
Lastly, in the Commission’s decision in the Huta Cynku [27] case, the Commission decided that no advantage and thus no State aid exists where restructuring would yield better proceeds than liquidation.
Při posuzování, zda by soukromý věřitel jednal nebo zda jednal stejně jako fond WAK, je nutno, s odkazem na výše uvedenou judikaturu, přezkoumat možnosti, jaké měl fond WAK na výběr, když se ukázalo, že společnost GfW čelí platební neschopnosti, a jaké hospodářské důsledky by jednotlivé možnosti znamenaly.
With reference to the case-law quoted above, when assessing whether a private creditor would have acted or has acted in the same way as WAK, it is necessary to examine the choices that WAK had when it was concluded that GfW was facing insolvency and what the economic implications connected to these choices would be.
Jako druhý krok je třeba stejným způsobem se zaměřit na vinařské podniky a obchodníky s vínem a poté vyhodnotit, zda situaci, v níž se ocitl fond WAK, lze srovnávat s postupem vinařů a obchodníků a z tohoto pohledu ji hodnotit.
As a second step, it is also necessary to carry out the same examination for the winegrowing enterprises and merchants and then to evaluate whether the situation faced by WAK can be compared to and evaluated based on the actions of the winegrowing enterprises and merchants.
Po oznámení, že společnost GfW čelí platební neschopnosti, měl fond WAK dvě možnosti.
When informed that GfW was facing insolvency, WAK had two choices.
Buď mohl umožnit zahájení úpadkového řízení, nebo se tomu snažit zabránit a uzavřít se společností GfW dohodu, která by společnosti umožnila dál pokračovat v činnosti.
It could either allow for insolvency proceedings to be opened, or it could try to avoid this by reaching an agreement with GfW which would enable GfW to continue trading.
Na základě informací předložených Německem a podepřených zprávou ze dne 3. února 2003 vypracovanou nezávislým auditorem (viz 88. bod odůvodnění) jsou hospodářské důsledky těchto dvou rozhodnutí podle Německa tyto: Ex ante, v případě úpadkového řízení by fond WAK mohl očekávat navrácení nanejvýš asi 2,4 milionu EUR ze svých pohledávek. V případě, že fond WAK uzavřel se společností GfW dohodu, že se vzdává části svých pohledávek, a tím umožňuje společnosti GfW i nadále obchodovat, mohl by fond WAK ex ante očekávat, že se mu z jeho pohledávek vrátí přibližně 5,1 milionu EUR. Rozdíl činí 2,7 milionu EUR ve prospěch řešení, kdy společnost GfW dostane možnost vyhnout se úpadkovému řízení. To, zda vinaři a obchodníci s vínem byli ochotni udělat totéž, mělo jen menší vliv na výpočty návratnosti, ale výsledek srovnání těchto dvou variant to nezměnilo.
Based on the information submitted by Germany and supported by a report from 3 February 2003 prepared by an independent auditor (see recital 88), the economic implications connected with these two decisions are according to Germany as follows.
Vlastní výpočty Evropské komise však ukazují, že i v případě, kdy veškeré pohledávky fondu WAK a vinařů a obchodníků by měly mít rovné podmínky, fond WAK by v případě úpadku mohl očekávat vrácení maximálně 4,7 milionu EUR (vychází se z maximální celkové zpětné úhrady ve výši 6,8 milionu EUR a z toho, že WAK a vinařské podniky obdržely platbu v poměru svých dlužných pohledávek – 10 milionů EUR fond WAK a 4,4 milionu EUR vinařské podniky a obchodníci s vínem).
The European Commission’s own calculations show however that even in the case where the claims of WAK and the winegrowing enterprises and merchants would all have equal standing, WAK could expect to recover the maximum of EUR 4,7 million in case of insolvency (based on a maximum total repayment of EUR 6,8 million in case of insolvency and that WAK and the winegrowing enterprises received repayment in proportion to what they were owed — EUR 10 million and EUR 4,4 million respectively for WAK and the winegrowing enterprises and merchants).
Závěrem lze proto říci, že ex ante by příznivější variantou pro fond WAK bylo zabránit platební neschopnosti společnosti GfW.
It can therefore be concluded that ex ante the more favourable option for WAK would be to enable GfW to avoid insolvency.
Vinaři a obchodníci s vínem na druhou stranu stáli před velice odlišnými počty.
The winegrowing enterprises and merchants on the other hand faced a very different calculation.
Za prvé za dodané zboží již obdrželi 80 % platby.
Firstly, they had already received 80 % of the payment for their delivered goods.
Za druhé podle nabídky společnosti GfW by obdrželi pouze 10 % z 20 %, které jim stále dluží.
Secondly, according to the offer by GfW they would only receive 10 % of the 20 % still owed to them.
Ve skutečnosti to znamenalo, že dostanou pouze další 2 % dohodnuté kupní ceny, pokud by podepsali dohodu.
In effect this meant that they would only receive an additional 2 % of the agreed purchase price if they signed the agreement.