natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komise se domnívá, že by soukromý věřitel, který usiluje o získání dlužné částky zpět zákonnými prostředky, uplatnil přinejmenším zákonnou úrokovou sazbu.
The Commission considers that a private creditor that pursued the recovery of the debt by legal means would obtain at least the statutory interest rate.
Tím, že Portugalsko navzdory dostupným mechanismům pro vymáhání zaplacení úroků nevymáhalo, nejednalo stejně jako soukromý věřitel, který by se snažil docílit co nejvyšší úrokové sazby.
Therefore, by not requiring any interest payments at all, despite available enforcement mechanisms, Portugal did not act in the same way a private creditor would have acted in order to maximise the rate of interest.
Zdá se proto, že opatření poskytlo společnosti RTP zvláštní výhodu.
Therefore, it seems that the measure conferred a specific advantage on RTP.
Navyšování kapitálu: Po posouzení připomínek třetích stran a Portugalska došla Komise k závěru, že navyšování kapitálu v období 1994–1997 představovalo pro společnost RTP finanční výhodu.
Capital increases: After considering the comments from third parties and Portugal, the Commission concludes that the capital increases in the period from 1994 to 1997 provided a financial advantage for RTP.
Jak je zřejmé z tabulky 3 v 40. bodě odůvodnění vzhledem k slabé finanční situaci společnosti RTP v době navyšování kapitálu by žádný soukromý investor nevložil do společnosti kapitál, jelikož se v přiměřené lhůtě nedala očekávat jeho běžná návratnost.
As can be seen from Table 3 in recital 40, considering the weak financial position of RTP in the period when the capital increases were made, no private investor would have injected capital into the company as no normal return could be expected from the company within a reasonable time.
Ve skutečnosti se finanční situace společnosti RTP i přes navýšení kapitálu zhoršila.
In fact, despite the capital injections, RTP’s financial position deteriorated.
Portugalsko ani třetí strany neuvedly, že by Portugalsko při navyšování kapitálu společnosti jednalo jako soukromý investor.
Neither Portugal nor third parties have alleged that Portugal acted as a private investor when injecting capital into the company.
Půjčka z roku 1998: Komise nemůže uznat tvrzení Portugalska, že půjčka poskytnutá v roce 1998 byla v souladu s tržními podmínkami.
Loan 1998: The Commission cannot accept Portugal’s claim that the loan granted in 1998 was in conformity with market conditions.
Aby půjčka nepředstavovala státní podporu, měly by související podmínky (tj. zajištění a úroková sazba) odrážet riziko spojené s poskytnutím půjčky danému podniku [71].
For the loan not to constitute State aid, the conditions attached to it (namely, the security sought and the interest rate) should reflect the inherent risk of lending to an undertaking [71].
Riziko (a tudíž i úroková sazba) se zvyšuje, nachází-li se podnik v hospodářské a finanční situaci s nižším stupněm důvěryhodnosti, než jaký by vyžadovala finanční instituce pro poskytnutí půjčky.
The risk, and consequently the interest rate, are higher when a company is in an economic and financial situation the soundness of which is below the level at which a financial institution would lend to it.
Jak je zřejmé z tabulky 3 v 40. bodě odůvodnění, v době schválení půjčky se společnost RTP nacházela v natolik složité finanční situaci, že její dluhy převyšovaly hodnotu aktiv společnosti a její čistý vlastní kapitál dosáhl záporné hodnoty.
As can be seen from Table 3 in recital 40, at the time the loan was agreed, RTP was in severe financial difficulties to the extent that its debts exceeded the value of its assets and its net equity was negative.
Společnost byla fakticky v úpadku.
Technically, the company was bankrupt.
V prvé řadě je třeba mít na paměti, že dotyčná půjčka představovala podřízenou půjčku, tj. jednalo se o půjčku bez zajištění podloženého majetkem, a v případě úpadku společnosti by byla pro účely splacení zařazená za všechny věřitele, avšak před akcionáře.
Firstly, it should be borne in mind that the loan was a subordinated loan, that is to say, it had no asset-based security and, in the case of bankruptcy, it ranked for repayment purposes after all creditors but before shareholders.
Neexistence přiměřeného zajištění podloženého majetkem jednoznačně naznačovala, že půjčka nebyla poskytnuta podle tržních podmínek a že se jednalo o státní podporu.
The absence of appropriate asset-based security was a clear indication that the loan was not granted at market conditions and that State aid was involved.
Vzhledem ke skutečnosti, že se v době poskytnutí půjčky společnost RTP nacházela fakticky v úpadku, by jí žádná finanční instituce podřízenou půjčku neposkytla, jelikož existovala jen malá pravděpodobnost, že ji společnost RTP bude schopna splatit.
In view of RTP’s technical bankruptcy at the time the loan was granted, no financial institution would have awarded a subordinated loan to it as there was little likelihood of RTP being able to repay it.
Půjčku ve skutečnosti neposkytla soukromá finanční instituce, nýbrž Fond regulace veřejného dluhu.
Indeed, the loan was not granted by a private financial institution but by the Public Debt Stabilisation Fund.
Za druhé lze uvést, že úroková sazba u půjčky zjevně neodráží její skutečné riziko.
Secondly, it may be argued that the interest rate applied to the loan clearly does not reflect its intrinsic risk.
Nejenže je nižší než referenční sazba, kterou Komise běžně používá při výpočtu prvku podpory obsaženého v režimech dotace úroků [72], nýbrž běžný tržní subjekt by kromě „řádných“ záruk vyžadoval úrokovou sazbu vyrovnávající vysoké riziko nesplacení.
Not only is it below the reference rate that the Commission normally uses to calculate the State aid element in interest subsidy schemes for loans [72], but also a normal market operator would require, on the top of ‘sound’ guarantees, an interest rate that compensated for such a high risk of non-repayment.
Vzhledem k tomu, že finanční situace společnosti RTP neumožňovala získat podřízenou půjčku za normálních okolností, rovná se půjčka ve skutečnosti vyplacení grantu a představuje pro společnost RTP výhodu.
Given that RTP’s financial position was such that it would not have been able to obtain a subordinated loan under normal circumstances, the loan effectively equates to the payment of a grant and constitutes an advantage for RTP.
Komise se proto domnívá, že stanovení splátkového kalendáře dluhu vůči Správě sociálního zabezpečení, navyšování kapitálu v období 1994–1997 a půjčka z roku 1998 poskytly společnosti RTP finanční a hospodářskou výhodu v porovnání s konkurenty, kteří stejné finanční prostředky neobdrželi.
Accordingly, the Commission considers that the debt rescheduling with the social security scheme, the capital injections in the period from 1994 to 1997 and the loan granted in 1998 provided a financial and economic advantage as compared with competitors that did not receive the same funds.
Jelikož se portugalský televizní trh nejpozději v roce 1992 otevřel hospodářské soutěži, existovali na tomto trhu v době, kdy společnost RTP využívala různá opatření, další soutěžitelé.
Since the Portuguese television market was open to competition by 1992 at the latest, there were competitors on the market during the period that RTP benefited from the different measures.
V únoru 1992 byly uděleny licence na vysílání soukromým televizním společnostem SIC a TVI a v říjnu 1992 začala společnost SIC v Portugalsku vysílat.
In February 1992, broadcasting licences were granted to the commercial broadcasters SIC and TVI and in October 1992 SIC started broadcasting in Portugal.
Komise neuznává tvrzení Portugalska, že dohoda o dluhu vůči Správě sociálního zabezpečení nespadá do pojmu státní podpora, jelikož samotný dluh vznikl před otevřením portugalského televizního trhu hospodářské soutěži.
The Commission does not accept Portugal’s claim that the agreement on the debt with the social security scheme would fall outside the concept of State aid, as the debt itself had been created before the Portuguese broadcasting market was opened up to competition.
Finanční výhoda byla společnosti RTP poskytnuta v květnu 1993 po otevření televizního trhu, a mohla proto poskytnout společnosti RTP hospodářskou výhodu.
The financial advantage was granted to RTP in May 1993 after the opening-up of the broadcasting market and was therefore able to confer an economic advantage on RTP.
Na základě výše uvedených skutečností je nutno vyvodit závěr, že opatření, která provedlo Portugalsko, mohla poskytnout společnosti RTP hospodářskou a finanční výhodu v porovnání s konkurenty, kteří stejné finanční prostředky neobdrželi, a tím narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Accordingly, it should be concluded that the measures granted by Portugal were able to confer an economic and financial advantage on RTP compared with competitors not receiving the same funds and thereby to distort competition within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Státní opatření spadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
State measures fall within the scope of Article 107(1) TFEU in so far as they affect trade between Member States.
Tak je tomu tehdy, jsou-li dotyčné činnosti předmětem obchodu mezi členskými státy.
This is the case whenever the activities in question are subject to trade between Member States.
V daném případě příjemce podpory, společnost RTP sám působí na mezinárodním trhu.
In this case, the beneficiary, RTP, is itself active on the international market.
Prostřednictvím Evropské vysílací unie si vyměňuje televizní programy a účastní se systému Eurovize [73].
Indeed, through the European Broadcasting Union it exchanges television programmes and participates in the Eurovision system [73].
Společnost RTP mimoto přímo soutěží se soukromými televizními společnostmi, které působí na mezinárodním televizním trhu a mají mezinárodní vlastnickou strukturu [74].
Furthermore, RTP is in direct competition with commercial broadcasters that are active on the international broadcasting market and have an international ownership structure [74].
Lze proto vyvodit závěr, že opatření, která ve prospěch společnosti RTP provedlo Portugalsko, ovlivňují obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Accordingly, it can be concluded that the measures granted to RTP by Portugal affect trade between Member States within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Závěr ohledně hodnocení opatření ad hoc jako státní podpory
Conclusion on the State aid nature of the ad hoc measures
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že bez ohledu na možné závazky veřejné služby uložené společnosti RTP zahrnují níže uvedená opatření státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU:
It transpires from the above that, leaving aside possible public service obligations imposed on RTP, the following measures involve State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU:
stanovení splátkového kalendáře dluhu vůči Správě sociálního zabezpečení,
the debt rescheduling with the social security scheme,
navyšování kapitálu v období 1994–1997, a
the capital injections during the period from 1994 to 1997, and
půjčka poskytnutá v roce 1998.
the loan granted in 1998.
Dočasné osvobození od registračních poplatků podle čl. 11 odst. 1 zákona č. 21/92 a trvalé osvobození od registračních a jiných poplatků podle čl. 11 odst. 2 zákona č. 21/92 rovněž představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Likewise, the temporary exemption from registration charges in accordance with Article 11(1) of Law No 21/92 and the permanent exemption from registration and other charges in accordance with Article 11(2) of Law No 21/92 constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Jak je však uvedeno v 44. až 48. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, společnost RTP je pověřena plněním závazku veřejné služby v oblasti televizního vysílání.
However, as referred to in recitals 44-48 of this Decision, RTP is entrusted with a public service broadcasting obligation.
Soudní dvůr v rozsudku ve věci Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH a Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (dále jen „rozsudek ve věci Altmark“) rozhodl, že se státní opatření poskytující náhradu za náklady veřejné služby nepovažují za státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 107 odst. 1 SFEU), jsou-li splněny tyto čtyři podmínky [75]:
In the Case of Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, and Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (‘the Altmark case’), the Court of Justice held that State measures compensating for public service costs do not qualify as State aid under Article 87(1) of the EC Treaty, (now Article 107(1) TFEU) when the following four conditions are all satisfied [75]:
podnik, který je příjemcem podpory, musí být skutečně pověřen závazky veřejné služby a tyto závazky musí být jasně vymezeny;
the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined;
parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, musí být předem stanoveny objektivním a transparentním způsobem;
the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner;
vyrovnávací platba nesmí přesahovat meze toho, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených k plnění závazků veřejné služby se zohledněním příslušných příjmů a přiměřeného zisku;
the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or some of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations;
pokud nebyl podnik, který má plnit závazky veřejné služby, vybrán prostřednictvím řízení pro zadávání veřejných zakázek, musí být výše nezbytné vyrovnávací platby určena na základě analýzy nákladů, které by na plnění těchto závazků vynaložil běžný, řádně řízený podnik disponující odpovídajícími prostředky.
when the company is not chosen pursuant to a public procurement procedure, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately equipped, would have incurred in discharging those obligations.
Pomineme-li první a třetí podmínku, zdá se, že opatření ad hoc (viz 143. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) nesplňují druhou a čtvrtou podmínku uvedenou v rozsudku ve věci Altmark, a to z těchto důvodů:
Leaving aside the conditions referred to the first and the third conditions, the ad hoc measures (see recital 143 of this Decision) do not seem to fulfil the second and fourth condition of the Altmark judgment for the following reasons:
Je zřejmé, že financování poskytnuté ve formě dohody se Správou sociálního zabezpečení a půjčky z roku 1998 nebylo součástí systému vyrovnávacích plateb s předem objektivně a transparentně stanovenými parametry (druhá podmínka).
It is clear that the financing granted by means of the agreement with the body responsible for the social security scheme and the loan in 1998 were not part of a compensation system the parameters of which had been established beforehand in an objective and transparent manner (second condition).
Naopak, bylo založeno na rozhodnutích ad hoc, která lze přičíst státu.
On the contrary, they were based on ad hoc decisions attributable to the State.
Jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, smlouvy o veřejné službě předpokládaly možnost zvláštního financování investic do vybavení určeného pro činnosti v rámci veřejné služby, a to formou navýšení kapitálu.
Furthermore, as referred to in recital 61 of this Decision, the public service contracts provided for a specific financing possibility for investments in public service equipment by means of capital injections.
Smlouvy o veřejné službě neomezují investice pouze na veřejné služby ani nestanoví jednoznačně podmínky a omezení účasti státu; odkazují pouze na možnost účasti státu jakožto akcionáře na investicích společnosti RTP.
They do not restrict investments public services or define clearly the conditions and limits of state participation; they merely refer to the possibility for the State to participate in RTP’s investments as a shareholder.
Komise se proto domnívá, že ani navyšování kapitálu nemůže být považováno za součást systému vyrovnávacích plateb s předem objektivně a transparentně stanovenými parametry.
Therefore, the Commission considers that the capital injections too may not be considered to be part of a compensation system the parameters of which have been established beforehand in an objective and transparent manner.
Společnost RTP jednoznačně nebyla vybrána prostřednictvím řízení pro zadávání veřejných zakázek zaručujícího nejnižší možné náklady.
RTP was clearly not chosen pursuant to a public procurement procedure guaranteeing the lowest possible cost.
Nic nenasvědčuje tomu, že výše plateb ad hoc byla určena na základě analýzy nákladů vzniklých běžnému podniku (čtvrtá podmínka).
There are no indications that the amount of the ad hoc payments was determined on the basis of an analysis of the costs that a typical undertaking would incur (fourth condition).
Je proto zřejmé, že v tomto případě nejsou splněny všechny podmínky uvedené v rozsudku ve věci Altmark.
Accordingly, it is clear that in this case not all the conditions set out in the Altmark case are satisfied.
Opatření uvedená v 143. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí je proto nutno pokládat za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Therefore, the measures referred to in recital 143 of this Decision must be regarded as State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Podle ustálené judikatury Soudního dvora lze na základě článku 106 SFEU povolit výjimku ze zákazu státních podpor pro podniky pověřené poskytováním služby obecného hospodářského zájmu.
The Court of Justice has consistently held that Article 106 TFEU may provide for an exemption from the ban on State aid for undertakings entrusted with a service of general economic interest (SGEI).
V rozsudku ve věci Altmark bylo výslovně potvrzeno, že státní podpora, která vyrovnává náklady vzniklé podniku při poskytování služby obecného hospodářského zájmu, může být považována za slučitelnou s vnitřním trhem, splňuje-li podmínky čl. 106 odst. 2 SFEU (bývalý čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES a původní odkaz na „společný trh“) [76].
It has been implicitly confirmed in the Altmark case that State aid which compensates for the costs incurred by an undertaking in providing an SGEI may be regarded as compatible with the internal market if it meets the conditions of 106(2) TFEU (ex-Article 86(2) of the EC Treaty and formerly referred to as the ‘common market’) [76].
Soudní dvůr objasnil, že aby mohlo opatření využít tuto výjimku, musí být splněny zásady definice, pověření a přiměřenosti.
The Court of Justice has made it clear that, for a measure to benefit from such exemption, the principles of definition, entrustment and proportionality must all be fulfilled.
Komise se domnívá, že jsou-li tyto zásady splněny, není obchod ovlivněn v míře, která by byla v rozporu se zájmy Unie.
The Commission considers that, where those principles are fulfilled, the development of trade is not affected to an extent contrary to the interests of the Union.
Způsob uplatňování těchto zásad v oblasti televizního vysílání je objasněn ve sdělení Komise o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání (dále jen „sdělení o vysílání“) [77].
The way those principles apply in the broadcasting sector is explained in the Communication from the Commission on the application of State aid rules to public service broadcasting (the Broadcasting Communication) [77].
V souladu se sdělením o vysílání musí Komise posoudit, zda [78]:
According to that Broadcasting Communication, the Commission must assess whether or not [78]:
jsou činnosti společnosti RTP závazky veřejné služby, které jsou jako takové jasně vymezeny členským státem (definice);
the activities of RTP are public service obligations clearly defined as such by the Member State (definition);
společnost RTP je portugalskými orgány výslovně pověřena poskytováním uvedené služby (pověření);
RTP is officially entrusted by the Portuguese authorities with the provision of that service (entrustment);
financování je úměrné čistým nákladům na poskytování veřejné služby.
the funding is proportionate to the net cost of providing the public service.
Jak je uvedeno v Protokolu o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech (dále jen „Amsterodamský protokol“ [79]) a sdělení o vysílání [80], je na členských státech, aby vymezily úkoly veřejnoprávní vysílací organizace v oblasti veřejné služby.
As stated in the Protocol on the system of public broadcasting in the Member States (the Amsterdam Protocol [79]) and the Broadcasting Communication [80], it is for the Member States to define the public service remit of the public service broadcaster.
V odvětví vysílání je úloha Komise omezená na ověřování existence zjevné chyby v definici veřejné služby.
In the broadcasting sector the role of the Commission is limited to checking whether the public service definition contains any manifest error.
Takováto chyba by znamenala zneužití definice veřejné služby.
Such error would constitute an abuse of the definition of the public service.
Vzhledem k zvláštní povaze odvětví vysílání však považuje Komise za legitimní takovou definici, která v souladu s výkladovými ustanoveními protokolu pověřuje určitou vysílací organizaci úkolem poskytovat vyvážený a rozmanitý program [81].
Given the specific nature of the broadcasting sector, the Commission considers, in view of the interpretative provisions of that Protocol, a definition entrusting a given broadcaster with the task of providing balanced and varied programming to be legitimate [81].
Taková definice by měla být v souladu s cílem uspokojovat demokratické, sociální a kulturní potřeby společnosti.
Such a definition would be consistent with the objective of fulfilling the democratic, social and cultural needs of a particular society.
Jak je uvedeno v 44. až 48. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, společnost RTP musí na základě zákona č. 21/92 a smluv o veřejné službě v rámci veřejnoprávního televizního vysílání zajistit vysílání na dvou kanálech s celostátním pokrytím.
As referred to in recitals 44 to 48of this Decision., RTP is, by virtue of Law No 21/92 and the public service contracts, required to ensure as a general public television service the broadcasting of two channels with general coverage.
Zatímco první kanál má vysílat programy obecnějšího charakteru, druhý kanál má oslovovat specifické publikum.
While the first channel has to offer more general programming, the second channel has to aim more at specific audiences.
Jak je popsáno v 44. a 45. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, zákon č. 21/92 a smlouvy o veřejné službě ukládají společnosti RTP podrobnější povinnosti, pokud jde o programový obsah a mezinárodní spolupráci, a rovněž některé další zvláštní povinnosti.
Furthermore, as described in recitals 44 and 45 of this Decision, Law No 21/92 and the public service contracts impose more detailed obligations on RTP regarding programme content and international cooperation, as well as some other specific obligations.
Ačkoliv má definice veřejnoprávního vysílání společnosti RTP kvalitativní a poměrně širokou povahu, považuje Komise v souladu s výkladovými ustanoveními Amsterodamského protokolu takovouto „širokou“ definici za legitimní [82].
Although the definition of RTP’s public service broadcasting is of a qualitative and rather broad nature, the Commission, in view of the interpretative provisions of the Amsterdam Protocol, considers such a ‘broad’ definition to be legitimate [82].
Komise považuje za legitimní rovněž povinnosti, které podrobněji určují způsob, jakým má společnost RTP plnit obecné poslání v oblasti veřejnoprávního vysílání.
Furthermore, the Commission regards as legitimate the obligations which determine in detail how RTP should perform the general public service broadcasting remit.