natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Podle francouzských orgánů toto řízení neuděluje věřitelům veřejné instituce IFP větší práva, než která by měli při použití obchodního práva.
According to the French authorities, such a procedure would not confer on IFP’s creditors rights greater than those they would have had under commercial law.
Francouzské orgány však připouštějí, že za tohoto předpokladu by bylo možné dovolávat se objektivní odpovědnosti státu, která by se projevila odškodněním věřitelů ve výši újmy, kterou utrpěli (maximálně do výše prodejní hodnoty aktiv, která si stát zachoval z důvodu kontinuity veřejné služby).
However, the French authorities admit that, in such an event, the State might incur strict liability, and would have to compensate creditors for the loss they had suffered (not exceeding the market value of the assets retained by the State for the continuity of the public service).
Věřitelé by tedy případně byli ve stejné situaci, jako kdyby se použilo obecné právo.
The creditors would therefore potentially be reinstated in the same situation as that which would have resulted from the application of ordinary law.
Francouzské orgány z toho vyvozují, že řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 neposkytuje žádnou výhodu oproti řízení podle obecného práva, a že tedy není důvod k tomu, aby veřejná instituce IFP musela podléhat řízení podle obecného práva.
The French authorities conclude that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 does not confer any advantage over the procedure under ordinary law and that there is therefore no justification for subjecting IFP directly to a procedure such as that which applies under ordinary law.
Jak bylo vysvětleno v 68. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány zdůrazňují, že předpisy, které Komise uvádí v rozhodnutí o zahájení řízení, zejména v 82. bodě odůvodnění, tedy kodifikační předpis č. 02-060-M95 ze dne 18. července 2002 o úpravě financování a účetnictví státních veřejných institucí výrobní a obchodní povahy a Příručka k finanční organizaci založení, přeměně a zrušení státních veřejných institucí a sdružení veřejného zájmu ze dne 14. listopadu 2006, nelze ani použít ani přenést na veřejnou instituci IFP.
In the opening decision, in particular in recital 82, the Commission referred specifically to the French consolidating instruction No 02-060-M95 of 18 July 2002, on the financial and accounting regulation of national publicly owned industrial and commercial establishments, and to the guide to the financial organisation of the creation, conversion and abolition of national publicly owned establishments and of public interest groups (Guide sur l’organisation financière des créations, transformations et suppressions des établissements publics nationaux et des groupements d’intérêt) of 14 November 2006; as explained in recital 68 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities contend that the instruments in question are neither applicable nor transferable to IFP.
Francouzské orgány se domnívají, že v případě rekapitalizace dceřiných společností veřejné instituce IFP by se neměla otázka uvedená v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení posuzovat proto, aby se prokázala existence případné státní záruky, ale spíše proto, aby se změřily případné účinky takové záruky, která by případně vytvářela pro veřejnou instituci IFP a její dceřiné společnosti lepší situaci tím, že by usnadnila podmínky jejich rekapitalizace.
Concerning the recapitalisation of IFP’s subsidiaries, the French authorities take the view firstly that the question raised in recital 80 of the opening decision should be considered not in order to establish the existence of any State guarantee, but rather in order to measure the potential effects of such a guarantee, which could place IFP and its subsidiaries in a preferential situation on account of the easier terms for recapitalisation.
Domnívají se rovněž, že tvrzení Komise vychází ze dvou nesprávných názorů:
They argue that the Commission’s argument is based on two incorrect ideas:
Komise se podle nich mýlí, když tvrdí, že by veřejná instituce mohla eventuálně podporovat své dceřiné společnosti prostřednictvím převodů uvnitř skupiny, protože podmínky, za nichž mateřská společnost skupiny, i kdyby to byla veřejnoprávní společnost, může podporovat svou dceřinou společnost v obtížích, jsou podrobně upraveny právem obchodních společností [43] a nijak nesouvisí s pojmem podniku ve smyslu soutěžního práva.
On the one hand, the Commission commits an error in its reasoning regarding any support that IFP could provide to its subsidiaries through an intra-group transfer, since the conditions on which the parent of a group can support one of its subsidiaries in difficulty are strictly regulated by company law, even if it is a legal person governed by public law [43], and are totally unrelated to the concept of undertaking within the meaning of competition law.
francouzské orgány rovněž nesouhlasí s tvrzením, že by veřejné instituci IFP její postavení EPIC a státní záruka, která by z takového postavení případně vyplývala, umožňovalo rekapitalizovat dceřiné společnosti snadněji, než by tomu bylo v případě soukromoprávní mateřské společnosti skupiny.
On the other hand, the French authorities deny that the EPIC status of IFP, with any possible State guarantee that such a status might imply, enables it to recapitalise its subsidiaries more easily than group parent companies with a legal form governed by private law.
Francouzské orgány tvrdí, že skutečnost, že určitá společnost dočasně nese ztráty jedné ze svých dceřiných společností, je běžnou součástí fungování skupiny společností, jak již podle jejich názoru uznal i soud Evropské unie [44], a že zásah veřejnoprávního investora, který jedná podle stejných pravidel jako soukromoprávní investor, neobsahuje prvky státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU [45].
According to the French authorities, the fact that a company temporarily bears the losses of one of its subsidiaries is part of the normal operation of a group, as the European Union court has already recognised [44], and the intervention of a public investor acting according to the same rules of conduct as a private investor is not considered to contain State aid elements within the meaning of Article 107(1) TFEU [45].
Podle jejich názoru je tomu tak zejména v případě veřejné instituce IFP, která má právní možnost (nikoli povinnost) rekapitalizovat svou dceřinou společnost v obtížích podle stejných hodnotících kritérií jako každý dobrý investor.
This is the case in particular for IFP, which has the legal possibility (and not the obligation) to recapitalise a subsidiary in difficulties according to the same assessment criteria as any prudent investor.
Francouzské orgány rovněž nesouhlasí s tvrzením, že veřejné instituce s postavením EPIC mají možnost „přímého přístupu“ k „účtům státní pokladny“.
Finally, the French authorities deny that EPICs have any possibility at all of ‘direct access’ to ‘Treasury imprest accounts’.
Upřesňují, že rozpočtový mechanismus „účtu finanční pomoci“, který je upraven článkem 24 rozpočtového zákona, se týká zřízení účtů pro omezené úvěry (jejich výše je omezena rozpočtovým zákonem), které státu umožňují, aby v případě, že si to přeje a může tak učinit (zejména s ohledem na právo Evropské unie), poskytl zálohy různým subjektům.
They say that the budgetary mechanism of the ‘financial assistance account’, regulated by Article 24 of the Organic Law governing the Finance Act, provides for the constitution of appropriations accounts, capped by the Finance Act, which allow the State to grant advance payments to various bodies, if it wishes and if it is able to do so (in particular in the light of European Union law).
Podle francouzských orgánů nemají veřejné instituce EPIC k těmto účtům „přímý přístup“.
According to the French authorities, EPICs have not got ‘direct access’ to these accounts.
NEEXISTENCE VÝHOD NA ÚROVNI VEREJNÉ INSTITUCE IFP A JEJÍCH DCERINÝCH SPOLECNOSTÍ
NO ADVANTAGE IS CONFERRED ON IFP OR ITS SUBSIDIARIES
Francouzské orgány se především domnívají, že v tomto konkrétním případě nelze na základě výše uvedeného sdělení o zárukách vyvodit existenci výhody, dále že rozšíření výhod, kterých veřejná instituce IFP údajně požívá z důvodu svého postavení EPIC, na její dceřiné společnosti, akciové společnosti veřejného práva, je v rozporu s rozhodovacími postupy Komise a že v tomto konkrétním případě nebylo prokázáno poskytnutí skutečné hospodářské výhody veřejné instituci IFP a jejím dceřiným společnostem.
The French authorities consider, first, that it cannot be concluded from the Guarantees Notice cited above that an advantage exists in the present case; second, that an extension to IFP’s subsidiaries, which are public limited companies under ordinary law, of any advantages from which IFP might benefit on account of its EPIC status would be in contradiction with the Commission’s decision-making practice; and third, that no proof has been given of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries in the present case.
Francouzské orgány se domnívají, že Komise mylně vykládá bod 1.2 výše uvedeného sdělení o zárukách, v němž je stanoveno, že „(…) podporu ve formě záruky představují rovněž výhodnější úvěrové podmínky získané podniky, jejichž právní forma vylučuje konkurzní řízení nebo jiná řízení v případě platební neschopnosti, nebo zajistí výslovnou státní záruku nebo pokrytí ztrát státem“:
The French authorities consider that the Commission misinterprets point 1.2 of the Guarantees Notice cited above, which provides that ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’: Firstly, the French authorities deny that IFP, as an EPIC, possesses a legal status which rules out any bankruptcy or insolvency proceedings.
francouzské orgány za prvé nesouhlasí s tvrzením, že veřejná instituce IFP má kvůli svému postavení EPIC právní formu, která vylučuje konkurzní řízení nebo insolvenční řízení; v každém případě to Komise podle jejich názoru neprokázala, pouze předložila důkaz, že toto postavení znemožňuje použít jeden konkrétní postup (v dané věci řízení zavedené zákonem ze dne 25. ledna 1985);
In any event, they say, the Commission has not proved this, but provided evidence to show only that IFP’s status would not allow the application of one specific procedure (namely the procedure introduced by the Law of 25 January 1985). Secondly, the French authorities deny that the fact that under the law and its own constitution a body cannot be made the subject of bankruptcy or insolvency proceedings automatically secures it more favourable funding terms on the market.
francouzské orgány za druhé popírají, že existuje automatická vazba mezi právní a statutární nemožností stát se předmětem konkurzního nebo insolvenčního řízení a mezi využíváním příznivějších podmínek financování na trzích; podle jejich názoru má Komise při uplatňování bodu 1.2 výše uvedeného sdělení o zárukách povinnost předem prokázat existenci příznivějších úvěrových podmínek, aby bylo možné tvrdit, že podnik, jehož právní forma vylučuje konkurzní nebo insolvenční řízení, je příjemcem podpory ve formě záruk.
In order to conclude that an enterprise is receiving aid in the form of a guarantee, the Commission must first, in application of point 1.2 of the Guarantees Notice cited above, demonstrate that it dos indeed receive more favourable funding terms.
Francouzské orgány dále uvádějí, že Komise v rozhodnutí o zahájení řízení nepřihlížela ke své rozhodovací praxi při hodnocení případných výhod, které na úrovni dceřiných společností veřejné instituce IFP vyplývají z existence neomezené záruky pro EPIC.
The French authorities contend that in the opening decision, when examining potential advantages to IFP’s subsidiaries arising out of the existence of an unlimited guarantee for their parent EPIC, the Commission disregarded its own decision-making practice.
Komise podle jejich názoru uvažovala opačně než při zřízení společnosti La Banque Postale [46]: tato společnost byla, stejně jako dceřiné společnosti veřejné instituce IFP, akciovou společností, kterou ze 100 % vlastnil subjekt srovnatelný s veřejnou institucí EPIC, ale Komise dospěla k závěru (a to bez ohledu na závazky, které Francie v této věci přijala), že právní forma veřejnoprávní akciové společnosti umožňuje sama o sobě vyloučit existenci neomezené záruky na úrovni dceřiné společnosti.
They say the Commission’s line of reasoning contradicts the approach it took at the time of the creation of La Banque Postale [46]. Like IFP’s subsidiaries, La Banque Postale was a public limited company wholly owned by an entity similar to an EPIC.
Stejné uvažování by podle francouzských orgánů mělo vést k závěru, že dceřiné společnosti veřejné instituce IFP, které mají rovněž postavení veřejnoprávní akciové společnosti, rovněž nemají nárok na neomezenou záruku, která případně vyplývá z postavení EPIC.
Leaving aside the commitments given by France in that case, the Commission took the view that the legal status of public limited company under ordinary law was by itself sufficient to rule out the possibility of an unlimited guarantee to the subsidiary. Following the same reasoning, according to the French authorities, it must be held that IFP’s subsidiaries, which likewise have the legal form of public limited company under ordinary law, do not benefit from any unlimited guarantee conferred by the status of EPIC.
Komise rovněž údajně neprokázala existenci skutečné hospodářské výhody v případě veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností, pouze v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že podmínky financování „se zdají být“ příznivější, aniž by předložila konkrétní důkaz.
Finally, the French authorities contend that the Commission has not demonstrated the existence of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries, and in the opening decision merely refers to funding terms ‘considered’ more favourable, without providing actual proof.
Z jurisdikce Evropské unie vyplývá, že Komise by měla v tomto konkrétním případě prokázat, že veřejné instituci IFP její postavení EPIC skutečně umožnilo získat příznivější podmínky financování [47].
European Union case-law requires the Commission to show that IFP’s EPIC status has in fact enabled it to obtain more favourable funding terms [47].
Francouzské orgány tvrdí, že během řízení informovaly o určitých skutečnostech, které prokazovaly, že postavení EPIC veřejné instituci IFP ani jejím dceřiným společnostem neposkytlo a ani nemohlo poskytnout žádnou finanční výhodu, protože při přeměně veřejné instituce IFP byla dodržena obecná zásada kontinuity, zejména na úrovni její činnosti, organizace, účetního a finančního režimu (zdroje a účetní a finanční pravidla) a daňového režimu.
The French authorities say that in the course of the procedure they provided evidence to show that IFP’s EPIC status had not procured and would not procure any financial advantage to IFP and its subsidiaries; in particular, the conversion of IFP was carried out with due regard for a general principle of continuity, especially in terms of its activity, organisation, accounting and financial regime (resources and accounting and financial rules) and tax treatment.
Francouzské orgány se domnívají, že výše uvedené skutečnosti prokazují, že
The French authorities consider that the factors above demonstrate that:
finanční situace veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností je dobrá, čímž je bezpředmětná otázka jejího případného konkurzu, a tedy i zásahu státu jako konečného ručitele,
the financial situation of IFP and its subsidiaries is sound, which makes the question of possible bankruptcy and consequently last-resort State intervention irrelevant;
krátkodobé podmínky financování veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností jsou v případě každého jednotlivého subjektu odlišné a jsou výsledkem konkrétních jednání, které proběhlo intuitu personae s bankami jednotlivých subjektů.
the terms for the short-term funding of IFP and its subsidiaries are different for each of these entities, and result from specific negotiations conducted on a one-to-one basis with their respective banks;
ve vztazích veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností s dodavateli rovněž neexistují zvýhodněné podmínky, které by vyplývaly z toho, že uvedení dodavatelé a zákazníci počítají se zárukou státu.
the relations that IFP and its subsidiaries maintain with their suppliers and customers do not give rise to preferential conditions resulting from an expectation on the part of these suppliers and customers of a State guarantee.
Francouzské orgány proto dospěly k závěru, že:
The French authorities conclude from this that:
analýza provedená Komisí v jejím rozhodnutí o zahájení řízení je sporná: veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti nedisponují žádnou státní zárukou,
the analysis set out by the Commission in its opening decision is questionable: IFP and its subsidiaries do not enjoy any State guarantee;
Komise neprokázala existenci výhody, která by pro veřejnou instituci IFP a její dceřiné společnosti vyplývala z postavení EPIC veřejné instituce IFP,
the Commission has not demonstrated the existence of an advantage to IFP and its subsidiaries deriving from IFP’s EPIC status;
Komise proto neprokázala existenci státní podpory ve prospěch veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností.
the Commission has not, therefore, demonstrated the existence of State aid to IFP and its subsidiaries.
Francouzské orgány však za účelem odstranění všech pochybností Komise uvedly, že kdyby Komise souhlasila s ukončením řízení rozhodnutím o neexistenci podpory podle čl. 7 odst. 2 výše uvedeného procesního řízení, jsou ochotny přijmout následující opatření:
Nonetheless, in order to dispel any doubts on the part of the Commission, the French authorities have indicated that they are willing to implement the following measures if the Commission agrees to close the procedure by a decision finding that no aid is involved, in accordance with Article 7(2) of the Procedural Regulation cited above:
vyjasnit prováděcí nařízení k zákonu ze dne 16. července 1980,
clarification of the Decree implementing the Law of 16 July 1980;
vložit ustanovení o neexistenci záruky do smluv veřejné instituce IFP, které zahrnují pohledávku,
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in IFP’s contracts involving a claim;
vložit ustanovení o neexistenci záruky do smluv o financování dceřiných společností veřejné instituce IFP.
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in the financing contracts of IFP’s subsidiaries.
VYJASNENÍ PROVÁDECÍHO NARÍZENÍ K ZÁKONU ZE DNE 16. CERVENCE 1980
CLARIFICATION OF THE DECREE IMPLEMENTING THE LAW OF 16 JULY 1980
Jak je upřesněno v 94. až 96. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány navrhují vyjasnit výklad zákona ze dne 16. července 1980 úpravou čl. 3 odst. 1 čtvrtého pododstavce jeho prováděcího nařízení [48].
As specified in recitals 94 to 96 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities propose clarifying the interpretation of the Law of 16 July 1980 by amending the fourth subparagraph of Article 3(1) of the Decree implementing the Law [48].
Navrhovaná změna by podle nich odstranila veškeré pochybnosti o významu výrazu „tak učiní“ při organizaci dozorčích pravomocí svěřených prefektovi nebo dozorčímu orgánu, kteří by po provedení změny museli uvolnit prostředky z rozpočtu daného územního celku nebo dané instituce [49].
The proposed amendment is intended, they say, to dispel any misgivings concerning the scope of the expression ‘shall do so’ (y pourvoit) in the organisation of the supervisory power conferred on the prefect or on the supervising authority; the prefect or supervising authority would now have to release resources from the budget of the regional or local authority or the establishment concerned [49].
Podle francouzských orgánů by tento návrh vyloučil, že by v budoucnosti mohl zástupce státu při výkonu své dozorčí pravomoci zvýšit prostředky územního celku nebo dotčené instituce státní dotací nebo vkladem veřejných zdrojů.Vložení zmínky upřesňující absenci záruky do smluv veřejné instituce IFP, které by zahrnovaly pohledávku
According to the French authorities, this proposal would prevent the representative of the State, when exercising his supervisory power, from increasing the resources of the authority or establishment concerned by means of a subsidy from the State or an injection of public resources.
VLOŽENÍ ZMÍNKY UPŘESŇUJÍCÍ ABSENCI ZÁRUKY DO SMLUV VEŘEJNÉ INSTITUCE IFP, KTERÉ BY ZAHRNOVALY POHLEDÁVKU
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF A GUARANTEE IN IFP’S CONTRACTS INVOLVING A CLAIM
Jak upřesňují body odůvodnění 97 až 100 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž se Komise odvolává mutatis mutandis, francouzské orgány nesouhlasí s názorem Komise [50], podle kterého by bylo možné uplatnit odpovědnost státu čistě na základě platební neschopnosti veřejné instituce IFP.
As explained in recitals 97 to 100 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities challenge the Commission’s view [50] that the State can be held liable solely on the grounds of the insolvency of IFP.
Podávají nicméně návrh založený na výjimce přijatého rizika (viz rozsudky Státní rady ve věcech Sille [51] a Meunier [52]), přičemž podobně jako ve věci La Poste navrhují, že věřitelům veřejné instituce IFP úředně potvrdí, že za jejich pohledávku nebyla vystavena státní záruka a že v případě platební neschopnosti by nebyl stát povinen převzít finanční závazky podniku při zaplacení pohledávky.
However, they put forward a proposal based on the plea of accepted risk ( l’exception de risque accepté, see the judgments of the Council of State in Sille [51] and Meunier [52]) under which, as they suggested in the postal case, IFP’s creditors would be officially informed that their claim does not enjoy a State guarantee and that, in the event of insolvency, the State will not be obliged to substitute itself for the undertaking financially to pay the claim.
Proto by se případné zúčastněné strany, jež se vědomě a se znalostí věci vystavily riziku, nemohly domáhat nároku na odškodné.
Consequently, the parties concerned would be exposing themselves to risk in full knowledge of the facts, and could not claim any right to compensation.
Francouzské orgány by se proto zavázaly, že společně s veřejnou institucí IFP budou při každé transakci ve smlouvě o financování (pro všechny nástroje, na které se vztahuje smlouva) uvádět tuto zmínku:
The French authorities therefore undertake, jointly with IFP, to include the following statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
„Emise/program/půjčka nejsou kryty žádnou přímou či nepřímou státní zárukou. V případě platební neschopnosti není stát povinen převzít finanční závazky IFP při placení pohledávky“.
‘The issue/programme/loan does not enjoy any form of direct or indirect State guarantee. In the event of insolvency, the State would not be obliged to act as financial substitute for IFP for payment of the claim.’